РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/561 НА КОМИСИЯТА
от 7 април 2015 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на схемата за разрешаване на лозови насаждения
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (1), и по-специално членове 70, 72 и член 145, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 62, параграф 2, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се съдържат правила относно схема за разрешаване на лозови насаждения, която отменя и заменя преходния режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (3), считано от 1 януари 2016 г. В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата относно продължителността, управлението и контрола на схемата за разрешаване на лозови насаждения и Комисията се упълномощава да приема актове за изпълнение относно управлението и контрола на схемата. Преходният режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007, продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. в съответствие с член 230, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определя общото изискване държавите членки да издават разрешение за засаждане на лозя след подаването на заявление от страна на производителите, които имат намерение да засаждат или презасаждат лози. В член 63 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се предвижда предпазен механизъм за новите насаждения, като държавите членки трябва да предоставят ежегодно разрешения за нови насаждения в размер, съответстващ на 1 % от общата площ на територията им, която е била засадена с лози, но ако бъде надлежно обосновано, е възможно да бъде взето решение и за по-малък размер. В член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения и се определят критерии за допустимост и приоритет, които държавите членки могат да прилагат.
(3)
Следва да бъдат установени правила на равнището на Съюза относно процедурите, които държавите членки трябва да прилагат при решенията за предпазния механизъм и за избора на критерии за допустимост и приоритетност. Тези правила следва да предвиждат срокове за решенията, които трябва да се вземат, и съответните последици, когато някои решения не бъдат взети.
(4)
За да се осигурят яснота и последователно прилагане във всички държави членки и винарски региони, правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения следва също така да включват обработката на заявленията, процедурата за подбор и ежегодното предоставяне на тези разрешения. Така производителите ще спазват сходни правила на равнището на Съюза, когато подават заявления за разрешения за нови насаждения. Тези правила имат за цел да осигурят прозрачна, справедлива и навременно функционираща система, адаптирана към нуждите на лозаро-винарския сектор. Те следва също така да предпазят заявителите от неоправдана неравнопоставеност, прекалено забавяне или прекомерна административна тежест. По-специално, тъй като лозарската година започва на 1 август, издаването на разрешения за нови лозови насаждения до тази дата изглежда съобразено с нуждите на лозаро-винарския сектор и гарантира възможността за нови лозови насаждения в рамките на същата календарна година. Следва да се определи подходяща дата, която да гарантира, че всички съответни решения на държавата членка са оповестени навреме преди началото на поканата за подаване на заявления и производителите имат възможност да се запознаят добре с приложимите правила, преди да подадат заявление.
(5)
Когато общият брой на хектарите, поискани в допустимите заявления, превишава значително броя на хектарите, предоставени от държавите членки, е възможно голям дял отделни заявители да получат само малка част от заявените от тях хектари и съответно да не използват съответните разрешения, поради което ще им бъдат наложени санкции. За да се намери решение на такива ситуации, е целесъобразно да не се налагат подобни санкции, когато предоставяните разрешения са за по-малко от определен процент от заявеното. Освен това, за да се избегне загуба на съответните разрешения, следва да се позволи на държавите членки или да ги прехвърлят към следващата година, или те да бъдат преразпределени в рамките на една и съща година измежду заявителите, чиито искания не са били напълно удовлетворени и не са отхвърлили издадените им разрешения.
(6)
В член 66 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и в членове 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 (4) се определят правила относно издаването на разрешения за презасаждане в същото стопанство. Следва също така да се установят правила на равнището на Съюза относно процедурата, която трябва да прилагат, и сроковете, които трябва да спазват държавите членки при издаването на тези разрешения за презасаждане. За да се позволи на производителите да се съобразят с ограниченията за презасаждане в същото стопанство по фитосанитарни, екологични или оперативни причини, за държавите членки следва да е възможно да разрешават на производителите да подадат заявление в разумен, но ограничен срок след изкореняването. Освен това, предвид административната тежест за държавите членки и за производителите, свързана с подаването и обработването на заявленията за разрешения за презасаждане, следва също така да е възможно прилагането на опростена процедура в специалните случаи, в които площта на презасаждане съответства на площта на изкореняване или когато не е взето решение за ограничаване за презасаждането.
(7)
В член 68 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установяват правила за предоставяне на разрешения чрез превръщане на права на засаждане, предоставени преди 31 декември 2015 г. Следва също така да бъдат установени правила на равнището на Съюза за процедурата, която трябва да прилагат държавите членки при предоставянето на тези разрешения. Следва да се установи срок за подаване и обработка на заявленията, който да позволява на държавите членки да получат и обработят надлежно и навременно заявленията за превръщане.
(8)
Според член 62, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 разрешенията се издават за конкретна площ от стопанството на производителя, посочена в заявлението. В надлежно обосновани случаи на заявителите следва да се осигури възможност да изменят тази конкретна площ през периода на валидност на разрешението. Тази възможност обаче трябва да бъде изключена в някои случаи, за да се предотврати заобикалянето на схемата за разрешения за лозови насаждения.
(9)
В член 63, параграф 4, член 64, параграф 3, член 71, параграф 3 и член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установява задължението държавите членки да уведомяват Комисията за някои аспекти от прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Следва да се установят изисквания с цел улесняване на предоставянето на информация от държавите членки относно всички значими аспекти на управлението и контрола на тази схема и да се осигури подходящ мониторинг на нейното изпълнение.
(10)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 е предвидена необходимостта да бъдат установени разпоредби за контрол във връзка с прилагането на схемата за разрешения за лозови насаждения. Необходими са общи правила относно контрола, за да се поясни, че основният инструмент за проверка на спазването на схемата е лозарският регистър и че контролът следва да се извършва в съответствие с общите принципи, установени в член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Подобни правила следва да служат като обща рамка за държавите членки, които да разработят по-подробни разпоредби на национално равнище, за да се избегнат неразрешените насаждения и да се гарантира спазването на правилата на схемата за разрешения, включително на крайния срок за използване на разрешенията и за изкореняване, в случай на планирано презасаждане, както и спазването на ангажиментите, които производителите са поели с цел да получат разрешения.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Разрешения за лозови насаждения
В съответствие с настоящия регламент разрешения за лозови насаждения, съгласно предвиденото в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ще се предоставят от 2016 г.
Разрешенията се отнасят до нови насаждения, презасаждане и превръщане на права на засаждане.
Разрешенията за нови насаждения, посочени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се предоставят ежегодно.
