ДИРЕКТИВА 2014/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директива 2002/92/ЕО и на Директива 2011/61/ЕС
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) е била неколкократно и съществено изменяна (5). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена.
(2)
Директива 93/22/ЕИО на Съвета (6) имаше за цел да създаде условия, при които лицензирани инвестиционни посредници и банки биха могли да предоставят специализирани услуги или да установяват клонове в други държави членки, въз основа на разрешителното и под надзора на тяхната държава по произход. За постигането на това директивата целеше да хармонизира първоначалното предоставяне на лиценз и изискванията за опериране на инвестиционните посредници, включително и правилата за осъществяването на стопанска дейност. Също така, тя предвиждаше хармонизацията на някои условия за функционирането на регулираните пазари.
(3)
През последните години нарасна активността на инвеститорите на финансовите пазари, на които се предлага все по-усложнен и по-широк спектър от услуги и инструменти. С оглед на това развитие, правната рамка на Съюза следва да обхваща пълния обхват от инвестиционно ориентирани дейности. За тази цел е необходимо да се осигури необходимата степен на хармонизация за гарантиране на висока степен на защита на инвеститорите, както и за да могат инвестиционните посредници да предоставят услуги в целия Съюз, в рамките на вътрешния пазар, под надзора на държавата по произход. Следователно Директива 93/22/ЕИО беше заменена от Директива 2004/39/ЕО.
(4)
Финансовата криза разкри слабости във функционирането и прозрачността на финансовите пазари. Развитието на финансовите пазари показа необходимостта от подсилване на рамката за регулиране на пазарите на финансови инструменти, включително когато търговията на такива пазари се извършва извънборсово, с цел увеличаване на прозрачността, по-добра защита на инвеститорите, укрепване на доверието, справяне с нерегламентираните области и осигуряване на подходящите правомощия, необходими на надзорните органи за изпълнение на техните задачи.
(5)
На международно равнище регулаторните органи споделят мнението, че слабостите на корпоративното управление в редица финансови институции, включително липсата на ефективни проверки и контрол, са допринесли за финансовата криза. Прекомерното и неразумно поемане на риск може да доведе до фалит на отделни финансови институции и до системни проблеми в държавите членки и по целия свят. Неправилните действия на посредниците, предоставящи услуги на клиенти, могат да причинят щети и загуба на доверие сред инвеститорите. За да се избегне потенциалното отрицателно въздействие на слабостите в правилата за корпоративно управление директива 2004/39/ЕО следва да бъде допълнена от по-подробни принципи и минимални стандарти. Тези принципи и минимални стандарти следва да се прилагат съобразно естеството, обхвата и сложността на дейността на инвестиционните посредници.
(6)
Групата на високо равнище по въпросите на финансовия надзор в ЕС призова Съюза да подобри хармонизацията на финансовата регулация. При обсъждането на бъдещата европейска архитектура за надзор, проведено на заседанията на Европейския съвет на 18 и 19 юни 2009 г., също беше подчертана необходимостта от установяване на единен европейски наръчник, приложим към всички финансови институции във вътрешния пазар.
(7)
Следователно Директива 2004/39/ЕО сега следва отчасти да бъде преработена в настоящата директива и отчасти заменена от Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7). Заедно тези два правни инструмента следва да оформят законодателната рамка, уреждаща изискванията към инвестиционните посредници, регулираните пазари, доставчиците на услуги за докладване на данни и посредниците от трети държави, предоставящи инвестиционни услуги и дейности в Съюза. Следователно настоящата директива следва да се разглежда съвместно с посочения регламент. Настоящата директива следва да съдържа разпоредби, регулиращи лицензирането на дейността, придобиването на квалифицирано дялово участие, упражняването на свободата на установяване и на предоставяне на услуги, условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници за гарантиране на защитата на инвеститорите, както и правомощията на надзорните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка и режима за налагане на санкции. Тъй като основната цел и предмет на настоящата директива е да се съгласуват националните разпоредби относно посочените области, тя следва да бъде приета на основание член 53, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Директива е подходящата правна форма, за да може разпоредбите, които ще бъдат изпълнявани в обхванатите от настоящата директива области, да бъдат адаптирани към съществуващите особености на конкретния пазар и правната система във всяка държава членка.
(8)
В списъка на финансовите инструменти е уместно да се включат стокови и други деривати, които са създадени и се търгуват така, че да са сравними с традиционните финансови инструменти по отношение на регулаторните им аспекти.
(9)
Обхватът на финансовите инструменти ще включва енергийни договори, при които сетълментът се извършва с физическа доставка, търгувани на организирана система за търговия (ОСТ), с изключение на тези, които вече са уредени с Регламент (ЕС) № 1227/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8). Редица мерки бяха предприети, за да се смекчи въздействието от подобно включване върху посредниците, търгуващи с тези продукти. В настоящия момент тези посредници са освободени от изискване за собствен капитал съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и това освобождаване ще бъде предмет на преразглеждане съгласно член 493, параграф 1 от посочения Регламент преди да изтече неговия срок на действие най-късно в края на 2017 г. Тъй като тези договори са финансови инструменти, изискванията на правото за финансовите пазари ще се прилагат от самото начало, като по този начин изискванията във връзка с праговете на позициите, докладването на сделките и пазарните злоупотреби ще се прилагат от датата на влизане в сила на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014. Въпреки това е предвиден срок на въвеждане от 42 месеца за прилагането на задължението за клиринг и изискванията за маржин, определени в Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10).
(10)
Ограничаването на обхвата по отношение на стокови деривати, които се търгуват на ОСТ и при които сетълментът се извършва с физическа доставка, следва да бъде ограничено, за да се избегне появата на пропуск в нормативната уредба, който може да доведе до регулаторен арбитраж. Следователно е необходимо да се предвиди делегиран акт, за да се уточни допълнително значението на израза „сетълментът трябва да бъде извършван с физическа доставка“, като се отчита най-малко създаването на приложимо и обвързващо задължение за физическа доставка, която не може да бъде отменена и без право на уреждане чрез плащане в брой или на сделки за обезщетяване, с изключение на случаите на непреодолима сила, неизпълнение или друга добросъвестно обоснована неспособност за изпълнение.
(11)
Появилите се на вторичните спот пазари на квоти за емисии редица измамни практики, които биха могли да застрашат доверието в схемите за търговия с емисии, установени с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), доведоха до вземане на мерки за укрепване на системата за регистриране и условията за откриване на сметка за търговия с квоти за емисии. За подобряване на целостта и гарантиране на ефективното функциониране на тези пазари, включително цялостния надзор на търговската дейност, е целесъобразно мерките, взети съгласно Директива 2003/87/ЕО, да бъдат допълнени, като квотите за емисии бъдат изцяло включени в обхвата на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), като бъдат класифицирани като финансови инструменти.
(12)
Целта на настоящата директива е да обхване предприятията, чието постоянно занятие или стопанска дейност се състои в професионалното предоставяне на инвестиционни услуги и/или извършване на инвестиционни дейности. Поради това в нейния обхват не следва да се включват лица с друга професионална дейност.
(13)
Необходимо е да бъде създаден цялостен регулаторен режим за извършването на сделки с финансови инструменти, независимо от методите на търговия, които се използват за сключването на тези сделки, така че да се осигури високо качество на извършването на инвеститорските сделки и да се поддържа почтеността и общата ефективност на финансовата система. Би следвало да се предвиди кохерентна и чувствителна по отношение на риска рамка за регулирането на основните типове системи „нареждане -изпълнение“, които понастоящем действат на европейския финансов пазар. Необходимо е да се отчете появяването на ново поколение организирани системи за търговия, паралелно с регулираните пазари, на които би следвало да бъдат вменени задължения, които да гарантират ефективното и нормалното функциониране на финансовите пазари, като такива организирани системи за търговия не се възползват от пропуските в нормативната уредба.
(14)
Всички места на търговия, а именно регулираните пазари, многостранни системи за търговия (МСТ) и ОСТ, следва да определят прозрачни и недискриминационни правила, определящи достъпа до системата. Но докато за регулираните пазари и МСТ следва да продължат да се прилагат сходни изисквания относно приемането на членове или участници, ОСТ следва да могат да определят и ограничават достъпа въз основа на, inter alia, ролята и задълженията си спрямо своите клиенти. В това отношение местата на търговия следва да могат да посочват параметри, управляващи системата, като например минимална латентност, при условие че това се извършва по открит и прозрачен начин и не включва дискриминация от страна на оператора на платформата.
(15)
В Регламент (ЕС) № 648/2012 „централен контрагент“ (ЦК) е определен като юридическо лице, което посредничи между страните по договорите, търгувани на един или повече финансови пазари, като действа като купувач по отношение на всеки продавач и като продавач по отношение на всеки купувач. Централните контрагенти не са обхванати от понятието ОСТ, както то е определено в настоящата директива.
(16)
Лицата, които разполагат с достъп до регулирани пазари или МСТ, се наричат членове или участници. Двата термина могат да се употребяват взаимозаменяемо. Тези термини не включват потребители, които използват местата на търговия само чрез пряк електронен достъп.
(17)
Систематичните участници следва да бъдат определени като инвестиционни посредници, които извършват търговия за собствена сметка по организиран, редовен, систематичен и значителен начин, когато изпълняват нареждания на клиенти извън регулираните пазари, МСТ или ОСТ. За да се осигури обективното и ефективно прилагане на това определение към инвестиционните посредници, всички двустранни сделки с клиентите следва да бъдат съотносими и следва да бъдат разработени критерии за определяне на инвестиционните посредници, които са задължени да се регистрират като систематични участници. И докато местата на търговия представляват механизми, където взаимодействат многобройните интереси на трети лица за покупка и продажба, на систематичните участници не следва да е позволено да обединяват интересите на трети лица за покупка и продажба по същия във функционално отношение начин, както местата на търговия.
(18)
Лицата, които администрират собствените си активи, и предприятията, които не предоставят инвестиционни услуги или не осъществяват инвестиционни дейности с изключение на търговия за собствена сметка с финансови инструменти, които не са стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, не следва да попадат в обхвата на настоящата директива, освен ако не са маркет-мейкъри, членове или участници на регулиран пазар или МСТ или разполагат с пряк електронен достъп до място на търговия, прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия или извършват търговия за собствена сметка, като изпълняват нареждания на клиенти.
(19)
В комюникето, публикувано на 15 април 2011 г. от финансовите министри и управителите на централни банки от Г-20, се заявява, че участниците на пазари на стокови деривати следва да подлежат на подходящо регулиране и надзор, и поради това някои освобождавания от Директива 2004/39/ЕО трябва да бъдат изменени.
(20)
Лицата, които търгуват за собствена сметка, включително маркет-мейкъри със стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, с изключение на лицата, които извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти, или които предоставят инвестиционни услуги със стокови деривати, квоти за емисии или техните деривати на клиентите или доставчиците на тяхната основна стопанска дейност, следва да не попадат в обхвата на настоящата директива, при условие че тази дейност е допълнителна дейност към тяхната основна стопанска дейност на групово равнище и тази основна стопанска дейност не се състои в предоставянето на инвестиционни услуги по смисъла на настоящата директива или банкови дейности по смисъла на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13), и тя не е маркет мейкинг по отношение на стоковите деривати и посочените лица не прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия. Техническите критерии за определяне на допълнителните дейности към такава основна стопанска дейност следва да бъдат уточнени чрез регулаторни технически стандарти, като се отчитат критериите, определени в настоящата директива.
Тези критерии следва да гарантират, че нефинансовите дружества, които извършват дейност с финансови инструменти в непропорционална степен спрямо равнището на инвестиции в основния си предмет на дейност, попадат в обхвата на настоящата директива. По този начин тези критерии следва да вземат под внимание най-малко необходимостта допълнителните дейности да представляват по-малката част от дейностите на групово равнище, както и размера на тяхната търговска дейност в сравнение с цялостната пазарна търговска дейност в този клас активи. Целесъобразно е, когато задължението за предоставяне на ликвидност на място на търговия се изисква от регулаторните органи в съответствие със законодателството на Съюза или с националните законови, подзаконови и административни разпоредби или от местата на търговия, извършваните операции с цел изпълнение на това задължение да не бъдат включвани в оценката дали дадена дейност е допълнителна.
(21)
За целите на настоящата директива и Регламент (ЕС) № 600/2014, които регулират както извънборсовата, така и борсовата търговия на деривати по смисъла на Регламент (ЕС) № 600/2014, дейностите, които се считат за обективно измерими като намаляващи рисковете, пряко свързани с търговската или финансовата дейност и вътрешногрупови сделки, следва да се разглеждат по начин, последователен с Регламент (ЕС) № 648/2012.
(22)
Лицата, които търгуват със стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, могат да търгуват и с други финансови инструменти като част от дейностите за управление на риска в търговската си финансираща дейност, за да се предпазят от рискове, например рискове, свързани с валутните курсове. Поради това е важно да се поясни, че освобождаванията се прилагат кумулативно. Например, освобождаването по член 2, параграф 1, буква ѝ) може да се използва съвместно с освобождаването по член 2, параграф 1, буква г).
(23)
За да се избегне обаче евентуално неправомерно прилагане на освобождаванията, маркет-мейкърите с финансови инструменти, освен маркет-мейкъри със стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, при условие че настоящата дейност по поддържане на пазара (маркет мейкинг) е спомагателна по отношение на основната им стопанска дейност, разгледана на групово равнище и при условие че те не прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия, следва също да бъдат включени в обхвата на настоящата директива и не следва да се ползват от никакви освобождавания. Лицата, извършващи търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти или прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия, следва също да бъдат включени в обхвата на настоящата директива и не следва да се ползват от никакви освобождавания.
(24)
Търговията за собствена сметка при изпълняване на нареждания на клиенти следва да включва изпълнение на нареждания на различни клиенти на принципа на търговията за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, което следва да бъде считано като действие на възложител и е предмет на разпоредбите на настоящата директива, които обхващат както изпълнение на нареждания от името на клиенти, така и търговия за собствена сметка.
(25)
Изпълнението на нареждания във финансови инструменти, което представлява допълнителна дейност между две лица, чиято основна стопанска дейност на групово равнище не се състои в предоставянето на инвестиционни услуги по смисъла на настоящата директива или банкови дейности по смисъла на Директива 2013/36/ЕС, не следва да се счита за търговия за собствена сметка, когато се изпълняват нареждания на клиенти.
(26)
Под „лица“ в текста следва да се разбират както физически, така и юридически лица.
(27)
Застрахователните предприятия, дейността на които е предмет на съответния мониторинг от компетентните надзорни органи, и които са предмет на Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14), следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива, когато извършват дейностите, посочени в директива 2009/138/ЕО.
(28)
Лицата, които не предоставят услуги на трети лица, но чиято стопанска дейност се състои единствено в предоставянето на инвестиционни услуги на техните предприятия майки, дъщерни предприятия или на други дъщерни предприятия на техните предприятия майки, не следва да попадат в обхвата на настоящата директива.
