ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1393/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърлянето на улов при риболова на някои пелагични видове в северозападните води
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта, заложена в Регламент (ЕС) № 1380/2013, е постепенно да се прекрати изхвърлянето на улов при всички риболовни дейности в ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, на Комисията се предоставя правомощието чрез делегирани актове да приема планове за премахване на изхвърлянето на улов за период до три години, които се основават на съвместни препоръки, изготвени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Пряк управленски интерес към риболова в северозападните води имат Белгия, Ирландия, Испания, Франция, Нидерландия и Обединеното кралство. След допитване до консултативните съвети по пелагичните видове, по флота за далечно плаване и по северозападните води тези държави членки представиха на Комисията съвместна препоръка. Бяха получени също така становищата на съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са съобразени с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - поради това, в съответствие с член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
Що се отнася до северозападните води, в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага най-късно от 1 януари 2015 г. за всички кораби, извършващи риболов на дребни и едри пелагични видове, когато в рамките на този риболов бъдат уловени екземпляри от посочените видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърлянето на улов следва да обхваща риболова на някои дребни и едри пелагични видове - по-конкретно скумрия, херинга, сафрид, син меджид, капрова риба, атлантическа аргентина, бял тон и цаца в зони Vb, VI и VII на ICES.
(6)
Въз основа на научни доказателства за висока способност за оцеляване и в съответствие с член 15, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в съвместната препоръка се предвижда изключение от задължението за разтоварване на скумрия и херинга, уловени с мрежи гъргър при определени условия. Такива научни доказателства в подкрепа на високата способност за оцеляване бяха предоставени от Групата от Схевенинген в нейната съвместна препоръка за план за премахване на изхвърлянето на улов за Северно море, в която се посочва конкретно научно изследване върху оцеляването на изхвърлената риба при риболова с мрежи гъргър. Съгласно изследването процентът на оцеляване зависи от времето за направлявано струпване и гъстотата на рибата в мрежата, които при конкретните риболовни дейности обикновено са ограничени. Предоставената информация бе разгледана от НТИКР, който стигна до извода, че ако резултатите от изследването върху способността за оцеляване бъдат приети за представителни по отношение на процентите на оцеляване при стопанския риболов, има значителна вероятност приблизителният дял на оцелялата освободена скумрия да е 70 %. Що се отнася до гъстотата, тя ще е по-ниска, отколкото регистрираната в случаите на повишена смъртност при херингата. В член 19б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета (2) се съдържа забрана за освобождаването на скумрия и херинга преди пълното изтегляне на мрежата на борда на риболовния кораб, което води до загуба на мъртвата или умиращата риба. Това изключение, свързано със способността за оцеляване, не засяга действащата забрана, тъй като освобождаването на рибата ще се извършва на етап на риболовната операция, гарантиращ висок процент на оцеляване. Поради тази причина то следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(7)
В съвместната препоръка се предвиждат четири минимални изключения от задължението за разтоварване за някои риболовни дейности и до определени равнища. НТИКР разгледа предоставените от държавите членки доказателства и стигна до заключението, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаване на разходите за обработка на нежелания улов, които в някои случаи са подкрепени от качествена оценка на разходите. В контекста на гореизложеното и при липса на научна информация за противното е целесъобразно да се установят минимални изключения в съответствие с процента, предложен в съвместната препоръка, и при равнища, ненадвишаващи разрешените съгласно член 15, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(8)
Минималното изключение за син меджид (Micromesistius poutassou), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на този вид при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към запасите от този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими, се основава на невъзможността за подобряване на селективността и на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Според НТИКР изключението е достатъчно добре обосновано. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(9)
Минималното изключение за бял тон (Thunnus alalunga), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на целевия риболов за този вид с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VII на ICES, се основава на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Това са разходите за съхранение и обработка както в морето, така и на брега. В оценката си НТИКР посочва риска от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството. Това изключение не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(10)