Член 2
Предходни решения относно площите, които да бъдат предоставени за нови насаждения
1. Когато държавите членки решат да ограничат общата площ на разположение за нови насаждения, която се предоставя под формата на разрешения в съответствие с член 63, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, те оповестяват тези решения и съответната обосновка до 1 март.
2. Когато държавите членки взимат предвид препоръките на професионални организации или заинтересовани групи производители, съгласно посоченото в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези препоръки се представят достатъчно рано, за да се позволи на съответната държава членка да ги разгледа, преди да вземе решението по параграф 1. Препоръките също се оповестяват.
Член 3
Критерии за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения
Когато държавите членки решат да използват критериите за предоставяне на разрешения за нови лозови насаждения, посочени в член 64, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения се оповестяват публично до 1 март.
Посочените в първа алинея решения се отнасят до:
а)
прилагането на един или повече от критериите, посочени в член 64, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, заедно с надлежната обосновка, в случай че държавите членки решат да приложат член 64, параграф 1, буква г), както и член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
б)
броя на наличните хектари за издаване на разрешения на национално равнище:
i)
пропорционално;
ii)
според критериите за приоритет, изброени в член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
В случаите, когато държавите членки смятат да приложат критериите за приоритет, посочени в настоящия член, втора алинея, буква б), подточка ii), те определят кой от тези критерии ще се прилага. Държавите членки могат също така да решат да определят различна важност на всеки от избраните критерии за приоритет. Подобни решения ще позволят на държавите членки да класират отделните заявления на национално равнище при предоставянето на броя на хектарите, посочени в буква б), подточка ii), въз основа на съответствието на тези заявления с избраните критерии за приоритет.
Член 4
Общоприложими правила за новите насаждения
Когато държавите членки не публикуват съответните решения в рамките на крайните срокове, посочени в членове 2 и 3, за съответната година се прилагат следните правила за издаване на разрешения за нови насаждения:
а)
налични разрешения за нови насаждения в размер на 1 % от общата площ, засадена с лозя на тяхна територия, както е посочено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, без други ограничения;
б)
пропорционално разпределение на хектарите между всички отговарящи на условията заявители въз основа на площта, за която са поискали разрешение, когато заявената площ превишава наличната.
Държавите членки гарантират оповестяването на информацията, отнасяща се до правилата, приложими в съответствие с първа алинея.
Член 5
Подаване на заявления за нови насаждения
1. Когато решенията, посочени в членове 2 и 3, или информацията, посочена в член 4, втора алинея, бъдат оповестени, но не по-късно от 1 май, държавите членки дават началото на срока за подаване на индивидуални заявления, който продължава най-малко един месец.
2. В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Когато не са установени ограничения съгласно с член 2, а също така липсват и критерии съгласно с член 3, държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
3. В случаите, в които държавите членки решат да използват определени критерии за издаване на разрешения за нови лозови насаждения, се прилагат следните правила:
а)
критерии за допустимост, посочени в член 64, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и в член 2, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560: в заявленията се посочват съответният(те) лозаро-винарски продукт(и), който(които) заявителят смята да произвежда в новозасадената(ите) площ(и), като се уточнява дали същият смята да произвежда един или повече от следните продукти:
i)
вина със защитено наименование за произход;
ii)
вина със защитено географско указание;
iii)
вина без географско указание, при които се посочва винарският сорт лоза;
б)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономическо естество, която доказва икономическата устойчивост на съответния проект въз основа на една или повече от стандартните методики за финансов анализ на земеделските инвестиционни проекти, посочени в част Д от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
в)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква е) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация от икономически характер, която доказва потенциала за повишена конкурентоспособност въз основа на съображенията, изложени в част Е от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
г)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията съдържат информация, която доказва потенциала за подобряване на продуктите с географски указания, въз основа на едно от условията, изложени в част Ж от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
д)
критерий за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) 1308/2013: заявленията включват информация, според която размерът на стопанството на заявителя към датата на заявлението съответства на праговете, които трябва да определят държавите членки въз основа на разпоредбите на част З от приложение II към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560;
е)
когато държавите членки изискват от кандидатите да поемат ангажиментите, посочени в приложение I, части А и Б и в приложение II, части А, Б, Г, Д, Е, Ж и Й към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 във връзка със съответните критерии, заявлението трябва да включва тези ангажименти.
Когато някои от данните по първа алинея, букви а) - е) могат да бъдат събирани директно от държавите членки, те могат да освободят кандидатите от включването на тези данни в заявленията им.
4. След изтичането на срока за подаване на документи, посочен в параграф 1, държавите членки уведомяват неодобрените заявители, че техните заявления не отговарят на условията в съответствие с решението относно критериите за допустимост, прието от държавите членки в съответствие с член 3. Тези заявления се изключват от последващите етапи на процедурата.
Член 6
Издаване на разрешения за нови лозови насаждения
1. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, не надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки предоставят разрешения за пълния размер площи, заявени от производителите.
2. Ако общият размер на площите, за които са подадени отговарящи на условията заявления, надвишава наличната в съответствие с член 2, параграф 1 площ, държавите членки прилагат процедурата по подбор, посочена в приложение I.
Най-късно до 1 август държавите членки издават разрешения на подбраните заявители в съответствие с резултата от процедурата за подбор. Когато исканията по отговарящите на условията заявления не са били изцяло удовлетворени, заявителите биват информирани за основанията за подобно решение.
3. Когато се предоставя разрешение за по-малко от 50 % от поисканата площ в съответното заявление, заявителят може да откаже това разрешение в срок от един месец след датата, на която то е предоставено.
В такъв случай този заявител не подлежи на административните санкции по член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Държавите членки могат да решат да осигурят съответните хектари през същата година и до 1 октомври под формата на разрешения на кандидати, на които е била предоставена само част от поисканата от тях площ в съответствие с резултатите от процедурата за подбор, посочена в параграф 2, и които не са отказали съответните разрешения. Държавите членки могат също така да решат да осигурят тези хектари през следващата година в допълнение към 1 % от общата площ, засадена с лозя, както е предвидено в член 63, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 7
Ограничения за предоставянето на разрешения за презасаждане
1. Когато държавите членки решат да ограничат предоставянето на разрешения за презасаждане на площи, които отговарят на изискванията за производство на вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание в съответствие с член 66, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 и член 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, те публикуват тези решения до 1 март.