(29)
Някои местни енергийни структури и някои оператори на промишлени съоръжения, които попадат в обхвата на схемата на ЕС за търговия с емисии, обединяват в пакет и възлагат на външни изпълнители търговските си дейности за обезпечаване на търговски рискове към неконсолидирани дъщерни предприятия. Тези съвместни предприятия не предоставят други услуги и изпълняват абсолютно същите функции като лицата, посочени в съображение 28. С цел да се гарантират равнопоставени условия на конкуренция, съвместните предприятия следва също да бъде възможно да се изключат от обхвата на настоящата директива, ако са притежавани съвместно от местните енергийни структури или оператори, попадащи в обхвата на член 3, буква е) от Директива 2003/87/ЕО, които не предоставят услуги, различни от инвестиционни услуги, на местни енергийни структури или оператори, попадащи в обхвата на член 3, буква е) от Директива 2003/87/ЕО, и при условие че тези местни енергийни структури или оператори бъдат освободени съгласно член 2, параграф 1, буква й), ако извършват сами тези инвестиционни услуги. Обаче за да бъдат осигурени подходящи защитни механизми и за да бъде гарантирана адекватна защита на инвеститорите, държавите членки, които решат да освободят тези съвместни предприятия, следва да ги подлагат на изисквания, които са поне аналогични на установените в настоящата директива, по-конкретно на етапа на лицензирането, при оценката на тяхната репутация, опит и пригодността на всички акционери, при прегледа на условията по първоначално издаване на лиценз, текущия надзор, както и изпълнението на свързаните с дейността задължения.
(30)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги само като допълнителна дейност при осъществяването на професионалната си дейност, следва също да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива, при условие че тази дейност е регулирана и съответните правила не забраняват предоставянето на инвестиционни услуги на допълнително основание.
(31)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги, състоящи се изключително в администрирането на схеми с участието на служители, и които поради това не предоставят инвестиционни услуги на трети лица, не следва да попадат в обхвата на настоящата директива.
(32)
Необходимо е от обхвата на настоящата директива да бъдат изключени централните банки и други органи, които осъществяват подобни функции, както и публични органи, които отговарят или участват при управлението на публичния дълг, чиято концепция включва неговото инвестиране, с изключение на институции, които са частично или изцяло държавни и чиято функция е търговска или такава, свързана с придобиването на участия.
(33)
С цел по-голяма яснота на режима на освобождавания за Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), другите национални органи, изпълняващи подобни функции, както и за органите, участващи в управлението на публичен дълг, е целесъобразно тези освобождавания да се ограничат до органите и институциите, които изпълняват своите функции в съответствие с правото на една държава членка или в съответствие с правото на Съюза, както и за международните органи, в които членуват две или няколко държави членки и които имат за цел мобилизирането на финансиране и осигуряването на финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват тежки финансови проблеми или са заплашени от такива проблеми, като например Европейския механизъм за стабилност.
(34)
Необходимо е от обхвата на настоящата директива да бъдат изключени предприятията за колективно инвестиране и пенсионните фондове, независимо от това дали са координирани на равнището на Съюза, както и депозитарите или ръководителите на такива предприятия, тъй като те са предмет на специфични правила, определени за техните дейности.
(35)
Необходимо е да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива операторите на преносни системи съгласно определението по член 2, параграф 4 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15) или член 2, параграф 4 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16), когато изпълняват своите задължения съгласно посоченото в тези директиви, в Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (17), в Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета (18) или в мрежови кодекси или насоки, приети по силата на тези законодателни актове. В съответствие с тези законодателни актове операторите на преносни системи имат конкретни задължения и отговорности, подлежат на специална сертификация и са под надзора на компетентни за конкретния сектор органи. Операторите на преносни системи следва да се ползват от такова освобождаване и когато използват други лица, които действат като доставчици на услуги от тяхно име, за изпълнение на задачите им съгласно посочените законодателни актове или съгласно мрежови кодекси или насоки, приети по силата на тези регламенти. Операторите на преносни системи следва да не могат да се ползват от такова освобождаване, когато предоставят инвестиционни услуги или извършват дейности с финансови инструменти, включително когато организират платформа за вторична търговия с финансови права за пренос.
(36)
За да се ползва от освобождаванията, предвидени в настоящата директива, заинтересованото лице следва трайно да изпълнява условията, които са определени за такива освобождавания. По-специално, ако лице предоставя инвестиционни услуги или извършва инвестиционни дейности и спрямо него се прилага изключение от настоящата директива поради това, че такива услуги или дейности са допълнителни спрямо основната стопанска дейност на това лице, когато стопанската дейност се разглежда на групово равнище, то спрямо лицето не следва да продължава да се прилага освобождаването, свързано с допълнителните услуги, когато предоставянето на тези услуги или извършването на тези дейности престане да бъде допълнително спрямо основната стопанска дейност на това лице.
(37)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги и/или извършват инвестиционни дейности, които попадат в обхвата на настоящата директива, следва да бъдат обект на лицензиране от техните държави членки по произход, с оглед защитата на инвеститорите и стабилността на финансовата система.
(38)
Кредитните институции, които имат разрешение съгласно Директива 2013/36/ЕС, не следва да се нуждаят от друг лиценз съгласно настоящата директива за предоставянето на инвестиционни услуги или за извършването на инвестиционни дейности. Когато кредитна институция реши да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности, компетентните органи следва да проверяват преди даването на лиценза съгласно Директива 2013/36/ЕС дали тя отговаря на съответните разпоредби на настоящата директива.
(39)
Структурираните депозити, обособили се като вид инвестиционен продукт, не попадат в обхвата на законодателните актове за защита на инвеститорите на равнището на Съюза, докато останалите структурирани инвестиции са обхванати от такива законодателни актове. Следователно е необходимо да се укрепи доверието на инвеститорите, като се унифицира регулаторното третиране на различните предлагани пакети от инвестиционни продукти на дребно, за да се гарантира адекватно ниво на защита на инвеститорите в целия Съюз. Поради това е целесъобразно в обхвата на настоящата директива да се включат структурираните депозити. В тази връзка е необходимо да се поясни, че тъй като структурираните депозити са вид инвестиционен продукт, те не включват депозити, които са обвързани единствено с лихвени проценти, например Euribor или Libor, независимо от това дали лихвените проценти са предварително определени или са фиксирани или променливи. Следователно тези депозити следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива.
(40)
Прилагането на настоящата директива към инвестиционни посредници и кредитни институции, когато те продават или предоставят експертни съвети на клиенти във връзка със структурираните депозити, следва да се разбира като прилагане при техните дейности като посредници за тези продукти, издадени от кредитни институции, които могат да приемат депозити в съответствие с Директива 2013/36/ЕС.
(41)
Централните депозитари на ценни книжа (ЦДЦК) са институции от системно значение за финансовите пазари, които осигуряват първоначалното регистриране на ценните книжа, воденето на сметки, съдържащи емитираните ценни книжа, и сетълмента по практически всички сделки с ценни книжа. ЦДЦК трябва да се регулират специално от правото на Съюза и да са предмет по-конкретно на лицензиране и определени условия за извършване на дейност. Обаче ЦДЦК могат, в допълнение към основните услуги, посочени в правото на Съюза, да предоставят инвестиционни услуги и дейности, които се регулират по настоящата директива.
С цел да се гарантира, че всички субекти, предоставящи инвестиционни услуги и извършващи инвестиционни дейности, подлежат на същата регулаторна рамка, е уместно да се гарантира, че такива ЦДЦК не подлежат на изискванията на настоящата директива относно лицензирането и определени условия за извършване на дейност, но правото на Съюза, уреждащо ЦДЦК като такива, следва да гарантира, че към тях се прилагат разпоредбите на настоящата директива, когато те предоставят инвестиционни услуги или извършват инвестиционни дейности в допълнение към услугите, посочени в правото на Съюза.
(42)
За да се подобри защитата на инвеститорите в Съюза, е уместно да се ограничат условията, при които държавите членки могат да изключат от обхвата на настоящата директива лицата, които предоставят инвестиционни услуги на клиенти, които от своя страна не са защитени съгласно настоящата директива. Целесъобразно е да се изиска от държавите членки да прилагат конкретно изисквания, които са поне аналогични на установените в настоящата директива, по-конкретно при оценка на тяхната репутация, опит и пригодността на всички акционери на етапа на лицензиране, така и при прегледа на условията по първоначално издаване на лиценз, текущия надзор, както и изпълнение на свързаните с дейността задължения.
Освен това лицата, изключени от прилагането на настоящата директива, следва да бъдат обхванати от схема за обезщетение на инвеститорите, призната в съответствие с Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19) или от застраховка за професионална отговорност, гарантираща равностойна закрила на техните клиенти по отношение на случаите, обхванати от посочената Директива.
(43)
Когато инвестиционен посредник не предоставя регулярно една или повече инвестиционни услуги, които не са обхванати от неговия лиценз, или не извършва регулярно една или повече инвестиционни дейности, които не са обхванати от лиценза му съгласно настоящата директива, той не следва да се нуждае от допълнително лицензиране.
(44)
За целите на настоящата директива дейността по приемането и предаването на нарежданията следва да включва и събирането на двама или повече инвеститори, чрез което се осъществява сделка между тези инвеститори.
(45)
Инвестиционните посредници и кредитните институции, които предлагат емитирани от тях финансови инструменти, не следва да бъдат обект на настоящата директива, когато предоставят инвестиционни съвети на клиентите си. За да се премахне несигурността и подобри защитата на инвеститорите, е целесъобразно да се предвиди настоящата директива да се прилага в случаите, при които първичният пазар, инвестиционните посредници и кредитните институции предлагат финансови инструменти, емитирани от тях, без предоставяне на съвети. За тази цел следва да бъде разширено определението на услугата за изпълнение на нареждания от името на клиенти.
(46)
Принципите на взаимно признаване и надзора на държавите членки по произход изискват от компетентните органи на държавите членки да не предоставят или да отменят лиценза, когато фактори като съдържанието на програмите за операциите, географското разпространение или действително извършените дейности ясно показват, че инвестиционният посредник е избрал правната система на държава членка, на територията на която възнамерява да извършва или вече извършва по-голямата част от дейността си, с цел избягване на по-строгите стандарти, които са в сила в друга държава членка. На инвестиционен посредник, който е юридическо лице, следва да се издаде нов лиценз в държавата членка, в която е неговото седалище. На инвестиционен посредник, който не е юридическо лице, следва да бъде издаден лиценз в държавата членка, в която се намира неговото главно управление. В допълнение, държавите членки следва да изискват главното управление на инвестиционния посредник да се намира в неговата държава членка по произход и действително да функционира там.
(47)
С Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (20) бяха предвидени подробни критерии за пруденциална оценка на планираните придобивания в инвестиционен посредник и процедурата за тяхното прилагане. С цел осигуряване на правна сигурност, яснота и предсказуемост по отношение на процеса на оценяване, както и на резултатите от него е целесъобразно да се потвърдят критериите и процесът на пруденциална оценка, предвидени в посочената Директива.
По-конкретно компетентните органи следва да оценяват пригодността на кандидат-приобретателя и финансовата стабилност на планираното придобиване спрямо следните критерии: репутацията на кандидат-приобретателя; репутацията и опита на всяко лице, което ще ръководи дейността на инвестиционния посредник в резултат на планираното придобиване; финансовата стабилност на кандидат-приобретателя; дали инвестиционният посредник ще продължава да спазва пруденциалните изисквания по настоящата директива и по останалите директиви, по-конкретно по Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (21) и по Директива 2013/36/ЕС; дали съществуват обективни основания за подозрение, че се извършва, било е извършено или е имало опит за извършване на изпиране на пари или финансиране на тероризма по смисъла на член 1 от Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22) или че осъществяването на планираното придобиване би увеличило риска от това.
(48)
Инвестиционен посредник, който има лиценз в неговата държава членка по произход, следва да има право да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности в целия Съюз, без да има нужда от отделен лиценз от компетентния орган на държавата членка, в която той желае да предоставя тези услуги или да извършва тези дейности.
(49)
Тъй като някои инвестиционни посредници са освободени от определени задължения, наложени от Директива 2013/36/ЕС, те следва да бъдат задължени да имат или минимална сума капитал или професионална застраховка срещу загуби или комбинация от двете. Преизчисляването на сумите на тази застраховка следва да вземе предвид преизчисленията, направени в рамките на Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (23). Това конкретно третиране за целите на капиталовата адекватност не следва да засяга каквито и да е решения относно подходящото третиране на тези посредници съгласно бъдещи изменения на правото на Съюза относно капиталовата адекватност.
(50)
Тъй като обхватът на пруденциалното регулиране за ограничаване на риска следва да бъде ограничен до тези субекти, които по силата на това, че водят търговска книга по занятие, представляват източник на насрещен риск за другите участници на пазара, от обхвата на настоящата директива следва да бъдат изключени субектите, които извършват търговия за собствена сметка с финансови инструменти, освен стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, при условие че те не са маркет-мейкъри, не действат за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти, не са членове или участници на регулиран пазар или МСТ, нямат директен електронен достъп до място на търговия и не прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия.
(51)
С оглед на защитата на собствеността на инвеститорите и другите подобни права по отношение на ценни книжа, както и техните права по отношение на средства, поверени на посредник, тези права следва по-специално да бъдат разграничавани от правата на посредника. Този принцип обаче не следва да възпрепятства посредника да осъществява стопанска дейност от негово собствено име, но за сметка на инвеститорите, когато това се изисква от самия характер на сделката и инвеститорите са съгласни, например заемане на акции.
(52)
Изискванията относно защитата на клиентските активи са основен инструмент за защита на клиентите при извършването на услуги и дейности. Тези изисквания може да не бъдат прилагани, когато цялата собственост върху средствата и финансовите инструменти е прехвърлена на инвестиционен посредник за обезпечаване на настоящи или бъдещи задължения, независимо дали те са действителни, условни или вероятни. Тази по-общо формулирана възможност може да създаде несигурност и да застраши ефективността на изискванията относно опазването на активите на клиента. Ето защо е целесъобразно поне по отношение на активите на непрофесионалните клиенти да бъде ограничена възможността инвестиционните посредници да сключват споразумения за финансово обезпечение с прехвърлително действие, определени в Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (24), с цел обезпечаване или покриване на своите задължения.
