РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 250/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за създаване на програма за насърчаване на дейности в областта на защитата на финансовите интереси на Европейския съюз (програма „Херкулес III“) и за отмяна на Решение № 804/2004/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 325 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът и държавите членки са си поставили за цел да се борят с измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, които засягат финансовите интереси на Съюза, включително контрабандата и фалшифицирането на цигари. За да се подобри дългосрочното въздействие на разходите и да се избегне дублирането, следва да се гарантира тясно и редовно сътрудничество и координация на равнището на Съюза и между органите на държавите членки.
(2)
Дейностите, целящи предоставяне на по-добра информация, специализирано обучение, включително сравнителноправни проучвания и техническа и научна помощ, спомагат значително за защитата на финансовите интереси на Съюза и същевременно за постигането на равностойно ниво на защита в рамките на Съюза.
(3)
Подкрепата за такива дейности чрез Решение № 804/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) (програма „Херкулес“), изменено и допълнено с Решение № 878/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) (програма „Херкулес II“) в миналото е дала възможност за укрепване на дейностите, предприемани от Съюза и държавите членки в областта на противодействието на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, които засягат финансовите интереси на Съюза.
(4)
Комисията направи преглед на постиженията на програмата „Херкулес II“, в който информира за вложените усилия и средства в програмата и резултатите от нея.
(5)
През 2011 г. Комисията извърши оценка на въздействието, за да оцени необходимостта от продължаване на програмата.
(6)
С оглед продължаване и дори развиване на дейностите на равнището на Съюза и на държавите членки за противодействие на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, които засягат финансовите интереси на Съюза, включително борбата срещу контрабандата и фалшифицирането на цигари, и като се вземат предвид новите предизвикателства в контекста на бюджетната дисциплина, следва да бъде приета нова програма („Програмата“).
(7)
Програмата следва да се изпълнява като се вземат предвид препоръките и мерките, изброени в съобщението на Комисията от 6 юни 2013 г., озаглавено „Засилване на борбата с контрабандата на цигари и други форми на незаконна търговия с тютюневи изделия - всеобхватна стратегия на ЕС“.
(8)
Програмата следва да се прилага при пълно спазване на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). В съответствие с този регламент целта на безвъзмездните средства е да се подкрепи финансово „дейност, предназначена да подпомогне постигането на цел на политиката на Съюза“ и те не следва да имат за своя единствена цел закупуването на оборудване.
(9)
Програмата следва да бъде отворена за участие на присъединяващи се държави, страни кандидатки и потенциални кандидатки, които се ползват от предприсъединителна стратегия, както и държави партньори по европейската политика за съседство, при условие че тези държави са достигнали достатъчно ниво на привеждане в съответствие на релевантното законодателство и административни методи с тези на Съюза, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези държави и страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения, решения на Съвета по асоцииране или подобни споразумения, както и държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), участващи в Европейското икономическо пространство (ЕИП).
(10)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета независим междинен доклад за изпълнението на Програмата, както и окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата. Освен това Комисията следва да предоставя ежегодно на Европейския парламент и на Съвета информация относно годишното изпълнение на Програмата, включително резултатите от финансираните действия и информация относно последователността и допълването по отношение на други съответни програми и действия на равнището на Съюза.
(11)
Настоящият регламент е съобразен с принципите на субсидиарност и пропорционалност. Програмата следва да улеснява сътрудничеството между държавите членки и между Комисията и държавите членки с цел защита на финансовите интереси на Съюза, като използва ресурсите по-ефикасно, отколкото това би могло да бъде постигнато на национално равнище. Действията на равнището на Съюза са необходими и обосновани, тъй като е ясно, че те подпомагат държавите членки да защитават съвместно общия бюджет на Съюза и националните бюджети и насърчават използването на общи структури на Съюза с цел увеличаване на сътрудничеството и обмена на информация между компетентните органи. Програмата обаче не следва да засяга отговорностите на държавите членки.
(12)
Програмата следва да се прилага за период от седем години, за да се приведе в съответствие продължителността ѝ с тази на многогодишната финансова рамка, предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (6).
(13)
С цел да се осигури известна гъвкавост при разпределението на средствата, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз за изменение на индикативното разпределение на тези средства. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(14)
Комисията следва да приема годишни работни програми, съдържащи финансираните действия и критериите за подбор и отпускане на финансиране, както и извънредните и надлежно обосновани случаи, като тези, отнасящи се до държави членки, изложени на висок риск по отношение на финансовите интереси на Съюза, в които се прилага максималното ниво на съфинансиране в размер на 90 % от допустимите разходи. Комисията следва да обсъди с държавите членки прилагането на настоящия регламент в рамките на Експертния комитет за координиране на предотвратяването на измамите, създаден с Решение 94/140/ЕО на Комисията (7).
(15)
Държавите членки следва да полагат усилия за увеличаване на финансовото си участие в рамките на съфинансирането за безвъзмездни средства, отпуснати по Програмата.
(16)
Комисията следва да предприеме необходимите действия, за да гарантира, че годишните работни програми са съобразени и допълват други съответни програми, финансирани от Съюза, по-специално в митническата област, с цел да се засили цялостното въздействие от действията по Програмата и да се избегне евентуално припокриване на Програмата с други програми.