Професионалните организации или заинтересованите групи производители, посочени в член 65 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, представят препоръките, които държавата членка трябва да вземе предвид съгласно посочения член, в срок, който позволява тяхното разглеждане, преди въпросното решение по първа алинея да бъде взето. Съответната държава членка оповестява тези препоръки.
2. Решенията, посочени в параграф 1, се прилагат в продължение на една година от датата, на която са били оповестени.
Когато препоръка от професионална организация или заинтересована група производители се отнася за период, по-дълъг от една година, но не по-дълъг от три години, съгласно предвиденото в член 65, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези решения могат да се прилагат и за период до три години.
В случаите, в които такива професионални организации или заинтересовани групи производители не представят съответните препоръки достатъчно рано, за да бъдат те разгледани, както е предвидено в параграф 1, или държавите членки не публикуват съответните решения до 1 март, държавите членки разрешават автоматично презасаждането съгласно предвиденото в член 8.
Член 8
Процедура за предоставяне на разрешения за презасаждане
1. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през съответната лозарска година, през която се извършва изкореняването. Същевременно държавите членки могат да решат, че подаването на заявления за разрешения за презасаждане може да се извършва до края на втората лозарска година след годината, в която е извършено изкореняването. При неспазването на тези срокове държавите членки не издават разрешително за презасаждане.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7 и заявителят не е поел никой от ангажиментите по приложение I, част А, точка 2), буква б) и част Б, точка 2), буква б) и по приложение II, част Б, параграф 4) и част Г към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560, държавите членки могат да освободят кандидатите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта(ите), където ще се извърши презасаждане и за която(които) ще се издава разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
2. Когато площта, в която ще се извърши презасаждане, отговаря на площта, в която е било извършено изкореняване, или когато не е взето решение за ограничения съгласно член 7, параграф 1, може да се прилага опростена процедура на национално ниво или в определени райони на територията на държавата членка. В такъв случай разрешението за презасаждане може да се счита за предоставено на датата, на която е било извършено изкореняване върху въпросната площ. За тази цел не по-късно от края на лозарската година, в която е било извършено изкореняването, съответният производител изпраща последващо съобщение, което има силата на заявление за разрешение.
3. Заявленията за разрешения за презасаждане, посочени в член 66, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, могат да се подават по всяко време през годината.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта(ите), където ще се извърши изкореняване, и площта(ите), където ще се извърши презасаждане в същото стопанство на заявителя, за което ще се издава разрешение. Заявленията включват също така задължението да се извърши изкореняване върху площите с лозови насаждения най-късно до края на четвъртата година, считано от датата, на която са били засадени нови лозови насаждения. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
Държавите членки издават разрешения автоматично в рамките на три месеца от датата на подаването им. Същевременно държавите членки могат да решат да приложат сроковете по членове 5 и 6 съответно за подаването на заявления и издаването на разрешения за нови лозови насаждения.
Член 9
Процедура за предоставяне на разрешения съгласно преходните разпоредби
1. Производителите подават заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения, както е посочено в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, от 15 септември 2015 г.
В заявленията се посочват конкретният размер и местоположението на площта в стопанството, за които се иска разрешение. Държавите членки могат да освободят заявителите от задължението да посочват в заявленията си конкретното местоположение на площта в стопанствата си, за която искат разрешение. Държавите членки могат да изискват от заявителите допълнителна информация, когато това е от значение за прилагането на схемата за разрешения.
2. Когато, в съответствие с член 68, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки вземат решение да удължат срока за подаване на заявления за превръщане на права на засаждане в разрешения след 31 декември 2015 г., те оповестяват това решение до 14 септември 2015 г.
В такъв случай производителите могат да подадат заявленията за превръщане по всяко време, считано от 15 септември 2015 г. до края на срока, определен от държавите членки в съответствие с първа алинея.
3. Като се уверят, че правата на засаждане, за които е било заявено превръщане в съответствие с параграфи 1 и 2, са все още валидни, държавите членки предоставят разрешенията автоматично. Периодът между подаването на заявлението за превръщане и предоставянето на разрешението не надвишава три месеца. Същевременно, ако заявлението е подадено преди 31 декември 2015 г., тримесечният срок започва да тече на 1 януари 2016 г.
Член 10
Промяна на конкретната площ, за която е издадено разрешение
В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да решат, по искане на заявителя, че лозя могат да бъда засадени на площ в стопанството, различна от конкретната площ, за която е било издадено разрешение, при условие че новата площ има същия размер в хектари, както и че разрешението е още валидно, в съответствие с член 62, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Първата алинея не се прилага в случаите, когато е издадено разрешение въз основа на спазването на специфични критерии за допустимост или за приоритет, свързани с местонахождението, посочено в заявлението, а в заявлението за промяна се посочва друга конкретна площ, която не попада в рамките на това местонахождение.
Член 11
Уведомления
1. Считано от 2016 г., държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 март:
а)
съобщение относно лозарските райони, упоменато в член 145, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, за положението към 31 юли през предходната лозарска година. Информацията се съобщава с формуляра от приложение II към настоящия регламент;
б)
уведомленията, упоменати в член 63, параграф 4 и член 64, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение III към настоящия регламент;
в)
уведомление относно ограниченията по решение на държавата членка относно презасаждането в същото стопанство, съгласно посоченото в член 7 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица А) към настоящия регламент;
г)
актуализиран списък на националните професионални организации или заинтересовани групи производители, упоменати в членове 2 и 7 от настоящия регламент;
д)
съобщение за общия размер на площите, за които е установено, че са засадени с лозя без разрешение, както и размера на площите, в които е било извършено изкореняване, съгласно посоченото в член 71, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Това съобщение се отнася за предходната лозарска година. Първото съобщение се представя за първи път до 1 март 2017 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Информацията се съобщава с формуляра от приложение IV към настоящия регламент;
е)
когато държавите членки решат да прилагат критерия за приоритет, посочен в член 64, параграф 2, буква з) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, определените прагове по отношение на минималния и максималния размер на стопанствата, както е посочено в приложение II, част З към Делегиран регламент (ЕС) 2015/560.
