РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 235/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на финансов инструмент за демокрация и права на човека по света
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Настоящият регламент е един от инструментите, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Съюза и той заменя Регламент (ЕО) № 1889/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4). Настоящият регламент създава финансов инструмент за насърчаване и подкрепа на демокрацията и правата на човека по света, който позволява предоставяне на помощ независимо от съгласието на правителствата и публичните органи на съответната трета държава.
(2)
В член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) се посочва, че Съюзът се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека, включително правата на лицата, които принадлежат към малцинства. Тези ценности са общи за държавите-членки в общество, чиито характеристики са плурализмът, недискриминацията, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете.
(3)
В съответствие с член 2 и член 3, параграф 3 от ДЕС и член 8 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) равенството между жените и мъжете е една от основните ценности и цели на Съюза и Съюзът следва да насърчава и включва равенството между половете във всички свои дейности.
(4)
Съгласно член 21 от ДЕС външната дейност на Съюза се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване - демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(5)
В рамките на принципите и целите на външната дейност на Съюза насърчаването на правата на човека, демокрацията, правовата държава и доброто управление и на приобщаващото и устойчиво развитие представляват два основни стълба на политиката на Съюза за развитие. Ангажиментът за спазване, насърчаване и защита на правата на човека и демократичните принципи е основен елемент на договорните отношения на Съюза с трети държави.
(6)
Съвместното съобщение на Върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия от 12 декември 2011 г., озаглавено „Правата на човека и демокрацията в основата на външните действия на ЕС - към по-ефективен подход“ предложи специфични мерки за увеличаване на ефективността и съгласуваността на подхода на Съюза към правата на човека и демокрацията.
(7)
Създаденият с настоящото инструмент е предназначен да допринесе за постигането на целите на външната дейност на Съюза, включително тези на политиката за развитие, и по-специално целите, посочени в Съвместната декларация на Света и представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие, озаглавена „Европейският консенсус“ и съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“, и тези на политиките на Съюза, които имат отражение върху правата на човека, включително целите, очертани в Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, приети от Съвета на 25 юни 2012 г.
(8)
В съответствие със Стратегическата рамка и Плана за действие на ЕС относно правата на човека и демокрацията, за да се включат принципите на правата на човека в процеса на прилагане на настоящия регламент, Съюзът следва да прилага подход, основан на правата на човека, обхващащ всички права, независимо дали става въпрос за граждански и политически, икономически, социални или културни права.
(9)
Приносът на Съюза за демокрацията и правовата държава, както и за насърчаването и защитата на правата на човека и основните свободи, се основава на Международната харта за правата на човека, Международният пакт за гражданските и политическите права, Международния пакт за икономическите, социалните и културните права и на други инструменти за правата на човека, приети в рамките на Организацията на обединените нации (ООН), както и на съответните регионални инструменти за правата на човека.
(10)
Равенството между половете, правата на жените, включително овластяването на жените, и недискриминацията са основни права на човека, като те са от основно значение за социалната справедливост, както и за борбата с неравенствата. Насърчаването им следва да бъде хоризонтален приоритет на настоящия регламент.
(11)
Демокрацията и правата на човека са неразривно свързани и взаимно се подсилват, както се припомня в заключенията на Съвета от 18 ноември 2009 г. относно подкрепата за демокрацията във външните отношения на ЕС. Основните свободи - на мисълта, съвестта и религията или убежденията, на изразяване на мнение, на събранията и на сдружаване, са предпоставки за политически плурализъм, демократичен процес и отворено общество, докато демократичният контрол, вътрешната отчетност и разделението на властите са от съществено значение за поддържане на независима съдебна система и на правова държава, които от своя страна се изискват за ефективната защита на правата на човека.
(12)
Задачата за изграждане и поддържане на култура на правата на човека и за подкрепа на появата на независимо гражданско общество, включително чрез повишаване на ролята на това общество в съответната държава и утвърждаване на демокрация, която да работи в полза на всички граждани, макар и особено неотложна и трудна при възникващите демокрации, е по същество постоянно предизвикателство, което стои преди всичко пред хората в съответната държава, без обаче да намалява ангажиментът на международната общност. Тази задача изисква редица институции, включително национални демократични парламенти и избрани местни съвети, които осигуряват участие, представителство, ответни действия и отчетност. В този смисъл следва да бъде обърнато специално внимание на държавите в преход и на ситуациите на нестабилност или след конфликт. Следва да бъдат взети предвид опитът от прехода и извлечените поуки от прехода към демокрация в рамките на политиката на разширяване и политиката на съседство на Съюза.
(13)
За да може след изтичането на срока на действие на Регламент (ЕО) № 1889/2006 на тези проблеми да се обърне внимание по ефективен, прозрачен, навременен и гъвкав начин, е налице постоянна необходимост от конкретни финансови средства и отделен финансов инструмент, който да може да продължи да функционира по независим начин.
(14)
Помощта от Съюза съгласно настоящия регламент следва да се определя така, че да допълва различните други инструменти за изпълнение на политиките на Съюза в областта на демокрацията и правата на човека. Тези инструменти се простират от политически диалог и дипломатически действия до различни инструменти за финансово и техническо сътрудничество, включително географски и тематични програми. Помощта от Съюза следва да допълва също и действията по линия на Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), свързани преди всичко с кризи, включително спешните действия през първите етапи на процеса на преход.
(15)
Съгласно настоящия регламент Съюзът трябва да предоставя помощ за преодоляване на глобални, регионални, национални и местни проблеми в областта на правата на човека и демократизацията в партньорство с гражданското общество. В тази връзка гражданското общество се разбира като обхващащо всички видове социални дейности на лица или групи, които са независими от държавата и чиято дейност способства за насърчаване на правата на човека и демокрацията, включително защитници на правата на човека съгласно определението в Декларацията на ООН за правото и отговорността на лицата, групите и органите на обществото за насърчаване и защита на всеобщо признатите права на човека и основните свободи (Декларация относно защитниците на правата на човека). При прилагането на настоящия регламент следва надлежно да бъдат взети предвид местните стратегии за правата на човека по държави от Съюза.
(16)
Освен това, докато целите на демокрацията и правата на човека трябва да бъдат все повече интегрирани във всички инструменти за финансиране на външната дейност, помощта от Съюза по силата на настоящия регламент следва да има специфична допълваща и допълнителна роля поради своето глобално естество и независимостта на действието си от съгласието на правителства и публични органи на съответните трети държави. Тази роля следва да направи възможно сътрудничеството и партньорството с гражданското общество по чувствителни въпроси на правата на човека и демокрацията, включително упражняване от страна на мигрантите на техните човешки права, правата на лицата, търсещи убежище, и на вътрешно разселените лица, като се осигурява гъвкавост и способност за реагиране по отношение на променящи се обстоятелства или потребности на бенефициерите или във времена на криза. Настоящият регламент следва също да даде възможност на Съюза да формулира и подкрепя конкретни цели и мерки на международно равнище, които не са свързани с географски критерии или кризи и които могат да изискват транснационален подход или да включват действия както в рамките на Съюза, така и в редица трети държави. Освен това настоящият регламент следва да осигури необходимата рамка за действия, като подкрепа за независими мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори, за които е необходимо съгласуване на политиките, единна система за управление и общи стандарти на работа.
(17)
Възможно е развиването и укрепването на демокрацията съгласно настоящия регламент да включва предоставянето на стратегическа подкрепа за националните демократични парламенти и учредителни събрания, по-специално с цел повишаване на техния капацитет да подкрепят и осигуряват напредък в процеса на демократични реформи.