(53)
Необходимо е да се засили ролята на ръководните органи на инвестиционните посредници, на регулираните пазари и на доставчиците на услуги за докладване на данни, за да се гарантира тяхното стабилно и разумно управление, насърчаване на целостта на пазара и защита на интереса на инвеститорите. Във всеки един момент ръководният орган на инвестиционния посредник, на регулираните пазари и на доставчиците на услуги за докладване на данни следва да отделя достатъчно време и да притежава необходимите съвкупни знания, умения и опит, които му позволяват да разбира дейността на дружеството, включително основните рискове. Следователно, за да се избегне груповото мислене и да се улесни независимостта на становищата и конструктивната критика, в ръководните органи следва да има такова разнообразие по отношение на възраст, пол, географски произход, образование и професионален опит, осигуряващо представянето на разнообразни мнения и опит. Представителството на служителите и работниците в ръководните органи би могло също да се разглежда като положителен начин за насърчаване на многообразието чрез прибавянето на ключова гледна точка и реално познаване на вътрешното функциониране на дружествата. Следователно разнообразието следва да бъде един от критериите за състава на ръководните органи. Политиката на дружествата за назначаването на персонал като цяло също следва да отразява аспекта на разнообразието. Така например тази политика следва да насърчава дружествата да подбират кандидати от списъци с предварително подбрани кандидати от двата пола. За да бъде постигнат съгласуван подход към корпоративното управление, е желателно изискванията за инвестиционните посредници да бъдат приведени в максимално съответствие с изискванията, включени в Директива 2013/36/ЕС.
(54)
За да бъде упражняван ефективен надзор и контрол върху дейностите на инвестиционните посредници, регулираните пазари и доставчиците на услуги за докладване на данни, ръководният орган следва да бъде отговорен и подотчетен за общата стратегия на дружеството, като се взема предвид дейността и рисковият профил на дружеството. В рамките на отделните стопански цикли на дружеството ръководният орган следва да поеме ясни отговорности при установяването и определянето на стратегическите цели, стратегията по отношение на риска и вътрешната организация на дружеството, при одобрението на неговата вътрешна организация, включително критериите за подбор и обучение на персонала, при ефективния надзор върху висшето ръководство, при определянето на цялостната политика за предоставяне на услуги и дейности, включително възнаграждение на лицата, които отговарят за продажбите, и одобряване на нови продукти преди предлагането им на клиентите. Чрез периодичен мониторинг и оценка на стратегическите цели на дружествата, на вътрешната им организация и на техните политики за предоставяне на услуги и дейности следва да се гарантира постоянната им способност за осъществяване на стабилно и разумно управление в подкрепа на целостта на пазара и защитата на инвеститорите. Съвместяването на твърде голям брой директорски длъжности би попречило на член на ръководния орган да отделя достатъчно време за изпълнение на тази роля на наблюдение и контрол.
Поради това е необходимо да се ограничи броят на директорските длъжности, които член на ръководния орган на дадено дружество може да изпълнява едновременно в различни субекти. Въпреки това директорските длъжности в организации, които не преследват основно търговски цели, като организациите с нестопанска цел или благотворителните организации, не следва да се вземат предвид за целите на прилагането на такова ограничение.
(55)
В държавите членки се използват различни системи за управление. В повечето случаи се използва едностепенна или двустепенна система на управление. Определенията, използвани в настоящата директива, са предназначени да обхванат всички съществуващи системи, без да се дава приоритет на някоя конкретна система. Определенията са чисто функционални и са предназначени за установяване на правила, имащи за цел да се постигне определен резултат, независимо от националното дружествено право, приложимо за дадена институция във всяка държава членка. Поради това определенията следва да не възпрепятстват общото разпределяне на компетентностите в съответствие с националното дружествено право.
(56)
Разширяващият се обсег на дейности, които много инвестиционни посредници предприемат едновременно, повиши потенциала за конфликти на интереси между тези различни дейности и интересите на техните клиенти. Поради това е необходимо да се предвидят правила, които да гарантират, че такива конфликти няма да засягат по неблагоприятен начин интересите на техните клиенти. Посредниците имат задължението да предприемат ефективни стъпки за установяване, предотвратяване или овладяване на конфликти на интереси и за максимално смекчаване на потенциалното въздействие на тези рискове. Когато все пак е налице остатъчен риск от ощетяване на интересите на клиента и преди да започне извършването на дейност от негово име, на клиента следва да бъде дадено ясно обяснение на общия характер и/или източниците на конфликти на интереси и на предприетите действия за смекчаване на тези рискове.
(57)
Директива 2006/73/ЕО на Комисията (25) позволява на държавите членки в рамките на организационните изисквания към инвестиционните посредници да изискват записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти. Записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти, е съвместимо с Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата) и е оправдано с цел засилване на защитата на инвеститорите, подобряване на наблюдението на пазара и увеличаване на правната сигурност в интерес както на инвестиционните посредници, така и на техните клиенти. Значението на тези записи също беше посочено в отправените към Комисията технически съвети, публикувани от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа на 29 юли 2010 г. Тези записи следва да гарантират, че са налице доказателства, с които да се удостоверят условията по всички дадени от клиентите нареждания и тяхното съответствие с извършените от инвестиционните посредници сделки, както и за да се установи всяко поведение, което може да има отношение към пазарни злоупотреби, включително когато посредниците извършват търговия за собствена сметка.
За тази цел е необходимо записването на всички разговори с участието на представители на инвестиционния посредник, когато той извършва или възнамерява да извършва търговия за собствена сметка. Когато клиентите съобщават нареждания по други канали, различни от телефон, тези съобщения следва да се правят на траен носител, като например пощенски писма, факсове, имейли, документи за нареждания, направени от клиенти по време на срещи. Например, съдържанието на съответните преки разговори с клиент би могло да бъде записано в писмен протокол или бележки. Такива нареждания следва да се смятат за равностойни на нарежданията, получени по телефона. При изготвянето на протоколи на преки разговори с клиенти държавите членки следва да гарантират наличието на подходящи защитни механизми, за да се гарантира, че клиентът не претърпява загуба поради неточно изготвяне на протокола, отразяващ комуникацията между страните. В тези защитни механизми не следва да се предполага каквато и да била отговорност от страна на клиента.
За да се гарантира правната сигурност по отношение на обхвата на това задължение, е целесъобразно то да се прилага за всяко оборудване, осигурено от посредника или което посредникът е получил разрешение да използва, както и да се изисква от инвестиционните посредници да предприемат нужните стъпки, за да не се допуска използването на частно оборудване във връзка със сделките. Тези записи следва да бъдат предоставени на разположение на компетентните органи при изпълнението на техните надзорни задачи и изпълнението на действията по прилагане по настоящата директива и по Регламент (ЕС) № 600/2014, Регламент (ЕС) № 596/2014 и Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (26), за да се оказва помощ на компетентните органи при установяването на случаи на поведение, което не е в съответствие с правната рамка, регулираща дейността на инвестиционните посредници. Достъп до тези записи следва да имат и инвестиционните посредници и клиентите, с цел да се удостовери развитието на техните взаимоотношения по отношение на дадените от клиентите нареждания и извършените от посредниците сделки. Поради това е целесъобразно в настоящата директива да бъдат предвидени общоприложими принципи относно записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти.
(58)
В съответствие със заключенията на Съвета относно укрепването на европейския финансов надзор от юни 2009 г. и с цел да се допринесе за утвърждаването на единен наръчник за финансовите пазари в Съюза и за постигане на по-справедливи условия на равнопоставеност за държавите членки и участниците на пазара, по-широка защита на инвеститорите и по-ефективен надзор и изпълнение, Съюзът се ангажира да сведе до минимум, когато е целесъобразно, правото на държавите членки да прилагат по своя преценка правото в областта на финансовите услуги в рамките на Съюза. В допълнение към въведения с настоящата директива общ режим за записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти, е целесъобразно да бъде ограничено правото на компетентните органи в определени случаи да делегират надзорни функции, както и правото на преценка по отношение на изискванията, приложими спрямо обвързаните агенти и отчетите на клоновете.
(59)
Технологиите в областта на търговията претърпяха съществено развитие през последното десетилетие и понастоящем са широко използвани от участниците на пазара. Към днешна дата участниците на пазара ползват алгоритмична търговия, при която компютърен алгоритъм определя автоматично елементите на нареждането при ограничена или нулева човешка намеса. Рисковете, произтичащи от алгоритмична търговия, следва да бъдат регулирани. Обаче използването на алгоритми при обработката на изпълнените сделки след сключване на сделките не представлява алгоритмична търговия. Инвестиционен посредник, който извършва алгоритмична търговия при изпълнението на стратегия за поддържане на пазара (маркет мейкинг), следва да извършва този маркет мейкинг без прекъсване в продължение на определен период от работното време на мястото на търговия. Регулаторните технически стандарти следва да разясняват какво представлява определен период от работното време на мястото на търговия, като се гарантира, че такъв определен период е значителен в сравнение с общия размер на работно време, като отчитат ликвидността, мащаба и характера на специфичния пазар и характеристиките на търгувания финансов инструмент.
(60)
Инвестиционните посредници, които извършват алгоритмична търговия при изпълнението на стратегия за маркет мейкинг, следва да разполагат с подходящите системи и контрол за тази дейност. Такава дейност следва да бъде разбирана по начин, специфичен за нейния контекст и цел. Поради това определението на такава дейност е независимо от определения, като например това за „дейности по поддържане на пазара“ в Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета (27).
(61)
Високочестотната алгоритмична търговия е вид алгоритмична търговия, при която системата за търговия извършва високоскоростен анализ на пазарните данни или сигнали, в резултат на който голям брой нареждания биват изпратени или актуализирани за много кратък период от време. По-специално високочестотната алгоритмична търговия може да съдържа елементи като иницииране, генериране, насочване и изпълнение на нареждане, които се определят от системата без човешка намеса за всяка отделна сделка или нареждане, кратък срок за откриване и закриване на позиции, висок дневен оборот по портфейла, високо съотношение на нарежданията към сделките в рамките на деня и приключване на търговския ден при позиция, близка до или равна на нула. Сред характеристиките на високочестотната алгоритмична търговия са голям брой съобщения в рамките на деня, които могат да се състоят от нареждания, котировки или отменяне на нареждания. Когато се определя какво се разбира под голям брой съобщения в рамките на деня, следва да се имат предвид самоличността на клиент, който всъщност стои зад тази дейност, продължителността на периода за наблюдение, съпоставката с цялостната пазарна дейност през същия период и относителната концентрация или фрагментация на дейността. Високочестотната алгоритмична търговия се използва предимно от търговците, ползващи за търгуване със собствения си капитал, и сама по себе си не представлява стратегия, а по-скоро високотехнологично приложение в подкрепа на по-традиционните стратегии за търговия, като например маркет мейкинг или арбитраж.
(62)
Техническият напредък позволи високочестотната търговия и развитието на моделите на стопанска дейности. Високочестотната търговия се улеснява от съвместното ползване на съоръженията на участниците на пазара в непосредствена близост до основния софтуерен компонент на дадено място на търговия. За да се гарантират условия за справедлива търговия по установения ред, е важно от местата на търговия да се изиска да предоставят такива услуги за съвместно ползване на недискриминационна, справедлива и прозрачна основа. Използването на технологии увеличи скоростта, капацитета и сложността на начина, по който търгуват инвеститорите. То също така позволи на участниците на пазара да предлагат на своите клиенти пряк електронен достъп до пазарите чрез използването на системи за търговия, пряк достъп до пазарите или чрез спонсориран достъп. Въздействието на търговските технологии върху пазара и участниците на пазара беше като цяло благоприятно и осигури възможности за по-широко участие на пазарите, по-голяма ликвидност, по-тесни маржини, по-ниска краткосрочна променливост и по-ефективно изпълнение на клиентските нареждания. При все това технологиите на търговия също така породиха редица потенциални рискове, включително по-висок риск от претоварване на системите на местата на търговия вследствие на големите обеми нареждания, рискове от дублиране или генериране на погрешни нареждания при алгоритмичната търговия или от други неизправности, които биха могли да доведат до смущения във функционирането на пазара.
В допълнение при системите за алгоритмична търговия съществува риск от прекомерна реакция на други пазарни събития, която може да увеличи променливостта, ако на пазара вече се наблюдават затруднения. И накрая, алгоритмичната търговия или способите на високочестотна алгоритмична търговия могат, като всяка друга форма на търговия, да доведат до някои форми на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014. Високочестотната търговия може също, поради информационното предимство за участниците, извършващи високочестотна търговия, да подтикне инвеститорите да изберат да извършват търговия на места, където те могат да избегнат взаимодействието с участници, извършващи високочестотна търговия. Целесъобразно е способите на високочестотна алгоритмична търговия, които разчитат на определени специфични характеристики, да бъдат подложени на специален регулаторен надзор. Въпреки че това са основно способи, които разчитат на търговия за собствена сметка, такъв надзор следва също да се прилага, когато изпълнението на способа е структурирано по такъв начин, че да се избегне изпълнението за собствена сметка.
(63)
Най-доброто средство за ограничаване на тези потенциални рискове от нарасналото използване на технологии представлява комбинация от мерки и специфични проверки на риска, насочени към посредниците, които ползват алгоритмична търговия или способи за високочестотна алгоритмична търговия, тези, които осигуряват пряк електронен достъп, и други мерки, насочени към операторите на местата на търговия, до които тези посредници имат достъп. С цел засилване на устойчивостта на пазарите в контекста на технологичното развитие посочените мерки следва да се отразяват и да се основават на техническите насоки, издадени от Европейския надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (28) през февруари 2012 г. относно системите и контрола за автоматизирана търговия за търговски платформи, инвестиционни посредници и компетентни органи (ESMA/2012/122). Желателно е да се гарантира, че всички посредници, извършващи високочестотна алгоритмична търговия, биват лицензирани. Този лиценз следва да подсигури, че посредници са обект на организационните изисквания по настоящата директива и че те подлежат на надлежен надзор. Субектите обаче, които са лицензирани и подлежат на надзор съгласно правото на Съюза, регламентиращо финансовия сектор, и които са освободени от прилагането на настоящата директива, но които използват алгоритмична търговия или способи за високочестотна алгоритмична търговия, не следва да бъдат задължавани да получават лиценз съгласно настоящата директива и следва да подлежат единствено на мерките и проверките, насочени към отстраняване на специфични рискове, произтичащи от тези видове търговия. В тази връзка ЕОЦКП следва да играе важна роля на координатор при определяне на подходящ размер на минималната стъпка на котиране с цел гарантиране на установен пазарен ред на равнището на Съюза.
(64)
Както инвестиционните посредници, така и местата на търговия следва да разполагат с устойчиви мерки, с които да се гарантира, че алгоритмичната търговия или способи на високочестотна алгоритмична търговия няма да доведат до смущения във функционирането на пазара и не могат да се използват с цел злоупотреби. Местата на търговия следва още да гарантират, че техните системи за търговия са устойчиви и целесъобразно изпитани, за да се справят с нарасналия брой нареждания или пазарни сътресения, както и че местата на търговия разполагат с механизми за временно преустановяване или ограничаване на търговията при внезапни и неочаквани промени на цените.
