РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 251/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
за определяне, описание, представяне, етикетиране и правна закрила на географските указания на ароматизирани лозаро-винарски продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 122/94 на Комисията (4) бе постигнат успех при регулирането на ароматизираните вина, ароматизираните напитки на винена основа и ароматизираните коктейли от лозаро-винарски продукти („ароматизирани лозаро-винарски продукти“). Същевременно, предвид технологичните нововъведения, развитието на пазара и променящите се очаквания на потребителите е необходимо да се актуализират правилата, приложими за определянето, описанието, представянето, етикетирането и правната закрила на географските указания на някои ароматизирани лозаро-винарски продукти при отчитане на традиционните производствени методи.
(2)
Вследствие на влизането в сила на Договора от Лисабон са необходими допълнителни изменения с цел привеждане на правомощията, предоставени на Комисията съгласно Регламент (ЕИО) № 1601/91, в съответствие с членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Предвид обхвата на тези изменения е целесъобразно Регламент (ЕИО) № 1601/91 да бъде отменен и да бъде заменен с настоящия регламент. С Регламент (ЕО) № 122/94 бяха въведени правила за ароматизиране и добавяне на алкохол, приложими към някои ароматизирани лозаро-винарски продукти, като за да се гарантира яснота, тези правила следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(3)
Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5) се прилага по отношение на представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
(4)
Ароматизираните лозаро-винарски продукти са важни за потребителите, производителите и селскостопанския сектор в Съюза. Приложимите към ароматизираните лозаро-винарски продукти мерки следва да допринасят за постигане на висока степен на защита на потребителите, предотвратяване на измамни практики и постигане на прозрачност на пазара и лоялна конкуренция. По този начин мерките ще запазят репутацията, която ароматизираните лозаро-винарски продукти от Съюза са придобили на вътрешния и на световния пазар, като запазват традиционните практики, използвани в производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти, и отчитат нарастващата необходимост от защита на потребителя и от информация. Технологичните нововъведения също следва да бъдат взети предвид по отношение на продуктите, при които тези нововъведения служат за повишаване на качеството, без да се засяга традиционният характер на съответните ароматизирани лозаро-винарски продукти.
(5)
Производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти представлява важна възможност за реализация на продукцията на селскостопанския сектор на Съюза, което следва да се подчертае чрез регулаторната рамка.
(6)
В интерес на потребителите настоящият регламент следва да се прилага за всички ароматизирани лозаро-винарски продукти, които се пускат на пазара в Съюза, независимо дали са произведени в държави членки или в трети държави. За да се запази и подобри репутацията на ароматизираните лозаро-винарски продукти от Съюза на световния пазар, е необходимо правилата в настоящия регламент да се прилагат и за произведени в Съюза ароматизирани лозаро-винарски продукти за износ.
(7)
За да се гарантира яснота и прозрачност в правото на Съюза, уреждащо ароматизираните лозаро-винарски продукти, е необходимо ясно да се определят обхванатите от него продукти, критериите за производството, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, и в частност - търговското наименование. Следва да бъдат установени и специални правила относно доброволното обозначение на източника на продукта, в допълнение към правилата, установени с Регламент (ЕС) № 1169/2011. Чрез установяването на такива правила се регулират всички етапи от производствената верига и потребителите са защитени и надлежно информирани.
(8)
Определенията на ароматизираните лозаро-винарски продукти следва да продължат да са съобразени с традиционните практики по отношение на качеството, но и да бъдат актуализирани и подобрени с оглед на технологичното развитие.
(9)
Ароматизираните лозаро-винарски продукти следва да бъдат произвеждани в съответствие с някои правила и ограничения, които да гарантират оправдаването на очакванията на потребителите по отношение на качеството и производствените методи. За спазване на международните стандарти в тази област следва да бъдат установени производствените методи и Комисията следва по правило да взема предвид стандартите, които са препоръчани и публикувани от Международната организация по лозата и виното (МОЛВ).
(10)
Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (6) и Регламент (ЕО) № 1334/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) следва да се прилагат за ароматизираните лозаро-винарски продукти.
(11)
Освен това, етиловият алкохол, използван в производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти, следва да е изключително от земеделски произход, така че да се отговори на очакванията на потребителите и да се спазят традиционните практики за качество. Това също така гарантира възможност за реализация на основни селскостопански продукти.
(12)
Предвид значението и сложността на сектора на ароматизираните лозаро-винарски продукти, е уместно да се установят специални правила по отношение на описанието и представянето на ароматизираните лозаро-винарски продукти в допълнение към разпоредбите, предвидени с Регламент (ЕС) № 1169/2011 по отношение на етикетирането. Тези специални правила следва също така да предотвратяват злоупотребите при използването на търговските наименования на ароматизираните лозаро-винарски продукти в случай на продукти, които не отговарят на изискванията по настоящия регламент.
(13)
С оглед улесняването на разбирането от страна на потребителите следва да бъде възможно да се допълнят търговските наименования, предвидени в настоящия регламент, с обичайното наименование на продукта по смисъла на Регламент (ЕС) № 1169/2011.
(14)
Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (8) се прилага, inter alia, по отношение на преработените селскостопански продукти, предназначени за храна, които включват ароматизираните лозаро-винарски продукти. Съответно, ароматизираните лозаро-винарски продукти, които отговарят на условията, установени с посочения регламент и приетите съгласно него актове, могат да бъдат пускани на пазара като биологични ароматизирани лозаро-винарски продукти.
(15)
При прилагането на политика за качество и с цел осигуряване на високо качество на ароматизираните лозаро-винарски продукти с географско указание държавите членки следва да разполагат с възможност да приемат по-строги правила от установените с настоящия регламент по отношение на производството, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти с географско указание, които са произведени на тяхна територия, доколкото тези правила са съвместими с правото на Съюза.
(16)
Тъй като Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10) и разпоредбите относно географските указания в Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) не се прилагат за ароматизираните лозаро-винарски продукти, следва да бъдат установени специални правила за правна закрила на географските указания за ароматизирани лозаро-винарски продукти. Географските указания следва да се използват за обозначаване на ароматизираните лозаро-винарски продукти като произхождащи от територията на държава или от район или местност на тази територия, когато определено качество, репутация или друга характеристика на ароматизиран лозаро-винарски продукт се дължат основно на неговия географски произход, като такива географски указания следва да бъдат регистрирани от Комисията.
(17)
В настоящия регламент следва да бъде предвидена процедура за регистрация, съответствие, изменение и евентуална отмяна на географски указания на трети държави и на Съюза.
(18)
Органите на държавите членки следва да отговарят за осигуряване на спазването на настоящия регламент, като същевременно следва да се приемат мерки, които да позволят на Комисията да наблюдава и проверява това спазване.
(19)
С цел да допълни или измени определени несъществени елементи от настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС във връзка с установяването на производствени процеси за получаване на ароматизирани лозаро-винарски продукти; критерии относно очертаването на границите на географските райони и правила, ограничения и дерогации във връзка с производството в такива райони; условията, при които спецификация на продукт може да включва допълнителни изисквания; определяне на случаите, в които отделен производител може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание, и ограниченията, приложими към видовете заявители, които могат да подават заявления за предоставяне на такава закрила; установяване на условията, които трябва да се спазват по отношение на заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание; контрола от страна на Комисията; процедурата за предявяване на възражения и процедурите за изменение и отмяна на географски указания; установяване на условията, приложими по отношение на трансгранични заявления; определяне на датата на подаване на заявление или на искане, датата, от която се предоставя правна закрила, или датата, от която се изменя предоставената правна закрила; установяване на условията, свързани с измененията в спецификациите на продукти, включително условията, при които изменението се счита за несъществено, и условията, свързани със заявления и одобрение на изменения, които не налагат промени в единния документ; ограниченията относно защитените наименования; естеството и вида информация, която се съобщава в рамките на обмена на информация между държавите членки и Комисията, методите на съобщаване, правилата, свързани с достъпа до информация или осигурените информационни системи и реда и условията за публикуване на информацията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент по отношение на методите на анализ за определяне на състава на ароматизираните лозаро-винарски продукти; решенията за предоставяне на правна закрила на географските указания или отхвърляне на заявления за предоставяне на такава закрила; решенията за отмяна на предоставена правна закрила на географските указания и на съществуващи географски означения; решения за одобряване на прилагането на изменения при несъществени изменения в спецификациите на продукти; информацията, която се предоставя в спецификацията на продукта по отношение на определянето на географското указание; способите за публично оповестяване на решенията за предоставяне или отмяна на правната закрила на географски указания; мерките, свързани с подаването на трансгранични заявления; правилата относно проверките, които се извършват от държавите членки; процедурата, включително допустимостта, за разглеждане на заявленията за предоставяне на правна закрила или за одобрение на изменението на географско указание и процедурата, включително допустимостта, приискания с цел възражение, отмяна или преобразуване, както и предоставянето на информация, свързана със съществуващите защитени географски означения; административните и физически проверки, които държавите членки извършват; както и правилата за предоставяне на информацията, необходима за прилагане на разпоредбите относно обмена на информация между държавите членки и Комисията, реда и условията за управление на информацията, която се съобщава, както и съдържанието, формата, периодичността, честотата и крайните срокове на съобщаването ѝ и реда и условията за предаване или осигуряване достъп на държавите членки, на компетентните органи или на обществеността до информация и документи, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(21)
Комисията следва, чрез актове за изпълнение и, предвид тяхното особено естество, без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011, да публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ, да реши дали да отхвърли заявление за правна закрила на географско указание като недопустимо и да създаде и поддържа регистър на географски указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящи регламент, което включва вписването на съществуващи географски означения в посочения регистър или заличаването им от него.
(22)
Преходът от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към правилата,установени в настоящия регламент, може да доведе до трудности, които не са уредени с настоящия регламент. За тази цел на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема необходимите преходни разпоредби.
(23)
Следва да се осигури достатъчно време и подходящи мерки, за да се улесни гладкият преход от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към правилата, установени в настоящия регламент. При всички положения, следва да се разреши предлагането на пазара на налични запаси след започване на прилагането на настоящия регламент до изчерпването им.
(24)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно установяването на правила за определяне, описание, представяне и етикетиране на ароматизираните лозаро-винарски продукти, както и на правила за правна закрила на ароматизираните лозаро-винарски продукти, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, a поради обхватът и последиците му могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент установява правилата за определянето, описанието, представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, както и за правната закрила на географските указания на ароматизираните лозаро-винарски продукти.
2. Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилага по отношение на представянето и етикетирането на ароматизираните лозаро-винарски продукти, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
3. Настоящият регламент се прилага за всички ароматизирани лозаро-винарски продукти, пуснати на пазара в Съюза, независимо дали са произведени в държавите членки или в трети държави, както и за продуктите, произведени в Съюза за износ.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„търговско наименование“ означава наименованието на лозаро-винарски продукт по настоящия регламент;
2)
„описание“ означава списъкът със специфичните характеристики на ароматизиран лозаро-винарски продукт;
3)
„географско указание“ означава указание, което обозначава ароматизиран лозаро-винарски продукт като произхождащ от район, конкретно място или държава, когато дадено качество, репутация или друга характеристика на съответния продукт се дължат основно на неговия географски произход.