(18)
Съюзът следва да се обърне специално внимание на държави и спешни ситуации, в които правата на човека и основните свободи са изложени на най-голям риск и в които незачитането на тези права и свободи е драстично и системно. В такива случаи политическите приоритети следва да включват да се насърчи спазването на съответното международно право, да се предоставят осезаема подкрепа и средства за действие на местното гражданско общество и да се допринесе за неговата дейност, извършвана при изключително трудни обстоятелства. В такива държави или ситуации и за да се обърне внимание на спешната нужда от защита на защитниците на правата на човека и активистите за демокрация, Съюзът следва да е в състояние да реагира по гъвкав и навременен начин посредством използването на по-бързи и по-гъвкави административни процедури и посредством спектър от механизми за финансиране. Това следва да се отнася по-специално за случаи, когато изборът на процедурни формалности би могъл пряко да повлияе на ефективността на мерките или би могъл да породи сериозни заплахи, репресивни мерки или други видове рискове за бенефициерите.
(19)
В ситуации на конфликт Съюзът следва да насърчава спазването от страна на всички страни в конфликта на техните правни задължения по силата на международното хуманитарно право съгласно съответните насоки на ЕС. Освен това в държави в преход помощта на Съюза по настоящия регламент следва да подкрепя създаването на среда, благоприятстваща появата на политически фактори, които да са ангажирани с демократична, плуралистична и многопартийна система. Настоящият регламент следва да има за цел насърчаване на демократични структури, разделение на властите и отчетност на публичните власти.
(20)
Мисиите на Европейския съюз за наблюдение на избори допринасят съществено и по успешен начин за демократичните процеси в трети държави. Насърчаването и подкрепата на демокрацията обаче надхвърлят в значителна степен самия изборен процес и затова следва да се вземат предвид всички етапи на изборния цикъл. Поради това разходите за мисии за наблюдение на избори не следва да представляват непропорционална сума от общото финансиране, предоставяно по силата на настоящия регламент.
(21)
Следва да се подчертае значението на създаването на поста специален представител на ЕС за правата на човека (СПЕС). СПЕС следва да допринася за единството, съгласуваността и ефективността на действията на Съюза и политиката по правата на човека и следва да съдейства за насочване по съгласуван начин на всички инструменти на Съюза и действия на държавите-членки за постигане на целите на политиката на Съюза.
(22)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработвани в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(23)
Съюзът и държавите-членки трябва да се стремят към редовен обмен на информация и се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране, за да се насърчи взаимното допълване между съответните им дейности. Съюзът следва да се консултира и с други донори и заинтересовани участници.
(24)
Комисията и Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), в зависимост от случая, следва да осъществяват редовен и периодичен обмен на мнения и информация с Европейския парламент. Освен това на Европейския парламент и на Съвета следва да бъде даден достъп до документи за да могат те информирано да упражнят правото си на контрол по силата на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Мерките, предприети съгласно настоящия регламент, следва надлежно да отчитат мнението на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
Съюзът следва да се стреми, включително където е уместно чрез делегациите си, към редовен обмен на информация и да провежда консултации с гражданското общество на всички равнища, включително в трети държави, на достатъчно ранен етап от процеса на програмиране с цел да улесни съответния принос на гражданското общество и да гарантира значимата му роля в този процес.
(26)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с приоритетите, определени в приложението към настоящия регламент. Особено важно е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно ниво. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(27)
Изпълнителните правомощия, свързани с програмирането и финансирането на действията, получаващи подкрепа по силата на настоящия регламент, следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентацията към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, освен за техническите мерки за изпълнение от малък финансов мащаб.
(28)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(29)
Настоящият регламент установява финансов пакет за своя срок на прилагане, който е основна референтна сума за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8).
(30)
Организацията и функционирането на ЕСВД са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(31)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно насърчаването и подкрепата на демокрацията и правата на човека по света, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния мащаб и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(32)
Уместно е да се осигури плавен преход между Регламент (ЕО) № 1889/2006 и настоящия регламент и срокът на прилагане на настоящия регламент да се обвърже с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
С настоящия регламент се създава Европейски инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) за периода 2014 - 2020 г., по силата на който Съюзът предоставя помощ за развитието и укрепването на демокрацията и правовата държава и на спазването на всички права на човека и основни свободи.
Целите на тази помощ са по-специално:
а)
подкрепа, развитие и укрепване на демокрацията в трети държави чрез засилване на демокрацията на участието и представителната демокрация, укрепване на цялостния демократичен цикъл, по-конкретно чрез повишаване на активната роля на гражданското общество в този цикъл, правовата държава и подобряване на надеждността на изборните процеси, по-специално чрез мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори.
б)
повишаване на зачитането и съблюдаването на правата на човека и основните свободи, провъзгласени във Всеобщата декларация на ООН за правата на човека и други международни и регионални инструменти за правата на човека, както и засилване на тяхната защита, насърчаване, прилагане и наблюдение, най-вече чрез подкрепа за съответните организации на гражданското общество, защитниците на правата на човека и жертвите на репресии и насилие;
Член 2
Обхват
1. Помощта от Съюза се фокусира върху следното:
a)
подкрепа и засилване, в съответствие с подхода по отношение на цялостния демократичен цикъл, на демокрацията на участието и представителната демокрация включително парламентарната демокрация, както и на процесите на демократизация, най-вече чрез организациите на гражданското общество на местно, национално и международно равнище, inter alia, чрез:
i)
насърчаване на свободата на сдружаване и събиране, безпрепятственото движение на хора, свободата на мнение и изразяване, включително политическото, творческото и културното изразяване, безпрепятствения достъп до информация, свободния печат и независимите плуралистични медии, както традиционните, така и електронните, свободата на интернет и мерките за борба с административните пречки за упражняване на тези свободи, включително борбата с цензурата, по-специално чрез приемането и прилагането на съответното законодателство;
ii)
укрепване на принципите на правовата държава, насърчаване на независимостта на съдебната власт и законодателната власт, подкрепа и оценяване на правните и институционалните реформи и тяхното прилагане и насърчаване на достъпа до правосъдие, както и подкрепа на националните институции по правата на човека;
iii)
насърчаване и укрепване на Международния наказателен съд, ad hoc международни наказателни трибунали и процеса на преходно правосъдие и механизмите за установяване на истина и помирение;
iv)
подкрепа на прехода към демокрация и реформите за постигане на ефективна и прозрачна демократична и вътрешна отчетност и контрол, включително в секторите на сигурността и правосъдието, и засилване на мерките срещу корупцията;
v)
насърчаване на политически плурализъм и демократично политическо представителство и насърчаване на политическото участие на жените и мъжете, по-специално на членове на маргинализирани и уязвими групи, както в качеството им на избиратели, така и като кандидати в процеса на демократични реформи на местно, регионално и национално равнище;
vi)
укрепване на демокрацията на местно равнище чрез осигуряване на по-добро сътрудничество между организациите на гражданското общество и местните власти, като по този начин се засилва политическото представителство на равнище в непосредствена близост до гражданите;