2. Считано от 2016 г. държавите членки трябва да представят на Комисията всяка година до 1 ноември:
а)
уведомление относно заявленията за разрешения за нови насаждения, относно действително предоставените разрешения през предходната лозарска година съгласно член 6, параграф 1 или 2 от настоящия регламент, както и относно отказаните от заявители разрешения и предоставените на други заявители разрешения преди 1 октомври съгласно член 6, параграф 3 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение V към настоящия регламент;
б)
уведомление относно разрешенията за презасаждане, предоставени през предходната лозарска година, както е посочено в член 8 от настоящия регламент. Първото уведомление се подава до 1 ноември 2016 г. и обхваща периода между 1 януари 2016 г. и 31 юли 2016 г. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VI (таблица Б) към настоящия регламент;
в)
уведомление относно разрешенията, предоставени през предходната лозарска година въз основа на превръщане на валидни права на засаждане, според посоченото в член 9 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра в приложение VII (таблица Б) само до 1 ноември на годината след края на срока за превръщане, посочен в член 68, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, или на срока, определен от държавата членка в съответствие с член 9, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавите членки, които изпълняват условията по член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, уведомяват Комисията до 31 юли 2015 г. за решението да не прилагат схемата за разрешаване на лозовите насаждения съгласно член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
4. Държавите членки уведомяват Комисията до 15 септември 2015 г. за срока за превръщане на правата на засаждане в разрешения съгласно член 9, параграф 2 от настоящия регламент. Това уведомяване се извършва с формуляра от приложение VII (таблица А) към настоящия регламент.
5. Уведомленията, съобщенията и списъците, упоменати в настоящия член, се изпращат в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (5).
6. Ако някоя държава членка не се съобрази с разпоредбите по параграфи 1 - 4 или ако съответната информация се окаже неточна, Комисията може да прекрати частично или изцяло месечните плащания, посочени в член 17 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за лозаро-винарския сектор, докато информацията не бъде подадена правилно.
7. Държавите членки съхраняват информацията, предоставена в съответствие с настоящия член, най-малко десет лозарски години след лозарската година, през която информацията е била предоставена.
8. Задълженията по настоящия член не засягат задълженията на държавите членки съгласно Регламент (ЕС) № 1337/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 12
Контрол
1. Държавите членки прилагат контрол съгласно необходимото за гарантиране на правилното прилагане на правилата на схемата за разрешаване на лозови насаждения, установена в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, в Делегиран регламент (ЕС) 2015/560 и в настоящия регламент.
2. При проверката на спазването на правилата по параграф 1 държавите членки използват лозарския регистър, посочен в член 145 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
3. Член 59 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis към схемата за разрешаване на лозови насаждения.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 април 2015 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/561,
7. aprill 2015,
millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 rakenduseeskirjad seoses viinapuude istutuslubade andmise süsteemiga
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) eriti selle artikleid 70, 72 ja artikli 145 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (2) eriti selle artikli 62 lõike 2 punkti a,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1308/2013 II osa I jaotise III peatükk sisaldab viinapuude istutuslubade andmise süsteemi eeskirju, millega tühistatakse ja asendatakse alates 1. jaanuarist 2016 istutusõiguse üleminekurežiim, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 (3) II osa I jaotise III peatüki IVa jao II alajaos. Määruse (EL) nr 1308/2013 II osa I jaotise III peatükis on sätestatud viinapuude istutuslubade andmise süsteemi kestuse, haldamise ja kontrolli eeskirjad ning määrusega antakse komisjonile õigus võtta vastu süsteemi haldamist ja kontrolli reguleerivaid rakendusakte. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 II osa I jaotise III peatüki IVa jao II alajaos sätestatud istutusõiguste üleminekurežiim kehtib vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 230 lõike 1 punkti b alapunktile ii kuni 31. detsembrini 2015.
(2)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 62 on sätestatud liikmesriikidele üldine nõue anda viinapuude istutusluba tootjale, kes on esitanud taotluse viinapuude istutamiseks või taasistutamiseks. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikliga 63 on ette nähtud uusistutuste kaitsemehhanism, mille kohaselt peavad liikmesriigid väljastama igal aastal load uusistutustele, mis moodustavad 1 % kogu nende territooriumi tegelikust viinapuude kasvualast, kuid asjakohaste põhjenduste alusel võidakse kehtestada madalamad piirmäärad. Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 64 on sätestatud lubade andmise eeskirjad uusistutuseks ning esitatud toetuskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumid, mida liikmesriigid võivad kohaldada.
(3)
Liidu tasandil tuleks kehtestada eeskirjad menetluse kohta, mida liikmesriigid peavad järgima kaitsemehhanismi käsitlevate otsuste langetamisel ning toetuskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumide valikul. Kõnealused eeskirjad peaksid hõlmama otsuste langetamise tähtaegu ja teatavate otsuste tegemata jätmise tagajärgi.
(4)
Selguse huvides ja kõikides liikmesriikides ja viinamarjakasvatuspiirkondades ühetaolise kohaldamise tagamiseks peaksid uusistutuseks lubade andmisega seotud eeskirjad hõlmama ka taotluste läbivaatamist, valikumenetlust ja lubade iga-aastast andmist. Sel viisil kohaldatakse uusistutuseks lube taotlevate tootjate suhtes samu eeskirju kogu liidus. Eeskirjade eesmärk on tagada süsteemi läbipaistev, õiglane ja õigeaegne toimimine ja vastavus veinisektori vajadustele. Ühtlasi peaksid eeskirjad kaitsma taotluse esitajaid ebavõrdsuse, liigsete viivituste ja ebaproportsionaalse halduskoormuse eest. Kuna veiniaasta algab 1. augustil, vastab uusistutuseks lubade andmine nimetatud kuupäevaks eelduste kohaselt hästi veinisektori vajadustele ja tagab, et viinapuid on võimalik istutada veel sama kalendriaasta jooksul. Tuleks kindlaks määrata sobiv kuupäev, et kõik liikmesriikide langetatud asjaomased otsused avaldataks õigeaegselt enne taotluste esitamise väljakuulutamist ja tootjad saaksid enne taotluse esitamist põhjalikult tutvuda kohaldatavate eeskirjadega.
(5)
Kui toetuskõlblike taotlustega hõlmatud hektarite koguarv ületab märkimisväärselt liikmesriikide poolt eraldatud hektarite arvu, võib see viia olukorrani, kus suur osa taotlejatest saab ainult väikese osa taotletud hektaritest ega kasuta seetõttu vastavaid lube, mistõttu nende suhtes võidakse kohaldada karistusi. Selliste olukordade lahendamiseks on asjakohane mitte kohaldada karistusi, kui antud load vastavad pindalale, mis on väiksem kui teatav osa taotletud pindalast. Lisaks tuleks vastavate lubade kaotamise vältimiseks võimaldada liikmesriikidel kanda need üle järgmisse aastasse või jagada need sama aasta sees ümber taotlejate vahel, kelle taotlust ei rahuldatud täielikult ja kes ei keeldunud antud lubadest.