ГЛАВА II
ОПРЕДЕЛЯНЕ, ОПИСАНИЕ, ПРЕДСТАВЯНЕ И ЕТИКЕТИРАНЕ НА АРОМАТИЗИРАНИ ЛОЗАРО-ВИНАРСКИ ПОРДУКТИ
Член 3
Определяне и класификация на ароматизираните лозаро-винарски продукти
1. Ароматизирани лозаро-винарски продукти са продукти, получени от продукти на лозаро-винарския сектор по Регламент (ЕС) № 1308/2013, които са били ароматизирани. Те се класифицират в следните категории:
а)
ароматизирани вина,
б)
ароматизирани напитки на основата на вино,
в)
ароматизирани коктейли от лозаро-винарски продукти.
2. Ароматизирано вино е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в част IV, точка 5 от приложение II и в точки 1 и 3-9 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 75 % от общия обем;
в)
към която може да е бил добавен алкохол,
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
към която може да са били добавени гроздова мъст, частично ферментирала гроздова мъст или и двете;
е)
която може да е била подсладена;
ж)
с действително алкохолно съдържание по обем не по-малко от 14,5 обемни процента и по-малко от 22 обемни процента и общо алкохолно съдържание по обем не по-малко от 17,5 обемни процента.
3. Ароматизирана напитка на основата на вино е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в точки 1, 2 и 4-9 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на вината, произведени с добавяне на алкохол и на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 50 % от общия обем;
в)
към която не е добавен алкохол, освен ако в приложение II не е предвидено друго;
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
към която може да са били добавени гроздова мъст, частично ферментирала гроздова мъст или и двете;
е)
която може да е била подсладена.
ж)
която е с действително алкохолно съдържание по обем не по-малко от 4,5 обемни процента и по-малко от 14,5 обемни процента.
4. Ароматизиран коктейл от лозаро-винарски продукти е напитка:
а)
получена от един или няколко лозаро-винарски продукта, определени в точки 1, 2 и 4-11 от част II от приложение VII към Регламент (ЕС) № 1308/2013, с изключение на вината, произведени с добавяне на алкохол и на виното „Рецина“;
б)
в която лозаро-винарските продукти, посочени в буква а), съставляват най-малко 50 % от общия обем;
в)
към която не е добавен алкохол;
г)
към която може да са били добавени оцветители;
д)
която може да е била подсладена;
е)
която е с действително алкохолно съдържание по обем повече от 1,2 обемни процента и по-малко от 10 обемни процента.
Член 4
Производствени процеси и методи за анализ на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Ароматизираните лозаро-винарски продукти се произвеждат в съответствие с изискванията, ограниченията и описанията, установени в приложения I и II.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно определянето на разрешени производствени процеси с цел получаване на ароматизирани лозаро-винарски продукти, като се вземат предвид очакванията на потребителите.
При установяването на разрешените производствени процеси по първа алинея Комисията взема предвид производствените процеси, които са препоръчани и публикувани от МОЛВ.
3. При необходимост Комисията приема чрез актове за изпълнение методи за анализ за определяне състава на ароматизираните лозаро-винарски продукти. Посочените методи трябва да се основават на всички съответни методи, които са препоръчани и публикувани от МОЛВ, освен ако те биха били неефективни или неподходящи с оглед на преследваната цел. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
До приемането на такива методи от страна на Комисията се прилагат методите, разрешени от съответната държава членка.
4. Енологичните практики и ограничения, установени в съответствие с член 74, член 75, параграф 4 и член 80 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се прилагат за лозаро-винарски продукти, използвани за производството на ароматизирани лозаро-винарски продукти.
Член 5
Търговски наименования
1. Търговските наименования, посочени в приложение II, се използват за всеки ароматизиран лозаро-винарски продукт, пуснат на пазара в Съюза, при условие че отговаря на изискванията за съответното търговско наименование, определени в същото приложение. Търговските наименования могат да се допълнят с обичайното наименование по смисъла на член 2, параграф 2, буква о) от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
2. Когато ароматизиран лозаро-винарски продуктотговаря на изискванията на повече от едно търговско наименование, се разрешава използването само на едно от съответните търговски наименования, освен ако в приложение II не е предвидено друго.
3. За алкохолна напитка, която не отговаря на изискванията по настоящия регламент, не може да се използва описание, представяне или етикетиране чрез съчетаване на думи или изрази като „като“, „тип“, „стил“, „произведено“, „аромат“ или други думи, сходни с някое от търговските наименования.
4. Търговските наименования могат да бъдат допълвани или заменяни от географско указание, което се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент.
5. Без да се засяга член 26, търговските наименования не могат да бъдат допълвани със защитени наименования за произход или защитени географски указания, чието използване се допуска за лозаро-винарските продукти.
Член 6
Допълнителни пояснения към търговските наименования
1. Търговските наименования, посочени в член 5, могат да бъдат допълнени и от следните пояснения относно съдържанието на захар на ароматизирания лозаро-винарски продукт:
а) „екстра сухо“: за продукти, чието съдържание на захар е по-малко от 30 грама на литър и, за категорията на ароматизираните вина и чрез дерогация от член 3, параграф 2, буква ж), с минимално общо алкохолно съдържание по обем от 15 обемни процента;
б) „сухо“: за продукти, чието съдържание на захар е по-малко от 50 грама на литър и, за категорията на ароматизираните вина и чрез дерогация от член 3, параграф 2, буква ж), с минимално общо алкохолно съдържание по обем от 16 обемни процента;
в) „полусухо“: за продукти, чието съдържание на захар е между 50 и по-малко от 90 грама на литър;
г) „полусладко“: за продукти, чието съдържание на захар е между 90 и по-малко от 130 грама на литър;
д) „сладко“: за продукти, чието съдържание на захар е 130 грама на литър или повече.
Съдържанието на захар, посочено в първа алинея, букви а) - д), е изразено в инвертна захар.
Поясненията „полусладко“ и „сладко“ могат да бъдат придружени с означение на съдържанието на захар, изразено в грамове инвертна захар на литър.
2. Когато търговското наименование се допълва от пояснението „пенливо“ или включва това пояснение, използваното количество пенливо вино не трябва да бъде по-малко от 95 %.
3. Търговските наименования могат да бъдат допълвани и с посочване на използвания основен ароматизант.
Член 7
Обозначение на източника
Когато е обозначен източникът на ароматизираните лозаро-винарски продукти, той трябва да съответства на мястото, където е произведен ароматизираният лозаро-винарски продукт. Източникът на продукта се обозначава с думите „произведено в (…)“, или с равнозначни изрази, последвани от наименованието на съответната държава членка или трета държава.
Член 8
Езиков режим при представянето и етикетирането на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Търговските наименования, изписани в курсив в приложение II, не се превеждат на етикета, нито при представянето на ароматизирани лозаро-винарски продукти.
Когато предвидените в настоящия регламент допълнителни пояснения са изразени с думи, те се изписват най-малко на един от официалните езици на Съюза.
2. Наименованието на географското указание, което е защитено съгласно настоящия регламент, трябва да е изписано на етикета на езика или езиците, на който/които то е регистрирано, дори в случаите, когато географското указание заменя търговското наименование в съответствие с член 5, параграф 4.
Когато наименованието на географско указание, защитено съгласно настоящия регламент, се изписва на различна от латиницата азбука, то може също така да бъде изписано на един или повече от официалните езици на Съюза.
Член 9
По-строги правила, въведени от държавите членки
При прилагане на политика за качеството спрямо ароматизирани лозаро-винарски продукти с географски указания, които се ползват с правна закрила съгласно настоящия регламент и са произведени на територията на съответната държава членка, или при установяване на нови географски указания държавите членки могат да предвидят правила за производство и описание, които са по-строги от посочените в член 4 и в приложения I и II, доколкото тези правила са съвместими с правото на Съюза.
ГЛАВА III
ГЕОГРАФСКИ УКАЗАНИЯ
Член 10
Съдържание на заявленията за предоставяне на правна закрила
1. Заявленията за предоставяне на правна закрила на наименования като географски указания трябва да включват техническо досие, съдържащо:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
име и адрес на заявителя;
в)
спецификация на продукта съгласно параграф 2; както и
г)
единен документ, съдържащ обобщение на спецификацията на продукта съгласно параграф 2.
2. За да отговаря на изискванията за географско указание, което се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент, продуктът трябва да отговаря на съответната спецификация на продукта, която включва най-малко:
а)
наименованието, за което се иска правна закрила;
б)
описание на продукта, по-специално неговите основни аналитични характеристики, както и посочване на неговите органолептични характеристики;
в)
когато е приложимо, особените производствени процеси и спецификации, както и съответните ограничения върху производството на продукта;
г)
очертаване на границите на съответния географски район;
д)
данни за връзката по член 2, точка 3;
е)
приложимите изисквания, установени в правото на Съюза или в националното право, или - когато това е предвидено от държавите членки - от организация, която управлява защитеното географско указание, като се отчита обстоятелството, че тези изисквания трябва да бъдат обективни, недискриминационни и съвместими с правото на Съюза;
ж)
посочване на основната суровина, от която е получен ароматизираният лозаро-винарски продукт;
з)
наименованието и адреса на органите или структурите, които проверяват спазването на разпоредбите на спецификацията на продукта, заедно с описание на техните конкретни задачи.
Член 11
Заявление за предоставяне на правна закрила, свързано с географски район в трета държава
1. Когато заявлението за предоставяне на правна закрила се отнася до географски район в трета държава, освен данните по член 10 то трябва да съдържа доказателство, че въпросното наименование е защитено в неговата държава на произход.
2. Заявлението за предоставяне на правна закрила се изпраща на Комисията пряко от заявителя или чрез органите на съответната трета държава.
3. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава на един от официалните езици на Съюза или се придружава от заверен превод на един от тези езици.
Член 12
Заявители
1. Всяка заинтересована група производители или, по изключение, отделен производител, може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание. В заявлението за предоставяне на правна закрила могат да се включат и други заинтересовани лица.
2. Производителите могат да подават заявления за предоставяне на правна закрила само за произвеждани от тях ароматизирани лозаро-винарски продукти.
3. По отношение на наименование, обозначаващо трансгранична географска област, може да се подаде общо заявление за предоставяне на правна закрила.
Член 13
Предварителна национална процедура
1. Заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание за ароматизирани лозаро-винарски продукти с произход в Съюза подлежат на предварителна национална процедура в съответствие с параграфи 2 - 7 от настоящия член.
2. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава в държавата членка, от чиято територия произхожда географското указание.
3. Държавата членка разглежда заявлението за предоставяне на правна закрила, за да установи дали то отговаря на посочените в настоящата глава условия.
Държавата членка осигурява чрез национална процедура съответно публикуване на заявлението за предоставяне на правна закрила и предвижда срок най-малко два месеца от датата на публикуване, в който всяко физическо или юридическо лице със законен интерес и пребиваващо или установено на нейна територия може да възрази срещу предложената правна закрила, като представи на държавата членка надлежно обосновано изложение.
4. В случай че държавата членка прецени, че географското указание не отговаря на съответните изисквания или е несъвместимо с правото на Съюза като цяло, тя отхвърля заявлението.