vii)
насърчаване на равноправното участие на жените и мъжете в социалния, икономическия и политическия живот, подкрепа за равенството между половете, участието на жените в процесите на вземане на решения и политическото представителство на жените, по-специално в процесите на политически преход, демократизация и изграждане на държавни структури;
viii)
насърчаване на равноправното участие на хора с увреждания в социалния, икономическия и политически живот, включително мерки за улесняване на упражняването на съответните свободи, както и подпомагане на равните възможности, недискриминацията и политическото представителство;
ix)
подкрепа на мерки за улесняване на помирението между части на обществото, включително подкрепа на мерки за изграждане на доверие във връзка с правата на човека и демократизацията;
б)
насърчаване и защита на правата на човека и основните свободи, провъзгласени във Всеобщата декларация за правата на човека на ООН и други международни и регионални инструменти в областта на гражданските, политическите, икономическите, социалните и културните права, преди всичко чрез организации на гражданското общество, във връзка, inter alia, със:
i)
премахване на смъртното наказание и установяване на мораториуми с оглед на премахването му, а там, където смъртното наказание все още съществува - застъпничество за премахването му и спазване на минимални международни стандарти;
ii)
предотвратяване на изтезанията, малтретирането и друго жестоко, нечовешко и унизително отношение или наказание, както и на насилствените изчезвания, и реабилитация на жертвите на изтезания;
iii)
подкрепа, защита и помощ на защитниците на правата на човека, включително по отношение на спешната им нужда от защита, в съответствие с член 1 от Декларацията на ООН относно защитниците на правата на човека; тези цели, включително по-дългосрочна помощ и достъп до подслон, могат да бъдат обхванати от механизъм за защитниците на правата на човека;
iv)
борба срещу расизма и ксенофобията и дискриминацията на всякаква основа, включително на основа пол, раса, цвят на кожата, каста, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политически или други мнения, принадлежност към национално малцинство, имотно състояние, рождение, увреждане, възраст, сексуална ориентация и полова идентичност;
v)
свобода на мисълта, съвестта и религията или убежденията, включително чрез мерки за премахване на всички форми на омраза, нетърпимост и дискриминация, основани на религия или убеждения, и чрез поощряване на толерантността и зачитането на религиозното и културното многообразие в рамките на дадено общество и между различните общества;
vi)
правата на коренното население, провъзгласени в Декларацията на ООН за правата на коренното население, inter alia, като се подчертава колко е важно участието на това население в разработването на проекти, които го засягат и чрез предоставяне на подкрепа за улесняване на взаимодействието и участието на коренното население в международни механизми;
vii)
правата на лица, които принадлежат към национални или етнически, религиозни и езикови малцинства, провъзгласени в Декларацията на ООН за правата на лица, които принадлежат към национални или етнически, религиозни и езикови малцинства;
viii)
правата на лесбийки, гейове, бисексуални, транссексуални и интерсексуални лица (ЛГБТИ), включително мерки за декриминализиране на хомосексуалността, за борба с насилието и гоненията срещу хомосексуални и транссексуални лица и за насърчаване на свободата на събиране, сдружаване и изразяване на лицата, определящи се като ЛГБТИ;
ix)
правата на жените, установени в Конвенцията на ООН за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените и незадължителните протоколи към нея, включително мерки за борба с всички форми на насилие срещу жени и момичета, по-специално срещу женското генитално осакатяване, принудителните и уредените бракове, престъпленията на честта, домашното и сексуалното насилие, и трафика на жени и момичета;
x)
правата на детето, заложени в Конвенцията на ООН за правата на детето и незадължителните протоколи към нея, включително борбата срещу използване на детски труд, трафика на деца и детската проституция и набирането и използването на деца войници; както и защита на децата от дискриминация, независимо от раса, цвят на кожата, пол, език, религия или вяра, политическо или друго мнение, национален, етнически или социален произход, имотно състояние, увреждане, рождение или друг признак;
xi)
правата на лицата с увреждания, установени в Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания;
xii)
икономическите, социалните и културните права, включително правото на подходящ жизнен стандарт и основните трудови стандарти;
xiii)
корпоративната социална отговорност, по-специално чрез прилагането на ръководните принципи на ООН за бизнес и права на човека, както и свободата за извършване на стопанска дейност, установени в член 16 от Хартата на Европейския съюз за правата на човека;
xiv)
образование, обучение и наблюдение в областта на правата на човека и демокрацията;
xv)
подкрепа за местни, регионални, национални или международни организации на гражданското общество, които участват в опазването, насърчаването и защитата на правата на човека и основните свободи;
xvi)
насърчаване на подобряването на условията и съблюдаване на стандартите в затворите в съответствие с човешкото достойнство и основните права;
в)
укрепване на международната рамка за защита на правата на човека, справедливостта, равенството между половете, принципите на правовата държава и демокрацията и за насърчаване на международното хуманитарно право, по-специално чрез:
i)
осигуряване на подкрепа за международни и регионални инструменти и органи в областта на правата на човека, справедливостта, принципите на правовата държава и демокрацията;
ii)
поощряване на сътрудничеството на гражданското общество с международни и регионални междуправителствени организации и подкрепа за дейностите на гражданското общество, включително изграждане на капацитет на неправителствените организации, насочени към насърчаване и наблюдение на изпълнението на международни и регионални инструменти, свързани с правата на човека, справедливостта, принципите на правовата държава и демокрацията;
iii)
обучение и разпространяване на информация относно международното хуманитарно право и подкрепа за неговото прилагане;
г)
изграждане на доверие и повишаване на надеждността и прозрачността на демократичния изборен процес и институции през всички етапи на изборния цикъл, по-специално:
i)
чрез изпращане на мисии на Европейския съюз за наблюдение на избори и други мерки за наблюдение на изборните процеси;
ii)
чрез съдействие за развитие на капацитета за наблюдение на избори на организациите на гражданското общество на регионално и местно равнище в рамките на държавата и подкрепа за техните инициативи за подобряване на участието в изборния процес и последващите действия;
iii)
чрез подкрепа на мерки, насочени към последователното интегриране на изборния процес в демократичния цикъл и към разпространяването на информация и изпълнението на препоръките на мисиите на Европейския съюз за наблюдение на избори, по-специално чрез работа с организациите на гражданското общество, както и в сътрудничество със съответните публични власти, включително парламенти и правителства, в съответствие с настоящия регламент;
iv)
чрез насърчаване на мирното протичане на изборните процеси, намаляването на насилието по време на избори и приемането на достоверни резултати от всички части на обществото.
2. Принципите на недискриминация на каквато и да е основа, на равнопоставеност между жените и мъжете, участие, овластяване, както и на отчетност, откритост и прозрачност, се вземат предвид, когато е уместно, при всички мерки, посочени в настоящия регламент.
3. Мерките, посочени в настоящия регламент се изпълняват на територията на трети държави или са пряко свързани с обстановката, която възниква в трети държави, или с действия на световно или регионално равнище.
4. Мерките, посочени в настоящия регламент отчитат особеностите при криза или при спешни ситуации и държавите или ситуациите, в които е налице сериозна липса на основни свободи, в които човешката сигурност е застрашена в най-голяма степен или в които организациите и защитниците на правата на човека работят при особено трудни условия.
Член 3
Координация, съгласуваност и допълване на помощта от Съюза
1. Помощта от Съюза по силата на настоящия регламент е съгласувана с цялостната рамка за външната дейност на Съюза и допълва помощта, предоставена по други инструменти или споразумения за външна помощ.