(17)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на Програмата, който представлява основната референтна сума, по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(18)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани посредством пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е целесъобразно, налагане на административни и финансови санкции.
(19)
Решение № 804/2004/ЕО следва да бъде отменено. Следва да бъдат приети временни мерки, които да позволят изпълнението на финансовите задължения във връзка с действията, провеждани съгласно това решение и на задълженията за отчет, определени в тях.
(20)
Целесъобразно е да се гарантира плавен преход без прекъсване между програмата „Херкулес II“ и Програмата, както и да се приведе в съответствие продължителността на Програмата с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013. Поради това Програмата следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Създава се многогодишна програма за действие „Херкулес III“ („Програмата“) с цел насърчаване на дейности за борба с измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на Съюза, за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Добавена стойност
Програмата допринася за всичко изброено по-долу:
а)
развитие на дейности на равнището на Съюза и на държавите членки за противодействие на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на Съюза, включително борбата срещу контрабандата и фалшифицирането на цигари;
б)
засилване на транснационалното сътрудничество и координация на равнището на Съюза между органите на държавите членки, Комисията и Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и по-специално на ефективността и ефикасността на трансграничните операции;
в)
ефективно предотвратяване на измамите, корупцията и всякакви други незаконни дейности, засягащи финансовите интереси на Съюза, чрез осигуряване на съвместно специализирано обучение за служителите на националните и регионалните административни структури и за други заинтересовани страни.
По-специално Програмата създава икономии, които произтичат от колективното възлагане на обществени поръчки за специализирано оборудване и бази данни, които да се използват от заинтересованите страни, и икономии, произтичащи от специализираното обучение.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е защита на финансовите интереси на Съюза, като по този начин се повишава конкурентоспособността на европейската икономика и се осигурява защита на парите на данъкоплатците.
Член 4
Специфична цел
Специфичната цел на Програмата е предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всяка друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза.
Специфичната цел се измерва чрез съпоставка, наред с останалото, с целеви равнища и базови сценарии и чрез всеки един от следните ключови показатели за ефективност:
а)
броя на запорите, конфискациите и възстановяванията вследствие на случаи на измами, установени при съвместни действия и трансгранични операции;
б)
добавената стойност и ефективното използване на техническото оборудване, придобито чрез съфинансиране;
в)
обмена на информация между държавите членки относно постигнатите резултати по отношение на техническия материал;
г)
броя и вида на обучителните дейности, включително обема на специализираното обучение.
Член 5
Оперативни цели
Оперативните цели на Програмата са всяка една от следните:
а)
подобряване на предотвратяването и разследването на измами и други незаконни дейности над настоящите нива чрез увеличаване на транснационалното и мултидисциплинарното сътрудничество;
б)
повишаване на защитата на финансовите интереси на Съюза от измами чрез улесняване на обмена на информация, опит и най-добри практики, включително обмен на персонал;
в)
укрепване на борбата срещу измамите и другите незаконни дейности чрез осигуряване на техническа и оперативна подкрепа за националните разследвания, и по-специално за митническите и правоприлагащите органи;
г)
ограничаване на известното към настоящия момент излагане на финансовите интереси на Съюза на риск от измами, корупция и други незаконни дейности, с оглед ограничаване на развитието на незаконна икономика в ключови рискови области като организирани измами, включително контрабанда и фалшифициране на цигари;
д)
повишаване на степента на развитие на специфичната правна и съдебна защита на финансовите интереси на Съюза от измами чрез насърчаване на сравнителноправния анализ.
Член 6
Органи, отговарящи на условията за финансиране
Всеки от следните органи отговаря на условията за финансиране по Програмата:
а)
национални или регионални административни структури на участваща държава по смисъла на член 7, параграф 1, които допринасят за укрепването на действията на равнището на Съюза за защита на финансовите интереси на Съюза;
б)
научноизследователски и образователни институти и организации с нестопанска цел, при условие че са създадени и са функционирали поне една година в участваща държава, по смисъла на член 7, параграф 1, и допринасят за укрепването на действията на равнището на Съюза за защита на финансовите интереси на Съюза.
Член 7
Участие в Програмата
1. Участващи държави са държавите членки и държавите, посочени в параграф 2 („участващи държави“).
2. До участие в Програмата се допуска всяка от следните държави:
а)
присъединяващи се държави, страни кандидатки и потенциални кандидатки, които се ползват от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези държави и страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения, решения на Съвета по асоцииране или подобни споразумения;
б)
страни - партньори по европейската политика за съседство, при условие че тези държави са постигнали достатъчно ниво на сближаване на съответното законодателство и административни методи с тези на Съюза. Въпросните страни партньори участват в Програмата при спазване на клаузите, които ще бъдат определени с тези държави след сключването на рамкови споразумения относно тяхното участие в програмите на Съюза;
в)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които участват в Европейското икономическо пространство (ЕИП) в съответствие с условията, заложени в Споразумението за Европейското икономическо пространство.
