ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/585 НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на рисковите маржин периоди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 304, параграф 5, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Рамката за изчисляване на рисковите маржин периоди (РМП), използвани за изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клиринговите членове към техните клиенти, следва да бъде подходяща както за институциите, използващи метода на вътрешните модели (МВМ) така и за институциите, използващи стандартните методи. Тя следва също да отразява промените в пазарните условия, за да представлява ясен пруденциален подход, без обаче да създава прекомерна оперативна тежест за институциите.
(2)
При все че определението за периоди на ликвидация, използвано от централните контрагенти (ЦК), не е еднакво с определението за РМП, използвано от клиринговите членове за целите на изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите към техните клиенти, двете понятия са много сходни от гледна точка на тяхното съдържание. Всъщност периодите за ликвидация отразяват промените в пазарните условия и отчитат периодите за приключване на договори и сделки. Следователно оценката на ЦК за периодите на ликвидация следва да служи като заместител на РМП при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клирингови членове към техните клиенти.
(3)
Чрез използването на периодите на ликвидация ще бъдат обхванати всички видове продукти и сделки, посочени в член 301, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за които се извършва клиринг от ЦК, и като допълнителна полза ще отпадне необходимостта от актуализирането на настоящия делегиран регламент всеки път, когато ЦК започне да извършва клиринг на нов вид продукт или сделка.
(4)
За разлика от РМП, оповестените от ЦК периоди на ликвидация понякога включват допълнителни периоди от време за целите на новацията на позициите на клирингов член, който не е в неизпълнение. Тъй като тези допълнителни периоди са специфични за периодите на ликвидация и не отразяват разликите в поеманите от клиринговите членове рискове, не е необходимо те да бъдат добавени към РМП, които институциите могат да използват за изчисляването на капиталовото изискване във връзка с експозициите им към клиент, когато действат като клирингови членове.
(5)
За да се гарантира, че тези оценки са предмет на одобрение от надзорните органи, само периодите на ликвидация, прогнозирани от квалифицирани централни контрагенти съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да могат да бъдат използвани като заместител на РМП при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите на клиринговите членове към техните клиенти.
(6)
Тъй като целта на РМП е да отразява промените в пазарната стойност на нетиращата съвкупност от сделки за времето от последната размяна на обезпечение по тази нетираща съвкупност с изпаднал в неизпълнение контрагент, до момента в който сделките са ликвидирани и остатъчният пазарен риск се хеджира отново, и тъй като пазарите може да бъдат затворени на определени календарни дни, РМП следва да бъдат изразени в работни дни. Това ще гарантира, че изискването за собствен капитал във връзка с тези сделки отразява напълно рисковете, на които е изложена институцията по време на РМП. Затова е уместно да се предвиди, че минималната продължителност на РМП за целите на член 304, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 е 5 работни дни, т.е. по-дълга от минималния срок от пет дни, предвиден в същия член. По този начин минималната продължителност на РМП ще бъде приведена в съответствие с разпоредбите, предвидени в част три, дял II, глава 6, раздел 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които обхващат изискванията за използване на МВМ.
(7)
В съответствие с член 304, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 по-кратките РМП, които институциите могат да прилагат при изчисляването на изискванията за собствен капитал във връзка с техните експозиции към клиент, се прилагат само когато институциите действат като клирингови членове. Ето защо правилата относно РМП, които институциите могат да използват съгласно тези разпоредби, не се прилагат в случаите, когато институциите изчисляват изискванията за собствен капитал във връзка с експозициите към клиенти, но не действат като клирингови членове за тези експозиции; независимо от това дали институцията прилага МВМ или не, и независимо от това дали на съответните експозиции към клиенти е извършен централизиран клиринг.
(8)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(9)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета Група на участниците от банковия сектор (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Рисковите маржин периоди (РМП) за дадена нетираща съвкупност, които институциите могат да използват за целите на член 304, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се определят в съответствие с параграфи 2 и 3 от настоящия член.