2. С цел повишаване на ефективността, съгласуваността и последователността на външната дейност на Съюза, Съюзът и държавите-членки се стремят към редовен обмен на информация и се консултират помежду си на ранен етап от процеса на програмиране с оглед насърчаване на взаимното допълване и съгласуваността на съответните им дейности както на равнището на вземането на решения, така и при действия на място. Такива консултации могат да доведат до съвместно програмиране и съвместни дейности на Съюза и държавите-членки. Съюзът се консултира и с други донори и партньори.
3. Комисията и ЕСВД, в зависимост от случая, осъществяват редовен обмен на мнения и информация с Европейския парламент.
4. Съюзът се стреми към редовен обмен на информация и провежда консултации с гражданското общество на всички равнища, включително в трети държави. По специално Съюзът предоставя, когато е възможно и съгласно съответните процедури, технически насоки и подкрепа във връзка с процедурата за кандидатстване.
Член 4
Обща рамка за програмиране и изпълнение
1. Помощта от Съюза по смисъла на настоящия регламент се изпълнява в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014 и чрез следните мерки:
a)
стратегически документи, посочени в член 5 и техния преработен текст в зависимост от случая;
б)
годишни програми за действие, отделни мерки и мерки за подкрепа по членове 2 и 3 от Регламент(EС) № 236/2014;
в)
специални мерки по член 2 от Регламент(EС) № 236/2014.
2. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед по член 17 от Регламент (EС) № 236/2014 („Доклад за междинен преглед“), се отчитат резултатите, констатациите и заключенията на този доклад.
Член 5
Стратегически документи
1. Стратегическите документи определят стратегията на Съюза за предоставяната от него помощ по смисъла на настоящия регламент въз основа на приоритетите на Съюза, международното положение и дейностите на основните партньори. Те са съгласувани с общата цел, задачи, обхват и принципи на настоящия регламент.
2. Стратегическите документи определят приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза през срока на действие на настоящия регламент, конкретните цели, очакваните резултати и показателите за изпълнение. Те посочват също и индикативния размер на разпределените финансови средства, както като обща сума, така и по приоритетни области, като това може да се представи под формата на диапазон от стойности, където е уместно.
3. Стратегическите документи се одобряват в съответствие с процедурата по разглеждане, определена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014. Стратегическите документи се актуализират в съответствие със същата процедура, когато това се налага поради значителни промени в обстоятелствата и политиката.
Член 6
Тематични приоритети и делегиране на правомощия
В приложението са изброени конкретните цели и приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент.
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове за изменение на тематичните приоритети, установени в приложението. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в него, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението до 31 март 2018 г.
Член 7
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 8
Комитет
Комисията се подпомага от Комитет за демокрация и права на човека. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Достъп до документи
За да могат информирано да упражняват правото си на контрол, Европейският парламент и Съветът имат достъп до всички документи на ЕИДПЧ, които са необходими за този контрол, в съответствие с приложимите правила.
Член 10
Финансов пакет
Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. се определя в размер на 1 332 752 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
Член 11
Европейска служба за външна дейност
Настоящия регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 235/2014
11. märts 2014,
millega luuakse rahastamisvahend demokraatia ja inimõiguste jaoks kogu maailmas
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 209 ja 212,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesolev määrus on üks õigusaktidest, millega otseselt toetatakse liidu välispoliitikat, ning sellega asendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1889/2006 (4). Käesoleva määrusega luuakse rahastamisvahend demokraatia ja inimõiguste edendamiseks ja toetamiseks kogu maailmas, mis võimaldab abi anda sõltumata asjaomaste kolmandate riikide valitsuste ja ametivõimude nõusolekust.
(2)
Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 2 on sätestatud, et liit rajaneb sellistel väärtustel nagu inimväärikuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ja inimõiguste, kaasa arvatud vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste austamine. Need on liikmesriikide ühised väärtused ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus.
(3)
ELi lepingu artikli 2 ja artikli 3 lõike 3 ning Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 8 kohaselt on naiste ja meeste võrdõiguslikkus liidu põhiväärtus ja eesmärk ning liit peab kõigi oma meetmete puhul soolist võrdõiguslikkust edendama ja süvalaiendama.
(4)
ELi lepingu artikli 21 kohaselt tugineb liidu tegevus rahvusvahelisel areenil põhimõtetele, millest on juhindunud liidu enda loomine, nimelt demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ning jagamatus, inimväärikuse, võrdsuse ja solidaarsuse ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtete ja rahvusvahelise õiguse austamine.
(5)
Inimõiguste, demokraatia, õigusriigi ja hea valitsemistava edendamine ning säästva ja kaasava majanduskasvu edendamine on liidu välistegevuse põhimõtete ja eesmärkide raamistikus kaks peamist liidu arengupoliitika sammast. Inimõiguste ja demokraatlike põhimõtete austamise, edendamise ja kaitsmise kohustus on oluline element liidu ja kolmandate riikide lepingulistes suhetes.
(6)
Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning Euroopa Komisjoni 12. detsembri 2011. aasta detsembri ühisteatises „Inimõigused ja demokraatia ELi välistegevuse keskmes - tõhusama lähenemisviisi suunas” pandi ette konkreetsed meetmed, et suurendada inimõigusi ja demokraatiat käsitleva liidu lähenemisviisi tõhusust ja sidusust.
(7)
Loodava rahastamisvahendi eesmärk on aidata saavutada liidu välistegevuse, sealhulgas liidu arengupoliitika eesmärke, eelkõige neid, mis on esitatud nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavalduses Euroopa Liidu arengupoliitika küsimuses „Euroopa konsensus” ja komisjoni 13. oktoobri 2011. aasta teatises „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks”, ning inimõigusi mõjutavate liidu poliitikate eesmärke, sealhulgas neid, mis on esitatud nõukogu poolt 25. juunil 2012 vastu võetud ELi inimõiguste ja demokraatia strateegilises raamistikus ja tegevuskavas.
(8)
Integreerimaks inimõiguste põhimõtted käesoleva määruse rakendamisse, peaks liit kooskõlas ELi inimõiguste ja demokraatia strateegilise raamistiku ja tegevuskavaga järgima õigustepõhist lähenemisviisi, mis hõlmab kõiki inimõigusi, nii kodanike, poliitilisi, majanduslikke, sotsiaalseid kui ka kultuurilisi õigusi.
(9)
Liidu panus demokraatia ja õigusriigi põhimõtetesse ning inimõiguste ja põhivabaduste edendamisse ja kaitsmisse lähtub inimõiguste ülddeklaratsioonist, kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelisest paktist, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuurialaste õiguste rahvusvahelisest paktist ning muudest Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis (ÜRO) vastu võetud inimõigusi käsitlevatest õigusaktidest, samuti asjaomastest piirkondlikest inimõigusi käsitlevatest õigusaktidest.
(10)
Sooline võrdõiguslikkus, naiste õigused, sealhulgas naiste mõjuvõimu suurendamine ja mittediskrimineerimine on põhilised inimõigused, mis on olulised sotsiaalse õigluse ja ebavõrdsuse vastase võitluse jaoks. Nende edendamine peaks olema käesoleva määruse üldine prioriteet.
(11)
Demokraatia ja inimõigused on lahutamatult seotud ja üksteist vastastikku tugevdavad, nagu on meelde tuletatud nõukogu 18. novembri 2009. aasta järeldustes, mis käsitlevad demokraatia toetamist ELi välissuhetes. Mõtte-, südametunnistus-, usu- või veendumus-, sõna-, kogunemis- ja ühinemisvabadus on poliitilise pluralismi, demokraatliku protsessi ja avatud ühiskonna eeltingimuseks, samas kui demokraatlik kontroll, siseriiklik vastutus ja võimude lahusus on olulised sõltumatu kohtuvõimu ja õigusriigi põhimõtete säilitamiseks, mis omakorda on vajalikud inimõiguste tõhusaks kaitseks.