(65)
Необходимо е също така да се гарантира, че структурите за определяне на такси на местата на търговия са прозрачни, недискриминационни и справедливи и че не са организирани по начин, който да насърчава нарушаването на установените пазарни условия. Следователно е целесъобразно на местата на търговия да бъде разрешено да коригират таксите си за отменени нареждания според времето, през което едно нареждане е било в сила, преди да бъде отменено, и да приспособяват таксите за всеки финансов инструмент, за който те са приложими. Държавите членки следва също така да могат да разрешават на местата на търговия да налагат по-високи такси за изпълняване на нареждания, които впоследствие са отменени, или за участници, които изпълняват голям процент отменени нареждания, както и за тези, които използват способ на високочестотна алгоритмична търговия, за да отразява допълнителната тежест върху капацитета на системата, без непременно от това да се възползват други участници на пазара.
(66)
В допълнение към мерките, свързани със способите на алгоритмична и високочестотна алгоритмична търговия, е целесъобразно да бъде забранено предоставянето на пряк електронен достъп до пазарите от страна на инвестиционните посредници за техните клиенти, когато този достъп не подлежи на подходящи системи и проверки. Независимо от формата на предоставения пряк електронен достъп, посредниците, които предоставят такъв достъп, следва да оценяват и проверяват пригодността на клиентите, които използват тази услуга, и да гарантират, че ползването на тази услуга подлежи на съответните мерки за контрол и че тези посредници запазват отговорността за търговията, представена от техните клиенти чрез използването на техните системи или чрез използването на техните търговски кодове. Целесъобразно е конкретните организационни изисквания по отношение на тези нови форми на търговия да бъдат по-подробно разписани в регулаторни технически стандарти. Това следва да гарантира, че при необходимост изискванията могат да бъдат изменени, което ще позволи да бъдат отчетени бъдещите нововъведения и промени в тази област.
(67)
За да се осигури ефективен надзор и да се даде възможност на компетентните органи да вземат своевременно нужните мерки срещу погрешни или измамни стратегии за алгоритмична търговия, е необходимо всички нареждания, генерирани при алгоритмичната търговия, да бъдат обозначавани. По този начин компетентните органи следва да имат възможност да засичат и различават нареждания, произтичащи от различни алгоритми и да реконструират и оценяват по ефикасен начин стратегиите на търговците, занимаващи се с алгоритмична търговия. Това следва да намали риска от колебание при установяването от коя алгоритмична стратегия или търговец произтича дадено нареждане. Обозначаването позволява на компетентните органи да противодействат ефикасно и ефективно на стратегии за алгоритмична търговия, които използват злоупотреби или излагат на риск нормалното функциониране на пазара.
(68)
За да се гарантира запазването на целостта на пазара в контекста на технологичното развитие на финансовите пазари, ЕОЦКП следва редовно да изисква информация от национални експерти относно развитието, свързано с технологията на търговия, включително и високочестотна търговия и нови практики, които биха могли да представляват пазарна злоупотреба, с цел да се установяват и насърчават ефективните стратегии за предотвратяване и преодоляване на такива злоупотреби.
(69)
Понастоящем в Съюза функционират множество места на търговия, на голяма част от които се търгуват идентични финансови инструменти. За да бъдат преодолени потенциалните рискове за интересите на инвеститорите, е необходимо да се формализират и допълнително съгласуват процесите, свързани с последствията върху дейността на други места на търговия, които биха настъпили, ако даден инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, реши временно да спре или да отстрани от търговия определен финансов инструмент. С оглед на правната сигурност и адекватното разрешаване на конфликти на интереси, когато се взема решение за временно спиране или за отстраняване от търговия на финансови инструменти, следва да се гарантира, че ако даден инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, спре да търгува поради неспазване на правилата им, останалите се съобразяват с това решение, ако компетентните органи преценят така, освен ако продължаването на търговията може да бъде оправдано от извънредни обстоятелства. Освен това е необходимо да се формализира и подобри обменът на информация и сътрудничеството между компетентните органи по отношение на спирането или отстраняването от търговия на финансови инструменти на дадено място на търговия. Тези договорености следва да бъдат прилагани по такъв начин, че местата на търговия да бъдат възпрепятствани да използват с търговска цел информация, предоставена в контекста на спирането или отстраняването на финансов инструмент от търговия.
(70)
На нарасналия брой инвеститори, които участват на финансовите пазари, се предлага по-сложен и широк набор от услуги и инструменти, което налага осигуряването на необходимата степен на хармонизация, гарантираща на инвеститорите високо ниво на защита в целия Съюз. При приемането на Директива 2004/39/ЕО нарастващата зависимост на инвеститорите от лични препоръки наложи включването на инвестиционните съвети като инвестиционна услуга, подлежаща на лицензиране и специфични изисквания при предоставяне. Тъй като личните препоръки продължават да бъдат важен фактор за клиентите, а финансовите инструменти и услуги стават все по-сложни, подобряването на защитата на инвеститорите налага по-стриктното съблюдаване на свързаните с дейността задължения.
(71)
Държавите членки следва да гарантират, че инвестиционните посредници действат в съответствие с най-добрите интереси на своите клиенти и че са в състояние да изпълняват задълженията си по настоящата директива. Съответно инвестиционните посредници следва да разбират характеристиките на финансовите инструменти, които се предлагат или препоръчват, и да установяват и осъществяват преглед на ефективни политики и мерки, за да идентифицират категорията на клиентите, на които ще бъдат предоставяни продукти и услуги. Държавите членки следва да гарантират, че инвестиционните посредници, които създават финансови инструменти, гарантират, че тези продукти са създадени според потребностите на определен целеви пазар на крайни клиенти в съответни категории клиенти, предприемат разумни стъпки, за да гарантират, че финансовите инструменти се предоставят на определения целеви пазар и правят периодичен преглед на определянето на целевия пазар и на характеристиките на продуктите, които те предлагат. Инвестиционните посредници, които предлагат или препоръчват на клиенти финансови инструменти, които не са създадени от тях, също следва да разполагат с подходящи процедури за получаване и разбиране на съответната информация относно процеса на одобрение на продукта, включително във връзка с определения целеви пазар и характеристиките на продукта, който те предлагат или препоръчват. Това задължение следва да се прилага, без да се засяга каквато и да е оценка на целесъобразността или уместността, която ще бъде извършена впоследствие от инвестиционния посредник при предоставянето на инвестиционни услуги на всеки клиент, въз основа на неговите лични потребности, характеристики и цели.
За да се гарантира, че финансови инструменти ще бъдат предлагани или препоръчвани само когато това е в интерес на клиента, инвестиционните посредници, които предлагат или препоръчват продукта, създаден от посредници, които не подлежат на изискванията за управление на продукта, посочени в настоящата директива, или създаден от дружества от трета държава, следва също да имат подходящи договорености за получаване на достатъчна информация относно финансовите инструменти.
(72)
За да могат инвеститорите да получат цялата им необходима информация, е целесъобразно от инвестиционните посредници, които предоставят инвестиционни съвети, да бъде изисквано да разкриват цената на предоставяните съвети, да разясняват основанието на предоставяните от тях съвети, по-специално гамата от продукти, които те включват в личните препоръки към клиентите, дали инвестиционният съвет се предоставя независимо и дали клиентите получават периодична оценка доколко препоръчаните им финансови инструменти са подходящи за тях. Уместно е също така инвестиционните посредници да бъдат задължени да мотивират пред своите клиенти причините за предоставените им съвети.
(73)
За да бъде допълнена регулаторната рамка относно предоставянето на инвестиционни съвети, като същевременно бъде запазено правото на избор на инвестиционните посредници и клиентите, е целесъобразно да се установят изисквания за тази услуга, в случаите когато посредниците информират клиентите си, че услугата се предоставя независимо. Когато съветите се предоставят независимо, преди да бъде направена лична препоръка следва да се оценява достатъчно широка гама от продукти на различни доставчици. Не е задължително консултантът да прави оценка на инвестиционни продукти, предлагани от всички доставчици на продукти или емитенти, а гамата от финансови инструменти не следва да се ограничава до финансовите инструменти, емитирани или предоставяни от субекти, които са тясно свързани с инвестиционния посредник или имат други правни или икономически отношения с него, като например договорни отношения, които са толкова близки, че да могат да повлияят на независимостта на предоставяните съвети.
(74)
За да се подобри защитата на инвеститорите и увеличи прозрачността на получаваната от клиентите услуга, е целесъобразно също така да бъде допълнително ограничена възможността предприятията, предоставящи независими инвестиционни съвети или извършващи управление на портфейл, да приемат или задържат такси, комисиони или други парични или непарични възнаграждения от трети лица, и особено от емитенти или доставчици на продукти. Това предполага, че всички такси, комисиони и други парични възнаграждения, изплатени или предоставени от трета страна, трябва да бъдат върнати изцяло на клиента във възможно най-кратък срок след получаване на тези плащания от посредника и на посредника не следва да се разрешава да приспада плащания на трети страни от таксите, дължими от клиента на посредника. Клиентът следва да бъде точно и, когато е уместно, периодично уведомяван за всички такси, комисиони и ползите, които посредникът е получил във връзка с инвестиционна услуга, предоставена на клиента и прехвърлена към него. Посредниците, предоставящи независими съвети или управление на портфейл, следва също така да установят политика, като част от своите организационни изисквания, на гарантиране, че получените плащания на трети страни се отпускат и прехвърлят на клиентите. Следва да бъдат допускани единствено незначителни непарични възнаграждения, при условие че те са ясно разкрити на клиента, че те са в състояние да допринасят за подобряване на качеството на предоставяната услуга и че те не накърняват или няма вероятност да накърнят способността на инвестиционните посредници да действат в най-добрия интерес на своите клиенти.
(75)
При предоставяне на инвестиционни съвети на независима основа и на услуги за управление на портфейл таксите, комисионите или непаричните възнаграждения, изплатени или предоставени от дадено лице от името на клиента, следва да бъдат разрешени само доколкото на лицето е известно, че тези плащания са направени от името на това лице и че количеството и честотата на всяко плащане се договаря между клиента и инвестиционния посредник и не се определят от трета страна. Случаите, които биха удовлетворили това изискване, включват случаите, когато даден клиент плаща пряко издадена от посредника фактура или когато тази фактура се плаща от независима трета страна, която няма връзка с инвестиционния посредник по отношение на инвестиционната услуга, предоставяна на клиента, и действа единствено по инструкции на клиента, както и случаите, когато клиентът договаря такса за услуга, предоставяна от инвестиционния посредник, и заплаща съответната такса. Обикновено това се отнася до счетоводители или адвокати, работещи с ясни инструкции за плащане, дадени от клиента, или когато лицето играе роля единствено на посредник при плащането.
(76)
В настоящата директива се предвиждат условия и процедури, които държавите членки следва да изпълняват, в случай че планират да наложат допълнителни изисквания. Тези изисквания могат да включват забрана или допълнително ограничаване на предлагането или приемането на такси, комисиони или други парични или непарични облаги от трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с предоставянето на услугата на клиентите.
(77)
За да бъдат потребителите още по-добре защитени, е целесъобразно да се гарантира, че инвестиционните посредници не предоставят възнаграждения или не оценяват резултатите от работата на своите служители по начин, който противоречи на задължението на посредника да работи по най-добър начин в интерес на своите клиенти, като например чрез възнаграждение, продажбени цели или други, които стимулират препоръчването или продажбата на определен финансов инструмент, когато друг продукт може да отговаря по-добре на потребностите на клиента.
(78)
При наличие на достатъчна информация във връзка с разходите и свързаните с тях такси или относно рисковете по отношение на финансовия инструмент и когато тази информация се предоставя в съответствие с друго право на Съюза, тази информация следва да се счита за подходяща за целите на предоставяне на информация на клиентите по силата на настоящата директива. Въпреки това инвестиционните посредници или кредитните институции, които предлагат този финансов инструмент, следва да информират допълнително клиентите си за всички други разходи и свързаните с тях такси, отнасящи се до предоставяните от тях инвестиционни услуги във връзка с този финансов инструмент.
(79)
Предвид сложността и непрекъснатите нововъведения при създаването на инвестиционните продукти е важно да се гарантира също така, че служителите, които предоставят съвети или продават инвестиционни продукти на непрофесионални клиенти, притежават необходимите знания и компетентност по отношение на предлаганите продукти. Инвестиционните посредници следва да дадат на своите служители достатъчно време и средства, за да придобият това знание и тази компетентност и да ги прилагат при предоставянето на услуги за клиентите.
(80)
На инвестиционните посредници е позволено да предоставят инвестиционни услуги, които се състоят само в изпълнение и/или в приемане и предаване на нареждания на клиенти, без да е необходимо да получават информация относно знанията и опита на клиента, за да бъде оценено доколко услугата или финансовия инструмент са подходящи за клиента. Тъй като тези услуги предполагат съответно намаляване на защитата на клиента, е целесъобразно условията за тяхното предоставяне да бъдат оптимизирани. Конкретно е необходимо да се премахне възможността тези услуги да бъдат предоставяни във връзка със спомагателни услуги, състоящи се в отпускане на кредити или заеми на инвеститори, позволяващи им изпълнение на сделка, в която участва инвестиционният посредник, тъй като това увеличава сложността на сделката и затруднява разбирането на свързания с нея риск. Също така е целесъобразно да се определят по-добре критериите за подбор на финансовите инструменти, обхванати от тези услуги, с цел да се изключат определени финансови инструменти, включително тези, които включват деривативен инструмент или имат структура, която затруднява клиента да разбере свързания риск, дялове в предприятия, които не са предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (предприятия за колективно инвестиране, които не са ПКИПЦК) и структурираните ПКИПЦК, както са посочени во член 36, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 583/2010 на Комисията (29). Третирането на някои ПКИПЦК като комплексни продукти следва да не засяга бъдещото право на Съюза, определящо обхвата и правилата, приложими към такива продукти.
(81)
Практиките на кръстосани продажби са разпространена практика за доставчиците на финансови услуги на дребно в целия Съюз. Те могат да осигуряват предимства на непрофесионалните клиенти, но също и да породят практики, при които интересите на клиента не биват адекватно отчитани. Например някои форми на кръстосани продажби, при които конкретно се практикува обвързване на две или повече продавани в пакет финансови услуги, като поне едната от тях не може да бъде получена поотделно, могат да нарушат конкуренцията и да окажат отрицателно въздействие върху мобилността и възможността на клиентите да направят информиран избор. Пример за такава обвързваща практика може да бъде изискването за откриване на текущи сметки, когато инвестиционната услуга се предоставя на непрофесионален клиент. И макар практиките, при които две или повече финансови услуги се продават в пакет, но всяка от услугите може да бъде закупена и поотделно, също да нарушават конкуренцията и да оказват отрицателно въздействие върху мобилността на потребителите и възможността на клиентите да направят информиран избор, те поне оставят възможност за избор на клиента и съответно са по-безопасни за съблюдаването от инвестиционните посредници на техните задължения по настоящата директива. Използването на такива практики следва да бъде внимателно проучено, за да се насърчи конкуренцията и възможностите за избора на потребителите.