За да се избегнат прекомерните разходи за обработка на нежелания улов (например складиране, охлаждане и разходи за работна ръка) и предвид затрудненията при подобряване на селективността в пелагичния риболов на скумрия, сафрид и херинга в участък VIId на ICES, в съвместната препоръка се предвижда минимално изключение от задължението за разтоварване за този смесен риболов. Това изключение се основава на научни доказателства, които бяха предоставени от държавите членки, изготвили съвместната препоръка, и бе разгледано от НТИКР. НТИКР установи, че съвместната препоръка съдържа обосновани качествени аргументи в подкрепа на това изключение въз основа на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Поради тази причина изключението следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(11)
Минималното изключение, което през 2015 г. не може да надвишава 1 %, а през 2016 г. - 0,75 % от ОДУ за капрова риба (Caproidae) при риболова на сафрид (Trachurus spp.) с пелагични хладилни траулери, използващи пелагични тралове в зони VI и VII на ICES, се основава на затрудненията, свързани с подобряване на селективността, и с прекомерните разходи за обработка (отделяне на желания от нежелания улов). Становището на НТИКР е, че изключението се основава на издържани качествени аргументи, свързани със затрудненията при подобряване на селективността при този риболов, и на разумни аргументи относно допълнителните разходи за обработка. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(12)
С цел да се осигури подходящ контрол, следва да се установят специфични изисквания по отношение на документирането на улова, който попада в обхвата на посоченото в настоящия регламент изключение, свързано със способността за оцеляване.
(13)
Настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му, тъй като предвидените в него мерки оказват пряко въздействие върху икономическите дейности и планирането на риболовния сезон на корабите на Съюза. Той следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с цел да се спазят сроковете, посочени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент настоящият регламент следва да се прилага за не повече от три години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят подробностите по прилагането от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване по отношение на северозападните води, определени в член 4, параграф 2, буква в) от същия регламент, при риболовните дейности, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Изключение, свързано със способността за оцеляване
1. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване не се прилага по отношение на риболова на скумрия и херинга, извършван с мрежи гъргър в зона VI на ICES, ако е изпълнено всяко от следните условия:
-
уловът е освободен преди затварянето на определен процент (посочен в параграфи 2 и 3 по-долу) от мрежата гъргър („точка на вдигане“);
-
мрежата гъргър е снабдена с шамандури, които ясно ограничават точката на вдигане;
-
корабът и мрежата гъргър са снабдени с електронна система за записване и документиране на времето, мястото и степента на изтегляне на мрежата за всички риболовни операции.
2. За риболова на скумрия точката на вдигане е при 80 % затваряне на мрежата гъргър, а за риболова на херинга - при 90 %.
3. Ако обграденият рибен пасаж е съставен от двата посочени вида, точката на вдигане е при 80 % затваряне на мрежата гъргър.
4. Забранява се освобождаването на улов на скумрия и херинга след точката на вдигане.
5. Преди освобождаването на обградения рибен пасаж от него се вземат проби, с които се прави оценка на неговия видов състав, на състава му по отношение на размера на екземплярите и на количеството.
Член 3
Минимални изключения
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на улов в следните количества:
а)
син меджид (Micromesistius poutassou) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към този вид в зони Vb, VI и VII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими;
б)
бял тон (Thunnus alalunga) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов за този вид в зона VII на ICES, който се извършва с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM);
в)
скумрия (Scomber scombrus), сафрид (Trachurus spp.), херинга (Clupea harengus) и меджид (Merlangius merlangus) - през 2015 г. количествата не могат да надвишават 3 %, а през 2016 г. - 2 % от общия годишен улов на тези видове при риболова с пелагични тралове в зона VIId на ICES, извършван с кораби с обща дължина до 25 метра, използващи пелагични тралове (OTM) за улов на скумрия, сафрид и херинга;
г)
капрова риба (Caproidae) - през 2015 г. количествата не могат да надвишават 1 %, а през 2016 г. - 0,75 % от ОДУ при риболова на сафрид (Trachurus spp.) с пелагични хладилни траулери в зони VI и VII на ICES, при който се използват пелагични тралове.