(12)
Kuigi inimõigusi austava kultuuri juurutamine ja püsivaks muutmine ning sõltumatu kodanikuühiskonna tekke toetamine, sealhulgas sõltumatu kodanikuühiskonna rolli tugevdamine asjaomastes riikides ja kõigi jaoks demokraatia toimimapanek on arenevate demokraatiate puhul eriti kiireloomuline ja raske ülesanne, on see eelkõige pidev väljakutse asjaomase riigi inimestele, vähendamata samas rahvusvahelise üldsuse kohustusi. Selleks on vaja mitmeid institutsioone, sealhulgas riikide demokraatlikke parlamente ja kohalikul tasandil valitud kogusid, mis tagavad osaluse, esindatuse, valmisoleku reageerimiseks ja vastutuse. Sellega seoses tuleks erilist tähelepanu pöörata üleminekuriikidele ning ebakindlas või konfliktijärgses olukorras olevatele riikidele. Arvesse tuleks võtta liidu laienemis- ja naabruspoliitika raames saadud demokraatiale ülemineku alaseid kogemusi ja õppetunde.
(13)
Selleks et tegeleda kõnealuste küsimustega tulemuslikult, läbipaistvalt, õigeaegselt ja paindlikult pärast määruse (EÜ) nr 1889/2006 kehtivuse lõppemist, on jätkuvalt vaja konkreetseid finantsressursse ja eraldi rahastamisvahendit, mis saaks tegevust sõltumatult jätkata.
(14)
Käesoleva määruse kohaselt antav liidu abi peaks olema kavandatud selliselt, et see täiendab mitmesuguseid muid vahendeid demokraatiat ja inimõigusi mõjutava liidu poliitika rakendamiseks. Kõnealused vahendid ulatuvad poliitilisest dialoogist ja diplomaatilistest demaršidest kuni erinevate finants- ja tehnilise koostöö instrumentideni, hõlmates nii geograafilisi kui valdkondlikke programme. Liidu abi peaks täiendama ka rohkem kriisidega seotud meetmeid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 230/2014 (5) loodud stabiliseerimise ja rahu edendamise rahastamisvahendi raames, sealhulgas üleminekuprotsessi esimestes etappides vajalikke kiireloomulisi meetmeid.
(15)
Käesoleva määruse alusel annab liit abi inimõiguste ja demokratiseerimise küsimuste lahendamiseks globaalsel, piirkondlikul, riiklikul ja kohalikul tasandil partnerluses kodanikuühiskonnaga. Sellega seoses tuleb käsitada, et kodanikuühiskond hõlmab ka igat liiki ühiskondlikke meetmeid nende üksikisikute ja rühmade poolt, kes on riigist sõltumatud ning kelle tegevus aitab edendada inimõigusi ja demokraatiat, sealhulgas ÜRO deklaratsioonis üksikisikute, rühmituste ja ühiskondlike asutuste õiguse ja vastutuse kohta edendada ja kaitsta üldtunnustatud inimõigusi ja põhivabadusi („inimõiguste kaitsjaid käsitlev deklaratsioon”) määratletud inimõiguste kaitsjate poolseid meetmeid. Käesoleva määruse rakendamisel tuleks nõuetekohaselt arvesse võtta liidu inimõigusi käsitlevaid riigipõhiseid kohalikke strateegiaid.
(16)
Ajal mil demokraatia ja inimõiguste eesmärke tuleb üha enam tähtsustada kõigis välistegevuse rahastamisvahendites, peaks käesoleva määruse kohaselt antaval liidu abil olema eriline täiendav ülesanne, võttes arvesse selle ülemaailmset olemust ja selle meetmete sõltumatust asjaomaste kolmandate riikide valitsuste ja ametivõimude nõusolekust. Kõnealune ülesanne peaks võimaldama koostööd ja partnerlust kodanikuühiskonnaga tundlikes inimõiguste- ja demokraatiaalastes küsimustes, sealhulgas rändajate võimalused kasutada oma inimõigusi ning varjupaigataotlejate ja riigisiseste põgenike õigused, pakkudes vajalikku paindlikkust ja reageerimisvõimet, et vastata muutuvatele asjaoludele või abisaajate vajadustele või kriisiperioodidele. Samuti peaks käesolev määrus andma liidule võimaluse rahvusvahelisel tasandil väljendada ja toetada erieesmärke ja meetmeid, mis ei ole ei geograafiliselt ega kriisidega seotud ning mis vajavad hargmaist lähenemist või hõlmavad operatsioone nii liidus kui ka erinevates kolmandates riikides. Lisaks peaks käesolev määrus pakkuma vajalikku raamistikku sellistele operatsioonidele nagu liidu sõltumatute valimisvaatlusmissioonide („liidu valimisvaatlusmissioonid”) toetamine, mis nõuavad poliitika sidusust, ühtset juhtimissüsteemi ja ühiseid tegutsemisstandardeid.
(17)
Käesoleva määruse kohane demokraatia arendamine ja tugevdamine võib hõlmata riikide demokraatlike parlamentide ja esinduskogude strateegilist toetamist, eelkõige selleks, et tugevdada nende suutlikkust toetada ja edasi viia demokraatlikke reformiprotsesse.
(18)
Liit peaks pöörama erilist tähelepanu neile riikidele ja hädaolukordadele, kus inimõigused ja põhivabadused on enim ohustatud ning kus kõnealuste õiguste ja vabaduste mittejärgimine on eriti tähelepandav ja järjepidev. Sellistel juhtudel peaks poliitilisteks prioriteetideks olema asjaomase rahvusvahelise õiguse järgimise edendamine, käegakatsutava abi ja tegutsemiseks vajalike vahendite andmine kohalikule kodanikuühiskonnale ning selle äärmiselt rasketes tingimustes toimuvale tööle kaasa aitamine. Sellistes riikides või olukordades ning selleks, et rahuldada inimõiguste kaitsjate ja demokraatia eest võitlevate aktivistide kiireid kaitsevajadusi, peaks liit suutma paindlikult ja aegsasti reageerida kiiremate ja paindlikumate haldusmenetluste kasutamise ja mitmesuguste rahastamismehhanismide kaudu. See peaks eelkõige rakenduma juhul, kui menetlusviiside valik võiks otseselt mõjutada meetmete tulemuslikkust või põhjustada abisaajate tõsist hirmutamist, neile kättemaksmist või muid ohte.
(19)
Konfliktiolukordades peaks liit edendama kooskõlas asjakohaste ELi suunistega kõigi konflikti osapoolte poolt rahvusvahelisest humanitaarõigusest tulenevate õiguslike kohustuste täitmist. Lisaks peaks käesoleva määruse alusel antav liidu abi toetama üleminekuriikides sellise keskkonna loomist, mis soodustab demokraatlikule pluralistlikule mitmeparteisüsteemile pühendunud poliitiliste jõudude esilekerkimist. Samuti peaks käesolev määrus olema suunatud demokraatlike struktuuride, võimude lahususe ja vastutustundlike ametivõimude edendamisele.