5. Ако държавата членка прецени, че са спазени съответните изисквания, тя:
а)
публикува единния документ и спецификацията на продукта най-малко в интернет, както и
б)
препраща до Комисията заявление за предоставяне на правна закрила, което съдържа следната информация:
i)
име и адрес на заявителя;
ii)
спецификацията на продукта по член 10, параграф 2;
iii)
единния документ по член 10, параграф 1, буква г);
iv)
декларация от държавата членка, че според нея заявлението, подадено от заявителя, отговаря на необходимите условия; както и
v)
данни за публикацията по буква а).
Информацията, посочена в първа алинея, буква б), се изпраща на един от официалните езици на Съюза или се придружава от заверен превод на един от тези езици.
6. В срок до 28 март 2015 г. държавите членки приемат необходимите законови, подзаконови или административни разпоредби, за да се съобразят с разпоредбите на настоящия член.
7. В случай че държава членка няма национално законодателство в областта на правната закрила на географските указания, тя може, единствено като преходна мярка, да предостави правна закрила на наименованието на национално равнище в съответствие с правилата в настоящата глава. Тази правна закрила се предоставя от датата на подаване на заявлението в Комисията и отпада на датата на вземане на решение за регистрация или отказ на регистрация съгласно настоящата глава.
Член 14
Контрол от страна на Комисията
1. Комисията публично оповестява датата, на която е подадено заявлението за предоставяне на правна закрила.
2. Комисията проверява дали заявленията за предоставяне на правна закрила по член 13, параграф 5 отговарят на условията по настоящата глава.
3. В случай че Комисията прецени, че са изпълнени установените в настоящата глава условия, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага процедурата по член 34, параграф 2, тя публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ по член 10, параграф 1, буква г), както и данните за публикацията на спецификацията на продукта по член 13, параграф 5, буква а).
4. Когато Комисията прецени, че не са изпълнени установените в настоящата глава условия, чрез актове за изпълнение тя взема решение за отхвърляне на заявлението. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 15
Процедура за предявяване на възражения
В срок до два месеца от датата на публикуването, предвидено в член 14, параграф 3, всяка държава членка или трета държава, както и всяко физическо или юридическо лице със законен интерес, установено или пребиваващо в държава членка, различна от тази, която е поискала правната закрила, или в трета държава, може да възрази срещу предложената закрила, като подаде до Комисията надлежно обосновано изложение относно условията за предоставяне на правна закрила, установени в настоящата глава.
В случай на физически или юридически лица, пребиваващи или установени в трета държава, това изложение се подава пряко или чрез органите на съответната трета държава в двумесечния срок по първа алинея.
Член 16
Решение по предоставянето на правна закрила
Въз основа на информацията, с която разполага при приключване на процедурата по предявяване на възражения по член 15, Комисията чрез актове за изпълнение взема решение за предоставяне на правна закрила на географското указание, което отговаря на установените в настоящата глава условия и е съвместимо с правото на Съюза, или за отхвърляне на заявлението, ако тези условия не са изпълнени. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 17
Омоними
1. Наименование, за което е подадено заявление за предоставяне на правна закрила и което изцяло или частично е омоним с наименование, което вече е регистрирано съгласно настоящия регламент, се регистрира, като се спазва местната и традиционно установена употреба и се отчита рискът от объркване.
2. Омонимно наименование, което подвежда потребителя, че продуктите идват от друга територия, не се регистрира, дори ако наименованието е точно по отношение на действителната територия, район или място на произход на съответните продукти.
3. Използването на регистрирано омонимно наименование зависи от наличието на достатъчно практическо различие между омонима, регистриран впоследствие, и вече регистрираното наименование, като се взема предвид необходимостта заинтересованите производители да бъдат справедливо третирани и да не бъдат подвеждани потребителите.
Член 18
Основания за отказ на правна закрила
1. Наименованията, които са станали родови, не могат да се ползват с правна закрила като географски указания.
За целите на настоящата глава „наименование, които е станало родово“ означава наименованието на ароматизиран лозаро-винарски продукт, което, въпреки че е свързано с местността или района, където този продукт първоначално е бил произведен или пуснат на пазара, се е превърнало в традиционно наименование на ароматизиран лозаро-винарски продукт в Съюза.
За да се установи дали едно наименование е станало родово, се вземат предвид всички фактори от значение, и по-специално:
а)
съществуващото положение в Съюза, и по-специално в сферата на потреблението;
б)
приложимото право на Съюза или национално право.
2. Едно наименование не може да се ползва с правна закрила като географско указание, когато предвид репутацията и известността на търговската марка тази правна закрила може да подведе потребителите по отношение на истинската идентичност на ароматизирания лозаро-винарски продукт.
Член 19
Връзка с търговските марки
1. Когато географско указание се ползва с правна закрила съгласно настоящия регламент, регистрацията на търговска марка, чието използване попада в обхвата на член 20, параграф 2 и която е свързана с ароматизиран лозаро-винарски продукт, се отказва, ако заявлението за регистрация на търговската марка е подадено след датата на представяне в Комисията на заявлението за предоставяне на правна закрила на географското указание и ако впоследствие географското указание е получило правна закрила.
Регистрацията на търговски марки, извършена в нарушение на първа алинея, се обезсилва.
2. Без да се засяга член 17, параграф 2, търговска марка, чиято употреба попада в обхвата на член 20, параграф 2, за която има подадено заявление, която е регистрирана или е наложена в резултат на употреба, ако такава възможност е предвидена в съответното законодателство, на територията на Съюза преди датата, на която заявлението за предоставяне на правна закрила на географското указание е представено в Комисията, може да продължи да се използва и подновява, независимо от правната закрила на географско указание, при условие че не са налице основания за недействителност или отмяна на търговската марка, предвидени в Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13) или в Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета (14).
В такива случаи употребата на географското указание се разрешава паралелно с тази на съответните търговски марки.
Член 20
Правна закрила
1. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, могат да се използват от всеки оператор, предлагащ на пазара ароматизиран лозаро-винарски продукт, който е бил произведен в съответствие със съответната продуктова спецификация.
2. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, и ароматизираните лозаро-винарски продукти, използващи тези защитени наименования в съответствие със спецификацията на продукта, са защитени срещу:
а)
всяка пряка или непряка търговска употреба на защитеното наименование:
i)
от сходни продукти, за които не е спазена спецификацията на продукта на защитеното наименование; или
ii)
доколкото такава употреба е свързана с използване на репутацията на съответното географско указание;
б)
всякаква злоупотреба, имитация или позоваване, дори ако е посочен истинският произход на продукта или услугата или ако защитеното наименование е преведено, транскрибирано, транслитерирано или придружено от израз като „стил“, „тип“, „метод“, „както се произвежда във“, „имитация“, „аромат“, „като“ или други подобни изрази;
в)
всяко друго невярно или подвеждащо указание за източника на продукта, произхода, естеството или основни свойства на продукта, върху вътрешната или външната опаковка, рекламни материали или документи, свързани със съответния лозаро-винарски продукт, както и опаковането на продукта в съд, който може да създаде невярна представа за неговия произход;
г)
всяка друга практика, която би могла да подведе потребителите относно истинския произход на продукта.
3. Географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, не стават родови в Съюза по смисъла на член 18, параграф 1.
4. Държавите членки вземат подходящи административни и съдебни мерки, за да предотвратят или да преустановят неправомерната употреба на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, както е посочено в параграф 2.
Член 21
Регистър
Комисията, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура, създава и поддържа електронен регистър на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, на ароматизираните лозаро-винарски продукти, до който се предоставя публичен достъп.
Географски указания, отнасящи се до продукти от трети държави, които са защитени в Съюза съгласно международно споразумение, по което Съюзът е договаряща страна, могат да бъдат вписани в регистъра по първа алинея като географски указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент.
Член 22
Определяне на компетентен орган
1. Държавите членки определят компетентния орган или органи, отговарящи за контрола върху спазването на установените в настоящата глава задължения, в съответствие с критериите по член 4 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (15).
2. Държавите членки гарантират, че всеки оператор, спазващ разпоредбите на настоящата глава, може да бъде обхванат от система на проверки.
3. Държавите членки уведомяват Комисията за компетентния(те) орган(и) по параграф 1. Комисията осигурява публикуването на техните наименования и адреси, както и периодичната актуализация на тази информация.
Член 23
Проверка за спазването на спецификациите
1. По отношение на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, свързани с географски район в Съюза, се осигурява ежегодна проверка за спазването на спецификацията на продукта по време на производството на ароматизирания лозаро-винарски продукт, както и по време на опаковането му или след това, като тази проверка се извършва от:
а)
компетентния орган или органи по член 22; или
б)
един или повече контролни органи, отговарящи за проверката по смисъла на член 2, втора алинея, точка 5 от Регламент (ЕО) № 882/2004, действащи като органи по сертифициране на продуктите в съответствие с изискванията, предвидени в член 5 от посочения регламент.
Разходите за тези проверки са за сметка на проверяваните оператори.
2. По отношение на географските указания, ползващи се с правна закрила съгласно настоящия регламент, свързани с географски район в трета държава, се осигурява ежегодна проверка за спазването на спецификацията на продукта по време на производството на ароматизирания лозаро-винарски продукт, както и по време на опаковането му или след това, като тази проверка се извършва от:
а)
един или повече публични органи, определени от третата държава; или
б)
един или повече органи по сертифицирането.
3. Органите, посочени в параграф 1, буква б) и в параграф 2, буква б), трябва да спазват и да са акредитирани в съответствие със стандарт EN ISO/IEC 17065:2012 („Оценяване на съответствието. Изисквания към органите за сертификация на продукти, процеси и услуги“).
4. Когато органът или органите по параграф 1, буква а) и параграф 2, буква а), проверяват спазването на спецификацията на продукта, те трябва да осигуряват подходящи гаранции за обективност и безпристрастност и да разполагат със съответния квалифициран персонал и ресурси, необходими за изпълнението на своите задачи.
Член 24
Изменение на спецификациите на продуктите
1. Заявител, който отговаря на условията по член 12, може да подаде заявление за одобрение на изменение в спецификацията на продукта на географско указание, ползващо се с правна закрила съгласно настоящия регламент, по-специално с цел отчитане развитието на научно-техническите знания или промяна на границите на географския район по член 10, параграф 2, буква г). В заявлението се описват исканите изменения и се излагат основанията за тях.
2. В случай че предложеното изменение предполага една или повече промени в единния документ по член 10, параграф 1, буква г), членове 13 - 16 се прилагат mutatis mutandis по отношение на заявлението за изменение. Ако обаче предложеното изменение е несъществено, Комисията чрез актове за изпълнение решава дали да одобри заявлението, без да следва процедурата, предвидена в член 14, параграф 2 и член 15, като в случай на одобрение Комисията публикува елементите, посочени в член 14, параграф 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 25
Отмяна
Комисията може да реши чрез актове за изпълнение, по своя инициатива или въз основа на надлежно обосновано искане от държава членка, от трета държава или от физическо или юридическо лице, имащо законен интерес, да отмени правната закрила за географско указание, ако повече не може да бъде гарантирано спазването на съответната спецификация на продукта. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Членове 13 - 16 се прилагат mutatis mutandis.