2. Когато съответната нетиращата съвкупност включва сделки, чийто клиринг е извършен от квалифициран централен контрагент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, РМП, които могат да използват институциите, са периодите с по-голяма продължителност от следните:
а)
пет работни дни;
б)
най-дългия период на ликвидация на договорите или сделките, включени в нетиращата съвкупност, оповестен в съответствие с член 10, параграф 1, буква б), подточка vi) от Делегиран регламент (ЕС) № 153/2013 на Комисията (3) от квалифицирания централен контрагент, който е извършил клиринга на тези договори или сделки.
За целите на буква б) от първа алинея, когато оповестеният период на ликвидация включва допълнителен период за целите на новацията на позициите на клирингов член, който не е в неизпълнение, периодът, който институции трябва да използва като РМП, изключва този допълнителен период.
3. Когато съответната нетираща съвкупност включва сделки, чийто клиринг не е извършен от квалифициран централен контрагент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 88 от Регламент (ЕС) № 575/2013, РМП, които институциите могат да използват, са равни на поне десет работни дни.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2015/585,
18. detsember 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, millega täpsustatakse riski võimendustagatise perioode
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrust (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta, (1) eriti artikli 304 lõike 5 neljandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kliirivate liikmete kliendi vastu olevate nõuete puhul omavahendite nõuete arvutamiseks kasutatavate riski võimendustagatise perioodide arvutamise raamistik peaks olema sobiv nii nendele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele, kes kasutavad sisemudeli meetodit, kui ka nendele, kes kasutavad standardmeetodeid. Selleks et lähenemisviis oleks usaldatavusnõuete seisukohalt mõistlik, kuid ei tekitaks krediidiasutuste ja investeerimisühingute tegevusele liigset koormust, peaks see kajastama ka turutingimuste muutusi.
(2)
Kuigi likvideerimisperioodide määratlus, mida kasutavad kesksed vastaspooled, ei ole identne selliste riski võimendustagatise perioodide määratlusega, mida kliirivad liikmed kasutavad kliendi vastu olevate nõuete puhul omavahendite nõuete arvutamiseks, on need sisult siiski väga sarnased. Likvideerimisperioodid kajastavad turutingimuste muutusi ja võtavad arvesse lepingute ja tehingute sulgemisperioode. Kliirivate liikmete kliendi vastu olevate nõuete puhul omavahendite nõuete arvutamisel peaksid kesksete vastaspoolte leitud likvideerimisperioodid olema seega riski võimendustagatise perioodide näitajateks.
(3)
Likvideerimisperioodide kasutamine tagaks ka selle, et kõik määruse (EL) nr 575/2013 artikli 301 lõikes 1 sätestatud igat liiki tooted ja tehingud, mida kesksed vastaspooled kliirivad, on laiaulatuslikult hõlmatud. Nende lisaväärtus oleks ka see, et käesolevat delegeeritud määrust ei oleks vaja ajakohastada iga kord, kui keskne vastaspool hakkab kliirima uut liiki toodet või tehingut.
(4)
Erinevalt riski võimendustagatise perioodidest sisaldavad kesksete vastaspoolte avalikustatavad likvideerimisperioodid mõnikord lisaperioode, et võimaldada kohustusi täitval kliirival liikmel positsioone uuendada. Kuna need lisaperioodid on omased likvideerimisperioodidele ega kajasta erinevusi kliirivate liikmete riskides, tuleb need lisada riski võimendustagatise perioodi, mida krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad kasutada selleks, et arvutada siis, kui nad tegutsevad kliirivate liikmetena, omavahendite nõudeid kliendi vastu olevate nõuete puhul.
(5)
Selleks et tagada, et järelevalveasutused peavad need tulemused heaks kiitma, peaks riski võimendustagatise perioodide näitajatena kliirivate liikmete kliendi vastu olevate nõuete puhul omavahendite nõuete arvutamisel olema lubatud kasutada ainult likvideerimisperioode, mille on leidnud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punkti 88 kohased nõuetele vastavad kesksed vastaspooled.