(20)
Liidu valimisvaatlusmissioonid toetavad oluliselt ja edukalt demokraatlikke protsesse kolmandates riikides. Ent demokraatia edendamine ja toetamine ulatub pelgast valimisprotsessist palju kaugemale ning seega tuleks arvesse võtta valimistsükli kõiki etappe. Liidu valimisvaatlusmissioonide kulud ei tohiks seetõttu hõlmata ebaproportsionaalselt suurt osa käesoleva määruse alusel kasutada oleva rahastamise kogusummast.
(21)
Tuleks esile tuua ELi inimõiguste eriesindaja ametikoha loomise olulisust. ELi inimõiguste eriesindaja peaks aitama kaasa liidu tegevuse ja inimõiguste poliitika ühtsusele, kooskõlale ja tõhususele ning aitama tagada, et kõik liidu vahendid ja liikmesriikide tegevus on suunatud järjekindlalt liidu poliitiliste eesmärkide saavutamisele.
(22)
Liit peaks oma välistegevuse mõju optimeerimiseks püüdma olemasolevaid vahendeid võimalikult tõhusalt kasutada. See tuleks saavutada liidu välistegevuse rahastamisvahendite sidususe ja täiendavuse abil ning luues koostoime käesoleva määruse, liidu välistegevuse muude rahastamisvahendite ja liidu muude poliitikameetmete vahel. Lisaks peaks see hõlmama liidu välistegevuse rahastamisvahendite raames välja töötatud programmide vastastikust tugevdamist.
(23)
Liidu asjakohased institutsioonid ja liikmesriigid peavad vahetama korrapäraselt teavet ja konsulteerima üksteisega programmide koostamise protsessi varases etapis, et edendada oma asjaomaste meetmete vastastikust täiendavust. Liit peaks konsulteerima ka muude abiandjate ja asjaomaste osapooltega.
(24)
Komisjon ja Euroopa välisteenistus peaksid, kui see on asjakohane, vahetama Euroopa Parlamendiga korrapäraselt ja tihedalt arvamusi ja teavet. Lisaks tuleks Euroopa Parlamendile ja nõukogule anda juurdepääs dokumentidele, et nad saaksid neile Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (6) kohaselt kuuluvat kontrolliõigust kasutada asjakohast teavet omades. Käesoleva määruse kohaselt võetavate meetmete puhul tuleks nõuetekohaselt arvestada Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohtadega.
(25)
Liit peaks, sealhulgas asjakohasel juhul oma delegatsioonide kaudu, seadma eesmärgiks korrapärase teabevahetuse ja konsultatsioonid kodanikuühiskonnaga selle kõigil tasanditel, sealhulgas kolmandates riikides, tehes seda nii varakult, kui see on programmide koostamise protsessis asjakohane, et hõlbustada kodanikuühiskonna vastavaid panuseid ning tagada, et neil oleks selles protsessis oluline roll.
(26)
Selleks et kohandada käesoleva määruse reguleerimisala kiiresti muutuva olukorraga kolmandates riikides, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte käesoleva määruse lisas kindlaks määratud prioriteetide kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(27)
Programmide koostamisega ja käesoleva määruse kohaselt toetatavate meetmete rahastamisega seotud rakendamisvolitusi tuleks teostada vastavalt määrusele (EL) nr 182/2011. Võttes arvesse kõnealuste rakendusaktide olemust, eelkõige nende olemust poliitika suunamise vahendina ja nende finantsmõju, tuleks nende vastuvõtmiseks kasutada põhimõtteliselt kontrollimenetlust, v.a rahaliselt väiksemahuliste tehniliste rakendusmeetmete puhul.
(28)
Liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 236/2014 (7).
(29)
Käesoleva määrusega kehtestatakse kogu selle kohaldamisajaks rahastamispakett, mis on Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga-aastase eelarvemenetluse käigus peamiseks juhiseks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta eelarvedistsipliini, eelarvealast koostööd ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (8) punkti 17 tähenduses.
(30)
Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine on määratud kindlaks nõukogu otsuses 2010/427/EL (9).
(31)
Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt demokraatia ja inimõiguste edendamine kogu maailmas, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(32)
On asjakohane tagada tõrgeteta üleminek määruselt (EÜ) nr 1889/2006 käesolevale määrusele ning viia käesoleva määruse kohaldamisaeg vastavusse nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (10) kohaldamisajaga. Seetõttu tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja eesmärgid
Käesoleva määrusega luuakse Euroopa rahastamisvahend demokraatia ja inimõiguste jaoks (EIDHR - European Instrument for Democracy and Human Rights) aastateks 2014-2020, mille kaudu annab liit abi demokraatia ja õigusriigi põhimõtete ning kõigi inimõiguste ja põhivabaduste järgimise arendamiseks ja tugevdamiseks.
Selline abi on eelkõige suunatud:
a)
demokraatia toetamisele, arendamisele ja tugevdamisele kolmandates riikides, laiendades osalus- ja esindusdemokraatiat, tugevdades üldist demokraatlikku tsüklit, eelkõige tugevdades kõnealuse tsükli raames kodanikuühiskonna aktiivset rolli ja õigusriiki ning parandades valimisprotsesside usaldusväärsust, eelkõige liidu valimisvaatlusmissioonide abil;
b)
austuse suurendamisele ÜRO inimõiguste ülddeklaratsioonis ning muudes rahvusvahelistes ja piirkondlikes inimõigusi käsitlevates õigusaktides sätestatud inimõiguste ja põhivabaduste vastu ning nende järgimise edendamisele, ning nende kaitse, edendamise, rakendamise ja seire tugevdamisele, peamiselt toetades asjaomaseid kodanikuühiskonna organisatsioone, inimõiguste kaitsjaid ning represseerimise ja kuritarvituste ohvreid.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Liidu abi keskendub järgmisele:
a)
osalus- ja esindusdemokraatia, sealhulgas parlamentaarse demokraatia ja demokratiseerimisprotsesside toetamine ja tugevdamine kooskõlas üldise demokraatliku tsükli lähenemisviisiga, peamiselt kodanikuühiskonna organisatsioonide kaudu kohalikul, riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil, sealhulgas:
i)
edendades ühinemis- ja kogunemisvabadust, isikute takistamatut liikumist, arvamus- ja sõnavabadust, sealhulgas poliitilist, kunstilist ja kultuurilist väljendusvabadust, takistamatut juurdepääsu teabele, vaba ajakirjandust ja sõltumatut pluralistlikku, nii traditsioonilist kui ka IKT-põhist meediat ja internetivabadust ning võttes meetmeid, et võidelda nende vabaduste kasutamisele haldustõkete seadmise, sealhulgas tsensuuri vastu, eelkõige asjaomaste õigusaktide vastuvõtmise ja rakendamise teel;
ii)
tugevdades õigusriiki, edendades kohtute ja seadusandjate sõltumatust, toetades ja hinnates õiguslikke ja institutsioonilisi reforme ja nende elluviimist, edendades õiguskaitse kättesaadavust ning toetades siseriiklikke inimõiguste kaitse organisatsioone;
iii)
edendades ja tugevdades Rahvusvahelist Kriminaalkohut, ajutisi rahvusvahelisi kriminaalkohtuid, üleminekuõiguse protsesse ning tõe- ja lepitamismehhanisme;
iv)
toetades demokraatiale üleminekut ja reforme tulemusliku ja läbipaistva demokraatliku ja siseriikliku vastutuse ja järelevalve, sealhulgas julgeoleku- ja õigusvaldkonna järelevalve saavutamiseks ning tugevdades korruptsioonivastaseid meetmeid;
v)
edendades poliitilist pluralismi ja demokraatlikku poliitilist esindatust ning julgustades naiste ja meeste, eriti tõrjutud ja haavatavatesse rühmadesse kuulujate poliitilist osalust kohaliku, piirkondliku ja riikliku tasandi demokraatlikes reformiprotsessides nii hääletajate kui ka kandidaatidena;
vi)