Член 26
Съществуващи географски означения
1. Географските означения на ароматизираните лозаро-винарски продукти, изброени в приложение II към Регламент (ЕИО) № 1601/91, и всяко друго географско означение, подадено до държава членка и одобрено от съответната държава членка преди 27 март 2014 г., се ползват автоматично с правна закрила като географски указания съгласно настоящия регламент. Комисията ги вписва в регистъра, предвиден в член 21 от настоящия регламент, чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 от настоящия регламент процедура.
2. По отношение на съществуващите географски означения по параграф 1, държавите членки предават на Комисията:
а)
техническите досиета по член 10, параграф 1;
б)
националните решения за одобряването им.
3. Съществуващите географски означения по параграф 1, за които информацията по параграф 2 не е представена до 28 март 2017 г., губят правната закрила съгласно настоящия регламент. Комисията извършва съответните формални действия по заличаването на такива наименования от регистъра, предвиден в член 21, чрез актове за изпълнение и без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура.
4. Член 25 не се прилага по отношение на съществуващите географски означения по параграф 1 от настоящия член.
До 28 март 2018 г. Комисията може, по своя собствена инициатива, чрез актове за изпълнение да вземе решение за отмяна на правната закрила на съществуващи географски означения по параграф 1 от настоящия член, ако те не съответстват на изискванията по член 2, точка 3. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 27
Такси
Държавите членки могат да начисляват такса за покриване на разноските си, включително за разглеждането на заявленията за предоставяне на правна закрила, изложения на възражения, заявленията за изменение и исканията за отмяна в съответствие с настоящата глава.
Член 28
Делегирани правомощия
1. С цел да се вземат предвид специфичните характеристики на производството в очертания географския район на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно:
а)
критерии за очертаване на границите на географския район; и
б)
правила, ограничения и дерогации, свързани с производството в очертания географски район.
2. С цел да се гарантира качеството и проследяването на продуктите на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 с цел да установи условията, при които спецификациите на продуктите могат да съдържат допълнителни изисквания освен посочените в член 10, параграф 2, буква е).
3. С цел да се гарантират правата или законните интереси на производителите или операторите на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 с цел:
а)
да определи случаите, в които отделен производител може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на географско указание;
б)
да определи ограниченията, приложими към видовете заявители, които могат да подават заявления за предоставяне на правна закрила на географско указание;
в)
да установи условията, които трябва да се следват по отношение на заявленията за предоставяне на правна закрила на географско указание, контрола от страна на Комисията, процедурата по предявяване на възражения и процедурите за изменение и отмяна на географски указания;
г)
да установи условията, приложими по отношение на трансгранични заявления;
д)
да определи датата на подаване на заявление или на искане;
е)
да определи датата, от която се предоставя правната закрила;
ж)
да установи условията, при които дадено изменение се счита за несъществено по смисъла на член 24, параграф 2;
з)
да определи датата, на която изменението започва да се прилага;
и)
да установи условията, свързани със заявленията за изменения в спецификацията на продукта на географско указание, ползващо се с правна закрила съгласно настоящия регламент, и одобрението на тези изменения, в случаите когато измененията не налагат промени в единния документ по член 10, параграф 1, буква г).
4. С цел да се осигури подходяща правна закрила на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 относно ограниченията по отношение на защитеното наименование.
Член 29
Изпълнителни правомощия
1. Комисията може да приема чрез актове за изпълнение всички необходими мерки, свързани с настоящата глава, по отношение на:
а)
информацията, която се посочва в спецификацията на продукта по отношение на връзката, посочена в член 2, точка 3), между географския район и крайния продукт;
б)
способите за публично оповестяване на решенията за правна закрила или отхвърляне, посочени в член 16;
в)
подаването на трансгранични заявления;
г)
проверките, които се извършват от държавите членки, включително изпитванията.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
2. Комисията може да приема чрез актове за изпълнение всички необходими мерки, свързани с настоящата глава, по отношение на процедурата, включително допустимостта, за разглеждане на заявленията за предоставяне на правна закрила или за одобрение на изменението на географско указание, както и на процедурата, включително допустимостта, при искания с цел възражение, отмяна или преобразуване, както и на предоставянето на информация, свързана със съществуващите защитени географски означения, по-специално по отношение на:
а)
образци на документи и формат на предаване;
б)
срокове;
в)
подробна информация относно фактите, доказателствата и придружаващите документи, които се представят в подкрепа на заявлението или искането.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 30
Недопустими заявления или искания
Когато заявление или искане, подадено в съответствие с настоящата глава, бъде счетено за недопустимо, Комисията взема решение за отхвърлянето му като недопустимо чрез актове за изпълнение, приети без да се прилага посочената в член 34, параграф 2 процедура.
ГЛАВА IV
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 31
Проверки на ароматизирани лозаро-винарски продукти
1. Държавите членки отговарят за проверките на ароматизираните лозаро-винарски продукти. Те вземат необходимите мерки за осигуряване на спазването на разпоредбите на настоящия регламент, и по-специално определят компетентния орган или органи, отговорни за проверките по отношение на задълженията, установени с настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕО) № 882/2004.
2. Комисията, при необходимост, чрез актове за изпълнение приема правила относно административните и физически проверки, които държавите членки провеждат във връзка със спазването на задълженията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 32
Обмен на информация
1. Държавите членки и Комисията си съобщават взаимно всяка информация, необходима за прилагането на настоящия регламент и за спазването на международните ангажименти относно ароматизираните лозаро-винарски продукти. Когато е целесъобразно, тази информация може да се предава или предоставя на компетентните органи на трети държави и да се публикува.
2. С оглед на бързото, ефикасно, точно и икономически ефективно съобщаване на информация по параграф 1, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 33 за определяне на:
а)
естеството и типа на информацията, която се съобщава;
б)
методите на съобщаване на информация;
в)
правилата, свързани с правата за достъп до информация или до предоставените информационни системи;
г)
условията и средствата за публикуване на информацията.
3. Комисията приема чрез актове за изпълнение:
а)
правила за предоставяне на информацията, която е необходима за прилагането на настоящия член;
б)
реда и условията за управление на информацията, която следва да се съобщи, както и правила за съдържанието, формата, периодичността, честотата и крайните срокове на съобщаването ѝ;
в)
реда и условията за предаване или осигуряване достъп на държавите членки, на компетентните органи на трети държави или на обществеността до информация и документи.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 34, параграф 2.
Член 33
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема на делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема на делегирани актове, посочено в член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 27 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощията. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, параграф 2, член 28, член 32, параграф 2 и член 36, параграф 1, влиза в сила само ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 34
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по ароматизираните лозаро-винарски продукти. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
При актовете за изпълнение, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея и член 29, параграф 1, буква б), когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 35
Отмяна
Регламент (ЕИО) № 1601/91 се отменя, считано от 28 март 2015 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III към настоящия регламент.
Член 36
Преходни разпоредби
1. С цел да се улесни преходът от правилата, предвидени в Регламент (ЕИО) № 1601/91, към установените с настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието, когато е целесъобразно, да приема делегирани актове в съответствие с член 33 по отношение на приемането на мерки за изменение или за дерогация от настоящия регламент, които остават в сила до 28 март 2018 г.
2. Ароматизирани лозаро-винарски продукти, които не отговарят на изискванията на настоящия регламент, но са произведени в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1601/91 преди 27 март 2014 г. могат да бъдат пускани на пазара до изчерпване на наличните запаси.
3. Ароматизирани лозаро-винарски продукти, които са в съответствие с членове 1 - 6 и член 9 от настоящия регламент и са произведени преди 27 март 2014 г., могат да бъдат пускани на пазара до изчерпване на наличните запаси, при условие че продуктите са в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1601/91 по отношение на всички аспекти, които не се уреждат от членове 1 - 6 и член 9 от настоящия регламент.
Член 37
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 28 март 2015 г. Въпреки това член 36, параграфи 1 и 3 се прилагат от 27 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 251/2014,
26. veebruar 2014,
aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 1601/91 kehtetuks tunnistamise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 ja artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1601/91 (3) ja komisjoni määrus (EÜ) nr 122/94 (4) on osutunud edukaks aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide (edaspidi „aromatiseeritud veinitooted”) sektori reguleerimisel. Pidades silmas tehnilisi uuendusi, turu arengut ja tarbijate kasvavaid ootusi, on sellegipoolest vaja ajakohastada eeskirju, mida kohaldatakse teatavate aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse suhtes, võttes samas arvesse veinitoodete valmistamise tavasid.
(2)
Lissaboni lepingu jõustumise tõttu on vaja teha lisamuudatusi, et viia komisjonile määruse (EMÜ) nr 1601/91 kohaselt antud volitused vastavusse Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklitega 290 ja 291. Arvestades nende muudatuste ulatust, on asjakohane tunnistada määrus (EMÜ) nr 1601/91 kehtetuks ja asendada see käesoleva määrusega. Määrusega (EÜ) nr 122/94 lisati eeskirjad mõnede aromatiseeritud veinitoodete suhtes kohaldatavate lõhna- ja maitseühendite ning alkoholi lisamise kohta ning selguse tagamiseks tuleks need lisada käesolevasse määrusesse.
(3)
Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse aromatiseeritud veinitoodete esitlemise ja märgistamise suhtes Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1169/2011 (5).
(4)
Aromatiseeritud veinitooted on olulised liidu tarbijatele, tootjatele ja põllumajandussektorile. Aromatiseeritud veinitoodete suhtes kohaldatavad meetmed peaksid aitama saavutada tarbijakaitse kõrge taseme, turu läbipaistvuse ja ausa konkurentsi ning vältima ebaausat tegevust. Võttes jätkuvalt arvesse aromatiseeritud veinitoodete valmistamise tavasid ning kasvavat nõudmist tarbijakaitse ja teabe järele, kaitsevad võetavad meetmed liidus valmistatavate aromatiseeritud veinitoodete head mainet nii sise- kui ka maailmaturul. Toodete puhul, kus tehnoloogilised uuendused tagavad parema kvaliteedi, tuleks selliste uuendustega arvestada, kui see ei mõjuta asjaomaste aromatiseeritud veinitoodete traditsioonilisi omadusi.
(5)
Aromatiseeritud veinitoodete valmistamine on liidu põllumajandussektori oluline turuväljund, mida tuleks rõhutada õigusliku raamistikuga.
(6)
Tarbijate huvides tuleks käesolevat määrust kohaldada kõigi liidus turule lastavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes, olenemata sellest, kas need on valmistatud liikmesriikides või kolmandates riikides. Selleks et säilitada ja parandada liidus valmistatud aromatiseeritud veinitoodete mainet maailmaturul, tuleks käesolevas määruses sätestatud eeskirju kohaldada ka liidus ekspordiks toodetavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes.