(6)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 66 ja komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/560 (4). artiklites 3 ja 4 on sätestatud eeskirjad, milles käsitletakse lubade andmist taasistutuseks samas põllumajanduslikus majapidamises. Ühtlasi tuleks liidu tasandil ette näha eeskirjad menetluse kohta, mida liikmesriigid peavad järgima taasistutuseks lube andes, ja ajaline raamistik, mille vältel liikmesriigid peavad kõnealused load andma. Et tootjad saaksid ületada samas põllumajanduslikus majapidamises taasistutust pärssivad fütosanitaar-, keskkonna- ja operatiivpiirangud, peaks liikmesriikidel olema võimalik lubada tootjatel esitada taotlus mõistliku, kuid piiratud aja jooksul pärast väljajuurimist. Võttes arvesse taasistutuslubadega seotud taotluste esitamisest ja menetlemisest liikmesriikidele ja tootjatele tekkivat halduskoormust, peaks olema võimalik esitada taotlus lihtsustatud menetluse kaudu erijuhtudel, kus taasistutatav ala vastab väljajuuritud alale või kus ei ole tehtud otsust taasistutust käsitlevate piirangute kohta.
(7)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 68 on sätestatud eeskirjad, milles käsitletakse lubade andmist enne 31. detsembrit 2015 antud istutusõiguste lubadeks muutmise alusel. Liidu tasandil tuleks kehtestada eeskirjad menetluse kohta, mida liikmesriigid peavad kõnealuseid lube andes järgima. Taotluste esitamiseks ja menetlemiseks tuleks kehtestada ajakava, et liikmesriikidel oleks võimalik võtta vastu ja töödelda muutmistaotlusi asjakohasel viisil ja õigel ajal.
(8)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 62 lõikes 2 on sätestatud, et lube antakse tootja põllumajanduslikku majapidamisse kuuluva teatava ala jaoks, mis on taotluses kindlaks määratud. Asjakohaselt põhjendatud juhtudel peaks taotlejatel olema võimalik kõnealust kindlaks määratud ala loa kehtivusaja jooksul muuta. Teatavatel juhtudel peaks see võimalus olema siiski välistatud, et vältida viinapuude istutuslubade andmise süsteemist kõrvalehoidumist.
(9)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 63 lõikes 4, artikli 64 lõikes 3, artikli 71 lõikes 3 ja artiklis 145 on sätestatud, et liikmesriigid peavad teavitama komisjoni viinapuude istutuslubade andmise süsteemi rakendamise teatavatest aspektidest. Tuleks kehtestada nõuded, et hõlbustada liikmesriikide poolset teabe edastamist kõnealuse süsteemi kõikide asjaomaste haldamis- ja kontrolliaspektide kohta, mis võimaldab süsteemi rakendamise asjakohast järelevalvet.
(10)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 62 on sätestatud vajadus kehtestada viinapuude istutuslubade andmise süsteemi rakendamise kontrollisätted. On vaja üldisi kontrollieeskirju, millega selgitatakse, et peamine süsteemile vastavuse kontrolli vahend on istandusregister ja et kontrolle tuleks teostada määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 59 sätestatud üldpõhimõtete kohaselt. Kõnealused eeskirjad peaksid pakkuma liikmesriikidele üldise raamistiku riikliku tasandi üksikasjalikumate sätete väljatöötamiseks, et vältida loata istutamist ja tagada, et järgitakse istutuslubade andmise süsteemi eeskirju, sealhulgas lubade kasutamise tähtaja järgimine, väljajuurimine eeldatava taasistutuse korral ja tootjate poolt lubade saamiseks võetud kohustuste täitmine.
(11)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Viinapuude istutusload
Määruse (EL) nr 1308/2013 II osa I jaotise III peatükis sätestatud viinapuude istutuslube antakse alates 2016. aastast käesoleva määruse kohaselt.
Load hõlmavad uusistutust, taasistutust ja muudetavaid istutusõigusi.
Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 64 osutatud uusistutuseks antavaid lube antakse iga-aastaselt.
Artikkel 2
Eelnevad otsused uusistutuste jaoks eraldatava pindala kohta
1. Kui liikmesriigid otsustavad piirata uusistutusteks eraldatavat, lubade vormis jaotatavat üldpindala vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 63 lõigetele 2 ja 3, avaldavad nad kõnealused otsused ja vastavad põhjendused hiljemalt 1. märtsiks.
2. Kui liikmesriigid võtavad arvesse määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 65 osutatud kutseorganisatsioonide või huvitatud tootjarühmade soovitusi, tuleb kõnealused soovitused esitada läbivaatamiseks piisava ajavaruga, enne kui asjaomane liikmesriik teeb lõikes 1 osutatud otsuse. Kõnealused soovitused avaldatakse samuti.
Artikkel 3
Viinapuude uusistutust käsitlevate lubade andmise kriteeriumid
Kui liikmesriigid otsustavad kasutada uusistutuseks lubade andmisel määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõigetes 1 ja 2 sätestatud kriteeriume, tuleb kõnealused otsused avaldada hiljemalt 1. märtsiks.
Esimeses lõigus nimetatud otsused hõlmavad:
a)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 1 teises lõigus ja delegeeritud määruse (EL) 2015/560 artikli 2 lõikes 1 loetletud ühe või enama kriteeriumi kohaldamist, sealhulgas asjakohaseid põhjendusi juhul, kui liikmesriigid otsustavad kohaldada artikli 64 lõike 1 punkti d;
b)
lubade andmiseks riiklikul tasandil eraldatud hektarite arvu:
i)
proportsionaalselt;
ii)
vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõikes 2 ja delegeeritud määruse (EL) 2015/560 artikli 2 lõikes 3 loetletud prioriteetsuskriteeriumidele.
Kui liikmesriigid kavatsevad kohaldada käesoleva artikli teise lõigu punkti b alapunktis ii osutatud prioriteetsuskriteeriume, peavad nad kindlaks määrama, millist kriteeriumi kohaldada. Liikmesriigid võivad samuti otsustada anda erineva kaalu igale valitud prioriteetsuskriteeriumile. Sellised otsused võimaldavad liikmesriikidel seada üksiktaotlused riiklikul tasandil punkti b alapunktis ii osutatud hektarite eraldamiseks pingeritta vastavalt sellele, mil määral taotlused vastavad valitud prioriteetsuskriteeriumidele.