(82)
При предоставянето на инвестиционен съвет инвестиционният посредник следва да посочи в писмено изявление как предоставените препоръки отговарят на предпочитанията, потребностите и други характеристики на непрофесионалния клиент. Декларацията следва да бъде предоставена на траен носител, включително в електронна форма. Отговорността за извършване на оценката на пригодност и за предоставяне на клиента на точен доклад за пригодността се поема от инвестиционния посредник и следва да бъдат въведени подходящи защитни механизми, за да се гарантира, че клиентът не търпи загуба в резултат на доклада, представящ по неточен или несправедлив начин личната препоръка, включително как предоставената препоръка е подходяща за клиента и недостатъците на препоръчания начин на действие.
(83)
Когато определя какво означава информацията да се предостави достатъчно рано преди изтичането на краен срок, указан в настоящата директива, инвестиционният посредник следва да отчита при преценката си за наложителността на ситуацията, че е необходимо клиентът да разполага с достатъчно време, за да прочете и разбере информацията преди да вземе инвестиционно решение. Вероятно е даден клиент да се нуждае от повече време за преглед на информация относно комплексен или непознат продукт или услуга, както и за продукт или услуга, с които няма опит, в сравнение с клиент, който разглежда по-опростен или познат продукт или услуга или който разполага с предишен опит в тази област.
(84)
Нищо в настоящата директива не следва да задължава инвестиционните посредници да предоставят незабавно и едновременно цялата изисквана информация относно инвестиционния посредник, финансовите инструменти, разходите и свързаните с тях такси или относно съхраняването на финансовите инструменти или средствата на клиента, при условие че те спазват общото задължение за предоставяне на съответната информация достатъчно рано преди изтичането на указания в настоящата директива срок. При условие че информацията е съобщена на клиента достатъчно рано преди предоставянето на услугата, нищо в настоящата директива не задължава посредниците да я предоставят било отделно или като включат информацията в споразумение с клиента.
(85)
Дадена услуга следва да се счита за предоставена по инициатива на клиента, доколкото клиентът я изисква в отговор на персонифицирано съобщение от или от името на предприятието към конкретно този клиент, което съдържа покана или е предназначено да повлияе на клиента по отношение на специфичен финансов инструмент или специфична сделка. Една услуга може да се счита за предоставена по инициатива на клиента, независимо от това дали клиентът я изисква на основата на съобщение, съдържащо промоция или оферта на финансови инструменти, направена по какъвто и да е начин и която е принципна по своя характер и е адресирана към обществеността или към по-голяма група или категория клиенти или потенциални клиенти.
(86)
Една от целите на настоящата директива е защитата на инвеститорите. Мерките за защита на инвеститорите следва да бъдат адаптирани към особеностите на всяка категория инвеститори (непрофесионални, професионални и контрагенти). За по-висока ефективност на регулаторната рамка, приложима при предоставянето на услуги на всички посочени категории клиенти, е целесъобразно ясно да се посочи, че при взаимоотношенията с клиенти се съблюдават принципи за честни, безпристрастни и професионални действия и задължения за коректност, яснота и незаблуждаване.
(87)
Инвестиции, които включват застрахователни договори, биват често предлагани на потребителите като потенциални алтернативи или заместители на финансовите инструменти, предмет на настоящата директива. За да бъде осигурена последователна защита на непрофесионалните клиенти и за да бъде гарантирана равнопоставеност между подобни продукти, е важно основаващите се на застраховане инвестиционни продукти да подлежат на подходящи изисквания. Като се има предвид, че изискванията за защита на инвеститорите в настоящата директива следва да се прилагат в еднаква степен към инвестициите, извършвани съгласно договори за застраховане, техните различни пазарни структури и характеристиките на продуктите правят по-уместно подробните изисквания да бъдат изложени в текущото преразглеждане на Директива 2002/92/ЕО, а не в настоящата директива. Бъдещото право на Съюза, регулиращо дейността на застрахователните посредници и застрахователните предприятия, следва в този контекст да гарантира по подходящ начин съгласуван регулаторен подход по отношение на предлагането на различни финансови продукти, които съответстват на сходни потребности на инвеститорите и следователно поставят сравними предизвикателства, свързани със защитата на инвеститорите. Европейският надзорен орган (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване („ЕОЗППО“)), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (30) и ЕОЦКП следва да работят заедно за постигането на възможно най-голяма съгласуваност при разработването на стандарти за стопанска дейност за тези инвестиционни продукти. Тези нови изисквания за основаващите се на застраховане инвестиционни продукти следва да бъдат предвидени в Директива 2002/92/ЕО.
(88)
За да се приведат в съответствие правилата, отнасящи се до конфликти на интереси, общи принципи и предоставяне на информация на клиентите и да се позволи на държавите членки да налагат ограничения относно заплащането на застрахователни посредници Директива 2002/92/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(89)
Основаващите се на застраховане инвестиционни продукти, които не предлагат инвестиционни възможности, и депозитите с експозиция единствено към лихвени проценти следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива. Индивидуалните продукти и продуктите за професионално пенсионно осигуряване, чиято основна цел е да осигурят на инвеститора доходи след пенсионирането, следва да се изключат от обхвата на настоящата директива, като се вземат предвид техните особености и цели.
(90)
Чрез дерогация от принципа, че държавата членка по произход отговаря за лицензирането, надзора и изпълнението на задълженията по отношение на функционирането на клоновете, е целесъобразно компетентният орган на приемащата държава членка да поеме отговорността за изпълнението на определени задължения, предвидени в настоящата директива по отношение на търговската дейност, извършвана от клон на територията, където е разположен клонът, ако този орган е най-близко до клона и е в по-добро състояние да установява нарушения на правилата, регулиращи операциите на клона, и да се намесва при такива нарушения.
(91)
Необходимо е на инвестиционните посредници да се наложи ефективно задължение за „най-добро изпълнение“, за да се осигури, че те изпълняват нарежданията на клиентите при условия, които са най-благоприятни за клиента. Това задължение следва да се прилага, когато посредникът има договорни или агентски задължения към клиента.
(92)
Като се има предвид, че понастоящем в Съюза е налична по-широка гама от места за изпълнение, е уместно да се подобри рамката за най-добро изпълнение за инвеститорите на дребно. Напредъкът в технологиите за наблюдение на най-доброто изпълнение следва да се отчита при прилагането на рамката за най-добро изпълнение в съответствие с член 27, параграф 1, втора и трета алинея.
(93)
За целите на определянето на най-доброто изпълнение при изпълнение на нареждания на непрофесионален инвеститор, разходите, свързани с изпълнението, следва да включват собствените комисиони или такси на инвестиционния посредник по отношение на клиента с ограничени цели в случаите, когато повече от едно място, посочено в политиката за изпълнение на нареждания на инвестиционния посредник, е в състояние да изпълни конкретно нареждане. В такъв случай собствените комисиони и такси на инвестиционния посредник за изпълнение на нареждането на всяко приемливо място за изпълнение следва да бъдат вземани предвид с цел оценка и сравнение на резултатите за клиента, които биха били постигнати чрез изпълнение на нареждането на всяко едно такова място. Независимо от това не е поставяно за цел да се изисква от инвестиционния посредник да сравнява резултатите, които биха били постигнати по отношение на клиента на основата на неговата собствена политика за изпълнение на нарежданията и на неговите собствени комисиони и такси с резултатите, които биха могли да бъдат постигнати за същия клиент от всеки друг инвестиционен посредник на основата на различна политика за изпълнение на нареждания или на различна структура на комисионите и таксите. Също така не е поставяно за цел да се изисква от инвестиционен посредник да сравнява разликите между неговите собствени комисиони, които са свързани с разликите в характера на услугите, които той предоставя на клиентите.
(94)
Разпоредбите на настоящата директива, които предвиждат, че разходите за изпълнение следва да включват собствените комисиони или такси на инвестиционния посредник, събирани от клиент за предоставянето на инвестиционна услуга, не следва да се прилагат за целите на определяне на това кои места за изпълнение следва да бъдат включени в политиката за изпълнение на нареждания на инвестиционния посредник за целите на член 27, параграф 5 от настоящата директива.
(95)
Следва да се счита, че инвестиционният посредник определя или събира своите комисиони по начин, който дискриминира некоректно между местата за изпълнение, ако той събира различни комисиони или спред от клиенти за изпълнение на различни места за изпълнение и тази разлика не отразява действителните различия в разходите на инвестиционния посредник за изпълнение на тези места.
(96)
За да се подобрят условията, при които инвестиционните посредници спазват задълженията си по настоящата директива за изпълнение на нареждания при най-благоприятни условия за клиентите, е целесъобразно това да бъде изисквано за финансовите инструменти, които подлежат на задължението за търговия, съдържащо се в член 23 и член 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014, така че всяко място на търговия и всеки систематичен участник, а за другите финансови инструменти и всяко място за изпълнение да бъдат задължавани да публикуват информацията за качеството на изпълнение на сделките на всяко място.
(97)
Информацията, която се предоставя на клиентите от инвестиционните посредници относно политиката им за изпълнение, е често обобщена и стандартна, като не позволява на клиентите да разберат начина на изпълнение на нареждането и да проверят дали инвестиционният посредник изпълнява задължението си за изпълнение на нареждания при най-благоприятните условия за своите клиенти. За да се подобри защитата на инвеститорите е целесъобразно да се уточнят принципите, съгласно които инвестиционните посредници предоставят на своите клиенти информация относно политиките си за изпълнение, и да се изиска от инвестиционните посредници ежегодно да публикуват за всеки клас финансови инструменти водещите пет места за изпълнение на нареждания на клиенти за предходната година, както и да се вземе предвид тази информация и информацията, публикувана от местата за изпълнение, относно качеството на изпълнение в техните политики относно най-доброто изпълнение.
(98)
Когато създава делови отношения с клиента, инвестиционният посредник може същевременно да поиска от клиента или от потенциалния клиент неговото съгласие за политиката на изпълнение на нарежданията, както и за възможността нарежданията на това лице да се изпълняват извън място на търговия.
(99)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги от името на повече от един инвестиционен посредник, не следва да се разглеждат като обвързани агенти, а като инвестиционни посредници, когато те попадат в определението, предвидено в настоящата директива, с изключение на някои лица, за които може да бъде предвидено изключение.
(100)
Настоящата директива не следва да засяга правото на обвързаните агенти да предприемат дейности, които са обхванати от други директиви, както и свързани дейности по отношение на финансови услуги или продукти, които не са обхванати от настоящата директива, включително от името на отделни части на същата финансова група.
(101)
Условията за извършване на дейност извън офисите на инвестиционния посредник (продажби „от врата до врата“) не следва да бъдат обхванати от настоящата директива.
(102)
Компетентните органи на държавите членки следва да не регистрират или да прекратят регистрацията, когато действително извършените дейности показват ясно, че обвързан агент е избрал правната система на държава членка, на територията на която възнамерява да извършва или вече извършва по-голямата част от дейността си с цел избягване на по-строгите стандарти, които са в сила в друга държава членка.
(103)
За целите на настоящата директива приемливите насрещни страни следва да бъдат считани като че действат като клиенти.
(104)
Финансовата криза показа, че професионалните клиенти невинаги са способни да оценят риска от инвестициите си. И макар да е извън съмнение, че правилата за осъществяване на стопанска дейност следва да се прилагат най-вече с цел защита на най-уязвимите инвеститори, би било целесъобразно да бъдат преразгледани изискванията, приложими към всички категории клиенти. За тази цел е необходимо изискванията за предоставяне на информация да обхванат и отношенията с приемливите насрещни страни. По-специално съответните изисквания следва да се отнасят до защитата на финансовите инструменти и средствата на клиентите, както и до предоставяне на информация и докладване относно по-комплексните финансови инструменти и сделки. За по-доброто класифициране на общините и местните публични органи е целесъобразно те да бъдат недвусмислено изключени от списъка с приемливи насрещни страни и от списъка с клиенти, които се считат за професионални клиенти, като все пак им бъде позволено да бъдат третирани като професионални клиенти при поискване.
(105)
По отношение на сделките, които се изпълняват между приемливи насрещни страни, задължението да се публикуват лимитираните нареждания на клиенти следва да се прилага единствено когато насрещната страна изрично изпраща ограниченото нареждане за изпълнение до инвестиционен посредник.
(106)
Държавите членки следва да гарантират зачитането на правото на защита на личните данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (31) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (32), които уреждат обработката на лични данни, извършвана при прилагането на настоящата директива. Обработката на лични данни от ЕОЦКП в рамките на прилагането на настоящата директива попада в обхвата на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (33).
(107)
Инвестиционните посредници следва да имат равни възможности за присъединяване или достъп до регулираните пазари в целия Съюз. Независимо от начина, по който са организирани понастоящем сделките в държавите членки, е необходимо да се премахнат техническите и правните ограничения за достъп до регулираните пазари.
(108)
С оглед улесняване на финализирането на трансграничните сделки, е уместно да се осигури достъп на инвестиционните посредници до системите за клиринг и сетълмент в целия Съюз, независимо от това дали сделките са сключени чрез регулираните пазари в заинтересованата държава членка. Инвестиционните посредници, които желаят да участват пряко в други системи за сетълмент на държавите членки, следва да изпълняват съответните оперативни и търговски изисквания за членство, както и мерките за ограничаване на риска с оглед поддържането на безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари.
(109)
Услугите, предоставяни в Съюза от дружества от трети държави, са предмет на национални режими и изисквания. Лицензираните по тях дружества не се ползват от правото на свободно предоставяне на услуги и установяване извън държавата членка, в която са установени. Ако дадена държава членка счита, че подходящото равнище на защита за нейните непрофесионални клиенти или за непрофесионалните клиенти, които са поискали да бъдат третирани като професионални клиенти, може да бъде постигнато чрез установяването на клон на дружество от трета държава, е целесъобразно да се въведе минимална обща регулаторна рамка на равнището на Съюза по отношение на изискванията, които се прилагат за тези клонове и с оглед на принципа, че дружествата от трети държави следва да не бъдат третирани по по-благоприятен начин, отколкото предприятията от Съюза.
(110)
При прилагането на разпоредбите на настоящата директива държавите членки следва да отчитат надлежно препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF) относно юрисдикции, които проявяват стратегически пропуски в борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма и спрямо които се прилагат мерки за противодействие, или юрисдикции със стратегически пропуски в борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма, които не са отбелязали достатъчен напредък по отношение на констатираните нередности или не са се ангажирали с план за действие, разработен съвместно с FATF, за отстраняване на недостатъците.
