РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1367/2014 НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за определяне на възможностите за риболов за 2015 и 2016 г. на някои запаси от дълбоководна риба за риболовните кораби на Съюза
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 43, параграф 3 от Договора се предвижда Съветът, по предложение на Комисията, да приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
В Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1) се изисква приемането на мерки за опазване, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, включително, когато е целесъобразно, докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР).
(3)
Съветът е натоварен с приемането на мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов, включително някои функционално свързани с това условия, когато това е целесъобразно. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите членки по такъв начин, че да осигуряват на всяка държава членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени с Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и предвид становищата, изразени по време на консултацията със заинтересованите страни, и най-вече със съответните регионални консултативни съвети.
(5)
Възможностите за риболов следва да съответстват на международните споразумения и принципи, като например Споразумението на Организацията на обединените нации от 1995 г. относно опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (2) и на подробните принципи на управление, изложени в Международните насоки за управление на дълбоководния риболов в открито море на Организацията на ООН за прехрана и земеделие от 2008 г., съгласно които, по-специално, регулаторът трябва да предприеме още повече предпазни мерки, когато данните са несигурни, малко надеждни или не са подходящи. Липсата на подходящи научни данни не следва да се използва като основание за отказ от вземане на мерки за опазване и управление или за отлагане на приемането им.
(6)
Най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и на НТИКР показват, че уловът на по-голямата част от дълбоководните запаси все още се извършва по неустойчив начин и че за да се осигури тяхната устойчивост възможностите за риболов на тези запаси следва да бъдат още намалени до появата на положителна тенденция в развитието на запасите. Освен това ICES препоръча да не се разрешава целеви риболов на атлантически големоглав във всички зони, както и на някои запаси на северен пагел и гренадир.
(7)
Що се отнася до четирите запаса на гренадир, научни становища и неотдавнашните дискусии в рамките на Комисията за риболова в североизточните части на Атлантическия океан показват, че улов на този вид може да е невярно докладван като улов на дългоопашата риба. Поради това е уместно да бъде определен ОДУ, който обхваща и двата вида, но същевременно дава възможност за отделно докладване за всеки от тях.
(8)
По отношение на дълбоководните акули основните търговски видове се смятат за крайно намалели и поради това следва да не се извършва целеви риболов. Освен това, с оглед на миграционния характер на дълбоководните акули и тяхното широко разпространение в цялата североизточна част на Атлантическия океан НТИКР препоръча мерките за управление на тези видове да бъдат разширени, за да обхванат водите на Съюза от Комитета по риболова в централната източна част на Атлантическия океан (CECAF) около Мадейра.
(9)
Възможностите за риболов на дълбоководните видове, определени в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета (3), се установяват на всеки две години. Допуска се обаче изключение за запасите на атлантическа аргентина и тези на синя молва. Основният риболов на синя молва е предмет на ежегодните преговори с Норвегия; в интерес на опростяването всички ОДУ за синя молва следва да бъдат установени въз основа на него и в един и същ правен акт. Поради това възможностите за риболов за запасите на атлантическа аргентина и синя молва следва да бъдат установени в друг съответен годишен регламент за определяне на възможностите за риболов.
(10)
Съгласно Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета (4) следва да бъдат определени запасите, за които се прилагат различните посочени в него мерки. За запасите, за които не съществува конкретна научна оценка по отношение възможностите за риболов за годината, за която трябва да бъдат определени ОДУ, следва да се прилагат предпазни ОДУ; в останалите случаи следва да се прилагат аналитични ОДУ. С оглед на становищата на ICES и НТИКР относно дълбоководните морски запаси, по отношение на онези от тях, за които няма научнообоснована оценка на съответните възможности за риболов, в настоящия регламент следва да се предвиждат предпазни ОДУ.
