РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юни 2013 година
за изменение на Решение 2011/30/ЕС относно равностойността на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества в някои трети държави и относно преходния период за одиторски дейности в Европейския съюз на някои одитори и одиторски дружества от трети държави
(нотифицирано под номер C(2013) 3491)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/288/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 46, параграф 2, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/30/ЕС на Комисията (2) беше разрешено на одиторите и одиторските дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към посоченото решение, да продължат дейността си в Съюза във връзка с одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2012 г.
(2)
Комисията извърши оценки на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към Решение 2011/30/ЕС. Оценките бяха проведени със съдействието на Европейската група на представителите на органите за надзор върху одиторите. Системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави и територии бяха оценени в контекста на критериите, посочени в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО, които уреждат системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството и за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от държавите членки. Крайната цел на сътрудничеството между системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки и третите държави следва да бъде постигането на взаимна надеждност на системите за надзор, основана на тяхната равностойност.
(3)
От тези оценки става ясно, че Абу Даби, Бразилия, Международният финансов център Дубай, Гърнзи, Индонезия, Остров Ман, Джърси, Малайзия, Тайван и Тайланд разполагат със системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества, които функционират съгласно правила, подобни на посочените в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО. Вследствие на това е целесъобразно системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави да се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки.
(4)
Бермуда, Каймановите острови, Египет, Мавриций, Нова Зеландия, Русия и Турция са създали или са в процес на създаване на системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества. Въпреки това няма достатъчно информация относно функционирането и правилата, уреждащи тези системи. За да бъде извършена последваща оценка с цел вземане на окончателно решение по отношение на равностойността във връзка с тези системи, е необходимо да бъде получена допълнителна информация от тези трети държави и територии с оглед по-доброто запознаване със системите им. Поради това е целесъобразно да се удължи преходният период, отпуснат по силата на Решение 2011/30/ЕС, по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави и територии.
(5)
Одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в Хонконг, Индия и Израел, се възползваха от преходния период, предоставен по силата на Решение 2011/30/ЕС. Оттогава тези трети държави или територии не са създали независима система за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции. Те не са предоставили информация за своята одиторска регулаторна система и система за надзор. При дадените обстоятелства изглежда, че тези трети държави или територии не са предприели необходимите мерки, за да постигнат признаване от страна на Комисията на тяхното одиторско регулиране като равностойно на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки. Поради това преходният период, отпуснат им по силата на Решение 2011/30/ЕС, следва да не бъде удължаван по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави.
(6)
С оглед защитата на инвеститорите одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, следва да могат да продължат своите одиторски дейности в Европейския съюз по време на преходния период, без да бъдат регистрирани по член 45 от Директива 2006/43/ЕО, единствено ако предоставят изискваната информация. В случай че подадат информацията, тези одитори и одиторски дружества следва да могат да продължат своите дейности по отношение на одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 1 август 2012 г. и 31 юли 2015 г. Настоящото решение не следва да се отразява на правото на държавите членки да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на такива одитори и одиторски дружества.
(7)
Решение 2011/30/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(8)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 48, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2011/30/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 1 се добавя следната втора алинея:
„За целите на член 46, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на следните трети държави и територии се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки по отношение на одиторски дейности във връзка с годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало 1 август 2012 г.:
1)
Абу Даби;
2)
Бразилия;
3)
Международният финансов център Дубай;
4)
Гърнзи;
5)
Индонезия;
6)
Остров Ман;
7)
Джърси;
8)
Малайзия;
9)
Тайван;
10)
Тайланд.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
думата „приложението“ във встъпителното изречение на параграф 1 се заменя с „приложение I“;
б)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Държавите членки не прилагат член 45 от Директива 2006/43/ЕО във връзка с одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави и териториите, посочени в приложение II към настоящото решение, както се отбелязва в член 45, параграф 1 от същата директива, за финансовите години с начало през периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2015 г., когато съответният одитор или одиторско дружество предостави на компетентните органи на държавата членка всички данни, посочени по-долу:
а)
името и адреса на съответния одитор или одиторско дружество и информация за неговата правна структура;
б)
дали одиторът или одиторското дружество са членове на мрежа и описание на мрежата;
в)
одиторските стандарти и изискванията за независимост, приложени при съответния одит;
г)
описание на системата за вътрешен контрол на качеството на одиторското дружество;
д)
датата на последната проверка за гарантиране на качеството на одитора или одиторското дружество и, освен ако се предоставя от компетентния орган на третата държава, необходимата информация за резултатите от нея. Когато необходимата информация за резултатите от последната проверка за гарантиране на качеството не е публично достояние, компетентните органи на държавите членки третират тази информация като поверителна.
3. Държавите членки гарантират, че обществеността е информирана за името и адреса на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, и за това, че системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции в тези държави все още не са признати за равностойни съгласно член 46, параграф 2 от Директива 2006/43/ЕО. За тези цели компетентните органи на държавите членки, посочени в член 45 от Директива 2006/43/ЕО, също могат да регистрират одиторите и одиторските дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение.