(111)
Разпоредбата от настоящата директива, с която се урежда предоставянето на инвестиционни услуги или дейности в Съюза от дружества от трети държави, не следва да засяга възможността установените в Съюза лица да получават инвестиционни услуги от дружество от трета държава по тяхна собствена изрична инициатива. Когато дружество от трета държава предоставя услуги, които са по изричната инициатива на установено в Съюза лице, се счита, че услугите не се предоставят на територията на Съюза. Когато дружество от трета държава отправя покани към клиенти или потенциални клиенти в Съюза или популяризира или рекламира инвестиционни услуги или дейности, заедно с други спомагателни услуги в Съюза, това не се счита за услуга, която се предоставя по изрична инициатива на клиента.
(112)
Разрешението за опериране на регулиран пазар следва да обхваща всички дейности, които са пряко свързани с излагането, обработката, изпълнението, потвърждаването и съобщаването на нареждания, от момента, в който тези нареждания са получени от регулирания пазар, до момента, в който те са предадени за последващо финализиране, както и дейности, които са свързани с приемането на финансови инструменти за търговия. То следва да обхваща и сделки, сключени чрез посредничеството на определени маркет-мейкъри, назначени от регулирания пазар, и които са предприети чрез неговите системи и в съответствие с правилата, регулиращи тези системи. Не всички сделки, сключени от членовете или участниците в регулиран пазар или МСТ или ОСТ, следва да бъдат считани като сключени чрез системите на регулиран пазар, МСТ или ОСТ. Сделките, които членове или участници сключват на двустранна основа, и които не съблюдават всички задължения, установени за регулирания пазар, МСТ или ОСТ съгласно настоящата директива, следва да се считат като сделки, сключени извън регулиран пазар, МСТ или ОСТ за целите на определението за систематичен участник. В този случай задължението на инвестиционните посредници да публикуват обвързващите котировки следва да се прилага, ако са изпълнени условията, определени в настоящата директива и в Регламент (ЕС) № 600/2014.
(113)
Като се има предвид значението на осигуряването на ликвидност за нормалното и ефикасно функциониране на пазарите, инвестиционните посредници, които извършват алгоритмична търговия, за да осъществяват стратегия за поддържане на пазара, следва да разполагат с писмени споразумения с местата на търговия, които изясняват техните задължения за осигуряване на ликвидност на пазара.
(114)
Нищо в настоящата директива не следва да налага на компетентните органи да одобряват или подлагат на разглеждане съдържанието на писменото споразумение между регулирания пазар и инвестиционния посредник, което е необходимо за участие в схема за маркет мейкинг. Въпреки това настоящата директива не е пречка за подобно одобряване или разглеждане, доколкото то се основава единствено на спазването от страна на регулираните пазари на задълженията им по член 48.
(115)
Предоставянето на услуги по докладване на основни пазарни данни, които са от основно значение за потребителите, желаещи да получат обобщена информация за търговската дейност в рамките на финансовите пазари в Съюза, и за компетентните органи, нуждаещи се от точна и изчерпателна информация за съответните сделки, следва да подлежи на лицензиране и регулиране, осигуряващо необходимото ниво на качество.
(116)
С въвеждането на одобрени механизми за публикуване (ОМП) следва да се подобри качеството на информацията, публикувана относно прозрачността на извънборсовите сделки, и допълнително да се гарантира, че тези данни се публикуват по начин, улесняващ нейната консолидация с данните, публикувани от местата на търговия.
(117)
Сега, когато е създадена пазарна структура, позволяваща конкуренцията между множество места на търговия, е важно възможно най-бързото въвеждане на ефективни и всеобхватни консолидирани отчети. С въвеждането на търговски решения в областта на консолидираните отчети за капиталови инструменти и финансови инструменти, подобни на капиталовите, следва да се повиши интеграцията на европейския пазар и да се улесни достъпа на участниците на пазара до консолидиран набор от налична информация за прозрачността на сделките. Предвиденото решение се основава на лицензиране на доставчиците, действащи по предварително определени и контролирани параметри, които се конкурират помежду си за постигане на високотехнологични и иновативни решения, които ще бъдат възможно най-полезни за пазара и които гарантират наличието на последователни и достоверни данни за пазара. Чрез изискването всички доставчици на консолидирани данни (ДКД) да консолидират данните за всички ОМП и места на търговия ще се гарантира, че конкуренцията ще се осъществява на основата на качеството на услугите за клиентите, а не върху обхвата на предоставяните данни. Въпреки това е целесъобразно да се предвиди в настоящия момент осигуряването на консолидирани отчети чрез процедура на обществени поръчки, ако предвиденият механизъм не води до навременно предоставяне на ефективни и всеобхватни консолидирани отчети за капиталови инструменти и финансови инструменти, подобни на капиталовите.
(118)
Счита се, че установяването на система за консолидирани отчети за некапиталови финансови инструменти ще бъде по-трудно приложимо отколкото за капиталовите финансови инструменти, и на потенциалните доставчици следва да бъде предоставена възможност да натрупат съответния опит. За да се подпомогне установяването на система за консолидирани отчети за некапиталови финансови инструменти, следователно е целесъобразно да бъде предвидено удължаване на сроковете за прилагане на националните мерки, транспониращи съответната разпоредба. Въпреки това е целесъобразно да се предвиди в настоящия момент осигуряването на консолидирани отчети чрез процедура на обществени поръчки, ако предвиденият механизъм не води до навременно предоставяне на ефективни и всеобхватни консолидирани отчети за некапиталови финансови инструменти.
(119)
При определянето, по отношение на некапиталови финансови инструменти, на местата на търговия и на одобрените механизми за публикуване (ОМП), които трябва да бъдат включени в информацията след търговията, която трябва да бъде разпространена от ДКД, ЕОЦКП следва да осигури, че целта на създаването на интегриран пазар на Съюза за тези финансови инструменти ще бъде постигната и следва да осигури недискриминационно третиране на ОМП и на местата на търговия.
(120)
Правото на Съюза относно изискванията за собствения капитал следва да определи минималните капиталови изисквания, на които следва да отговарят регулираните пазари, за да им бъде издаден лиценз, при което следва да вземе предвид специфичният характер на рисковете, свързани с тези пазари.
(121)
Операторите на регулиран пазар следва също да могат да организират МСТ и ОСТ съгласно съответните разпоредби на настоящата директива.
(122)
Разпоредбите на настоящата директива относно допускането на финансови инструменти до търговия съгласно правилата, прилагани от регулирания пазар, не следва да засягат прилагането на Директива 2001/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (34) и на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (35). Даден регулиран пазар не следва да бъде възпрепятстван да прилага по-строги изисквания по отношение на емитентите на финансови инструменти, които той разглежда за допускане до търговия, в сравнение с тези, наложени съгласно настоящата директива.
(123)
Държавите членки следва да могат да определят различни компетентни органи да изпълняват широкообхватните задължения, установени в настоящата директива. Тези органи следва да са публични, което да гарантира тяхната независимост от икономическите оператори и предотвратява конфликти на интереси. В съответствие с националното право държавите членки следва да осигуряват подходящо финансиране на компетентния орган. Определянето на държавните органи не следва да изключва делегиране, при което отговорността остава за компетентния орган.
(124)
С цел да се гарантира ефикасното и своевременно взаимно известяване на компетентните органи за случаи на спиране, отстраняване, прекъсване или търговия в нарушение на установения ред, както и на обстоятелства, които могат да са показателни за наличието на пазарна злоупотреба, е необходимо установяването на ефективен процес на комуникация и координация между компетентните национални органи, който ще бъде постигнат чрез разработени от ЕОЦКП механизми.
(125)
На проведената на 25 септември 2009 г. среща на високо равнище на Г-20 в Питсбърг беше постигнато съгласие за подобряване на регулирането, функционирането и прозрачността на финансовите и стоковите пазари с цел справяне с прекомерната нестабилност на цените на стоките. В съобщенията на Комисията относно по-добре функционираща верига на предлагането на храни в Европа и относно посрещането на предизвикателствата, свързани със стоковите пазари и суровините, съответно от 28 октомври 2009 г. и от 2 февруари 2011 г., бяха посочени мерките, които следва да бъдат взети в рамките на прегледа на Директива 2004/39/ЕО. През септември 2011 г. Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO) публикува документ, озаглавен „Принципи за регулиране и надзор на пазарите на стокови деривати“. Тези принципи бяха подкрепени на срещата на високо равнище на Г-20 в Кан на 4 ноември 2011 г., на която беше призовано регулаторите на пазара да разполагат с официални правомощия за управление на позиции, включително правомощието да определят предварителни ограничения за позициите, когато е необходимо.
(126)
Правомощията, предоставени на компетентните органи, следва да бъдат допълнени от изрични правомощия, с които лицата да бъдат задължени да предоставят информация по отношение на размера и целта на позициите в договори за деривати, свързани със стоки, както и да предприемат мерки за намаляване на позициите в договори за деривати.
(127)
Необходим е хармонизиран режим за ограничаване на позициите, за да се гарантира по-добра координация и съгласуваност в прилагането на договореностите на държавите от Г-20, особено за договори, които се търгуват в Съюза. Поради това на компетентните органи следва да се предоставят изрични правомощия да установяват ограничения, въз основа на методология, определена от ЕОЦКП, върху позициите, които всяко лице може да държи, на групово равнище, в договори за деривати, свързани със стоки, по всяко време, за да се предотвратяват пазарни злоупотреби, включително по отношение на пазара, както и да се подпомага правилното ценообразуване и условията за сетълмент, включително предотвратяването на позиции, които водят до нарушаване на пазара. Тези ограничения следва да насърчават целостта на пазара за деривати и за базови стоки, без да се засяга определянето на цените на пазара за базови стоки, и те не следва да се прилагат за позициите, които обективно водят до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговските дейности във връзка със стоките. Разграничението между спот договори за стоки и договорите за стокови деривати също следва да бъде уточнено. За да се постигне хармонизиран режим, също така е целесъобразно ЕОЦКП да наблюдава прилагането на ограничения върху позициите и е целесъобразно компетентните органи да въвеждат договорености за сътрудничество, включително обмен на съответни данни помежду си и да дават възможност за наблюдението и налагането на ограничения.
(128)
Всички места, на които се търгуват стокови деривати, следва също да прилагат подходящ режим за управление на позициите, като осигуряват необходимите правомощия поне за наблюдение и достъп до информация относно позициите за стокови деривати, за изискване на намаляването или прекратяването на такива позиции и за изискване да се осигурява ликвидност обратно на пазара, за да се смекчи въздействието на голяма по размер или доминираща позиция. ЕОЦКП следва да поддържа и публикува списък, съдържащ обобщена информация за всички действащи ограничения на позициите и режими на управление на позициите. Тези ограничения и мерки следва да се прилагат последователно и да са съобразени със специфичните особености на съответния пазар. В тях следва ясно да са посочени начините, по които те се прилагат, както и съответните количествени прагове, които съставляват ограниченията или които могат да задействат други задължения.
(129)
Местата на търговия следва да публикуват седмичен отчет по съвкупни позиции, държани от различните категории лица, за различните договори за стокови деривати, квотите за емисии и техните деривати, търгувани на техните платформи. Широкообхватната и подробна разбивка на позиции, държани от всички лица, следва да се предоставя на компетентния орган поне веднъж на ден. В договореностите за докладване съгласно настоящата директива следва да се вземат предвид, когато е приложимо, изискванията за докладване, вече наложени съгласно член 8 от Регламент (ЕС) № 1227/2011.
(130)
Въпреки че методиката, използвана за изчисляване на ограниченията на позициите, не следва да създава пречки пред разработването на нови стокови деривати, ЕОЦКП следва да гарантира при определяне на методиката за изчисление, че разработването на нови стокови деривати не може да бъде използвано за заобикаляне на режима на ограничения на позициите.
(131)
За всеки отделен договор за стокови деривати следва да бъдат определени ограничения на позициите. За да се избегне заобикалянето на режима на ограничения на позициите чрез непрекъснато разработване на нови договори за стокови деривати, ЕОЦКП следва да гарантира, че методиката за изчисление възпрепятства всякакво заобикаляне, като се вземат предвид общо отворените позиции в други стокови деривати с една и съща базова стока.
(132)
Желателно е да се улесни достъпът на малките и средните предприятия (МСП) до капитал, както и да се подпомогне по-нататъшното развитие на специализирани пазари, които имат за цел да отговорят на потребностите на малките и средните емитенти. Тези пазари, които съгласно настоящата директива функционират обикновено като МСТ, са известни като пазари за растеж на МСП, пазари за растеж или младши пазари. Ако към МСТ бъде създадена и регистрирана подкатегория пазари за растеж за МСП, това би повишило тяхната популярност и профилираност и би подпомогнало разработването на общи регулаторни стандарти в Съюза за тези пазари. Вниманието следва да бъде насочено към начина, по който бъдещото регулиране следва допълнително да стимулира и насърчи използването на този пазар, така че да се засили неговата привлекателност за инвеститорите и да се осигури намаляване на административните тежести и да се предоставят допълнителни стимули за МСП да получат достъп до капиталовите пазари чрез пазари за растеж за МСП.
(133)
Изискванията по отношение на тази нова категория пазари трябва да осигуряват достатъчна гъвкавост, която да позволи да бъдат отчетени всички успешни пазарни модели, съществуващи в Европа. Те трябва също да постигнат подходящ баланс между равнището на защита на инвеститорите, необходимо за укрепване на тяхното доверие в емитентите на тези пазари, и минимизиране на административната тежест за емитентите на тези пазари. Предлага се подробностите относно изискванията към пазарите за растеж на МСП, например критерии за допускане до търговия на този пазар, да бъдат допълнително определени чрез делегирани актове или технически стандарти.
(134)
За да не бъдат засегнати по неблагоприятен начин успешно функциониращите пазари, операторите на пазари, насочени към малките и средните емитенти, следва да могат да изберат дали да продължат да функционират като такъв пазар в съответствие с изискванията по настоящата директива или да поискат регистрация като пазар за растеж на МСП. Емитент, който представлява МСП, не следва да бъде задължаван да подава искане финансовите му инструменти да бъдат допуснати до търговия на пазар за растеж на МСП.
(135)
За да може тази нова категория пазари да е от полза за МСП, най-малко 50 % от емитентите, чиито финансови инструменти се търгуват на пазари за растеж за МСП, следва да са МСП. Оценката за това следва да се прави ежегодно. Критерият за най-малко 50 % трябва да се прилага гъвкаво. Временно неизпълнение на този критерий не следва да означава, че на мястото на търговия трябва незабавно да се отнеме регистрацията или да се откаже регистрация като пазар за растеж на МСП, ако има реални изгледи мястото на търговия да изпълни критерия за 50 % от следващата година. Оценката за това дали даден емитент е МСП следва да се прави на база пазарна капитализация за предходните три календарни години. Това следва да осигури по-плавен преход за емитентите от тези специализирани пазари към основните пазари.
(136)
Всяка поверителна информация, получена от звеното за контакт в държава членка чрез звеното за контакт в друга държава членка, не следва да се счита като информация от напълно местен източник.