Artikkel 4
Uusistutusi käsitlevad standardeeskirjad
Kui liikmesriigid ei avalda asjaomaseid otsuseid artiklites 2 ja 3 sätestatud tähtaegadeks, kohaldatakse vastava aasta kohta järgmisi uusistutuslubade andmisega seotud eeskirju:
a)
uusistutusteks väljastatakse lube pindalal, mis vastab 1 %-le kogu nende territooriumi tegelikust viinapuude kasvualast, nagu on täpsustatud määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 63 lõikes 1, ilma muude piiranguteta;
b)
hektarid jagatakse kõigi tingimustele vastavate taotlejate vahel proportsionaalselt pindalaga, mille jaoks nad luba taotlesid, kui taotletud pindala ületab eraldatud ala.
Liikmesriigid tagavad, et esimese lõigu kohaselt kohaldatavate eeskirjadega seotud teave avaldatakse.
Artikkel 5
Viinapuude uusistutust käsitlevate taotluste esitamine
1. Kui artiklites 2 ja 3 osutatud otsused või artikli 4 teises lõigus osutatud teave on avaldatud, avavad liikmesriigid hiljemalt 1. mail vähemalt ühekuulise perioodi üksiktaotluste esitamiseks.
2. Taotluses peab olema märgitud taotleja põllumajanduslikus majapidamises asuva sellise ala täpne suurus ja asukoht, mille jaoks luba taotletakse. Kui ei ole tehtud otsust artikli 2 kohaste piirangute ega artikli 3 kohaste kriteeriumide kohta, võivad liikmesriigid vabastada taotlejad nõudest märkida taotlusesse taotleja põllumajanduslikus majapidamises asuva sellise ala täpne asukoht, mille jaoks luba taotletakse. Liikmesriigid võivad nõuda taotlejatelt vajaduse korral lisateavet, kui see on oluline istutuslubade andmise süsteemi rakendamiseks.
3. Kui liikmesriigid otsustavad kasutada teatavaid kriteeriume viinapuude uusistutust käsitlevate lubade andmiseks, kohaldatakse järgmisi eeskirju:
a)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 1 punktis c ja delegeeritud määruse (EL) 2015/560 artikli 2 lõikes 1 osutatud toetuskõlblikkuskriteeriumid: taotluses tuleb märkida viinamarjasaadus(ed), mida taotleja kavatseb uusistutatava(te)l ala(de)l toota, täpsustades, kas taotleja kavatseb toota üht või mitut alljärgnevat toodet:
i)
kaitstud päritolunimetusega veinid
ii)
kaitstud geograafilise tähisega veinid
iii)
geograafilise tähiseta veinid, sealhulgas veinid, millele on märgitud andmed viinamarjasordi kohta;
b)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 2 punktis e osutatud prioriteetsuskriteerium; taotlused peavad sisaldama majandusalast teavet, millega näidatakse vastava projekti majanduslikku jätkusuutlikkust ühe või mitme delegeeritud määruse (EL) 2015/560 II lisa E osas osutatud põllumajandusliku investeerimisprojekti finantsanalüüsi standardmetoodika alusel;
c)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 2 punktis f osutatud prioriteetsuskriteerium: taotlused peavad sisaldama majandusalast teavet, millega näidatakse potentsiaali konkurentsivõime suurendamiseks delegeeritud määruse (EL) 2015/560 II lisa F osas sätestatud kaalutluste alusel;
d)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 2 punktis g osutatud prioriteetsuskriteerium: taotlused peavad sisaldama teavet, millega näidatakse potentsiaali geograafilise tähisega toodete kvaliteedi parandamiseks delegeeritud määruse (EL) 2015/560 II lisa G osas sätestatud tingimuste alusel;
e)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 2 punktis h osutatud prioriteetsuskriteerium: taotlused peavad sisaldama teavet, millega näidatakse, et taotleja põllumajandusliku majapidamise suurus vastab taotluse esitamise ajal lävenditele, mille liikmesriigid kehtestavad delegeeritud määruse (EL) 2015/560 II lisa H osas esitatud sätete alusel;
f)
kui liikmesriigid nõuavad, et taotlejad võtaksid endale delegeeritud määruse (EL) 2015/560 I lisa A ja B osas, II lisa A, B, D, E, F ja G osas ning I osa II jaotises osutatud kohustusi seoses vastavate kriteeriumidega, peavad kõnealused kohustused sisalduma ka taotlustes.
Kui liikmesriikidel on võimalik koguda esimese lõigu punktides a-f märgitud mis tahes andmeid otse, võivad nad vabastada taotlejad kõnealuste andmete taotlusse lisamisest.
4. Pärast lõikes 1 osutatud taotluste esitamise perioodi möödumist teavitavad liikmesriigid toetuskõlblikkuse kriteeriumidele mittevastavaid taotlejaid sellest, et vastavalt liikmesriikide poolt artikli 3 kohaselt vastu võetud otsusele toetuskõlblikkuskriteeriumide kohta ei vasta nende taotlused kriteeriumidele. Kõnealused taotlused jäetakse kõrvale menetluse edasistest etappidest.
Artikkel 6
Lubade andmine viinapuude uusistutuseks
1. Kui esitatud toetuskõlblike taotlustega kaetud üldpindala ei ületa artikli 2 lõike 1 kohaselt eraldatud pindala(sid), annavad liikmesriigid load tootjate poolt taotletud kogu pindala ulatuses.
2. Kui esitatud toetuskõlblike taotlustega kaetud üldpindala ületab artikli 2 lõike 1 kohaselt eraldatud pindala(sid), kohaldavad liikmesriigid I lisas sätestatud valikumenetlust.
Kõnealuse valikumenetluse tulemuste põhjal annavad liikmesriigid hiljemalt 1. augustiks load väljavalitud taotlejatele. Kui toetuskõlblikke taotlusi ei ole täielikult rahuldatud, teavitatakse taotlejaid sellise otsuse põhjustest.
3. Kui antud luba vastab vähem kui 50 %-le vastavas taotluses esitatud pindalast, võib taotleja keelduda loast ühe kuu jooksul pärast loa andmise kuupäeva.
Sellisel juhul ei kohaldata taotleja suhtes määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 62 lõikes 3 osutatud halduskaristusi. Liikmesriigid võivad otsustada, et vastav arv hektareid eraldatakse samal aastal, hiljemalt 1. oktoobriks, nendele taotlejatele antavate lubade jaoks, kellele anti üksnes osa nende taotletud pindalast lõikes 2 osutatud valikumenetluse tulemuste kohaselt ja kes ei keeldunud vastavatest lubadest. Liikmesriigid võivad samuti otsustada eraldada kõnealused hektarid järgmisel aastal lisaks määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 63 lõikes 1 sätestatud 1 protsendile kogu nende territooriumi viinapuude kasvualast.