Член 4
Документиране на улова
Количествата риба, освободени по силата на предвиденото в член 2 изключение, и резултатите от пробите, взети съгласно член 2, параграф 5, се вписват в риболовния дневник.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1393/2014,
20. oktoober 2014,
millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses teatavate pelaagiliste liikide püügiga loodepiirkonna vetes
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (1), eriti selle artikli 15 lõiget 6 ja artikli 18 lõikeid 1 ja 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1380/2013 eesmärk on tagasiheite järkjärguline likvideerimine, kehtestades lossimiskohustuse püütud liikidele, mille suhtes kehtivad püügi piirnormid.
(2)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 on komisjonile antud õigus võtta delegeeritud õigusaktiga kuni kolmeks aastaks vastu tagasiheitekava, mis põhineb ühisel soovitusel, mille on välja töötanud liikmesriigid koos asjaomaste nõuandekomisjonidega.
(3)
Belgial, Iirimaal, Hispaanial, Prantsusmaal, Madalmaadel ja Ühendkuningriigil on otsene huvi kalavarude majandamiseks loodepiirkonna vetes. Kõnealused liikmesriigid esitasid komisjonile pärast konsulteerimist pelaagiliste liikide nõuandekomisjoni, kaugpüügi nõuandekomisjoni ja loodepiirkonna vete nõuandekomisjoniga ühise soovituse. Teaduslik panus saadi asjaomastelt teadusasutustelt. Ühises soovituses käsitletud meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 ja seepärast tuleks need määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 18 lõike 3 kohaselt lisada käesolevasse määrusesse.
(4)
Seoses loodepiirkonna vetega tuleks määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt kohaldada lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015 kõikide väikeste ja suurte pelaagiliste liikide püügi suhtes seoses selliste liikide püügiga, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme.
(5)
Ühise soovituse kohaselt peaks tagasiheitekava hõlmama teatavat väikeste ja suurte pelaagiliste liikide püüki, nimelt makrelli, heeringa, hariliku stauriidi, põhjaputassuu, hirvkala, põhjaatlandi hõbekala, pikkuim-tuuni ja kilu püüki ICESi Vb, VI ja VII alapiirkonnas alates 1. jaanuarist 2015.
(6)
Ühine soovitus sisaldab seinnoodaga püütud makrelli ja heeringa puhul erandit lossimiskohustusest teatavatel tingimustel, mis põhinevad teaduslikel tõenditel kõrge ellujäämismäära kohta kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 4 punktiga b. Teaduslikud tõendid kõrge ellujäämismäära kohta esitas Scheveningeni rühmitus Põhjamere tagasiheitekava käsitlevas ühises soovituses, milles viidatakse konkreetsele teaduslikule uuringule kalade ellujäämuse kohta seinnoodast pääsemisel. Uuringu käigus leiti, et ellujäämise määr sõltub kalade võrku kogunemise ajast ja tihedusest, mis on sellisel püügil tavaliselt piiratud. STECF on kõnealuse teabe läbi vaadanud. STECF jõudis järeldusele, et kui eeldada, et ellujäämusuuringu tulemused on ellujäämismäära seisukohalt esinduslikud kutselise püügitegevuse puhul, siis võrgust vette tagasi sattunud ja ellujäänud kalade osakaal makrelli puhul oleks tõenäoliselt ligikaudu kui 70 %. Tihedus oleks ka väiksem sellisest tihedusest, mille puhul täheldati heeringa suremuse suurenemist. Nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 (2) artikli 19b lõike 2 kohaselt on keelatud makrelli ja heeringat püünisest enne vabastada, kui võrk on täielikult võetud kalalaeva pardale, mille tulemuseks on surnud või surevate kalade kaotus. See ellujäämuse erand ei mõjuta kehtivat keeldu, kuna kalade vabastamine toimub püügi selles etapis, kus kalade ellujäämise määr pärast vabastamist on kõrge. Seepärast tuleks selline erand lisada käesolevasse määrusesse.