3. Представители на държавите, които са част от процеса на стабилизиране и асоцииране на страните от Югоизточна Европа, на Руската федерация, на някои държави, с които Съюзът е сключил споразумение за взаимопомощ по въпросите, свързани с измамите, и на международни и други компетентни организации могат да вземат участие в дейности, организирани по линия на Програмата, когато това е от полза за постигането на общата и специфичните цели, предвидени съответно в членове 3 и 4. Тези представители участват в Програмата в съответствие с приложимите разпоредби на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 8
Допустими действия
Програмата предоставя, при условията, заложени в годишните работни програми по член 11, целесъобразна финансова подкрепа за всички от следните действия:
а)
предоставяне на специализирана техническа помощ за компетентните органи на държавите членки посредством едно или повече от изброените по-долу действия:
i)
предоставяне на специфични познания, специализирано и технически усъвършенствано оборудване и ефективни инструменти в областта на информационните технологии (ИТ), които улесняват транснационалното сътрудничество и сътрудничеството с Комисията;
ii)
осигуряване на необходимата подкрепа и улесняване на разследванията, и по-специално сформирането на съвместни екипи за разследване и организирането на трансгранични операции;
iii)
подпомагане на капацитета на държавите членки за съхранение и унищожаване на конфискувани цигари, както и независими аналитични услуги за анализа на конфискуваните цигари;
iv)
увеличаване на обмена на персонал по конкретни проекти, и по-специално в областта на борбата срещу контрабандата и фалшифицирането на цигари;
v)
предоставяне на техническа и оперативна подкрепа на правоприлагащите органи на държавите членки в борбата им срещу незаконни трансгранични дейности и измами, засягащи финансовите интереси на Съюза, включващи по-специално подкрепа за митническите органи;
vi)
изграждане на капацитет в областта на информационните технологии в участващите държави чрез разработване и предоставяне на специфични бази данни и ИТ инструменти, които улесняват достъпа и анализа на данни;
vii)
увеличаване на обмена на данни, разработване и предоставяне на ИТ инструменти за разследванията и осъществяване на наблюдение върху разузнавателните дейности;
б)
организиране на целево специализирано обучение и семинари за обучение в областта на анализа на риска, както и, по целесъобразност, конференции с една или повече от следните цели:
i)
допълнително задълбочаване с цел по-добро разбиране на механизмите на Съюза и националните механизми;
ii)
обмен на опит и най-добри практики между съответните органи в участващите държави, включително специализираните правоприлагащи служби, както и с представителите на международни организации, посочени в член 7, параграф 3;
iii)
координиране на дейностите на участващите държави и представителите на международните организации, посочени в член 7, параграф 3;
iv)
разпространение на знания, по-специално относно по-доброто идентифициране на риска за целите на разследването;
v)
разработване на научноизследователски дейности на високо равнище, включително проучвания;
vi)
подобряване на сътрудничеството между практикуващите и представителите на академичните среди;
vii)
допълнително повишаване на информираността на съдебната власт и други клонове на юридическата професия относно защитата на финансовите интереси на Съюза;
в)
всяко друго действие, непопадащо под букви а) или б) от настоящия член и предвидено в годишните работни програми, посочени в член 11, което е необходимо за постигане на общата, специфичната и оперативните цели, предвидени съответно в членове 3, 4 и 5.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА
Член 9
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 104 918 000 EUR по текущи цени.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
2. В рамките на финансовия пакет за Програмата се отпускат индикативни суми за допустимите действия по член 8, в границите на процентите, посочени в приложението за всеки вид дейност. Комисията може да се отклонява от индикативното разпределение на средства, посочено в приложението, но не може да увеличава предвидения дял от финансовия пакет с повече от 20 % за всеки вид действие.
При възникване на необходимост прагът от 20 % да бъде надхвърлен, Комисията е оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 14 за изменение на индикативното разпределение на средства, посочено в приложението.
Член 10
Видове финансови интервенции и съфинансиране
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата подкрепа по линия на Програмата за допустими действия, изброени в член 8, се извършва под някоя от следните форми:
а)
безвъзмездни средства;
б)
възлагане на обществени поръчки;
в)
възстановяването на разходите за участие в дейности по Програмата, направени от представителите, посочени в член 7, параграф 3.
3. Закупуването на оборудване не може да бъде единствен компонент на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства.
4. Нивото на съфинансиране за безвъзмездни средства, отпуснати по линия на Програмата, не може да надвишава 80 % от допустимите разходи. В извънредни и надлежно обосновани случаи, определени в годишните работни програми по член 11, например когато държави членки са изложени на висок риск по отношение на финансовите интереси на Съюза, нивото на съфинансиране не може да надвишава 90 % от допустимите разходи.
Член 11
Годишни работни програми
За целите на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми. Тези програми служат да се гарантира, че общата, специфичната и оперативните цели, предвидени съответно в членове 3, 4 и 5, се изпълняват последователно и съгласувано и в тях се набелязват очакваните резултати, методът на изпълнение и общият им размер. По отношение на безвъзмездните средства годишните работни програми включват финансираните действия, критериите за избор и отпускане на финансиране и максималното ниво на съфинансиране.
Средствата, разпределени за действия в областта на комуникацията по линия на Програмата, допринасят също и за покриване на институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел, предвидена в член 3.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяването на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одит по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по Програмата.