(7)
Aromatiseeritud veinitooteid käsitlevate liidu õigusaktide selguse ja läbipaistvuse tagamiseks on vaja selgelt määratleda nende õigusaktidega hõlmatud tooted, aromatiseeritud veinitoodete valmistamise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise kriteeriumid ning eelkõige müüginimetused. Kehtestada tuleks ka sellised erieeskirjad vabatahtliku päritolu märgistuse kohta, mis täiendavad määruses (EL) nr 1169/2011 sätestatud eeskirju. Selliste eeskirjade kehtestamisega on tootmisahela kõik etapid reguleeritud; see kaitseb tarbijaid ning neid teavitatakse nõuetekohaselt.
(8)
Aromatiseeritud veinitoodete määratlused peaksid jätkuvalt järgima traditsioonilisi kvaliteedinõudeid, kuid neid tuleks tehnoloogia arengu tõttu uuendada ja täiustada.
(9)
Aromatiseeritud veinitooteid tuleks valmistada kooskõlas teatavate eeskirjade ja piirangutega, mis tagavad, et tarbijate ootustele vastatakse kvaliteedi ja valmistamisviiside osas. Rahvusvaheliste standardite täitmiseks kõnealuses valdkonnas tuleks kehtestada asjakohased valmistamisviisid ning komisjon peaks üldreeglina võtma arvesse Rahvusvahelise Veiniameti (OIV) soovitatud ja avaldatud meetodeid.
(10)
Aromatiseeritud veinitoodete suhtes tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1333/2008 (6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1334/2008 (7).
(11)
Lisaks sellele peaks aromatiseeritud veinitoodete valmistamisel kasutatav etüülalkohol olema üksnes põllumajanduslikku päritolu, et vastata tarbijate ootustele ja traditsioonilisele kvaliteedile. See tagab ühtlasi turuväljundi põhilistele põllumajandussaadustele.
(12)
Arvestades aromatiseeritud veinitoodete sektori olulisust ja keerulisust, on asjakohane sätestada aromatiseeritud veinitoodete kirjeldamiseks ja esitlemiseks erieeskirjad, mis täiendavad määruses (EL) nr 1169/2011 sätestatud märgistamise eeskirju. Kõnealused erieeskirjad peaksid hoidma ära aromatiseeritud veinitoodete müüginimetuste kuritarvitamise toodete puhul, mis ei vasta käesolevas määruses sätestatud nõuetele.
(13)
Selleks et teha nimetused tarbijale arusaadavamaks, peaks olema võimalik lisada käesolevas määruses sätestatud müüginimetustele toote üldtuntud nimetus määruse (EL) nr 1169/2011 tähenduses.
(14)
Nõukogu määrust (EÜ) nr 834/2007 (8) kohaldatakse muu hulgas töödeldud põllumajandustoodete suhtes, mis on ette nähtud toiduna kasutamiseks, sealhulgas aromatiseeritud veinitoodete suhtes. Seetõttu võib nimetatud määruses ja selle alusel vastu võetud õigusaktides sätestatud nõuetele vastavaid aromatiseeritud veinitooteid turule lasta aromatiseeritud maheveinitoodetena.
(15)
Liikmesriikidel peaks kvaliteedipoliitikat rakendades ja selleks, et võimaldada saavutada geograafilise tähisega aromatiseeritud veinitoodete head kvaliteeti, olema võimalik võtta oma territooriumil valmistatud geograafilise tähisega aromatiseeritud veinitoodete jaoks vastu rangemad valmistamise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise eeskirjad, kui on sätestatud käesolevas määruses, niivõrd kuivõrd need eeskirjad on vastavuses liidu õigusega.
(16)
Võttes arvesse, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 110/2008, (9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1151/2012 (10) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (11) sätted geograafiliste tähiste kohta ei kehti aromatiseeritud veinitoodete kohta, tuleks sätestada aromatiseeritud veinitoodete geograafiliste tähiste kaitse erieeskirjad. Kasutada tuleks geograafilisi tähiseid, mis näitavad aromatiseeritud veinitoote pärinemist mingi riigi territooriumilt või territooriumi teatud piirkonnast või paikkonnast, kui aromatiseeritud veinitoote omadus, maine või mõni muu tunnus on olulisel määral seostatav toote geograafilise päritoluga, ning komisjon peaks selliseid geograafilisi tähiseid registreerima.
(17)
Käesolevas määruses tuleks sätestada kolmandate riikide ja liidu geograafiliste tähiste registreerimise, nendega seonduvate nõuete täitmise, geograafiliste tähiste muutmise ja võimaliku kehtetuks tunnistamise kord.
(18)
Käesoleva määruse järgimise eest peaksid vastutama liikmesriikide ametiasutused ning tuleks kehtestada vastav kord, et komisjonil oleks võimalik jälgida ja kontrollida määruse täitmist.
(19)
Selleks et täiendada või muuta käesoleva määruse vähem olulisi osi, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte seoses aromatiseeritud veinitoodete valmistamise protsesside kehtestamisega; geograafiliste piirkondade piiritlemise kriteeriumide ning geograafilistes piirkondades veinitoodete valmistamise eeskirjade, piirangute ja eranditega; tingimustega, mille kohaselt võib toote tehniline kirjeldus sisaldada lisanõudeid; juhtude määratlemisega, millal üksiktootja võib taotleda geograafilise tähise kaitset, ning piirangutega sellise taotleja kategooria suhtes, kes võib taotleda geograafilise tähise kaitset; nende tingimuste kehtestamisega, mida tuleb järgida geograafilise tähise kaitse taotlemisel, komisjonipoolse kontrolli puhul, vastuväidete esitamise menetluse ning geograafiliste tähiste muutmise ja kehtetuks tunnistamise menetluste puhul; piiriülestele taotlustele kohaldatavate tingimuste kehtestamisega; taotluse või nõude esitamise kuupäevaga, millest alates kaitse tekib või muudatus kohaldub; tingimuste kehtestamisega tootespetsifikaatide muutmiseks, sealhulgas selliste tingimuste kehtestamisega, mille esinemisel peetakse muudatust vähem oluliseks, ning muudatuste taotlemise ja heakskiitmise tingimuste kehtestamisega, mille puhul ei ole vaja koonddokumenti muuta; kaitstud nimetusele laienevate piirangutega; liikmesriikide ja komisjoni vahel vahetatava teabe laadiga, teavitamise viisiga, teabele juurdepääsu õigusi või teabesüsteemide avalikkusele kättesaadavaks tegemist käsitlevate eeskirjadega ning sellise teabe avaldamise tingimustega. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetekohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(20)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused seoses aromatiseeritud veinitoodete koostise määramise analüüsimeetoditega; geograafilise tähise kaitse andmise ja sellest keeldumise otsustega; olemasoleva geograafilise tähise ja kehtestatava geograafilise tähise kaitse kehtetuks tunnistamise otsustega; geograafilise tähisega kaitstud toote tootespetsifikaadis vähem oluliste muudatuste tegemise taotluse rahuldamise otsustega; tootespetsifikaadis esitatava geograafilise tähise määratlusega seonduva teabega; geograafilise tähise kaitse andmise või sellest keeldumise otsuste avalikkusele kättesaadavaks tegemise viisidega; piiriüleste taotluste esitamisega; liikmesriikide tehtava kontrolliga; geograafilise tähise kaitse taotluse või muutmise taotluse, sh nende vastuvõetavuse kontrollimise menetlemise eeskirjadega, olemasolevatele geograafilistele tähistele vastuväidete esitamise taotluste, sh nende vastuvõetavuse menetlemise ning olemasolevate geograafiliste tähiste kehtetuks tunnistamise või muutmise ja nendega seonduva teabe esitamise menetlemise eeskirjadega; liikmesriikide tehtava haldus- ja kohapealse kontrolli eeskirjadega; liikmesriikide ja komisjoni vahel toimuva teabevahetuse sätte kohaldamiseks vajaliku teabe esitamise eeskirjadega; esitatava teabe haldamise korraga, teabe sisu, vormi, esitamise ajastamise, sageduse ning tähtpäevadega ja liikmesriikidele, kolmandate riikide pädevatele asutustele ning üldsusele teabe ning dokumentide edastamise või kättesaadavaks tegemise korraga tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (12).
(21)
Komisjon peaks rakendusaktidega ning nende eripära arvestades määrust (EL) nr 182/2011 kohaldamata avaldama koonddokumendi Euroopa Liidu Teatajas, otsustama, kas lükata geograafilise tähise kaitse taotlus tagasi kui vastuvõetamatu, ning looma käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste registri ja seda pidama, pidades sealhulgas olemasolevate geograafiliste tähiste registrisse kandmise või registrist kustutamise nimekirja.
(22)
Üleminek määruses (EMÜ) nr 1601/91 sätestatud eeskirjadelt käesoleva määruse eeskirjadele võib põhjustada raskusi, mida käesolevas määruses ei käsitleta. Seepärast tuleks komisjonile anda õigus võtta vastu vajalikke üleminekumeetmeid.
(23)
Määruses (EMÜ) nr 1601/91 sätestatud eeskirjadelt käesolevas määruses sätestatud eeskirjadele sujuvaks üleminekuks tuleks jätta piisavalt aega ning näha ette asjakohane menetlus. Igal juhul tuleks lubada olemasolevate varude turustamist pärast käesoleva määruse kohaldamist kuni nende varude ammendumiseni.
(24)
Kuna käesoleva määruse eesmärki kehtestada aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise ning samuti nende geograafiliste tähiste kaitse eeskirjad ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda selle ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Sisu ja reguleerimisala
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise ning samuti nende geograafiliste tähiste kaitse kohta.
2. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse aromatiseeritud veinitoodete esitlemise ja märgistamise suhtes määrust (EL) nr 1169/2011.
3. Käesolevat määrust kohaldatakse kõigi liidus turule lastavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes, olenemata sellest, kas need on valmistatud liikmesriikides või kolmandates riikides, ning samuti liidus ekspordiks toodetavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „müüginimetus”- käesolevas määruses sätestatud mis tahes aromatiseeritud veinitoote nimetus;
2) „kirjeldus”- aromatiseeritud veinitoote iseloomulike omaduste loetelu;
3) „geograafiline tähis”- tähis, mis näitab aromatiseeritud veinitoote pärinemist teatud piirkonnast, konkreetsest kohast või riigist, kui aromatiseeritud veinitoote kvaliteet, maine või mõned muud omadused on olulisel määral seostatavad toote geograafilise päritoluga.
II PEATÜKK
AROMATISEERITUD VEINITOODETE MÄÄRATLEMINE, KIRJELDAMINE, ESITLEMINE JA MÄRGISTAMINE
Artikkel 3
Aromatiseeritud veinitoodete määratlus ja liigitus
1. Aromatiseeritud veinitooted on tooted, mis on saadud veinisektori toodetest, nagu on osutatud määruses (EL) nr 1308/2013, ning mis on maitsestatud. Need on liigitatud järgmistesse kategooriatesse:
a)
aromatiseeritud veinid,
b)
aromatiseeritud veinijoogid,
c)
aromatiseeritud veinikokteilid.
2. Aromatiseeritud vein on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 II lisa IV osa punktis 5 ning VII lisa II osa punktides 1 ja 3-9, välja arvatud retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 75 % toote kogumahust;
c)
millele võib olla lisatud alkoholi;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
millesse võib olla lisatud viinamarjavirret, osaliselt kääritatud viinamarjavirret või mõlemat;
f)
mis võib olla magustatud;
g)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 14,5 mahuprotsenti ja alla 22 mahuprotsendi ning üldalkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 17,5 mahuprotsenti.