(6)
Kuna riski võimendustagatise perioodi eesmärk on hõlmata muutusi tasaarvestatavate tehingute kogumi turuväärtuses alates tasaarvestatavat kogumit katva tagatise kõige hiljutisemast vahetamisest kohustusi mittetäitva vastaspoolega kuni tehingute sulgemiseni ja kaasneva tururiski uue maandamiseni ning kuna turge saab sulgeda teatavatel kalendripäevadel, peaksid riski võimendustagatise perioodid olema väljendatud tööpäevades. See tagab, et omavahendite nõuded nende tehingute puhul kajastavad täielikult riske, millele krediidiasutus või investeerimisühing on riski võimendustagatise perioodil avatud. Seetõttu on asjakohane sätestada, et määruse (EL) nr 575/2013 artikli 304 lõike 3 kohaldamisel on riski võimendustagatise perioodi lühim kestus viis tööpäeva, st pikem kui nimetatud artiklis sätestatud miinimum, milleks on viis päeva. Riski võimendustagatise perioodi lühim kestus oleks seega kooskõlas ka määruse (EL) nr 575/2013 III osa II jaotise 6. peatüki 6. jao sätetega, milles käsitletakse sisemudeli meetodi kasutamise nõudeid.
(7)
Kooskõlas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 304 lõigetega 3 ja 4 on lühemad riski võimendustagatise perioodid, mida krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad kasutada selleks, et arvutada omavahendite nõuded kliendi vastu olevate nõuete puhul, kohaldatavad ainult siis, kui krediidiasutused ja investeerimisühingud tegutsevad kliirivate liikmetena. Eeskirju, mis käsitlevad riski võimendustagatise perioode, mida krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad kõnealuste sätete alusel kasutada, ei kohaldata järelikult juhul, kui krediidiasutused ja investeerimisühingud arvutavad omavahendite nõudeid kliendi vastu olevate nõuete puhul, kuid ei tegutse asjaomaseid nõudeid kliirivate liikmetena. See ei sõltu ei sellest, kas krediidiasutused ja investeerimisühingud kohaldavad sisemudeli meetodit või mitte, ega sellest, kas asjaomaseid nõudeid klientide vastu kliiritakse keskselt või mitte.
(8)
Käesolev määrus põhineb regulatiivsete tehniliste standardite eelnõul, mille Euroopa Pangandusjärelevalve esitas komisjonile.
(9)
Euroopa Pangandusjärelevalve on korraldanud avatud avalikud konsultatsioonid käesoleva määruse aluseks olevate regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu kohta, analüüsinud potentsiaalseid seonduvaid kulusid ja kasu ning küsinud arvamust vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 artiklile 37 asutatud pangandussektori sidusrühmade kogult (2),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Tasaarvestatava kogumi puhul määratakse riski võimendustagatise perioodid, mida krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad määruse (EL) nr 575/2013 artikli 304 lõigete 3 ja 4 kohaldamisel kasutada, kindlaks vastavalt käesoleva artikli lõigetele 2 ja 3.
2. Kui asjaomane tasaarvestatav kogum hõlmab tehinguid, mida kliirib määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punkti 88 kohane nõuetele vastav keskne vastaspool, on krediidiasutuste ja investeerimisühingute kasutatav riski võimendustagatise periood üks järgmistest perioodidest, sõltuvalt sellest, kumb on pikem:
a)
viis tööpäeva;
b)
tasaarvestatavasse kogumisse kuuluvate lepingute või tehingute pikim likvideerimisperiood, mille neid lepinguid või tehinguid kliiriv nõuetele vastav keskne vastaspool on avalikustanud vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 153/2013 (3) artikli 10 lõike 1 punkti b alapunktile vi.
Kui avalikustatud likvideerimisperiood sisaldab kohustusi täitva kliiriva liikme suhtes olevate positsioonide uuendamise tõttu lisaperioodi, ei tohi esimese lõigu punkti b kohaldamisel periood, mida krediidiasutused ja investeerimisühingud kasutavad riski võimendustagatise perioodina, lisaperioodi sisaldada.
3. Kui asjaomane tasaarvestatav kogum hõlmab tehinguid, mida ei kliiri määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punkti 88 kohane nõuetele vastav keskne vastaspool, on krediidiasutuste ja investeerimisühingute kasutatav riski võimendustagatise periood vähemalt kümme tööpäeva.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 18. detsember 2014