3. OLAF може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (10), с оглед установяване дали е налице измама, корупция или каквато и да било друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансиран по Програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразумения за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договори, споразумения и решения за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната си компетентност.
ГЛАВА III
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА И ДЕЛЕГИРАНИ ПРАВОМОЩИЯ
Член 13
Мониторинг и оценка
1. Комисията предоставя ежегодно на Европейския парламент и на Съвета информация относно годишното изпълнение на Програмата, включително относно постигането на целите на Програмата и резултатите. В нея се включва информация относно сътрудничеството и координацията между Комисията и държавите членки и последователността и допълването с други съответни програми и действия на равнището на Съюза. Комисията редовно разпространява, включително в съответните уебсайтове, резултатите от дейностите, подкрепени по линия на Програмата, с цел повишаване на прозрачността при усвояването на тези средства.
2. Комисията извършва задълбочена оценка на Програмата и представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
до 31 декември 2017 г., независим междинен доклад за оценка на постигането на целите по всички действия, резултатите и въздействията, ефективността и ефикасността при използването на ресурсите и тяхната добавена стойност за Съюза, с оглед вземането на решение за подновяване, изменяне или преустановяване на действията; в междинния доклад за оценката се разглеждат също възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност на Програмата, продължаващата значимост на всички цели на Програмата, както и приноса на действията за приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж; в него се вземат предвид освен това резултатите от оценката на постигането на целите на програма „Херкулес II“;
б)
до 31 декември 2021 г., окончателен доклад за оценка относно постигането на целите на Програмата, включително нейната добавена стойност; в допълнение се оценяват дългосрочните въздействия и устойчивостта на ефекта от Програмата, с оглед тази оценка да послужи за основа на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на всяка последваща програма.
3. Всички участващи държави и други бенефициери предоставят на Комисията всички необходими данни и информация, за да се подобри прозрачността и отчетността и да се даде възможност за мониторинг и оценка, включително на сътрудничеството и координацията, на Програмата, както е посочено в параграфи 1 и 2.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове по член 9 се предоставя на Комисията за период от седем години, считано от 21 март 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Отмяна
Решение № 804/2004/ЕО се отменя.
Въпреки това финансовите задължения, свързани с дейностите, провеждани съгласно това решение и задълженията за отчет, посочени в него, продължават да се уреждат от това решение до изпълнението на тези задължения.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 250/2014,
26. veebruar 2014,
millega luuakse Euroopa Liidu finantshuvide kaitse valdkonna meetmete edendamise programm (programm Herakles III) ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 804/2004/EÜ
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artiklit 325,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse kontrollikoja arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liit ja selle liikmesriigid on seadnud eesmärgiks võidelda pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse, sealhulgas sigarettide salakaubanduse ja võltsimise vastu. Liidu tasandil ja liikmesriikide asutuste vahel tuleks tagada tihe ja pidev koostöö ning koordineerimine, et parandada kulutuste pikaajalist mõju ja vältida kattumist.
(2)
Meetmed, mille eesmärk on tagada parem teave, eriotstarbeline koolitus, sealhulgas õiguse võrdlevad uuringud, või tehniline ja teaduslik abi, aitavad oluliselt kaasa liidu finantshuvide kaitsmisele ning samal ajal kaitse samaväärse taseme saavutamisele kogu liidus.
(3)
Selliste tegevuste varasem rahaline toetus Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 804/2004/EÜ (3) (Heraklese programm) (mida muudeti ja mille kehtivust pikendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 878/2007/EÜ (4) (programm Herakles II)) kaudu on aidanud tugevdada liidu ja liikmesriikide meetmeid võitluses pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu.
(4)
Komisjon on koostanud programmi Herakles II tulemuste kohta hinnangu, milles antakse aru programmi sisenditest ja väljunditest.
(5)
Komisjon teostas 2011. aastal mõju hindamise, et hinnata programmi jätkamise vajadust.
(6)
Selleks et jätkata ja arendada veelgi edasi liidu ja liikmesriikide tasandi meetmeid võitlemiseks pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse, sealhulgas sigarettide salakaubanduse ja võltsimise vastu, ning võttes arvesse ka uusi väljakutseid eelarvekärbete kontekstis, tuleks vastu võtta uus programm (edaspidi „programm”).
(7)
Programmi rakendamisel tuleks võtta arvesse soovitusi ja meetmeid, mis esitati komisjoni 6. juuni 2013. aasta teatises „Sigarettide salakaubanduse ja tubakatoodete ebaseadusliku kaubanduse muude vormide vastase võitluse hoogustamine - terviklik ELi strateegia”.
(8)
Programmi tuleks rakendada täielikus kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 (5). Kõnealuse määruse kohaselt rahastatakse toetustega meedet, mis on kavandatud selleks, et aidata saavutada liidu poliitika osaks olev eesmärk, ning selle ainus eesmärk ei ole seadmete ostmine.