(7)
Ühine soovitus sisaldab nelja vähese tähtsusega erandit lossimiskohustusest teatavate kalavarude puhul ja kuni teatava tasemeni. Liikmesriikide esitatud tõendid vaatas läbi STECF ja järeldas, et ühine soovitus sisaldab põhjendatud argumente seoses juhupüügi saagi käitlemisega kaasnevate kulude suurenemisega ja mõnel juhul toetas neid argumente kvalitatiivne hinnang kulude kohta. Eespool öeldut arvesse võttes ja esitatuist erinevate teaduslike andmete puudumisel on asjakohane kehtestada vähese tähtsusega erand kooskõlas ühises soovituses kavandatud protsendimääraga, järgides tasemeid, mis ei ületa määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 5 kohaselt lubatud tasemeid.
(8)
Vähese tähtsusega erand, mis on kehtestatud ICESi VIII alapiirkonnas tööstusliku pelaagilise püügi traaleriga püütud põhjaputassuu (Micromesistius poutassou) aastase kogusaagi suhtes (2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % aastasest kogupüügist) ja seoses kõnealuse liigi töötlemisega pardal surimiks, on põhjendatud raskustega selektiivsuse parandamisel ja juhupüügi saagi käitlemisega kaasnevate ebaproportsionaalsete kuludega. STECF järeldas, et erand on piisavalt põhjendatud. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(9)
Vähese tähtsusega erand, mis on kehtestatud ICESi VII alapiirkonnas kaksiktraalnoodaga püütud pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) aastase kogusaagi suhtes (2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % aastasest kogupüügist), on põhjendatud juhupüügi käitlemisega kaasnevate ebaproportsionaalsete kuludega. Need on kulud, mis on seotud ladustamise ja käitlemisega merel ja maismaal. STECF mainis oma hinnangus ohtu seoses valikulise püügiga. Selline erand ei piira siiski määruse (EÜ) nr 850/98 artikli 19a kohaldamist. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(10)
Ühine soovitus sisaldab ka vähese tähtsusega erandit lossimiskohustusest kõnealuste mitme liigiga püügipiirkondade puhul, selleks et vältida ebaproportsionaalselt suuri kulutusi juhupüügi saagi käitlemisele, nagu ladustamine, töötlemine, külmutamine, ning võttes arvesse raskusi selektiivsuse suurendamisel pelaagilise püügi puhul, mille sihtliigiks on makrell, harilik stauriid ja heeringas ICESi VIId rajoonis. See erand põhineb ühise soovitusega seotud liikmesriikide esitatud teaduslikel tõenditel ning STECF on selle läbi vaadanud. STECF leidis, et ühises soovituses on vähese tähtsusega erandi toetuseks esitatud põhjendatud kvalitatiivsed argumendid ebaproportsionaalselt suurte kulude kohta juhupüügi käitlemisel. Seepärast tuleks selline erand lisada käesolevasse määrusesse.
(11)
Vähese tähtsusega erand, mis on kehtestatud hirvkala (Caproidae) saagi suhtes (2015. aastal kuni 1 % ja 2016. aastal 0,75 % lubatud kogupüügist), mis on püütud pelaagilise püügi külmutustraaleriga, mis kasutab pelaagilist traali hariliku stauriidi (Trachurus spp.) sihtpüügil ICESi VI ja VII alapiirkonnas, põhineb asjaolul, et selektiivsust on raske suurendada ning käitlemiskulud on ebaproportsionaalselt suured (et eraldada juhupüük soovitud püügist). STECF järeldas, et erandit toetavad põhjendatud kvalitatiivsed argumendid raskuste kohta selektiivsuse parandamisel kõnealuse kalapüügi puhul, samuti on põhjendatud argumendid seoses täiendavate käitlemiskuludega. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(12)
Selleks et tagada asjakohane kontroll, tuleks kindlaks määrata konkreetsed nõuded käesoleva määrusega hõlmatud ja kõrgel ellujäämusmääral põhineva erandi raames püütud saagi dokumenteerimiseks.