kindlustades kohalikku demokraatiat, tagades parema koostöö kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsuste vahel, tugevdades seeläbi poliitilist esindatust kodanikele kõige lähedasemal tasandil;
vii)
edendades naiste ja meeste võrdset osalemist ühiskondlikus, majanduslikus ja poliitilises elus, toetades soolist võrdõiguslikkust, naiste osalemist otsustusprotsessides ja naiste poliitilist esindatust eelkõige poliitiliste üleminekute, demokratiseerimise ja riigi ülesehitamise protsessides;
viii)
edendades puudega inimeste võrdset osalemist ühiskondlikus, majanduslikus ja poliitilises elus, sealhulgas võttes meetmeid seonduvate vabaduste kasutamise hõlbustamiseks, ning toetades võrdseid võimalusi, mittediskrimineerimist ja poliitilist esindatust;
ix)
toetades meetmeid, mis hõlbustavad ühiskonna erinevate osade rahumeelset lepitamist, sealhulgas inimõiguste ja demokratiseerimisega seotud usaldust suurendavaid meetmeid;
b)
inimõiguste ja põhivabaduste edendamine ja kaitsmine, nagu on välja kuulutatud ÜRO inimõiguste ülddeklaratsioonis ning muudes kodanike, poliitilisi, majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi õigusi käsitlevates rahvusvahelistes ja piirkondlikes õigusaktides, peamiselt kodanikuühiskonna organisatsioonide kaudu, sealhulgas seoses:
i)
surmanuhtluse kaotamisega ja surmanuhtluse kaotamise eesmärgil moratooriumide kehtestamisega, ning surmanuhtluse kehtimise korral selle kaotamise propageerimise ja rahvusvaheliste miinimumstandardite järgimisega;
ii)
piinamise, väärkohtlemise ning muu julma, ebainimliku ja alandava kohtlemise või karistamise ning sunniviisiliste kadumiste ärahoidmise ning piinamise ohvrite rehabiliteerimisega;
iii)
inimõiguste kaitsjate toetuse, kaitse ja abistamisega, sealhulgas nende kiireloomuliste kaitsevajaduste rahuldamisega, mis on kooskõlas inimõiguste kaitsjaid käsitleva ÜRO deklaratsiooni artikliga 1; neid eesmärke, sealhulgas pikemaajalist abi ja varjupaigale juurdepääsu võiks hõlmata inimõiguste kaitsjate mehhanism;
iv)
võitlusega rassismi ja ksenofoobia ning mis tahes põhjusel diskrimineerimise vastu, sealhulgas diskrimineerimine soo, rassi, nahavärvuse, kasti, etnilise või sotsiaalse päritolu, geneetiliste omaduste, keele, usutunnistuse või veendumuste, poliitiliste või muude arvamuste, rahvusvähemusse kuulumise, varalise seisundi, sünnipära, puuete, vanuse, seksuaalse sättumuse ja soolise identiteedi tõttu;
v)
mõtte-, südametunnistuse- ja usu- või veendumusvabadusega, sealhulgas võttes meetmeid igat liiki usu- või veendumustepõhise viha, sallimatuse ja diskrimineerimise kõrvaldamiseks ning edendades sallivust ja austust usulise ja kultuurilise mitmekesisuse vastu nii ühiskonnasiseselt kui ka ühiskondade vahel;
vi)
põlisrahvaste õigustega, mis on sätestatud põlisrahvaste õiguste ÜRO deklaratsioonis, rõhutades muuhulgas seda, kui oluline on neid rahvaid kaasata neid puudutavate projektide väljatöötamisse ja osutades toetust, et hõlbustada põlisrahvaste suhtlemist rahvusvaheliste mehhanismidega ja nende osalemist nendes;
vii)
rahvus- või etnilistesse, usulistesse ja keelelistesse vähemustesse kuuluvate isikute õigustega, mis on sätestatud ÜRO deklaratsioonis rahvus- või etniliste, usuliste või keeleliste vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste kohta;
viii)
homo-, bi-, trans- ja interseksuaalide õigustega, sealhulgas homoseksuaalsuse dekriminaliseerimise meetmetega, homo- ja transseksuaalide vastase vägivalla ja nende tagakiusamise vastaste meetmetega ning homo-, bi-, trans- ja interseksuaalide kogunemis-, ühinemis-ja sõnavabaduse toetamisega;
ix)
naiste õigustega, mis on sätestatud ÜRO konventsioonis naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja selle fakultatiivprotokollis, sealhulgas meetmetega võitluseks naiste ja tüdrukute vastu suunatud kõikide vägivallavormide, eelkõige naiste suguelundite moonutamise, sund- ja korraldatud abielude, nn auroimade, kodu- ja seksuaalse vägivalla ning naiste ja tüdrukutega kaubitsemise vastu;
x)
laste õigustega, mis on sätestatud ÜRO lapse õiguste konventsioonis ja selle fakultatiivprotokollides, sealhulgas võitlusega lapstööjõu kasutamise, lastega kaubitsemise ja laste prostitutsiooni, lapssõdurite värbamise ja kasutamise vastu ning laste kaitsmisega diskrimineerimise eest sõltumata nende rassist, nahavärvusest, soost, keelest, usutunnistusest või veendumustest, poliitilisest või muust arvamusest, riiklikust, etnilisest või sotsiaalsest päritolust, varalisest seisundist, puudest, sünnipärast või muust staatusest;
xi)
puuetega inimeste õigustega, mis on sätestatud puuetega inimeste õigusi käsitlevas ÜRO konventsioonis;
xii)
majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õigustega, sealhulgas õigusega piisavale elatustasemele, ning põhiliste töönormidega;
xiii)
ettevõtja sotsiaalse vastutusega, eelkõige ettevõtluse ja inimõiguste alase ÜRO suunisdokumendi rakendamisega, ning ettevõtlusvabadusega, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 16;
xiv)
hariduse, väljaõppe ja seirega inimõiguste ja demokraatia valdkonnas;
xv)
inimõiguste ja põhivabaduste kaitsmises või edendamises osalevate kohalike, piirkondlike, riiklike või rahvusvaheliste kodanikuühiskonna organisatsioonide toetamisega;
xvi)
vanglatingimuste parandamise ja vanglates standardite järgimise edendamisega kooskõlas inimväärikuse ja põhiõigustega;
c)
inimõiguste, õiguse, soolise võrdõiguslikkuse, õigusriigi ja demokraatia kaitse ning rahvusvahelise humanitaarõiguse edendamise rahvusvahelise raamistiku tugevdamine, eelkõige järgmisel viisil:
i)
toetades inimõiguste, õiguse, õigusriigi ja demokraatiaga seotud rahvusvahelisi ja piirkondlikke vahendeid ja organeid;
ii)
soodustades kodanikuühiskonna koostööd rahvusvaheliste ja piirkondlike valitsustevaheliste organisatsioonidega ning toetades kodanikuühiskonna tegevust, sealhulgas valitsusväliste organisatsioonide suutlikkuse suurendamist, eesmärgiga edendada ja jälgida rahvusvaheliste ja piirkondlike inimõigusi, õiglust, õigusriiki ja demokraatiat käsitlevate õigusaktide rakendamist;
iii)
edendades rahvusvahelise humanitaarõiguse alast väljaõpet ja selle alase teabe levitamist ning toetades selle rakendamist;
d)
usalduse loomine demokraatlike valimisprotsesside ja institutsioonide vastu ning nende usaldusväärsuse ja läbipaistvuse suurendamine valimistsükli kõigis etappides, eelkõige:
i)
liidu valimisvaatlusmissioonide ja muude valimisprotsessi vaatlusmeetmete kasutuselevõtmise kaudu;
ii)
panustades riigisiseste kodanikuühiskonna organisatsioonide valimisvaatlusvõime arendamisse piirkondlikul ja kohalikul tasandil ning toetades nende valimisprotsessis osalemise suurendamiseks ning selle järelmeetmeteks tehtavaid algatusi;
iii)
toetades meetmeid, mis on suunatud valimisprotsesside järjepidevale integreerimisele demokraatlikku tsüklisse ning liidu valimisvaatlusmissioonide soovituste levitamisele ja ellurakendamisele, töötades eelkõige koos kodanikuühiskonna organisatsioonidega ning tehes koostööd asjaomaste ametivõimude, sealhulgas parlamentide ja valitsustega, kooskõlas käesoleva määrusega;
iv)
edendades valimisprotsesside rahumeelsete tulemust, valimistega seotud vägivalla vähendamist ja seda, et kõik ühiskonna osad aktsepteeriksid usaldusväärseid tulemusi.