(137)
Необходимо е да се засили съсредоточаването на правомощията, с които разполагат компетентните органи, така че да се създаде предпоставка за еквивалентна интензивност на правоприлагане в целия интегриран финансов пазар. Общият минимален набор от правомощия, съчетан с адекватните ресурси, следва да гарантира ефективността на надзора. Настоящата директива следователно следва да предвижда минимален набор от надзорни и разследващи правомощия, които следва да бъдат поверени на компетентните органи на държавите членки в съответствие с националното право. Ако това се изисква от националното право, тези правомощия следва да се упражняват чрез сезиране на компетентните съдебни органи. При упражняване на своите правомощия съгласно настоящата директива компетентните органи следва да действат обективно и безпристрастно и следва да остават автономни в процеса на вземане на решения.
(138)
Въпреки че настоящата директива определя минимален набор от правомощия, с които следва да разполагат компетентните органи, тези правомощия трябва да бъдат упражнявани в рамките на цялостна система на националното право, която да гарантира спазването на основните права, включително правото на неприкосновеност на личния живот. За упражняването на тези правомощия, които може да представляват сериозна намеса в правото на неприкосновеност на личния и семейния живот, на дома и съобщенията, държавите членки следва да разполагат с адекватни и ефективни предпазни мерки срещу злоупотреби, например когато е необходимо подходящо предварително разрешение от страна на съдебните органи на съответната държава членка. Държавите членки следва да дадат възможност на компетентните органи да упражняват такова вмешателство до степента, необходима за правилното разследване на сериозни случаи, в които няма еквивалентни средства за ефективно постигане на същия резултат.
(139)
Никое действие на компетентен орган или ЕОЦКП, предприето при изпълнение на задълженията им, не следва пряко или косвено да дискриминира държава членка или група държави членки като място за предоставяне на инвестиционни услуги и дейности в каквато и да било парична единица.
(140)
С оглед на значителната роля и пазарен дял, придобити от различните МСТ, е целесъобразно да се гарантира, че между компетентния орган на МСТ и компетентния орган на юрисдикцията, в която МСТ предоставя услуги, са установени подходящи споразумения за сътрудничество. Това изискване следва да обхване и ОСТ, които се очаква също да претърпят подобно развитие.
(141)
За да се осигури спазването на изискванията на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014 от страна на инвестиционните посредници, пазарните оператори, лицензирани да организират МСТ или ОСТ, регулираните пазари, ОМП, ДКД или одобрени механизми за докладване (ОМД), на органите, които действително контролират дейността им, както и на членовете на ръководните органи на инвестиционните посредници и регулираните пазари, и за да се гарантира, че те са обект на сходно третиране в рамките на Съюза, от държавите членки следва да се изисква предвиждането на санкции и мерки, които са ефективни, пропорционални и възпиращи. Административните санкции и мерки, определени от държавите членки, следва да отговарят на някои основни изисквания по отношение на адресатите, критериите, които трябва да бъдат взети под внимание при прилагане на дадена санкция или мярка, публикуването на санкциите или мерките, ключовите правомощия за налагане на санкции и равнищата на административните глоби.
(142)
По-специално, компетентните органи следва да разполагат с правомощия да налагат глоби, които да са достатъчно високи, за да надхвърлят очакваните облаги и да бъдат с възпиращ характер включително за големи институции и за ръководните им кадри.
(143)
Също така е необходимо компетентните органи да имат в съответствие с националното право и с Хартата възможността за достъп до помещения на физическите и юридическите лица. Достъп до тези помещения е необходим, когато съществува основателно подозрение, че документи и други данни, свързани с предмета на разследването, съществуват и могат да бъдат от значение за доказването на нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014. В допълнение към това, достъп до тези помещения е необходим, когато лицето, към което вече е било отправено искане за информация, не го спазва изцяло или частично, или когато има разумни основания да се счита, че ако бъде направено искане, то няма да бъде спазено, или че документите или информацията, за които се отнася искането, биха били премахнати, изменени или унищожени. Ако в съответствие с националното право е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, правомощието за достъп до помещенията следва да се упражнява след получаване на това предварително съдебно разрешение.
(144)
Съществуващите записи на телефонни разговори и записите на движението на данни от инвестиционни посредници, извършващи и документиращи изпълнението на сделките, както и съществуващите записи на телефонни разговори и записите на движението на данни от далекосъобщителни оператори представляват изключително важно и понякога единствено доказателство за разкриване и доказване на съществуването на пазарна злоупотреба, както и за проверка на спазването от страна на посредниците на защитата на инвеститорите и на други изисквания, определени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014. Поради това компетентните органи следва да бъдат в състояние да изискват съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения и записи на пренос на данни, държани от инвестиционен посредник, или кредитна институция. Достъпът до записи на пренос на данни и телефонни разговори е необходим за разкриване и наказване на пазарната злоупотреба или на нарушения на изискванията, определени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014.
С цел да се въведат еднакви условия в Съюза по отношение на достъпа до записи на телефонни разговори и съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, или до съществуващи записи на телефонни разговори и пренос на данни, държани от инвестиционен посредник, компетентните органи следва, в съответствие с националното право, да могат да изискват съществуващи записи на телефонни разговори и съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, доколкото това се разрешава по националното право, както и съществуващите записи на телефонни разговори и пренос на данни, държани от инвестиционен посредник, когато съществува основателно подозрение, че тези записи, които са свързани с предмета на проверката или разследването, могат да бъдат използвани като доказателство за поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014 или за нарушения на изискванията, посочени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014. Достъпът до записите на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, не следва да обхваща съдържанието на гласови съобщения по телефона.
(145)
За да се осигури съгласуваното прилагане на санкциите в целия Съюз, държавите членки следва да бъдат задължени да гарантират, че при определянето на вида административни санкции или мерки и размера на административните глоби компетентните органи отчитат всички относими обстоятелства.
(146)
За да се гарантира, че взетите от компетентните органи решения имат възпиращ ефект върху обществеността като цяло, те обикновено следва да се публикуват. Публикуването на решенията е и важен инструмент на компетентните органи за информиране на участниците на пазара относно поведение, което се счита в нарушение на настоящата директива, както и за насърчаване на добро поведение в по-широк смисъл сред участниците на пазара. Ако такова публикуване причинява неоправдано голяма вреда на участващите лица, ако застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, компетентният орган следва да публикува санкциите и мерките анонимно по начин, който да е в съответствие с националното право, или да забави публикуването.
Компетентните органи следва да имат възможността да не публикуват санкциите, ако счетат анонимното или забавеното публикуване за недостатъчно, за да се осигури, че стабилността на финансовите пазари не е застрашена. Компетентните органи не следва да са задължени да публикуват мерките, за които се счита, че са от несъществен характер, когато публикуването би представлявало прекомерна мярка. Целесъобразно е да се създаде механизъм за докладване на непубликуваните санкции на ЕОЦКП, така че компетентните органи да могат да ги вземат предвид при упражнявания от тях текущ надзор. Настоящата директива не изисква, но не следва да възпрепятства публикуването на наказателноправните санкции, наложени за нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
(147)
Компетентните органи следва да разполагат с необходимите разследващи правомощия, позволяващи им да разкриват възможни нарушения, и следва да създават ефективни и надеждни механизми, с които да се насърчава подаването на сигнали за възможни или извършени нарушения, включително закрила за служители, които са докладвали за нарушения в собствената си институция. Тези механизми следва да не засягат адекватните защитни мерки по отношение на обвиняемите. Следва да бъдат установени подходящи процедури, с които да се гарантира подходяща защита на обвиняем, в частност по отношение на правото на защита на личните му данни и процедурите за гарантиране на правото на обвиняемия на защита и изслушване преди приемането на решение, което го засяга, както и правото да търси ефективна защита по съдебен ред срещу засягащо го решение.
(148)
Настоящата директива се отнася както до санкциите, така и до мерките, с цел да обхване всички действия, прилагани след извършването на нарушение и предназначени да предотвратят по-нататъшни нарушения, независимо от тяхното квалифициране като санкция или мярка съгласно националното право.
(149)
Настоящата директива не следва да засяга нормативните разпоредби на държавите членки, свързани с наказателноправните санкции.
(150)
Въпреки че нищо не възпрепятства държавите членки да установяват правила за налагане на административни и наказателноправни санкции за едни и същи нарушения, от държавите членки не следва да се изисква да установяват правила за административни санкции за нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС № 600/2014, които са наказуеми съгласно националното наказателно право. В съответствие с националното право държавите членки не са задължени да налагат както административни, така и наказателноправни санкции за едно и също нарушение, но те следва да могат да го направят, ако тяхното национално право им позволява това. Независимо от това запазването на наказателноправните вместо административни санкции за нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 не следва да накърнява или по друг начин да засяга способността на компетентните органи да сътрудничат и да ползват и обменят своевременно информация с компетентните органи на други държави членки за целите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014, включително по отношение на сезирането на компетентните съдебни органи за съответните нарушения с оглед на наказателно преследване.
(151)
С оглед на защитата на клиентите и без да се засяга правото на потребителите да предявяват съдебни искове, е уместно държавите членки да насърчават държавните или частните институции, създадени за извънсъдебното уреждане на спорове, да сътрудничат при решаването на трансгранични спорове, като имат предвид Препоръка 98/257/ЕО на Комисията (36) и Препоръка 2001/310/ЕО на Комисията (37). Когато прилагат разпоредбите относно процедурите обжалване и обезщетяване в рамките на извънсъдебните механизми, държавите членки следва да бъдат поощрени да прилагат съществуващите механизми за трансгранично сътрудничество, а именно Мрежата за жалби относно финансови услуги (FIN-Net).
(152)
Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи, други органи, институции или лица следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни към трети държави, установени в Директива 95/46/ЕО. Всеки обмен или предаване на лични данни от ЕОЦКП към трети държави следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, определени в Регламент (ЕО) № 45/2001.
(153)
Необходимо е да се укрепят разпоредбите за обмен на информация между националните компетентни органи и да се подсилят взаимните задължения за помощ и сътрудничество. Поради нарастващата трансгранична дейност компетентните органи следва да си предоставят един на друг съответната информация за упражняването на техните функции, така че да се гарантира ефективното прилагане на настоящата директива, включително в ситуации, в които нарушенията или съмненията за нарушения могат да са от значение за органите на две или повече държави членки. По време на обмена на информация е необходима строга професионална поверителност на данните, за да се осигури безпрепятственото предаване на тази информация и защитата на конкретните права.
(154)
Когато дейността на място на търговия, което е установило договорености в приемаща държава членка, е от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, договореностите за пропорционално сътрудничество, които трябва да бъдат въведени, следва да приемат подходяща форма сред възможните форми на сътрудничество между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка, съразмерни на потребностите за трансгранично сътрудничество по отношение на надзора в частност, което произтича от естеството и мащаба на въздействието върху пазарите на ценни книжа, както и за защитата на инвеститорите в приемащата държава членка, като например ad hoc или периодичен обмен на информация, консултации и помощ.
(155)
С цел постигане на целите, установени в настоящата директива, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на подробностите относно освобождаванията, изясняване на определенията, критериите за оценка на предложените придобивания на инвестиционен посредник, организационните изисквания към инвестиционните посредници, ОМП и ДКД, управлението на конфликти на интереси, задълженията при предоставянето на инвестиционни услуги, изпълнението на нареждания при най-благоприятни условия за клиента, обработването на нареждания на клиенти, сделките с приемливи насрещни страни, обстоятелствата, при наличието на които се изисква предаване на информация за инвестиционните посредници или пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ и операторите на регулиран пазар, обстоятелствата, които представляват съществено увреждане на интересите на инвеститорите и нарушаване на нормалното функциониране на пазара за целите на спирането и отстраняване на финансови инструменти от търговия в МСТ, ОСТ или на регулиран пазар, пазарите за растеж за МСП, праговете, над които се прилагат задължения за отчитане на позиции и критериите, въз основа на които операциите на място на търговия в приемащата държава членка биха могли да се считат за операции от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(156)
Техническите стандарти в областта на финансовите услуги следва да осигурят последователна хармонизация и подходяща защита за инвеститори, включително тези, инвестиращи в структурирани депозити, и потребители в рамките на Съюза. Би било ефикасно и целесъобразно разработването на проекти на регулаторни стандарти и на технически стандарти за изпълнение, които не включват политически избор, да се възлага от Комисията на ЕОЦКП като орган с високоспециализиран експертен опит. За да гарантира съгласувана защита за инвеститорите и потребителите в сектора на финансовите услуги, ЕОЦКП следва да изпълнява функциите си във възможно най-голяма степен в тясно сътрудничество с Европейския надзорен орган (Европейски банков орган, ЕБО), създаден с Регламент 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (38) и с ЕОЗППО.
(157)
Комисията следва да приема проектите на регулаторни технически стандарти, разработени от ЕОЦКП относно освобождаванията във връзка с дейности, считани за допълнителни към основната стопанска дейност, относно информацията, която следва да бъде предоставена, и определени изисквания в контекста на процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз на инвестиционни посредници, относно придобиването на квалифицирано дялово участие, относно алгоритмичната търговия, относно задължението за изпълнение на нареждания при най-благоприятни условия за клиентите, относно спирането и отстраняването на финансови инструменти от търговия на регулиран пазар, на МСТ или ОСТ, относно свободното предоставяне на инвестиционни услуги и извършване на дейности, относно установяването на клон, относно устойчивостта на системата, временното преустановяване на търговията и електронната търговия, относно минималната стъпка на котиране, относно синхронизирането на бизнес часовниците, относно допускането на финансови инструменти до търговия, относно ограниченията на позициите и режима на управление на позициите при стокови деривати, относно процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз на доставчици на услуги за докладване на данни, относно организационните изисквания към ОМП, ДКД и ОМД, както и относно сътрудничеството между компетентните органи. Комисията следва да приема проектите на регулаторни технически стандарти посредством делегирани актове по силата на член 290 от ДФЕС и в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
(158)
На Комисията следва също така да се предоставят правомощия да приема технически стандарти за изпълнение чрез актове за изпълнение по силата на член 291 от ДФЕС и в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. На ЕОЦКП следва да бъде поверено разработването на проекти на технически стандарти за изпълнение, които се предоставят на Комисията, относно процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз на инвестиционни посредници, относно придобиване на квалифицирано дялово участие, относно процеса на търговията и приключване на сделките в МСТ и ОСТ, относно спирането и отстраняването на финансови инструменти от търговията, относно свободното предоставяне на инвестиционни услуги и извършване на дейности, относно установяването на клон, относно отчитането на позициите по категории притежатели на позиции, относно процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз, относно процедурите и формулярите за предоставянето на информация във връзка с публикуването на решенията, относно задължението за сътрудничество, относно сътрудничеството между компетентните органи, относно обмена на информация, както и относно консултациите преди издаване на лиценз на инвестиционен посредник.