4. Независимо от параграф 2 държавите членки могат да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на одитори и одиторски дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II.“;
в)
добавя се следният параграф 5:
„5. Параграф 2 не засяга договореностите за сътрудничество при проверките за гарантиране на качеството между компетентните органи на дадена държава членка и компетентните органи на трета държава, посочена в приложение II, при условие че такава договореност отговаря на всички критерии, посочени по-долу:
а)
включва проверки за гарантиране на качеството при равнопоставено отношение;
б)
предварително е съобщена на Комисията;
в)
не се опитва да замести решение на Комисията по член 47 от Директива 2006/43/ЕО.“
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Точка 10 от член 1, първа алинея престава да се прилага от 31 юли 2013 г.“
4)
Приложението се заменя с приложение I към настоящото решение.
5)
Добавя се приложение II, както е посочено в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 13 юни 2013 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
13. juuni 2013,
millega muudetakse otsust 2011/30/EL, mis käsitleb teatavate kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide samaväärsust ning teatavate kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste auditeerimistegevuse üleminekuaega Euroopa Liidus
(teatavaks tehtud numbri C(2013) 3491 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2013/288/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivi 2006/43/EÜ, mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit ning millega muudetakse nõukogu direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 84/253/EMÜ, (1) eriti selle artikli 46 lõike 2 esimest lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni otsusega 2011/30/EL (2) lubati kõnealuse otsuse lisas loetletud kolmandate riikide ja territooriumide audiitoritel ja auditeerivatel üksustel jätkata oma tegevust Euroopa Liidus seoses ajavahemikul 2. juulist 2010 kuni 31. juulini 2012 algavate majandusaastate raamatupidamise aastaaruandeid või konsolideeritud aruandeid käsitlevate auditiaruannetega.
(2)
Komisjon on viinud läbi otsuse 2011/30/EL lisas loetletud kolmandate riikide ja territooriumide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide hindamised. Hindamised toimusid audiitorite järelevalveasutuste Euroopa eksperdirühma kaasabil. Nimetatud kolmandate riikide ja territooriumide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteeme hinnati vastavalt direktiivi 2006/43/EÜ artiklites 29, 30 ja 32 sätestatud kriteeriumidele, mida kohaldatakse liikmesriikide audiitorite ja audiitorühingute avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide suhtes. Liikmesriikide ja kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemide vallas tehtava koostöö lõppeesmärk peaks olema üksteise järelevalvesüsteemide suhtes vastastikuse usalduse saavutamine nende samaväärsusele tuginedes.
(3)
Kõnealuste hindamiste põhjal näib, et Abu Dhabi, Brasiilia, Dubai rahvusvahelise finantskeskuse, Guernsey, Indoneesia, Mani saare, Jersey, Malaisia, Taiwani ning Tai audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemid toimivad direktiivi 2006/43/EÜ artiklites 29, 30 ja 32 sätestatud eeskirjadega sarnaste eeskirjade alusel. Seepärast on asjakohane lugeda nimetatud kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemid samaväärseteks liikmesriikide audiitorite ja audiitorühingute avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemidega.
(4)
Bermuda, Kaimanisaared, Egiptus, Mauritius, Uus-Meremaa, Venemaa ja Türgi on kehtestanud audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemid või on neid kehtestamas. Teave nende süsteemide toimimise ja eeskirjade kohta ei ole samaväärsuse hindamiseks siiski piisav. Kõnealustelt kolmandatelt riikidelt ja territooriumidelt on nende süsteemidest parema ülevaate saamiseks vaja saada täiendavat teavet, et teostada põhjalikumat hindamist nende süsteemide samaväärsuse kohta lõpliku otsuse tegemiseks. Seepärast on asjakohane pikendada otsusega 2011/30/EL antud üleminekuperioodi audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes esitavad auditiaruandeid nimetatud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.
(5)
Audiitorid ja auditeerivad üksused, kes esitavad auditiaruandeid Hongkongis, Indias ja Israelis registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta, said õiguse kasutada otsusega 2011/30/EL antud üleminekuperioodi. Kõnealused kolmandad riigid või territooriumid ei ole siiani loonud avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide sõltumatut süsteemi. Nad ei ole esitanud teavet oma auditi reguleerimis- ja järelevalvesüsteemide kohta. Neid asjaolusid arvestades näib, et need kolmandad riigid või territooriumid ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et komisjon tunnustaks nende auditeerimiseeskirju samaväärsetena liikmesriikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemidega. Seepärast ei peaks pikendama neile otsusega 2011/30/EL antud üleminekuperioodi audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes esitavad auditiaruandeid nimetatud kolmandates riikides registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.
(6)
Investorite kaitseks peaksid audiitorid ja auditeerivad üksused, kes esitavad auditiaruandeid käesoleva otsuse II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta, saama üleminekuperioodil jätkata oma auditeerimistegevust ELis ilma, et nad oleksid registreeritud direktiivi 2006/43/EÜ artikli 45 alusel, vaid tingimusel, et nad esitavad nõutava teabe. Kui nad esitavad nõutava teabe, peaksid need audiitorid ja auditeerivad üksused saama jätkata oma tegevust seoses ajavahemikul 1. augustist 2012 kuni 31. juulini 2015 algavate majandusaastate raamatupidamise aastaaruandeid või konsolideeritud aruandeid käsitlevate auditiaruannetega. See otsus ei tohiks mõjutada liikmesriikide õigust kohaldada oma uurimiste ja sanktsioonide süsteeme selliste audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes.