Artikkel 7
Piirangud taasistutuseks lubade andmisele
1. Kui liikmesriigid otsustavad piirata taasistutuseks lubade andmist määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõike 3 ja delegeeritud määruse (EL) 2015/560 artikli 4 kohaselt piirkondades, mis vastavad kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide valmistamise nõuetele, avaldavad nad kõnealused otsused hiljemalt 1. märtsiks.
Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 65 osutatud kutseorganisatsioonid või huvitatud tootjarühmad annavad soovitused, mida liikmesriik peab kõnealuse artikli kohaselt arvesse võtma, tehes seda piisava ajavaruga, et neid oleks võimalik enne esimeses lõigus osutatud otsuse tegemist läbi vaadata. Asjaomane liikmesriik avaldab kõnealused soovitused.
2. Lõikes 1 osutatud otsuseid kohaldatakse ühe aasta jooksul alates otsuste avaldamise kuupäevast.
Kui kutseorganisatsioonide või huvitatud tootjarühmade soovitus antakse kauemaks kui üheks aastaks, kuid mitte kauemaks kui kolmeks aastaks, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 65 teises lõigus, kohaldatakse kõnealuseid otsuseid samuti kuni kolm aastat.
Kui nimetatud kutseorganisatsioonid või huvitatud tootjarühmad ei esita asjaomaseid soovitusi läbivaatamiseks piisavalt aegsasti, nagu on sätestatud lõikes 1, või kui liikmesriigid ei avalda asjaomaseid otsuseid hiljemalt 1. märtsiks, annavad liikmesriigid taasistutuseks loa automaatselt, nagu on sätestatud artiklis 8.
Artikkel 8
Taasistutuseks lubade andmise menetlus
1. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõikes 1 osutatud taotlusi taasistutuslubade saamiseks võidakse esitada igal ajal selle veiniaasta jooksul, mil toimub väljajuurimine. Liikmesriigid võivad siiski otsustada, et taotlusi taasistutuslubade saamiseks võidakse esitada kuni väljajuurimisaastale järgneva teise veiniaasta lõpuni. Kui kõnealuseid ajapiiranguid ei järgita, ei anna liikmesriigid taasistutuseks luba.
Taotluses peab olema märgitud sama taotleja põllumajanduslikus majapidamises asuva(te) väljajuuritud ala(de) ja sellis(t)e taasistutatava(te) ala(de) täpne suurus ja asukoht, mille jaoks luba taotletakse. Kui ei ole otsustatud kehtestada artikli 7 kohaseid piiranguid ja taotleja ei ole võtnud delegeeritud määruse (EL) 2015/560 I lisa A ja B osa punkti 2 alapunktis b ning II lisa B osa punktis 4 ja D osas sätestatud kohustusi, võivad liikmesriigid vabastada taotlejad nõudest märkida taotluses sellis(t)e taasistutatava(te) ala(de) täpne asukoht, mille jaoks luba taotletakse. Liikmesriigid võivad nõuda taotlejatelt vajaduse korral lisateavet, kui see on oluline istutuslubade andmise süsteemi rakendamiseks.
Liikmesriigid annavad load automaatselt kolme kuu jooksul alates taotluste esitamisest. Liikmesriigid võivad siiski otsustada kohaldada artiklites 5 ja 6 osutatud ajavahemikke vastavalt uusistutuseks taotluste esitamise ja lubade andmise suhtes.
2. Kui taasistutatav ala vastab samale väljajuuritud alale või kui ei kehtestata artikli 7 lõike 1 kohaseid piiranguid, võidakse riigitasandil või liikmesriigi territooriumi teatavate osade suhtes kohaldada lihtsustatud menetlust. Sel juhul võib taasistutusloa andmise kuupäevana käsitada väljajuurimiskuupäeva. Selleks esitab asjaomane tootja hiljemalt selle veiniaasta lõpuks, mil väljajuurimine toimus, järelteatise, mida käsitatakse loataotlusena.
3. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõikes 2 osutatud taotlusi taasistutuslubade saamiseks võib esitada igal ajal kõnealuse aasta jooksul.
Taotlustes peab olema märgitud sama taotleja põllumajanduslikus majapidamises asuva(te) väljajuuritava(te) ala(de) ja sellis(t)e taasistutatava(te) ala(de) täpne suurus ja asukoht, mille jaoks luba taotletakse. Taotlused peavad sisaldama ka kohustust juurida välja viinapuude kasvuala hiljemalt neljanda aasta lõpuks alates kuupäevast, mil istutati uued viinapuud. Liikmesriigid võivad nõuda taotlejatelt vajaduse korral lisateavet, kui see on oluline istutuslubade andmise süsteemi rakendamiseks.
Liikmesriigid annavad load automaatselt kolme kuu jooksul alates taotluse esitamisest. Liikmesriigid võivad siiski otsustada kohaldada artiklites 5 ja 6 osutatud ajavahemikke vastavalt uusistutuseks taotluste esitamise ja lubade andmise suhtes.
Artikkel 9
Lubade andmise menetlus üleminekusätete kohaselt
1. Tootjad esitavad määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 68 lõike 1 kohased istutusõiguste lubadeks muutmise taotlused alates 15. septembrist 2015.
Taotlustes peab olema märgitud taotleja põllumajanduslikus majapidamises asuva sellise ala täpne suurus ja asukoht, mille jaoks luba taotletakse. Liikmesriigid võivad vabastada taotlejad nõudest märkida taotlusesse taotleja põllumajanduslikus majapidamises asuva sellise ala täpne asukoht, mille jaoks luba taotletakse. Liikmesriigid võivad nõuda taotlejatelt vajaduse korral lisateavet, kui see on oluline istutuslubade andmise süsteemi rakendamiseks.
2. Kui liikmesriigid otsustavad vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 68 lõike 1 teisele lõigule pikendada istutusõiguste lubadeks muutmise taotluste esitamise perioodi kauemaks kui 31. detsember 2015, avaldavad nad sellise otsuse hiljemalt 14. septembriks 2015.
Sellisel juhul võib tootja esitada lubadeks muutmise taotlusi alates 15. septembrist 2015 kuni liikmesriikide poolt esimese lõigu kohaselt kindlaksmääratud perioodi lõpuni.