2. Alati, kui see on asjakohane käesolevas määruses osutatud meetmete jaoks, tuleb arvesse võtta mis tahes alusel mittediskrimineerimise, soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise, osaluse, mõjuvõimu suurendamise, vastutuse, avatuse ja läbipaistvuse põhimõtteid.
3. Käesolevas määruses osutatud meetmeid tuleb rakendada kolmandate riikide territooriumil või need peavad olema otseselt seostatavad kolmandates riikides tekkivate olukordadega või ülemaailmsete või piirkondlike meetmetega.
4. Käesolevas määruses osutatud meetmetes võetakse arvesse nende kriisi- või hädaolukordade ning riikide või olukordade erijooni, kus on tõsiseid puudujääke põhivabaduste vallas, kus inimeste turvalisus on enim ohus või kus inimõigusi kaitsevad organisatsioonid ja üksikisikud tegutsevad kõige raskemates tingimustes.
Artikkel 3
Liidu antava abi koordineerimine, sidusus ja täiendavus
1. Käesoleva määruse alusel antav liidu abi on kooskõlas liidu välistegevuse üldraamistikuga ning täiendab muude välisabivahendite või -kokkulepetega antavat abi.
2. Liidu välistegevuse tulemuslikkuse, sidususe ja järjepidevuse suurendamiseks vahetavad liit ja liikmesriigid korrapäraselt teavet ja konsulteerivad üksteisega programmide koostamise protsessi varases etapis, et edendada oma asjaomaste meetmete vastastikust täiendavust ja sidusust nii otsustamise tasandil kui ka praktilises tegevuses. Selliste konsultatsioonide tulemusel võivad liit ja liikmesriigid ühiselt koostada programme ja võtta ühismeetmeid. Liit konsulteerib ka teiste abiandjate ja osapooltega.
3. Komisjon ja Euroopa välisteenistus vahetavad asjakohasel juhul Euroopa Parlamendiga korrapäraselt arvamusi ja teavet.
4. Liit seab eesmärgiks korrapärase teabevahetuse ja konsultatsioonid kodanikuühiskonnaga selle kõigil tasanditel, sealhulgas kolmandates riikides. Eelkõige annab liit võimaluse korral ja asjaomaste menetlustega kooskõlas tehnilisi suuniseid ja toetust seoses taotlusmenetlusega.
Artikkel 4
Programmide koostamise ja rakendamise üldraamistik
1. Käesoleva määruse alusel antavat liidu abi rakendatakse kooskõlas määrusega (EL) nr 236/2014 ja järgmiste meetmete kaudu:
a)
artiklis 5 osutatud strateegiadokumendid ja nende võimalikud läbivaadatud redaktsioonid;
b)
iga-aastased tegevusprogrammid, üksikmeetmed ja tugimeetmed määruse (EL) nr 236/2014 artiklite 2 ja 3 alusel;
c)
erimeetmed määruse (EL) nr 236/2014 artikli 2 alusel.
2. Programmide koostamisel või läbivaatamisel, mis leiab aset pärast määruse (EL) nr 236/2014 artiklis 17 osutatud vaheläbivaatuse aruande („vaheläbivaatuse aruanne”) avaldamist, võetakse arvesse kõnealuse aruande tulemusi, leide ja järeldusi.
Artikkel 5
Strateegiadokumendid
1. Strateegiadokumentides sätestatakse käesoleva määruse kohaselt antava liidu abi strateegia, mis põhineb liidu prioriteetidel, rahvusvahelisel olukorral ja peamiste partnerite tegevusel. Need peavad olema kooskõlas käesoleva määruse üldeesmärgi, eesmärkide, reguleerimisala ja põhimõtetega.
2. Strateegiadokumentides sätestatakse prioriteetsed valdkonnad, mille liit on käesoleva määruse kehtivusajal rahastamiseks valinud, erieesmärgid, oodatavad tulemused ja tulemusnäitajad. Samuti nähakse neis ette soovituslikud eraldatavad rahalised vahendid nii kogusummana kui ka prioriteetsete valdkondade kaupa; asjakohasel juhul võib soovitusliku jaotuse esitada vahemikena.
3. Strateegiadokumendid kiidetakse heaks kooskõlas määruse (EL) nr 236/2014 artikli 16 lõikes 3 sätestatud kontrollimenetlusega. Kui asjaolude ja poliitika olulised muutused seda nõuavad, ajakohastatakse strateegiadokumente sama menetluse alusel.
Artikkel 6
Valdkondlikud prioriteedid ja volituste delegeerimine
Erieesmärgid ja prioriteedid, mida tuleb käesoleva määruse kohase liidu abiga taotleda, on loetletud lisas.
Komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta lisas sätestatud valdkondlikke prioriteete. Eelkõige pärast vaheläbivaatuse aruande koostamist ja selles esitatud soovitustele tuginedes võtab komisjon hiljemalt 31. märtsiks 2018 vastu delegeeritud õigusakti, millega muudetakse lisa.
Artikkel 7
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Artiklis 6 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 6 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile käesoleva määruse kehtivuse ajaks.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 6 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 6 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 8
Komitee
Komisjoni abistab demokraatia ja inimõiguste komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
Artikkel 9
Juurdepääs dokumentidele
Euroopa Parlamendil ja nõukogul on kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega juurdepääs kõikidele EIDHRi dokumentidele, mis on vajalikud nende kontrolliõiguse teostamiseks, et neile oleks tagatud võimalus selle õiguse teostamiseks asjakohast teavet omades.
Artikkel 10
Rahastamispakett
Rahastamispakett käesoleva määruse rakendamiseks ajavahemikul 2014-2020 on 1 332 752 000 eurot.
Iga-aastased eraldised määratakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt kindlaks vastavalt mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud piirmääradele.
Artikkel 11
Euroopa välisteenistus
Käesolevat määrust kohaldatakse kooskõlas otsusega 2010/427/EL.
Artikkel 12
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 11. märts 2014