(9)
Programmis võivad osaleda ühinevad riigid, kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid, kes saavad abi ühinemiseelse strateegia raames, samuti Euroopa naabruspoliitika partnerriigid tingimusel, et nimetatud riigid on saavutanud piisava taseme asjakohaste õigusaktide ja haldusmeetodite lähendamisel liidu õigusaktidele ja haldusmeetoditele, kooskõlas üldpõhimõtete ja -tingimustega, mis on nimetatud riikide Euroopa Liidu programmides osalemise suhtes kehtestatud vastavates raamlepingutes, assotsiatsiooninõukogu otsustes või teistes samalaadsetes lepingutes, nagu ka Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riigid, kes osalevad Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP).
(10)
Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule sõltumatu vahehindamise aruande programmi elluviimise kohta, samuti lõpliku hindamise aruande programmi tulemuste saavutamise kohta. Lisaks peaks komisjon igal aastal esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule teabe programmi rakendamise, sealhulgas rahastatud meetmete tulemuste ning programmi kooskõla ja vastastikuse täiendavuse kohta muude programmide ja meetmetega liidu tasandil.
(11)
Käesolev määrus järgib subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Programm hõlbustab koostööd liikmesriikide ning komisjoni ja liikmesriikide vahel, et kaitsta liidu finantshuve, kasutades vahendeid tõhusamalt, kui seda saaks teha liikmesriigi tasandil. Liidu tasandi meede on vajalik ja põhjendatud, sest see toetab ilmselgelt liikmesriike tervikuna, et kaitsta liidu üldeelarvet ja nende endi riigieelarvet, ning ergutab ühiste liidu struktuuride kasutamist, et suurendada koostööd ja teabevahetust pädevate asutuste vahel. Programm ei tohiks siiski minna vastuollu liikmesriikide kohustustega.
(12)
Programm peaks kestma seitse aastat, et ühitada selle kestus mitmeaastase finantsraamistiku omaga, mis on sätestatud nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 1311/2013 (6).
(13)
Rahaliste vahendite paindlikuks eraldamiseks tuleks komisjonile anda kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta kõnealuste rahaliste vahendite suunavat jaotust. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(14)
Komisjon peaks vastu võtma iga-aastased tööprogrammid, mis sisaldavad rahastatavaid meetmeid, valiku- ja hindamiskriteeriumeid ning nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtusid, nagu näiteks erandjuhud seoses liikmesriikidega, mille puhul Euroopa Liidu finantshuvide seisukohast esineb märkimisväärne risk, ning mille korral on kaasrahastamise ülemmääraks 90 % rahastamiskõlblikest kuludest. Komisjon peaks liikmesriikidega arutama käesoleva määruse kohaldamist ning tegema seda kelmuste ennetamise kooskõlastamist käsitleva nõuandekomitee raames, mis on asutatud komisjoni otsusega 94/140/EÜ (7).
(15)
Liikmesriigid peaksid püüdma tugevdada oma rahalist osalust programmi raames antud toetuste kaasrahastamisel.
(16)
Komisjon peaks võtma vajalikke meetmeid, millega tagatakse, et iga-aastased tööprogrammid on kooskõlas teiste liidu rahastatavate programmidega ja täiendavad neid, eelkõige tolli valdkonnas, misläbi tugevdatakse programmi meetmete üldist mõju ja hoitakse ära programmi kattumine teiste programmidega.
(17)
Käesoleva määrusega kehtestatakse programmi kestuseks rahastamispakett, mis on iga-aastase eelarvemenetluse käigus Euroopa Parlamendile ja nõukogule peamiseks juhiseks 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta) (8) punkti 17 tähenduses.
(18)
Euroopa Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad rikkumisjuhtumite ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kaduma läinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud summade tagasinõudmist ning vajaduse korral haldus- ja rahalisi karistusi.
(19)
Otsus nr 804/2004/EÜ tuleks tunnistada kehtetuks. Vastu tuleks võtta üleminekumeetmed, et võimaldada nimetatud otsuse alusel rakendatavate meetmetega seonduvate rahaliste kohustuste ning otsuses sätestatud aruandluskohustuste täitmine.
(20)
On asjakohane tagada sujuv üleminek nii, et programmi Herakles II ja käesoleva programmi vahel ei toimuks katkestust, ning on asjakohane ühitada programmi kestus nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 kestusega. Seetõttu tuleks programmi kohaldada alates 1. jaanuarist 2014,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevaga luuakse ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 mitmeaastane tegevusprogramm Herakles III (edaspidi „programm”), et edendada meetmeid võitlemaks pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevusega, mis kahjustab liidu finantshuve.
Artikkel 2
Lisandväärtus
Programm aitab kaasa järgmisele:
a)
meetmete väljatöötamine liidu ja liikmesriikide tasandil, et võidelda pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja liidu finantshuve kahjustava muu ebaseadusliku tegevuse, sealhulgas sigarettide salakaubanduse ja võltsimise vastu;
b)
riikidevahelise koostöö ja koordineerimise süvendamine liidu tasandil liikmesriikide asutuste, komisjoni ja Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) vahel ning eriti piiriüleste operatsioonide tulemuslikkuse ja tõhususe suurendamine;
c)
pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja mis tahes muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse tõhus ennetamine, pakkudes ühist erikoolitust riiklike ja piirkondlike haldusasutuste töötajatele ning teistele sidusrühmadele.