3. Aromatiseeritud veinijook on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osa punktides 1, 2 ja 4-9, välja arvatud veinid, millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi, ja retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 50 % toote kogumahust;
c)
millele ei ole lisatud alkoholi, välja arvatud juhul, kui II lisas on sätestatud teisiti;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
millesse võib olla lisatud viinamarjavirret, osaliselt kääritatud viinamarjavirret või mõlemat;
f)
mis võib olla magustatud;
g)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 4,5 mahuprotsenti ja alla 14,5 mahuprotsendi.
4. Aromatiseeritud veinikokteil on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osa punktides 1, 2 ja 4-11, välja arvatud veinid, millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi, ja retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 50 % toote kogumahust;
c)
millele ei ole lisatud alkoholi;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
mis võib olla magustatud;
f)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on üle 1,2 mahuprotsendi ja alla 10 mahuprotsendi.
Artikkel 4
Aromatiseeritud veinitoodete valmistamise protsess ja analüüsimeetodid
1. Aromatiseeritud veinitooteid valmistatakse vastavalt I ja II lisas sätestatud nõuetele, piirangutele ja kirjeldustele.
2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse aromatiseeritud veinitoodete lubatud valmistamise protsessid, võttes arvesse tarbijate soove.
Esimeses lõigus osutatud lubatud valmistamise protsessi kehtestamisel võtab komisjon arvesse OIV soovitatud ja avaldatud valmistamisprotsesse.
3. Komisjon võtab vajaduse korral rakendusaktiga vastu analüüsimeetodid aromatiseeritud veinitoodete koostise määramiseks. Kõnealused meetodid põhinevad OIV soovitatud ja avaldatud mis tahes asjakohasel meetodil, välja arvatud juhul, kui see ei oleks seatud eesmärgi saavutamiseks tõhus või sobiv. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Kuni selliste meetodite vastuvõtmiseni komisjoni poolt kasutatakse nende asemel asjaomases liikmesriigis lubatud meetodeid.
4. Aromatiseeritud veinitoodete valmistamiseks kasutatavate viinamarjasaaduste suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 74, artikli 75 lõike 4 ja artikli 80 kohaselt sätestatud veinivalmistustavasid ja piiranguid.
Artikkel 5
Müüginimetused
1. Liidus turule lastud aromatiseeritud veinitoote puhul kasutatakse müüginimetusi, mis on sätestatud II lisas, tingimusel et see toode vastab kõnealuses lisas vastavatele müüginimetustele sätestatud nõuetele. Müüginimetustele võib lisada määruse (EL) nr 1169/2011 artikli 2 lõike 2 punktis o määratletud üldtunnustatud nimetuse.
2. Juhul kui aromatiseeritud veinitoode vastab enam kui ühele müüginimetusele sätestatud nõuetele, on lubatud kasutada üksnes ühte nendest müüginimetusest, välja arvatud juhul, kui II lisas on sätestatud teisiti.
3. Sellise alkohoolse joogi kirjeldamisel, esitlemisel või märgistamisel, mis ei vasta käesoleva määruse nõuetele, ei kasutata koos mis tahes müüginimetusega täiendavaid sõnu või väljendeid, näiteks „samasugune”, „liiki”, „stiili”, „valmistatud”, „maitsega” või muid samalaadseid täiendeid.
4. Müüginimetusi võib täiendada või asendada käesoleva määruse kohaselt kaitstava geograafilise tähisega.
5. Ilma et see piiraks artikli 26 kohaldamist, ei täiendata müüginimetusi veinitoodete puhul lubatud kaitstud päritolunimetuste ega kaitstud geograafiliste tähistega.
Artikkel 6
Lisamärked müüginimetuste juurde
1. Artiklis 5 osutatud müüginimetusi võib täiendada ka järgmiste märgetega aromatiseeritud veinitoote suhkrusisalduse kohta:
a) „väga kuiv”: kui toote suhkrusisaldus on alla 30 grammi liitri kohta ning, kaldudes kõrvale artikli 3 lõike 2 punktist g, kui aromatiseeritud veini puhul on alkoholisisaldus mahuprotsentides vähemalt 15 mahuprotsenti;
b) „kuiv”: kui toote suhkrusisaldus on alla 50 grammi liitri kohta ning, kaldudes kõrvale artikli 3 lõike 2 punktist g, kui aromatiseeritud veinide puhul on alkoholisisaldus mahuprotsentides vähemalt 16 mahuprotsenti;
c) „poolkuiv”: kui toote suhkrusisaldus on 50-90 grammi liitri kohta;
d) „poolmagus”: kui toote suhkrusisaldus on 90-130 grammi liitri kohta;
e) „magus”: kui toote suhkrusisaldus on 130 grammi liitri kohta või rohkem.
Esimese lõigu punktides a-e märgitud suhkrusisaldus on väljendatud invertsuhkrus.
Märgetega „poolmagus” ja „magus” võib kaasneda märge suhkrusisalduse kohta, mis väljendatakse invertsuhkru grammides liitri kohta.
2. Kui müüginimetust on täiendatud märkega „vahuvein” või see sisaldab märget „vahuvein”, ei tohi kasutatud vahuveini kogus olla väiksem kui 95 %.
3. Müüginimetusi võib täiendada ka viitega kasutatud põhilisele maitseainele.
Artikkel 7
Viide lähtekohale
Kui osutatakse aromatiseeritud veinitoote lähtekohale, peab see vastama aromatiseeritud veinitoote valmistamise kohale. Lähtekohale osutatakse sõnadega „valmistatud […]” või väljendatakse seda samasisulise terminiga, täiendatuna vastava liikmesriigi või kolmanda riigi nimega.
Artikkel 8
Aromatiseeritud veinitoodete esitlemisel ja märgistamisel kasutatav keel
1. II lisas kaldkirjas sätestatud müüginimetused jäetakse etiketil ja aromatiseeritud veinitoote esitlemisel tõlkimata.
Käesolevas määruses sätestatud lisamärked esitatakse vähemalt ühes liidu ametlikus keeles.
2. Käesoleva määruse alusel kaitstava geograafilise tähise nimetus on etiketil siiski keeles või keeltes, milles see on registreeritud, isegi kui müüginimetus on artikli 5 lõike 4 kohaselt asendatud geograafilise tähisega.
Kui käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilise tähise nimetuse puhul kasutatakse ladina tähestikust erinevat tähestikku, siis võib nimetus olla esitatud ka mõnes muus (ühes või enamas) liidu ametlikus keeles.
Artikkel 9
Liikmesriikide kehtestatud rangemad eeskirjad
Kvaliteedipoliitika rakendamisel käesoleva määruse alusel kaitstavate geograafilise tähisega aromatiseeritud veinitoodete suhtes, mida toodetakse nende oma territooriumil, või uute geograafiliste tähiste kehtestamise suhtes võivad liikmesriigid kehtestada valmistamise ja kirjeldamise rangemad eeskirjad, kui on artiklis 4 ning I ja II lisas osutatud, kui need on kooskõlas liidu õigusega.
III PEATÜKK
GEOGRAAFILISED TÄHISED
Artikkel 10
Kaitsetaotluste sisu
1. Geograafiliste tähistena esitatud nimetuste kaitse taotlused hõlmavad tehnilist toimikut, mis sisaldab:
a)
kaitstavat nimetust;
b)
taotleja nime ja aadressi;
c)
lõikes 2 osutatud tootespetsifikaati ning
d)
koonddokumenti, milles esitatakse kokkuvõte lõikes 2 osutatud tootespetsifikaadist.
2. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilise tähise saamiseks peab toode vastama tootespetsifikaadile, milles on esitatud vähemalt järgmine teave:
a)
kaitstav nimetus;
b)
toote kirjeldus, eelkõige selle põhiliste analüütiliste omaduste kirjeldus ning märge organoleptiliste omaduste kohta;
c)
vajaduse korral valmistamise protsess ja spetsifikatsioon, samuti toote valmistamisel kehtivad asjakohased piirangud;
d)
asjaomase geograafilise piirkonna piiritlus;
e)
üksikasjad, mis näitavad artikli 2 punktis 3 osutatud seoseid;
f)
liidu või riigisiseses õiguses sätestatud või liikmesriikide poolt ette nähtud juhtudel kaitstud geograafilist tähist haldava organisatsiooni kehtestatud kohaldatavad nõuded, võttes arvesse asjaolu, et sellised nõuded peavad olema objektiivsed ja mittediskrimineerivad ja vastama liidu õigusele;
g)
märge peamise tooraine kohta, millest aromatiseeritud veinitoode on saadud;
h)
tootespetsifikaatide tingimuste täitmist kontrollivate asutuste või organite nimi ja aadress ning nende konkreetsed ülesanded.
Artikkel 11
Kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga seotud kaitsetaotlus
1. Kui kaitsetaotlus on seotud kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga, peaks see lisaks artiklis 10 sätestatud andmetele sisaldama tõendit, et kõnealune nimetus on oma päritolumaal kaitstud.
2. Kaitsetaotlus edastatakse komisjonile otse taotleja poolt või asjaomase kolmanda riigi ametiasutuste kaudu.
3. Kaitsetaotlus esitatakse ühes liidu ametlikus keeles või sellega on kaasas kinnitatud tõlge ühte nimetatud keelde.
Artikkel 12
Taotlejad
1. Iga huvitatud tootjarühm või erandjuhtudel üksiktootja võib esitada taotluse geograafilise tähise kaitseks. Kaitse taotlemises võivad osaleda ka teised huvitatud isikud.
2. Tootja võib kaitsetaotluse esitada üksnes enda valmistatavate aromatiseeritud veinitoodete kohta.
3. Piiriülest geograafilist piirkonda tähistava nimetuse kohta võib esitada ühise kaitsetaotluse.
Artikkel 13
Riigisisene eelmenetlus
1. Liidu päritolu aromatiseeritud veinitoodete geograafilise tähise kaitse taotluste suhtes kohaldatakse riigisisest eelmenetlust kooskõlas käesoleva artikli lõigetega 2-7.
2. Kaitsetaotlus esitatakse selles liikmesriigis, mille territooriumilt geograafiline tähis pärineb.
3. Liikmesriik vaatab kaitsetaotluse läbi, et kontrollida selle vastavust käesolevas peatükis sätestatud tingimustele.
Liikmesriik korraldab riigisisese menetluse, millega tagatakse kaitsetaotluse piisav avalikustamine ja nähakse ette vähemalt kahe kuu pikkune tähtaeg alates avalikustamisest, mille jooksul kõik tema territooriumil elavad või asutatud ning õigustatud huvi omavad füüsilised või juriidilised isikud võivad esitada vastuväite kavandatavale kaitse alla võtmisele, esitades liikmesriigile nõuetekohaselt põhjendatud avalduse.
4. Kui liikmesriik leiab, et geograafiline tähis ei vasta asjaomastele nõuetele või et see ei vasta üldiselt liidu õigusele, lükkab ta taotluse tagasi.