(11)
С цел да се избегне прекъсване на риболовните дейности и за да се осигури поминъкът на рибарите от Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят годишните възможности за риболов за 2015 и 2016 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове за риболовните кораби на Съюза във водите на Съюза и в определени води извън Съюза, които подлежат на ограничения на улова.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„риболовен кораб на Съюза“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на Съюза“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите членки с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора,
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството от всеки рибен запас, което може да се улови и разтовари на суша всяка година;
г)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на Съюза или на държава членка;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5);
б)
Зоните на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан) са географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6).
Член 3
ОДУ и разпределения
ОДУ за дълбоководните видове, които се ловят от риболовните кораби на Съюза във водите на Съюза или в определени води извън Съюза, разпределението на тези ОДУ между държавите членки и функционално свързаните с тях условия, когато е целесъобразно, са определени в приложението към настоящия регламент.
Член 4
Специални разпоредби относно разпределението на възможностите за риболов
1. Разпределението на възможностите за риболов между държавите членки се определя в настоящия регламент, без да се засяга следното:
а)
размените съгласно член 16, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
приспаданията и преразпределенията, извършени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (7) или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета (8);
в)
допълнителните разтоварвания на сушата, разрешени съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
приспаданията, извършени съгласно членове 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, докато член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент се прилага за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ, освен ако в приложението към настоящия регламент не е посочено друго.
Член 5
Условия за разтоварване на улов и прилов на сушата
Риба от запаси, за които са установени ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на сушата само ако уловът е извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава членка, която има квота, като тази квота не е изчерпана.
Член 6
Предаване на данни
Когато държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1367/2014,
15. detsember 2014,
millega kehtestatakse liidu kalalaevadele 2015. ja 2016. aastaks teatavate süvamere kalavarude püügi võimalused
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (1) kohaselt tuleb kaitsemeetmete vastuvõtmisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) aruandeid.
(3)
Nõukogul on kohustus võtta vastu kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise meetmed, sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad kalapüügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel selliselt, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus, ning võttes asjakohaselt arvesse määrusega (EL) nr 1380/2013 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.
(4)
Lubatud kogupüük tuleks kehtestada kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal, arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades silmas ka arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega.
(5)
Kalapüügivõimalused peaksid olema kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepete ja põhimõtetega, nagu 1995. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kokkulepe, milles käsitletakse piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist, (2) ning üksikasjalikud majandamispõhimõtted, mis on esitatud ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise 2008. aasta rahvusvahelistes suunistes, mille kohaselt peaks reguleeriv asutus olema eriti ettevaatlik eelkõige siis, kui teave on ebaselge, ebausaldusväärne või ebapiisav. Piisava teadusteabe puudumist ei tohiks kasutada põhjusena kaitse- või majandamismeetmete edasilükkamiseks või võtmata jätmiseks.
(6)
Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) ja STECFi viimastest teaduslikest nõuannetest ilmneb, et enamikku süvamereliike ei püüta säästvalt ning kõnealuste kalavarude jätkusuutlikkuse tagamiseks tuleks nende püüki vähendada senikaua, kuni kalavarud hakkavad jälle suurenema. Lisaks sellele on ICES soovitanud keelata oranži karekala sihtpüügi kõigis piirkondades ning besuugo ja kalju-tömppeakala teatavate varude sihtpüügi.
(7)
Mis puutub kalju-tömppeakala nelja varu, siis viidatakse teaduslikes nõuannetes ja Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni (NEAFC) hiljutistes diskussioonides sellele, et selle kalaliigi saak võidakse ekslikult registreerida põhja-pikksaba saagina. Seda arvesse võttes on asjakohane kehtestada lubatud kogupüük nii, et see hõlmaks mõlemat liiki, võimaldades samal ajal registreerida kummagi liigi saagi eraldi.
(8)
Süvamere haide puhul käsitatakse põhilisi kaubanduslikke liike peaaegu ammendatuna, mistõttu sihtpüüki ei peaks toimuma. Arvestades lisaks sellele süvamere haide rändavat eluviisi ja nende laia levikuala Atlandi ookeani kirdeosa vetes, on STECF soovitanud laiendada kõnealuste liikide kaitseks võetavate majandamismeetmete reguleerimisala liidu vetele Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) reguleeritaval alal ümber Madeira.