Eelkõige kaasneb programmiga kokkuhoid tänu sidusrühmade kasutatavate eriseadmete ja andmebaaside ühishangetele ning erikoolitusele.
Artikkel 3
Üldeesmärk
Programmi üldeesmärk on kaitsta liidu finantshuve, suurendades seeläbi liidu majanduse konkurentsivõimet ja tagades maksumaksjate raha kaitse.
Artikkel 4
Erieesmärk
Programmi erieesmärk on ennetada pettusi, kelmusi, korruptsiooni ja mis tahes muud liidu finantshuve mõjutavat ebaseaduslikku tegevust ning võidelda nende vastu.
Erieesmärgi saavutamist mõõdetakse, viidates muu hulgas lähte- ja sihttasemetele, järgmiste tulemuslikkuse põhinäitajate abil:
a)
ühismeetmete ja piiriüleste operatsioonide käigus avastatud pettusjuhtumite järel toimunud arestimised, konfiskeerimised ja sissenõutud summad;
b)
kaasrahastatud tehniliste seadmete lisandväärtus ja tulemuslik kasutamine;
c)
liikmesriikidevaheline teabevahetus tehnilise materjaliga saadud tulemuste kohta;
d)
koolituste arv ja liik, sealhulgas erikoolituste arv.
Artikkel 5
Tegevuseesmärgid
Programmi tegevuseesmärgid on järgmised:
a)
parandada pettuste, kelmuste, ja muu ebaseadusliku tegevuse ennetamise ja uurimise senist taset, tõhustades riikide- ja valdkondadevahelist koostööd;
b)
tugevdada liidu finantshuvide kaitset pettuste ja kelmuste eest, hõlbustades teabe, kogemuste ja parimate tavade vahetamist, sealhulgas töötajate vahetust;
c)
tugevdada pettuste, kelmuste ja muu ebaseadusliku tegevuse vastast võitlust, andes tehnilist abi ja tegevustoetust riikide uurimisasutustele ning eriti tolli- ja õiguskaitseasutustele;
d)
vähendada pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse poolt praegu teadaolevalt avaldatavat ohtu liidu finantshuvidele eesmärgiga ohjeldada varimajanduse arengut peamistes riskivaldkondades, nagu organiseeritud pettused, sealhulgas sigarettide salakaubavedu ja võltsimine;
e)
parandada spetsiifilise õigusliku ja kohtuliku kaitse arendamise taset liidu finantshuvide kaitsmisel pettuste ja kelmuste eest, edendades võrdleva õiguse analüüse.
Artikkel 6
Rahastamiskõlblikud asutused
Programmi raames võivad toetust saada järgmised asutused:
a)
artikli 7 lõikes 1 osutatud osaleva riigi riiklikud või piirkondlikud haldusasutused, mis edendavad liidu tasandi meetmete tugevdamist eesmärgiga kaitsta liidu finantshuve;
b)
teadus- ja haridusasutused ning mittetulundusühendused, tingimusel et nad on asutatud artikli 7 lõikes 1 osutatud osalevas riigis, tegutsenud seal vähemalt ühe aasta ning edendavad liidu tasandi meetmete tugevdamist, et kaitsta liidu finantshuve.
Artikkel 7
Programmis osalemine
1. Osalevad riigid on liikmesriigid ja lõikes 2 osutatud riigid (edaspidi „osalevad riigid”).
2. Programmis võivad osaleda kõik järgmised riigid:
a)
ühinevad riigid, kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid, kes saavad abi ühinemiseelse strateegia raames, kooskõlas üldpõhimõtete ja -tingimustega, mis on kehtestatud nimetatud riikide liidu programmides osalemise suhtes asjaomastes raamlepingutes, assotsiatsiooninõukogu otsustes või muudes samalaadsetes lepingutes;
b)
Euroopa naabruspoliitika partnerriigid tingimusel, et nimetatud riigid on saavutanud piisava taseme asjakohaste õigusaktide ja haldusmeetodite ühtlustamisel liidu õigusaktide ja haldusmeetoditega. Asjaomased partnerriigid osalevad programmis kooskõlas sätetega, mis määratakse nimetatud riikidega kindlaks pärast seda, kui on sõlmitud nende liidu programmides osalemist käsitlevad raamlepingud;
c)
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riigid, kes osalevad Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP) kooskõlas Euroopa Majanduspiirkonna lepingus sätestatud tingimustega.
3. Selliste Kagu-Euroopa riikide stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevate riikide, Venemaa Föderatsiooni ja teatavate riikide esindajad, kellega liit on sõlminud vastastikuse abi lepingu pettuste ja kelmustega seotud küsimustes, ning rahvusvaheliste ja teiste asjaomaste organisatsioonide esindajad võivad programmi raames korraldatud tegevuses osaleda alati, kui see aitab saavutada vastavalt artiklites 3 ja 4 sätestatud üld- ja erieesmärke. Need esindajad osalevad programmis vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 asjakohastele sätetele.