5. Kui liikmesriik leiab, et asjaomased nõuded on täidetud,
a)
avaldab ta koonddokumendi ja tootespetsifikaadi vähemalt Internetis ning
b)
esitab komisjonile kaitsetaotluse, mis sisaldab järgmist teavet:
i)
taotleja nimi ja aadress;
ii)
artikli 10 lõikes 2 nimetatud tootespetsifikaat;
iii)
artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokument;
iv)
liikmesriigi kinnitus, et taotleja esitatud taotlus vastab nõutud tingimustele, ning
v)
punktis a osutatud avaldamise viide.
Esimese lõigu punktis b osutatud teave esitatakse ühes liidu ametlikus keeles või sellega on kaasas kinnitatud tõlge ühte nimetatud keelde.
6. Liikmesriigid võtavad käesoleva artikli järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 28. märtsiks 2015.
7. Kui liikmesriigil puuduvad riigisisesed õigusnormid geograafiliste tähiste kaitse kohta, võib ta vastavalt käesolevas peatükis esitatud tingimustele anda nimetusele liikmesriigi tasandil kaitse üksnes ülemineku ajaks alates kuupäevast, mil selle kohta esitati komisjonile taotlus. Selline kaitse lakkab alates käesoleva peatüki kohase registreerimisotsuse või registreerimisest keeldumise otsuse vastuvõtmise kuupäevast.
Artikkel 14
Komisjonipoolne kontroll
1. Komisjon avalikustab kaitsetaotluse esitamise kuupäeva.
2. Komisjon kontrollib, kas artikli 13 lõikes 5 viidatud kaitsetaotlused vastavad käesolevas peatükis sätestatud tingimustele.
3. Kui komisjon leiab, et käesolevas peatükis sätestatud tingimused on täidetud, avaldab ta artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendi ja artikli 13 lõike 5 punktis a osutatud tootespetsifikatsiooni avaldamise viite Euroopa Liidu Teatajas.
4. Kui komisjon leiab, et käesolevas peatükis sätestatud tingimused ei ole täidetud, otsustab ta rakendusaktiga taotluse tagasi lükata. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 15
Vastuväidete esitamise menetlus
Kahe kuu jooksul alates artikli 14 lõikes 3 ette nähtud avaldamisest võivad kõik õigustatud huvi omavad liikmesriigid, kolmandad riigid, füüsilised või juriidilised isikud, kelle elukoht on või kes on asutatud muus liikmesriigis kui see, kus kaitset taotletakse, või kolmandas riigis, esitada vastuväite kavandatavale kaitse alla võtmisele, esitades komisjonile nõuetekohaselt põhjendatud avalduse seoses käesolevas peatükis sätestatud abikõlblikkuse tingimustega.
Füüsilised isikud, kelle elukoht on kolmandas riigis, või juriidilised isikud, kes on asutatud kolmandas riigis, esitavad kõnealuse avalduse otse või asjaomase kolmanda riigi ametiasutuse kaudu esimeses lõigus osutatud kahekuulise tähtaja jooksul.
Artikkel 16
Otsus kaitse alla võtmise kohta
Komisjonile kättesaadava teabe alusel ja artikli 15 kohase vastuväidete esitamise menetluse lõppemisel võtab komisjon rakendusaktiga käesolevas peatükis sätestatud tingimustele vastava ja liidu õigusega kooskõlas oleva geograafilise tähise kaitse alla või lükkab taotluse tagasi, kui kõnealused tingimused ei ole täidetud. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 17
Homonüümid
1. Kui kaitsetaotlus on esitatud sellise nimetuse registreerimiseks, mis on täielikult või osaliselt homonüümne käesoleva määruse sätete kohaselt juba registreeritud nimetusega, siis võetakse registreerimisel arvesse kohalikku ja tavapärast kasutust ning segiajamise ohtu.
2. Ei registreerita homonüümset nimetust, mis võib tekitada tarbijas eksliku arvamuse, et tooted on pärit muult territooriumilt, isegi kui nimetus on sõnasõnaliselt võetuna kõnealuste toodete tegeliku päritoluterritooriumi, -piirkonna või -koha osas täpne.
3. Registreeritud homonüümset nimetust lubatakse kasutada tingimusel, et tegelikult suudetakse tagada hiljem registreeritud homonüümi ja registris juba olemasoleva nimetuse eristamine, võttes arvesse vajadust kohelda asjaomaseid tootjaid erapooletult ning mitte eksitada tarbijaid.
Artikkel 18
Kaitse alla võtmisest keeldumise põhjused
1. Üldnimeks muutunud nimetusi geograafilise tähisena ei kaitsta.
Käesolevas peatükis tähendab „üldnimeks muutunud nimetus” aromatiseeritud veinitoote nimetust, mis hoolimata oma seotusest koha või piirkonnaga, kus toodet algselt toodeti või turule lasti, on liidus muutunud aromatiseeritud veinitoote üldnimeks.
Selleks et otsustada, kas nimetus on või ei ole muutunud üldnimeks, võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid, eelkõige:
a)
hetkeolukorda liidus, eelkõige tarbimispiirkondades;
b)
asjakohast liidu või riigisisest õigust.
2. Nimetust ei kaitsta geograafilise tähisena juhul, kui selle kaitsmine võib kaubamärgi mainet ja tuntust arvesse võttes tarbijat aromatiseeritud veinitoote tegeliku olemuse suhtes eksitada.
Artikkel 19
Seos kaubamärkidega
1. Juhul kui geograafiline tähis on käesoleva määruse alusel kaitstud, keeldutakse aromatiseeritud veinitootega seonduva sellise kaubamärgi registreerimisest, mille kasutusele laieneb artikli 20 lõige 2, kui kaubamärgi registreerimise taotlus esitatakse komisjonile pärast geograafilise tähise kaitse taotluse esitamist ning geograafiline tähis võetakse seejärel kaitse alla.
Esimese lõigu sätteid rikkudes registreeritud kaubamärk tunnistatakse kehtetuteks.
2. Ilma et see piiraks artikli 17 lõike 2 kohaldamist, võib olenemata geograafilise tähise kaitsest jätkuvalt kasutada või uuendada kaubamärki, mille kasutusele laieneb artikli 20 lõige 2, mis on taotletud, registreeritud või asjaomaste õigusaktidega ette nähtud juhtudel liidu territooriumil kasutuses juurdunud enne komisjonile geograafilise tähise kaitse taotluse esitamise kuupäeva, tingimusel et selle tühistamiseks või kehtetuks tunnistamiseks puudub alus, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/95/EÜ (13) või nõukogu määruses (EÜ) nr 207/2009 (14).
Sellistel juhtudel lubatakse geograafilist tähist kasutada koos asjakohaste kaubamärkidega.
Artikkel 20
Kaitse
1. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilisi tähiseid võivad kasutada kõik ettevõtjad, kes turustavad aromatiseeritud veinitooteid, mis on valmistatud kooskõlas vastava tootespetsifikaadiga.
2. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilisi tähiseid ning tootespetsifikaadiga kooskõlas kaitstud nimetusi kasutavaid aromatiseeritud veinitooteid kaitstakse
a)
kaitstud nimetuse otsese või kaudse kaubanduslikul eesmärgil kasutamise eest
i)
samalaadsetel toodetel, mis ei vasta kaitstud nimetuse tootespetsifikaadile, või
ii)
kui sellise kasutusega kaasneb geograafilise tähise maine ärakasutamine;
b)
väärkasutuse, imiteerimise või seoste tekitamise eest ka siis, kui toote või teenuse tegelik päritolu on näidatud või kui kaitstud nimetus on tõlgitud, transkribeeritud või translitereeritud või sellele on lisatud väljend „stiil”, „liik”, „meetod”, „valmistatud nagu”, „imitatsioon”, „maitse”, „samasugune” või muu samalaadne väljend;
c)
muude toote lähtekohta, päritolu, laadi või olulisi omadusi käsitlevate valede või eksitavate märgete eest, mis esitatakse asjaomase veinitoote sise- või välispakendil, reklaammaterjalides või tootega seotud dokumentides, ning selliste pakendite kasutamise eest, mis võivad jätta toote päritolust vale mulje;
d)
mis tahes muu tegevuse eest, mis võib tarbijale jätta vale mulje toote tegeliku päritolu kohta.
3. Käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilised tähised ei muutu liidus üldnimedeks artikli 18 lõike 1 tähenduses.
4. Liikmesriigid võtavad vajalikud haldus- ja kohtumeetmed, et hoida ära ja lõpetada käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste lõikes 2 osutatud ebaseaduslik kasutamine.
Artikkel 21
Register
Komisjon loob ilma artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktidega käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste elektroonilise registri, mis on avalikkusele kättesaadav, ja haldab seda.
Kolmandate riikide toodete geograafilised tähised, mida liidus kaitstakse sellise rahvusvahelise lepingu kohaselt, milles liit on osapool, võib kanda esimeses lõigus osutatud registrisse käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähistena.
Artikkel 22
Pädeva asutuse määramine
1. Liikmesriigid määravad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004 (15) artiklis 4 kehtestatud kriteeriumide alusel käesolevas peatükis sätestatud kohustuste täitmise kontrollimise eest vastutava(d) pädeva(d) asutuse(d).
2. Liikmesriigid tagavad, et iga käesolevat peatükki järgival ettevõtjal on õigus olla kontrollisüsteemiga hõlmatud.
3. Liikmesriigid teatavad komisjonile lõikes 1 osutatud pädeva(d) asutuse(d). Komisjon avalikustab nende nimed ja aadressid ning ajakohastab neid andmeid korrapäraselt.
Artikkel 23
Spetsifikaatide järgimise kontrollimine
1. Liidus asuva geograafilise piirkonnaga seotud käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste puhul tagab aromatiseeritud veinitoote valmistamise ning selle müügiks ettevalmistamise ajal ja selle järel tootespetsifikaadile vastavuse iga-aastase kontrolli
a)
artiklis 22 osutatud pädev asutus või
b)
üks või mitu kontrolliorganit, kes vastutavad kontrollimise eest määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 2 teise lõike punkti 5 tähenduses ja kes tegutsevad toote sertifitseerimise asutusena kooskõlas kõnealuse määruse artiklis 5 sätestatud nõuetega.
Sellise kontrollimise kulud kannavad kontrollitavad ettevõtjad.
2. Kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga seotud käesoleva määruse alusel kaitstud geograafiliste tähiste puhul tagab aromatiseeritud veinitoote valmistamise ning müügiks ettevalmistamise ajal ja selle järel tootespetsifikaadile vastavuse iga-aastase kontrolli
a)
kolmanda riigi määratud üks või mitu ametiasutust või
b)
üks või mitu sertifitseerimisasutust.
3. Lõike 1 punktis b ja lõike 2 punktis b osutatud sertifitseerimisasutused vastavad standardile EN ISO/IEC 17065:2012 („Vastavushindamine. Nõuded asutustele, kes sertifitseerivad tooteid, protsesse ja teenuseid”) ning neid akrediteeritakse kooskõlas kõnealuse standardi või juhendiga.