(7)
Seega tuleks otsust 2011/30/EL vastavalt muuta.
(8)
Käesolevas otsuses ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 2006/43/EÜ artikli 48 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsust 2011/30/EL muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklile 1 lisatakse teine lõik:
„Direktiivi 2006/43/EÜ artikli 46 lõike 1 kohaldamisel loetakse samaväärseteks liikmesriikide audiitorite ja auditeerivate üksuste avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteemidega seoses auditeerimistegevusega raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete puhul, mis käsitlevad alates 1. augustist 2012 algavaid majandusaastaid, järgmiste kolmandate riikide ja territooriumide audiitorite ja audiitorühingu avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteeme:
1)
Abu Dhabi
2)
Brasiilia
3)
Dubai rahvusvaheline finantskeskus
4)
Guernesey
5)
Indoneesia
6)
Mani saar
7)
Jersey
8)
Malaisia
9)
Taiwan
10)
Tai”.
2)
Artiklit 2 muudetakse järgmiselt.
a)
Lõike 1 sissejuhatavas lauses asendatakse tekst „Lisa” tekstiga „I lisa”.
b)
Lõiked 2, 3 ja 4 asendatakse järgmistega:
„2. Liikmesriigid ei kohalda direktiivi 2006/43/EÜ artiklit 45 audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes esitavad kõnealuse direktiivi artikli 45 lõikes 1 osutatud auditiaruandeid käesoleva otsuse II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute ajavahemikul 2. juulist 2010 kuni 31. juulini 2015 algavate majandusaastate raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta juhul, kui asjaomane audiitor või auditeeriv üksus esitab liikmesriigi pädevatele asutustele kõik järgmised andmed:
a)
asjaomase audiitori või auditeeriva üksuse nimi ja aadress ning andmed tema õigusliku struktuuri kohta;
b)
kui audiitor või auditeeriv üksus kuulub võrgustikku, siis selle võrgustiku kirjeldus;
c)
asjaomase auditi suhtes kohaldatud auditeerimisstandardid ja sõltumatuse nõuded;
d)
auditeeriva üksuse kvaliteedi sisekontrollisüsteemi kirjeldus;
e)
märge kas ja millal toimus audiitori või auditeeriva üksuse viimane kvaliteeditagamise ülevaatus ja vajalik teave ülevaatuse tulemuste kohta, välja arvatud juhul, kui kõnealuse teavet esitab kolmanda riigi pädev asutus. Kui teave viimase kvaliteeditagamise ülevaatuse tulemuste kohta ei ole avalik, peab liikmesriigi pädev ametiasutus käsitlema kõnealust teavet konfidentsiaalsena.
3. Liikmesriigid tagavad, et teatavad avalikkusele nende audiitorite ja auditeerivate üksuste nime ja aadressi, kes esitavad auditiaruandeid käesoleva otsuse II lisas osutatud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta, ning asjaolu, et nende kolmandate riikide ja territooriumide avaliku järelevalve-, kvaliteeditagamise ning uurimiste ja sanktsioonide süsteeme ei tunnustata veel direktiivi 2006/43/EÜ artikli 46 lõike 2 tähenduses samaväärsetena. Samal eesmärgil võivad direktiivi 2006/43/EÜ artiklis 45 osutatud liikmesriikide pädevad asutused registreerida ühtlasi audiitoreid ja auditeerivaid üksusi, kes teostavad auditeid käesoleva otsuse II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.
4. Olenemata lõikest 2 võivad liikmesriigid kohaldada oma uurimiste ja sanktsioonide süsteeme audiitorite ja auditeerivate üksuste suhtes, kes teostavad auditeid II lisas loetletud kolmandates riikides ja territooriumidel registreeritud äriühingute raamatupidamise aastaaruannete või konsolideeritud aruannete kohta.”
c)
Lisatakse lõige 5:
„5. Lõige 2 ei piira liikmesriigi pädevate asutuste ja II lisas loetletud kolmanda riigi või territooriumi pädevate asutuste vaheliste kvaliteeditagamise ülevaatusi käsitlevate koostöökokkulepete kohaldamist, tingimusel et asjaomane kokkulepe vastab kõikidele järgmistele kriteeriumidele:
a)
see hõlmab kvaliteeditagamise ülevaatusi, mis lähtuvad võrdse kohtlemise põhimõttest;
b)
see on eelnevalt edastatud komisjonile;
c)
see ei mõjuta direktiivi 2006/43/EÜ artikli 47 kohaseid komisjoni otsuseid.”
3)
Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
Artikli 1 esimese lõike punkti 10 kohaldamine lõpetatakse 31. juulil 2013.”
4)
Lisa asendatakse käesoleva otsuse I lisaga.
5)
Lisatakse II lisa, mis on sätestatud käesoleva otsuse II lisas.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 13. juuni 2013