Artikkel 8
Rahastamiskõlblikud meetmed
Programmi raames antakse artiklis 11 osutatud iga-aastastes tööprogrammides sätestatud tingimustel asjakohast rahalist toetust järgmistele meetmetele:
a)
eriotstarbeline tehniline abi liikmesriikide pädevatele asutustele ühe või enama järgmise meetme kaudu:
i)
selliste eriteadmiste, tehniliselt keeruliste eriseadmete ja tõhusate infotehnoloogiavahenditega varustamine, mis hõlbustavad riikidevahelist koostööd ja koostööd komisjoniga;
ii)
vajaliku toetuse kindlustamine ja uurimiste hõlbustamine, eriti ühiste uurimisrühmade moodustamisel ja piiriüleste operatsioonide korraldamisel;
iii)
liikmesriikide suutlikkuse toetamine konfiskeeritud sigarettide ladustamisel ja hävitamisel ning sõltumatute analüüsiteenuste suutlikkuse toetamine konfiskeeritud sigarettide analüüsimiseks;
iv)
töötajate vahetuste tõhustamine konkreetsete projektide tarbeks, eriti sigarettide salakaubanduse ja võltsimise vastu võitlemise valdkonnas;
v)
liikmesriikide õiguskaitseasutustele tehnilise ja tegevustoetuse andmine võitluses sellise ebaseadusliku piiriülese tegevuse ja pettuste vastu, mis kahjustavad liidu finantshuve, sealhulgas eeskätt tolliasutuste toetamine;
vi)
osalevate riikide infotehnoloogilise suutlikkuse suurendamine, arendades ja pakkudes andmetele juurdepääsu ja nende analüüsi hõlbustavaid spetsiifilisi andmebaase ja infotehnoloogiavahendeid;
vii)
andmevahetuse parandamine, uurimisi toetavate infotehnoloogiavahendite arendamine ja soetamine ning luuretegevuse seire;
b)
kohandatud erikoolituse ja riskianalüüsi käsitlevate koolitusseminaride ning vajaduse korral konverentside korraldamine, millel on üks või enam järgmistest eesmärkidest:
i)
liidu ja riikide mehhanismide parema tundmaõppimise edasine soodustamine;
ii)
kogemuste ja parimate tavade vahetamine osalevate riikide asjaomaste asutuste, sealhulgas spetsialiseerunud õiguskaitsetalituste vahel, ning artikli 7 lõikes 3 osutatud rahvusvaheliste organisatsioonide esindajate vahel;
iii)
osalevate riikide ja artikli 7 lõikes 3 osutatud rahvusvaheliste organisatsioonide esindajate tegevuse koordineerimine;
iv)
teadmiste levitamine, eriti riskide parema kindlakstegemise kohta uurimiseesmärkidel;
v)
kõrgetasemelise teadustegevuse, sealhulgas teadusuuringute arendamine;
vi)
koostöö parandamine praktikute ja teoreetikute vahel;
vii)
teadlikkuse suurendamine kohtunikkonna ja muude õigusvaldkondade spetsialistide hulgas liidu finantshuvide kaitseks;
c)
igasugune muu tegevus, mis ei ole hõlmatud käesoleva artikli punktidega a või b ning mis on ette nähtud artiklis 11 osutatud iga-aastastes tööprogrammides, mis on vajalik vastavalt artiklites 3, 4 ja 5 sätestatud üld-, eri- ja tegevuseesmärkide täitmiseks.
II PEATÜKK
FINANTSRAAMISTIK
Artikkel 9
Rahastamispakett
1. Programmi rakendamise rahastamispakett ajavahemikul 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 on 104 918 000 eurot (jooksevhindades).
Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piires.
2. Programmi rahastamispaketi raames eraldatakse artiklis 8 loetletud rahastamiskõlblikele meetmetele soovituslikud summad, mis vastavad iga meetmeliigi osas kehtestatud protsendimääradele, mis on sätestatud lisas. Komisjon võib muuta lisas sätestatud vahendite soovituslikku jaotust, kuid ei tohi ühegi meetmeliigi puhul suurendada rahastamispaketis sellele eraldatud osakaalu rohkem kui 20 % võrra.
Kui kõnealuse 20 % piirmäära ületamine osutub vajalikuks, antakse komisjonile artikli 14 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta lisas sätestatud vahendite soovituslikku jaotust.
Artikkel 10
Rahalise sekkumise liigid ja kaasrahastamine
1. Komisjon rakendab programmi kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.
2. Artiklis 8 loetletud rahastamiskõlblikele meetmetele antakse käesoleva programmi kohast rahalist toetust mis tahes järgmises vormis:
a)
toetused;
b)
avalikud hanked;
c)
programmi tegevuses osalemisega seotud kulude hüvitamine artikli 7 lõikes 3 osutatud esindajatele.
3. Seadmete ost ei või olla toetuslepingu ainus ese.
4. Programmi raames antud toetuste kaasrahastamise määr ei ületa 80 % rahastamiskõlblikest kuludest. Nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel, mis on määratletud artiklis 11 osutatud iga-aastastes tööprogrammides, nagu näiteks erandjuhud seoses liikmesriikidega, mille puhul esineb liidu finantshuvide seisukohast märkimisväärne risk, ei ületa kaasrahastamise määr 90 % rahastamiskõlblikest kuludest.