4. Kontrollides tootespetsifikaadile vastavust, peab lõike 1 punktis a ning lõike 2 punktis a osutatud asutus olema piisavalt objektiivne ja erapooletu ning tema käsutuses peavad olema kvalifitseeritud töötajad ja ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid.
Artikkel 24
Tootespetsifikaatide muutmine
1. Artikli 12 tingimustele vastav taotleja võib taotleda käesoleva määrusega kaitstud geograafilise tähise tootespetsifikaadi muutmise heakskiitmist, eelkõige selleks, et võtta arvesse teaduse ja tehnika edusamme või määrata uuesti kindlaks artikli 10 lõike 2 punktis d viidatud geograafiline piirkond. Taotlustes kirjeldatakse ja põhjendatakse taotletud muudatusi.
2. Kui kavandatud muudatus toob kaasa ühe või mitu muudatust artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendis, kohaldatakse artikleid 13-16 muutmistaotluse suhtes mutatis mutandis. Kui aga taotletavad muudatused on väikesed, otsustab komisjon rakendusaktiga, kas kiita muutmistaotlus heaks ilma artikli 14 lõikes 2 ning artiklis 15 sätestatud menetluskorda järgimata, ning heakskiitmise korral avaldab komisjon seejärel artikli 14 lõikes 3 osutatud elemendid. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 25
Kehtetuks tunnistamine
Komisjon võib omal algatusel või õigustatud huvi omava liikmesriigi, kolmanda riigi või füüsilise või juriidilise isiku asjakohaselt põhjendatud taotluse alusel rakendusaktiga otsustada geograafilise tähise kaitse kehtetuks tunnistada, kui asjaomasele tootespetsifikaadile vastavus ei ole enam tagatud. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikleid 13-16 kohaldatakse mutatis mutandis.
Artikkel 26
Olemasolevad geograafilised tähised
1. Määruse (EMÜ) nr 1601/91 II lisas loetletud aromatiseeritud veinitoodete geograafilised tähised ning liikmesriigile esitatud ja selle liikmesriigi poolt enne 27. märtsi 2014 heaks kiidetud mis tahes geograafilised tähised võetakse automaatselt käesoleva määruse kohase kaitse alla. Komisjon kannab need käesoleva määruse artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga käesoleva määruse artiklis 21 sätestatud registrisse.
2. Lõikes 1 osutatud olemasolevate geograafiliste tähistega seoses edastavad liikmesriigid komisjonile
a)
artikli 10 lõikes 1 ette nähtud tehnilised toimikud;
b)
riigisisesed otsused heakskiitmise kohta.
3. Lõikes 1 osutatud geograafilised tähised, mille kohta ei esitata lõikes 2 osutatud teavet 28. märtsiks 2017, arvatakse käesoleva määruse kaitse alt välja. Komisjon võtab artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga vajalikud meetmed, et kõrvaldada sellised nimetused artiklis 21 sätestatud registrist.
4. Artiklit 25 ei kohaldata käesoleva artikli lõikes 1 osutatud olemasolevate geograafiliste tähiste suhtes.
Kuni 28. märtsini 2018 võib komisjon otsustada omal algatusel rakendusaktiga kehtetuks tunnistada käesoleva artikli lõikes 1 osutatud olemasoleva geograafilise tähise kaitse, kui see ei vasta artikli 2 punktile 3. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 27
Tasu
Liikmesriikidel on õigus nõuda oma kulude katteks tasu, sealhulgas nende kulude katteks, mis tekivad seoses käesoleva peatüki kohaste kaitsetaotluste, vastuväidete ning muutmise ja kehtetuks tunnistamise taotluste läbivaatamisega.
Artikkel 28
Delegeeritud volitused
1. Selleks et võtta arvesse aromatiseeritud veinitoodete valmistamise eripära piiritletud geograafilises piirkonnas, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte järgmistes valdkondades:
a)
asjaomase geograafilise piirkonna piiritlemise kriteeriumid ning
b)
piiritletud geograafilises piirkonnas veinitoodete valmistamise eeskirjad, piirangud ja erandid.
2. Selleks et tagada toote kvaliteet ja jälgitavus, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, kehtestamaks tingimused, mille kohaselt võib tootespetsifikaat sisaldada lisanõudeid võrreldes artikli 10 lõike 2 punktiga f.
3. Selleks et kaitsta tootjate ja ettevõtjate õigusi ja õigustatud huve, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte:
a)
määramaks kindlaks juhud, millal üksiktootja võib taotleda geograafilise tähise kaitset;
b)
määramaks kindlaks piirangud sellise taotleja kategooria suhtes, kes võib taotleda geograafilise tähise kaitset;
c)
kehtestamaks tingimused, mida tuleb geograafilise tähise kaitse taotlemisega seoses järgida, komisjonipoolne kontroll, vastuväidete esitamise menetlus ning geograafiliste tähiste muutmise ja kehtetuks tunnistamise menetlused;
d)
kehtestamaks piirüleste taotluste suhtes kohaldatavad tingimused;
e)
määramaks taotluse või nõude esitamise kuupäev;
f)
määramaks kaitse alguse kuupäeva;
g)
kehtestamaks tingimused, mille kohaselt käsitatakse muudatust väikesena artikli 24 lõike 2 tähenduses;
h)
määramaks kuupäeva, mil muudatus jõustub;
i)
kehtestamaks käesoleva määruse alusel kaitstud geograafilise tähise tootespetsifikaadi muutmise taotluse esitamise ja heakskiitmise tingimused, kui selline taotlus ei hõlma muudatusi artikli 10 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendis.
4. Selleks et tagada piisav kaitse, antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad kaitstud nimetustele seatavaid piiranguid.
Artikkel 29
Rakendamisvolitused
1. Komisjon võib rakendusaktiga võtta vajalikud meetmed, mis seonduvad käesoleva peatükiga ning käsitlevad
a)
tootespetsifikaadis esitatavat teavet geograafilise piirkonna ja lõpptoote vahelise seose kohta, millele on osutatud artikli 2 punktis 3;
b)
artiklis 16 osutatud kaitse andmise või tagasilükkamise otsuste avalikkusele kättesaadavaks tegemise viise;
c)
piirüleste taotluste esitamist;
d)
liikmesriikide tehtavaid kontrolle, sealhulgas analüüsid.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Komisjon võib rakendusaktiga võtta kõik vajalikud meetmed, mis seonduvad käesoleva peatükiga ning käsitlevad geograafilise tähise kaitse või muutmise taotluste läbivaatamise menetlust, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, samuti vastuväidete, kehtetuks tunnistamise ja muutmise taotluste menetlust, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, ning olemasolevate kaitstud geograafiliste tähiste puhul esitatavat teavet, eelkõige seoses
a)
näidisdokumentide ja edastamisvormidega;
b)
tähtaegadega;
c)
faktide, tõendite ja tõendavate dokumentide üksikasjadega, mis tuleb esitada koos taotluse või nõudega.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 30
Vastuvõetamatu taotlus või nõue
Kui käesoleva peatüki kohaselt esitatud taotlust või nõuet käsitatakse vastuvõetamatuna, otsustab komisjon selle kui vastuvõetamatu tagasi lükata artikli 34 lõikes 2 osutatud menetlust kohaldamata vastu võetud rakendusaktiga.
IV PEATÜKK
ÜLD-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 31
Aromatiseeritud veinitoodete kontrollimine
1. Aromatiseeritud veinitoodete kontrollimise eest vastutavad liikmesriigid. Nad võtavad käesoleva määruse sätete järgimiseks vajalikud meetmed ja eelkõige määravad nad ühe pädeva asutuse, mis vastutab, või pädevad asutused, mis vastutavad käesoleva määrusega kehtestatud kohustuste täitmise kontrollimise eest kooskõlas määrusega (EÜ) nr 882/2004.
2. Komisjon võtab vajaduse korral rakendusaktiga vastu käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustuste täitmise üle liikmesriikide tehtava haldus- ja kohapealse kontrolli eeskirjad.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 32
Teabevahetus
1. Liikmesriigid ja komisjon teevad üksteisele teatavaks käesoleva määruse kohaldamiseks ja aromatiseeritud veinitooteid käsitlevate rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks vajaliku teabe. Kõnealust teavet võib vajaduse korral edastada või kättesaadavaks teha kolmanda riigi pädevatele asutustele ning selle võib avalikustada.
2. Lõikes 1 osutatud teabe edastamiseks kiirelt, tõhusalt, täpselt ja kulutõhusalt antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada
a)
esitatava teabe laad ja liik;
b)
teavitamise viis;
c)
eeskirjad seoses juurdepääsuõigustega kättesaadavaks tehtud teabele või teabesüsteemidele;
d)
teabe avaldamise tingimused ja vahendid.
3. Komisjon kehtestab rakendusaktiga
a)
eeskirjad käesoleva artikli kohaldamiseks vajaliku teabe esitamise kohta;
b)
esitatava teabe haldamise korra, samuti eeskirjad teatiste sisu, vormi, ajastuse, sageduse ja tähtaegade kohta;
c)
teabe või dokumentide liikmesriikidele, kolmandate riikide pädevatele asutustele ja avalikkusele edastamise ja kättesaadavaks tegemise kohta.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 34 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 33
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 4 lõikes 2, artiklis 28, artikli 32 lõikes 2 ja artikli 36 lõikes 1 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 27. märtsist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 4 lõikes 2, artiklis 28, artikli 32 lõikes 2 ja artikli 36 lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 4 lõike 2, artikli 28, artikli 32 lõike 2 ja artikli 36 lõike 1 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 34
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab aromatiseeritud veinitoodete komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee ei esita artikli 4 lõike 3 esimeses lõigus ja artikli 29 lõike 1 punktis b osutatud rakendusaktide puhul oma arvamust, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ning kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
Artikkel 35
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EMÜ) nr 1601/91 tunnistatakse kehtetuks alates 28. märtsist 2015.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse käesoleva määruse III lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.
Artikkel 36
Üleminekumeetmed
1. Et hõlbustada üleminekut määruses (EMÜ) nr 1601/91 sätestatud eeskirjadelt käesolevas määruses sätestatutele, antakse komisjonile vajaduse korral õigus võtta kooskõlas artikliga 33 vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse meetmed käesoleva määruse muutmiseks või sellest erandite tegemiseks, mis jäävad kehtima kuni 28. märtsini 2018.
2. Käesoleva määruse nõuetele mittevastavate, kuid kooskõlas määrusega (EMÜ) nr 1601/91 enne 27. märtsi 2014 valmistatud aromatiseeritud veinitoodete turule laskmist võib jätkata kuni varude ammendumiseni.
3. Aromatiseeritud veinitooteid, mis vastavad käesoleva määruse artiklite 1-6 ja artikli 9 nõuetele ning mis on valmistatud enne 27. märtsi 2014, võib turule lasta kuni varude ammendumiseni, eeldusel et need tooted vastavad määrusele (EMÜ) nr 1601/91 kõigis punktides, mida ei ole reguleeritud käesoleva määruse artiklite 1-6 ja artikliga 9.
Artikkel 37
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 28. märtsist 2015. Artikli 36 lõikeid 1 ja 3 kohaldatakse siiski alates 27. märtsist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 26. veebruar 2014