(13)
Kuna käesoleva määrusega ette nähtud meetmed mõjutavad otseselt majandustegevust, mis on seotud liidu laevade kalapüügihooajaga ja selle kavandamisega, peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist. Seda tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2015, et pidada kinni määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 sätestatud tähtajast. Kõnealuse määruse artikli 15 lõike 6 kohaselt tuleks käesolevat määrust kohaldada mitte kauem kui kolm aastat,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega täpsustatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 kohase lossimiskohustuse rakendamise üksikasju ning rakendatakse lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015 käesoleva määruse lisas sätestatud kalapüügi suhtes loodepiirkonna vetes, mis on määratletud kõnealuse määruse artikli 4 lõike 2 punktis c.
Artikkel 2
Erand seoses ellujäämusega
1. Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 ei kohaldata lossimiskohustust makrelli- ja heeringasaagi suhtes seinnoodaga kalapüügi puhul ICESi VI alapiirkonnas, kui kõik järgmised tingimused on täidetud:
-
saak vabastatakse enne, kui teatav protsent (sätestatud lõigetes 2 ja 3) seinnoodast on suletud („tagasilaskepunkt”);
-
seinnoot on varustatud nähtava poiga, mis selgelt märgib nooda jõudmist tagasilaskepunkti;
-
laev ja seinnooda mehhanism on varustatud elektroonilise registreerimis- ja dokumenteerimissüsteemiga, mis märgib, millal, kus ja mil määral iga püügioperatsiooni käigus seinnoota haalati.
2. Seinnoodaga makrellipüügil on tagasilaskepunkt siis, kui 80 % seinnoodast on suletud, heeringapüügil 90 %.
3. Kui ümberpiiratud kalaparves on mõlemast kõnealusest liigist kalu, on tagasilaskepunkt siis, kui 80 % seinnoodast on suletud.
4. Keelatud on lasta makrelli- ja heeringasaaki merre pärast seda, kui seinnoot on suletud rohkem, kui tagasilaskepunktiga ette nähtud.
5. Ümberpiiratud kalaparvest võetakse enne selle vabastamist proov, et hinnata kalade liigilist ja suuruselist koostist ning kogust.
Artikkel 3
Vähese tähtsusega erandid
Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 võib vette tagasi heita järgmised kogused:
a)
2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % põhjaputassuu (Micromesistius poutassou) aastasest kogusaagist, mis on püütud tööstusliku pelaagilise püügi traaleriga kõnealuse liigi sihtpüügil ICESi Vb, VI ja VII alapiirkonnas ja kõnealuse liigi töötlemisel pardal surimiks;
b)
2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) aastasest kogusaagist, mis on püütud kaksiktraalnoodaga kõnealuse liigi sihtpüügil ICESi VII alapiirkonnas;
c)
2015. aastal kuni 3 % ja 2016. aastal 2 % makrelli (Scomber scombrus), hariliku stauriidi (Trachurus spp.), heeringa (Clupea harengus) ja merlangi (Merlangius merlangus) aastasest kogusaagist, mis on püütud pelaagilisel kalapüügil kuni 25-meetrise kogupikkusega pelaagilise püügi traaleriga, mis kasutab pelaagilist traali makrelli, hariliku stauriidi ja heeringa sihtpüügil ICESi VIId rajoonis;
d)
2015. aastal kuni 1 % ja 2016. aastal 0,75 % hirvkala (Caproidae) lubatud kogupüügist, mis on püütud pelaagilise püügi külmutustraaleriga, mis kasutab pelaagilist traali hariliku stauriidi sihtpüügil ICESi VI ja VII alapiirkonnas.
Artikkel 4
Saagi dokumenteerimine
Artiklis 2 sätestatud erandi raames vette tagasi lastud kalakogused ja artikli 2 lõike 5 kohase proovivõtu tulemused tuleb kanda püügipäevikusse.
Artikkel 5
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini 2017.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 20. oktoober 2014