Artikkel 11
Iga-aastased tööprogrammid
Programmi rakendamiseks võtab komisjon vastu iga-aastased tööprogrammid. Nendega tagatakse, et vastavalt artiklites 3, 4 ja 5 ettenähtud üld-, eri- ja tegevuseesmärgid täidetakse järjepidevalt ning nendes esitatakse oodatavad tulemused, nende saavutamise viis ja kogumaksumus. Toetuste puhul hõlmavad iga-aastased tööprogrammid rahastatavaid meetmeid, valiku- ja hindamiskriteeriume ja kaasrahastamise ülemmäära.
Programmi alusel rakendatavatele teavitusmeetmetele eraldatud ressurssidega toetatakse ka liidu poliitilistest prioriteetidest teavitamist niivõrd, kui need seonduvad artiklis 3 sätestatud üldeesmärgiga.
Artikkel 12
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon võtab vajalikud meetmed tagamaks, et käesoleva määruse alusel rahastatava tegevuse rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve pettusi, kelmusi, korruptsiooni ja muud ebaseaduslikku tegevust ennetavate meetmete kohaldamisega, tõhusa kontrollimisega ning eeskirjade eiramise tuvastamise korral alusetult väljamakstud summade tagasinõudmisega ja vajaduse korral tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate haldus- ja rahaliste karistustega.
2. Komisjonil või tema esindajatel ja kontrollikojal on õigus teostada nii dokumentidel põhinevat kui ka kohapealset auditit kõikide programmi raames liidult rahalisi vahendeid saanud toetusesaajate, töövõtjate ja alltöövõtjate suhtes.
3. OLAF võib korraldada uurimist, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi kooskõlas sätete ja menetlustega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 883/2013 (9) ning nõukogu määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96, (10) et teha kindlaks, kas toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või programmi alusel rahastatud lepinguga seoses on esinenud pettusi, kelmusi, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
4. Ilma et see piiraks lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamist, sisaldavad kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud koostöölepingud ning lepingud, toetuslepingud ja toetuse määramise otsused, mis tulenevad käesoleva määruse rakendamisest, sätteid, mis annavad komisjonile, kontrollikojale ja OLAFile selgesõnaliselt õiguse selliseks auditeerimiseks ja uurimiseks vastavalt nende pädevusele.
III PEATÜKK
SEIRE, HINDAMINE JA DELEGEERITUD PÄDEVUS
Artikkel 13
Seire ja hindamine
1. Komisjon esitab igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule teabe programmi rakendamise kohta, sealhulgas programmi eesmärkide saavutamise kohta ja tulemused. Lisatakse teave, mis käsitleb komisjoni ja liikmesriikide vahelist koostööd ja koordineerimist ning programmi kooskõla ja vastastikust täiendavust muude asjakohaste programmide ja meetmetega liidu tasandil. Komisjon levitab pidevalt, sealhulgas asjakohastel veebisaitidel, programmi raames rahastatud tegevuste tulemusi, et suurendada rahaliste vahendite kasutamise läbipaistvust.
2. Komisjon teostab programmi põhjaliku hindamise ning esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:
a)
hiljemalt 31. detsembriks 2017 sõltumatu vahehindamise aruande, milles käsitletakse kõikide meetmete eesmärkide saavutamist, tulemusi ja mõjusid, vahendite kasutamise tulemuslikkust ja tõhusust ja selle lisandväärtust liidu jaoks, pidades silmas otsuse tegemist meetmete uuendamise, muutmise või peatamise kohta; vahehindamise aruandes käsitletakse ka programmi lihtsustamise võimalusi, selle sisemist ja välist ühtsust, kõikide eesmärkide jätkuvat asjakohasust ning meetmete panust aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvuga seotud liidu prioriteetide saavutamisse; samuti võetakse selles arvesse programmi Herakles II eesmärkide saavutamise hindamise tulemusi;
b)
hiljemalt 31 detsembriks 2021 lõpliku hindamisaruande programmi eesmärkide saavutamise, sealhulgas selle lisandväärtuse kohta; lisaks hinnatakse programmi pikaajalisi mõjusid ning mõjude jätkusuutlikkust, et võtta seda arvesse järgmise programmi võimaliku uuendamise, muutmise või peatamise üle otsustamisel.
3. Kõik osalevad riigid ja teised abisaajad annavad komisjonile kõik andmed ja teabe (sealhulgas koostöö ja koordineerimise kohta), mis on vajalikud, et suurendada läbipaistvust ja parandada aruandluskohustust ning võimaldada programmi seiret ja hindamist, millele on osutatud lõigetes 1 ja 2.
Artikkel 14
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 9 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile seitsmeks aastaks alates 21. märtsist 2014.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 9 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 9 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 15
Kehtetuks tunnistamine
Otsus nr 804/2004/EÜ tunnistatakse kehtetuks.
Rahalised kohustused, mis on seotud kõnealuse otsuse raames rakendatavate tegevustega, ning aruandluskohustused kuuluvad jätkuvalt kõnealuse otsuse reguleerimisalasse kuni nende kohustuste täitmiseni.
Artikkel 16
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 26. veebruar 2014