(9)
Nõukogu määruse (EÜ) nr 2347/2002 (3) artikli 2 punktis a määratletud süvamereliikide püügivõimaluste üle otsustatakse iga kahe aasta tagant. Põhjaatlandi hõbekala varudele ja sinise molva varudele on siiski tehtud erand. Mis puudutab viimati mainitut, siis on sinise molva põhipüük seotud Norraga peetavate iga-aastaste läbirääkimistega; lihtsustamise huvides tuleks sinise molva lubatud kogupüük kehtestada kõigile sellest lähtudes ja teha seda ühe ja sama õigusaktiga. Seepärast tuleks põhja-atlandi hõbekala ja sinise molva varude püügi võimalused sätestada eraldi asjakohases iga-aastases määruses, millega kehtestatakse kalapüügivõimalused.
(10)
Kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 847/96 (4) tuleks kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse nimetatud määruses osutatud erinevaid meetmeid. Ennetuslikku lubatud kogupüüki peaks kohaldama kalavarude suhtes, mille kohta ei ole teaduslikult põhjendatud kalapüügivõimaluste hinnangut eelkõige selle aasta puhul, mille kohta tuleb lubatud kogupüük kehtestada; muudel juhtudel tuleks kohaldada analüütilist lubatud kogupüüki. Võttes arvesse ICESi ja STECFi nõuandeid, tuleks süvamere kalavarude suhtes, mille osas ei ole teaduslik hinnang asjaomaste püügivõimaluste kohta kättesaadav, kohaldada käesoleva määruse kohaselt ennetuslikku lubatud kogupüüki.
(11)
Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2015. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse liidu kalalaevadele 2015. ja 2016. aastaks teatavate süvamereliikide kalavarude aastased püügivõimalused liidu vetes ja teatavates väljaspool liitu asuvates vetes, kus on vaja püüki piirata.
Artikkel 2
Mõisted
1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „liidu kalalaev”- liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;
b) „liidu veed”- liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, v.a aluslepingu II lisas loetletud territooriumidega külgnevad veed;
c) „lubatud kogupüük (TAC)”- igast kalavarust aastas püüda ja lossida lubatud kogus;
d) „kvoot”- liidule või liikmesriigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;
e) „rahvusvahelised veed”- veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänse õiguse või jurisdiktsiooni alla.
2. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi püügipiirkondade määratlusi:
a) ICESi (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 218/2009 (5) III lisas määratud geograafilised alad;
b) CECAFi (Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee) püügipiirkonnad- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2009 (6) II lisas määratud geograafilised alad.
Artikkel 3
Lubatud kogupüük ja selle jaotamine
Liidu vetes või teatavates väljaspool liitu asuvates vetes liidu kalalaevade püütavate süvamereliikide lubatud kogupüük ja sellise lubatud kogupüügi jaotus liikmesriikide vahel ning asjakohasel juhul sellega funktsionaalselt seotud tingimused on sätestatud käesoleva määruse lisas.
Artikkel 4
Kalapüügivõimaluste jaotamise erisätted
1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:
a)
määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
b)
nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 (7) artikli 37 või nõukogu määruse (EÜ) nr 1006/2008 (8) artikli 10 lõike 4 kohaseid mahaarvamisi ja ümberjaotamisi;
c)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast lubatud lisakoguste lossimist;
d)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi.
2. Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 kohaldatakse selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 kohaldatakse selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki, kui käesoleva määruse lisas ei ole ette nähtud teisiti.
Artikkel 5
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud lubatud kogupüük, võib pardal hoida või lossida ainult juhul, kui saagi on püüdnud sellise liikmesriigi lipu all sõitvad kalalaevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud.
Artikkel 6
Andmete edastamine
Kui liikmesriigid edastavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmed püütud koguste lossimise kohta, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse lisas sätestatud kalavarukoode.
Artikkel 7
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 15. detsember 2014