3. Kui liikmesriigid on kontrollinud nende istutusõiguste kehtivust, mille lubadeks muutmist vastavalt lõigetele 1 ja 2 taotletakse, annavad nad load automaatselt. Muutmistaotluse esitamise ja lubade andmise vahele jääv ajavahemik ei ületa kolme kuud. Kui taotlus esitatakse enne 31. detsembrit 2015, algab kolmekuuline ajavahemik 1. jaanuaril 2016.
Artikkel 10
Loa saanud konkreetse ala muutmine
Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võivad liikmesriigid taotleja soovil otsustada, et viinapuid võib istutada põllumajandusliku majapidamise muul kui konkreetsel loa saanud alal, tingimusel et uue ala suurus hektarites on sama ja et luba kehtib jätkuvalt vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 62 lõikele 3.
Esimest lõiku ei kohaldata juhul, kui load on antud taotluses märgitud asukohaga seotud konkreetsetele toetuskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumidele vastavuse alusel ja muutmistaotlus hõlmab uut konkreetset ala, mis asub eespool osutatud asukohast väljaspool.
Artikkel 11
Teatised
1. Alates 2016. aastast esitavad liikmesriigid komisjonile iga aasta 1. märtsiks järgmised teatised:
a)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 145 lõikes 3 osutatud viinamarjakasvatuspiirkondi käsitlev teatis, milles käsitletakse olukorda eelmise veiniaasta 31. juuli seisuga. Kõnealune teatis esitatakse käesoleva määruse II lisas sätestatud kujul;
b)
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 63 lõikes 4 ja artikli 64 lõikes 3 osutatud teatised. Kõnealused teatised esitatakse käesoleva määruse III lisas sätestatud kujul;
c)
teatis, mis hõlmab käesoleva määruse artiklis 7 osutatud, liikmesriikide määratud piiranguid samas põllumajanduslikus majapidamises taasistutamise kohta. Kõnealune teatis esitatakse käesoleva määruse VI lisas (tabel A) sätestatud kujul;
d)
käesoleva määruse artiklites 2 ja 7 osutatud kutseorganisatsioonide või huvitatud tootjarühmade ajakohastatud riiklik loetelu;
e)
teatis kindlaks tehtud ilma loata istutatud viinapuude kasvuala üldpindala, samuti loata välja juuritud alade üldpindala kohta, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 71 lõikes 3. Kõnealune teatis hõlmab eelmist veiniaastat. Esimene teatis esitatakse esimest korda hiljemalt 1. märtsiks 2017 ja see hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist kuni 31. juulini 2016. Kõnealune teatis esitatakse käesoleva määruse IV lisas sätestatud kujul;
f)
kui liikmesriigid otsustavad kohaldada määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 2 punktis h osutatud prioriteetsuskriteeriumi, delegeeritud määruses (EL) 2015/560 II lisa H osas osutatud, põllumajanduslike majapidamiste miinimum- ja maksimumsuurust käsitlevad piirmäärad.
2. Alates 2016. aastast esitavad liikmesriigid komisjonile iga aasta 1. novembriks järgmised teatised:
a)
teatis, mis hõlmab uusistutuslubade saamiseks esitatud taotlusi, eelmisel veiniaastal käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 või 2 kohaselt tegelikult antud lube, lube, millest taotlejad on keeldunud, ja teistele taotlejatele käesoleva määruse artikli 6 lõike 3 kohaselt enne 1. oktoobrit antud lube. Kõnealused teatised esitatakse käesoleva määruse V lisas sätestatud kujul;
b)
teatis eelmisel veiniaastal taasistutuseks antud lubade kohta, nagu on osutatud käesoleva määruse artiklis 8. Esimene teatis esitatakse hiljemalt 1. novembriks 2016 ja see hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist kuni 31. juulini 2016. Kõnealune teatis esitatakse käesoleva määruse VI lisas (tabel B) sätestatud kujul;
c)
teatis eelmisel veiniaastal kehtivate istutusõiguste lubadeks muutmise alusel antud lubade kohta, nagu on osutatud käesoleva määruse artiklis 9. Kõnealune teatis esitatakse VII lisas (tabel B) sätestatud kujul ja üksnes määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 68 lõikes 1 osutatud muutmistähtaja või liikmesriikide poolt käesoleva määruse artikli 9 lõike 2 kohaselt kindlaksmääratud tähtaja lõpule järgneva aasta 1. novembrini.
3. Liikmesriigid, kes vastavad määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 67 lõikes 2 sätestatud tingimustele, teavitavad komisjoni 31. juuliks 2015 oma otsusest mitte rakendada määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 67 lõike 2 kohast viinapuude istutuseks antavate lubade süsteemi.
4. Liikmesriigid teavitavad komisjoni hiljemalt 15. septembriks 2015 istutusõiguste lubadeks muutmise tähtajast vastavalt käesoleva määruse artikli 9 lõikele 2. Kõnealune teatis esitatakse käesoleva määruse VII lisas (tabel A) sätestatud kujul.
5. Käesolevas artiklis osutatud teatised, teave ja loetelud esitatakse komisjonile kooskõlas komisjoni määrusega (EÜ) nr 792/2009 (5).
6. Kui liikmesriik ei täida lõigetes 1-4 sätestatud nõudeid või kui asjaomane teave näib vale, võib komisjon seoses veinisektoriga peatada osa või kõik määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 17 osutatud igakuistest maksetest, kuni teatis on nõuetekohaselt esitatud.
7. Liikmesriigid säilitavad esitatud teavet käesoleva artikli kohaselt vähemalt kümme aastat alates veiniaastast, mil teave esitati.
8. Käesolevas artiklis sätestatud kohustused ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1337/2011 (6).
Artikkel 12
Kontrollid
1. Liikmesriigid rakendavad kontrolle vajalikul määral, et tagada määruse (EL) nr 1308/2013 II osa I jaotise III peatükis, delegeeritud määruses (EL) 2015/560 ja käesolevas määruses sätestatud viinapuude istutuslubade andmise süsteemi eeskirjade nõuetekohane kohaldamine.
2. Et kontrollida vastavust lõikes 1 osutatud eeskirjadele, kasutavad liikmesriigid määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 145 nimetatud istandusregistrit.
3. Määruse (EL) nr 1306/2013 artiklit 59 kohaldatakse mutatis mutandis viinapuude istutuslubade andmise süsteemi suhtes.
Artikkel 13
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 7. aprill 2015