(159)
Комисията следва да представи доклад на Европейския парламент и на Съвета за оценка на функционирането на ОСТ, функционирането на режима за пазарите за растеж за МСП, влиянието на изискванията по отношение на автоматизираната и високочестотната търговия, натрупания опит относно механизма за забраняване на някои продукти или практики и влиянието на мерките относно пазарите на стокови деривати.
(160)
До 1 януари 2018 г. Комисията следва да изготви доклад за оценка на потенциалното въздействие върху цените на енергията и функционирането на енергийния пазар от изтичането на преходния период, предвиден за прилагането на задължението за клиринг и изискванията за марж, посочени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Ако е целесъобразно, Комисията следва да представи законодателно предложение за установяване или изменение на съответното право, включително специфичното секторно законодателство като Регламент (ЕС) № 1227/2011.
(161)
Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (39) дава възможност на държавите членки да разрешават лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове („ЛУАИФ“), да предоставят някои инвестиционни услуги в допълнение към колективното управление на алтернативни инвестиционни фондове („АИФ“), включително услуги по управление на портфейлни инвестиции, инвестиционни съвети, съхранение и управление, свързани с акции или дялове на предприятия за колективно инвестиране, както и получаване и предаване на нареждания във връзка с един или повече финансови инструменти. Тъй като изискванията за предоставяне на тези услуги са хармонизирани в рамките на Съюза, ЛУАИФ, които са получили лиценз от компетентните органи на своята държава членка по произход да предоставят тези услуги, следва да не подлежат на допълнително лицензиране в приемащите държави членки, нито на каквито и да е други мерки, които имат същия ефект.
(162)
Съгласно настоящата правна рамка ЛУАИФ, които имат лиценз да предоставят тези инвестиционни услуги и които възнамеряват да ги предоставят в държава членка, различна от тяхната държава членка по произход, трябва да отговарят на допълнителни национални изисквания, включително създаването на отделно юридическо лице. С цел да се премахнат пречките пред трансграничното предоставяне на хармонизирани инвестиционни услуги и да се гарантира равнопоставеност между субекти, които предоставят едни и същи инвестиционни услуги съгласно едни и същи правни изисквания, ЛУАИФ, които имат лиценз да предоставят тези услуги, следва да имат възможност да ги предоставят на трансгранична основа, като подлежат на подходящи изисквания за уведомление, съгласно лиценза, издаден от компетентните органи на тяхната държава членка по произход.
(163)
Поради това Директива 2011/61/ЕС следва да бъде съответно изменена.
(164)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно създаването на интегриран финансов пазар, в който инвеститорите да бъдат ефективно защитени, както и да бъдат защитени ефикасността и целостта на пазара, изисква установяването на общи регулаторни изисквания относно инвестиционните посредници, имащи лиценз в Съюза, които управляват функционирането на регулираните пазари и другите търговски системи, така че да се предотврати накърняване на ефикасното функциониране на финансовата система на Съюза като цяло от липсата на прозрачност или нарушения на определен пазар, която не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците на настоящата директива тази цел може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 на Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(165)
Предвид увеличения брой задачи, възложени на ЕОЦКП с настоящата директива и с Регламент (ЕС) № 600/2014, Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да осигурят наличието на подходящи човешки и финансови ресурси.
(166)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати от Хартата, и по-специално правото на защита на личните данни, свободата на стопанската инициатива, правото на защита на потребителите, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на лицата да не бъдат съдени или наказвани два пъти за едно и също престъпление, и трябва да бъде прилагана в съответствие с тези права и принципи.
(167)
Европейският надзорен орган по защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 и даде своето становище на 10 февруари 2012 г. (40)
(168)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. (41) относно обяснителните документи държавите членки се задължават в обосновани случаи да прилагат към уведомлението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните елементи от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят счита, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(169)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право трябва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходните директиви. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходните директиви.
(170)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право и датите на прилагане на директивите, посочени в приложение III, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ДЯЛ I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
1. Настоящата директива се прилага към инвестиционни посредници, пазарни оператори, доставчици на услуги за докладване на данни и дружества от трети държави, предоставящи инвестиционни услуги или извършващи инвестиционни дейности чрез установяването на клон в Съюза.
2. Настоящата директива установява изискванията по отношение на:
а)
лицензиране на и условия за извършване на дейност от инвестиционните посредници;
б)
предоставяне на инвестиционни услуги или дейности от дружества от трети държави чрез установяването на клон;
в)
лицензиране и функциониране на регулирани пазари;
г)
лицензиране и извършване на дейност на доставчиците на услуги за докладване на данни; както и
д)
надзор, сътрудничество и контрол за изпълнението от компетентните органи.
3. Следните разпоредби се прилагат също и за кредитни институции, получили лиценз по Директива 2013/36/ЕС в случаите, когато, предоставят една или повече инвестиционни услуги и/или извършват инвестиционни дейности:
а)
член 2, параграф 2, член 9, параграф 3 и член 14, членове 16- 20,
б)
дял II, глава II, с изключение на член 29, параграф 2, втора алинея,
в)
дял II, глава III, с изключение на член 34, параграфи 2 и 3 и член 35, параграфи 2-6 и параграф 9,
г)
членове 67 - 75 и членове 80, 85 и 86.
4. Следните разпоредби се отнасят също до инвестиционни посредници и до кредитни институции, получили лиценз по Директива 2013/36/ЕС, когато продават структурирани депозити или съветват клиенти във връзка със структурирани депозити:
а)
член 9, параграф 3, член 14 и член 16, параграфи 2, 3 и 6;
б)
членове 23-26, член 28 и член 29, с изключение на параграф 2, втора алинея от него, и член 30; и
в)
членове 67 - 75.
5. Член 17, параграфи 1-6 се прилагат и за членове или участници на регулирани пазари и МСТ, от които не се изисква да бъдат лицензирани по настоящата директива съгласно член 2, параграф 1, букви а), д), и) и ѝ).
6. Член 57 и член 58 се прилагат и за лица, които подлежат на освобождаване по член 2.
7. Всички многостранни системи за финансови инструменти функционират или в съответствие с разпоредбите на дял II относно МСТ или ОСТ, или с разпоредбите на дял III относно регулираните пазари.
Инвестиционните посредници, които по организиран, редовен, систематичен и значителен начин извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти извън регулиран пазар, МСТ или ОСТ, функционират в съответствие с дял III от Регламент (ЕС) № 600/2014.
Без да се засягат член 23 и 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014, всички сделки с финансови инструменти, както са посочени в първа и втора алинеи, които не са сключени в рамките на многостранни системи или на систематични участници, са съобразени със съответните разпоредби на дял III от Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 2
Освобождавания
1. Настоящата директива не се прилага към:
а)
застрахователните предприятия и предприятията, които извършват дейностите по презастраховане и ретроцесия, посочени в Директива 2009/138/ЕО, при извършването на дейностите, посочени в същата директива;
б)
лицата, които предоставят инвестиционни услуги изключително за техните предприятия майки, за техните дъщерни предприятия или за други дъщерни предприятия на техните предприятия майки;
в)
лицата, предоставящи инвестиционна услуга, когато тази инвестиционна услуга се предоставя допълнително в процеса на извършването на професионалната им дейност и тази дейност се урежда от законови или подзаконови разпоредби или професионален етичен кодекс, които не изключват предоставянето на тази услуга;
г)
лицата, които търгуват за собствена сметка с финансови инструменти, различни от стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, и не предоставят никакви други инвестиционни услуги или не осъществяват никакви други инвестиционни дейности с финансови инструменти, които не са стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, освен ако тези лица:
i)
са маркет-мейкъри;
ii)
са членове или участници в регулиран пазар или МСТ или имат пряк електронен достъп до място на търговия;
iii)
прилагат високочестотен способ за алгоритмична търговия; или
iv)
извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти;
От лицата, освободени по буква а), и) или ѝ), не се изисква да отговарят на условията, предвидени в настоящата буква, за да бъдат освободени.
д)
операторите със задължение за спазване на изискванията по Директива 2003/87/ЕО, които при търговията с квоти за емисии не изпълняват нареждания на клиенти и които не предоставят инвестиционни услуги или не извършват инвестиционни дейности, различни от търговия за собствена сметка, при условие че тези лица не прилагат високочестотен способ за алгоритмична търговия;
е)
лицата, които предоставят инвестиционни услуги, състоящи се изключително в администрирането на схеми с участието на служители;
ж)
лицата, които предоставят инвестиционни услуги, които включват единствено и администрирането на схеми с участието на служители и предоставянето на инвестиционни услуги изключително за техните предприятия майки, за техните дъщерни предприятия или за други дъщерни предприятия на техните предприятия майки;
з)
членовете на ЕСЦБ и други национални органи, изпълняващи подобни функции в Съюза, други държавни органи, които отговарят или участват в управлението на публичния дълг в Съюза, както и международните финансови институции, учредени от две или няколко държави членки, които имат за цел да набират средства и да предоставят финансова помощ на своите членове, които изпитват или са застрашени от сериозни финансови проблеми;
и)
предприятията за колективно инвестиране и пенсионните фондове, независимо от това дали са координирани на равнището на Съюза, както и депозитарите и лицата, които управляват тези предприятия;
й)
лицата, които:
i)
извършват търговия за собствена сметка, включително маркет-мейкъри, със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, с изключение на лицата, които извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти; или
ii)
предоставят инвестиционни услуги, различни от търговия за собствена сметка, със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, на клиенти или доставчици на основната им стопанска дейност;
при условие че:
-
във всеки от тези случаи, поотделно и съвкупно, това се явява допълнителна дейност към тяхната основна стопанска дейност, когато се разглеждат на групово равнище, и при условие че основната им стопанска дейност не се състои в предоставянето на инвестиционни услуги по смисъла на настоящата директива или банкови дейности съгласно Директива 2013/36/ЕС, или във функциониране като маркет-мейкър по отношение на стоковите деривати,
-
тези лица не прилагат високочестотен способ за алгоритмична търговия; и
-
тези лица уведомяват ежегодно съответния компетентен орган за това, че се възползват от настоящото освобождаване, и при поискване докладват на компетентния орган на каква основа считат, че тяхната дейност по точки i) и ii) е допълнителна към тяхната основна стопанска дейност;
к)
лицата, които предоставят инвестиционни съвети в процеса на извършването на друга професионална дейност, която не е обхваната от настоящата директива, при условие че предоставянето на такива съвети не е срещу специално възнаграждение;
л)
асоциациите, учредени от датски и финландски пенсионни фондове с единствената цел да управляват активите на пенсионните фондове, които са членове на тези асоциации;
м)
„agenti di cambio“, чиито дейности и функции са уредени в член 201 на италианския законодателен декрет № 58 от 24 февруари 1998 г.;
н)
операторите на преносна система съгласно определението по член 2, точка 4 от Директива 2009/72/ЕО или член 2, точка 4 от Директива 2009/73/ЕО, когато изпълняват своите задължения съгласно посоченото в тези директиви или съгласно Регламент (ЕО) № 714/2009, съгласно Регламент (ЕО) № 715/2009, или съгласно мрежови кодекси или насоки, приети съгласно тези регламенти, всички лица, действащи като доставчици на услуги от тяхно име за изпълнение на задачите им съгласно тези законодателни актове или съгласно мрежови кодекси или насоки, приети съгласно посочените регламенти, както и всички оператори или администратори на механизъм за енергийно балансиране, тръбопроводна мрежа или система за поддържане на баланс на доставките и потреблението на енергия, когато изпълняват такива задачи.
Това освобождаване се прилага единствено за лица, изпълняващи посочените в настоящата буква дейности, само когато извършват инвестиционни дейности или предоставят инвестиционни услуги, свързани със стокови деривати, с цел да могат да извършват тези дейности. Това освобождаване не се прилага за оперирането на вторичен пазар, включително на платформа за вторична търговия с финансови права за пренос;
о)
ЦДЦК, които са регулирани като такива в правото на Съюза, до степента, до която са регулирани в правото на Съюза.
2. Правата, предоставени по силата на настоящата директива, не се отнасят за предоставянето на услуги като контрагент в сделките, извършвани от публични органи, които управляват публичен дълг, или от членове на ЕСЦБ, при изпълнението на задачите им, предвидени в ДФЕС и в Протокол № 4 относно устава на Европейската система на централните банки и Европейската централна банка, или при изпълнението на равностойни функции съгласно националните разпоредби.
3. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 89 за изясняване на целите на параграф 1, буква в), когато дадена дейност се извършва инцидентно.
4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване за целите на параграф 1, буква ѝ) на критериите за това кога една дейност следва да се счита за допълнителна спрямо основната стопанска дейност на групово равнище.
В тези критерии се вземат предвид най-малко следните елементи:
а)
необходимостта допълнителните дейности да съставляват по-малката част от дейностите на групово равнище;
б)
размерът на тяхната търговска дейност спрямо общата търговска дейност на пазара на този клас активи.
При определянето на степента, до която допълнителните дейности представляват по-малката част от дейностите на групово равнище, ЕОЦКП може да постанови да бъде взет предвид капиталът, използван за извършване на допълнителна дейност, в сравнение с капитала, използван за провеждането на основната стопанска дейност. Въпреки това този фактор в никакъв случай не е достатъчен, за да покаже, че дейността е допълнителна спрямо основната стопанска дейност на групата.
Дейностите, посочени в настоящия параграф, се разглеждат на групово равнище.
В посочените във втора и трета алинеи елементи не се включват:
а)
сделките между членове на групата, както е посочено в член 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които служат за управление на ликвидността или риска в рамките на групата;
б)
сделките с деривати, за които обективно може да бъде измерено, че водят до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската или финансиращата дейност;
в)
сделките със стокови деривати и квоти за емисии, сключени за изпълнение на задълженията за осигуряване на ликвидност на място на търговия, когато такива задължения се изискват от регулаторните органи в съответствие с правото на Съюза или с националните законови, подзаконови и административни разпоредби или от местата на търговия.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 3
Факултативни освобождавания
1. Държавите членки могат да решават да не прилагат настоящата директива за лицата, за които те се явяват държавата членка по произход, при условие че дейностите на тези лица са лицензирани и регулирани на национално равнище и на тези лица:
а)
не е разрешено да съхраняват средства или ценни книжа на клиенти и на които поради тази причина не е разрешено да се задължават към техни клиенти;
б)
не е разрешено да предоставят инвестиционни услуги с изключение на приемането и предаването на нареждания за прехвърлими ценни книжа и дялове на предприятия за колективно инвестиране, и/или предоставянето на инвестиционни съвети във връзка с тези финансови инструменти, и
в)
в процеса на предоставянето на тази услуга е разрешено да предават нареждания само на:
i)
инвестиционни посредници, които са лицензирани в съответствие с настоящата директива;
ii)
кредитни институции, които са лицензирани в съответствие с Директива 2013/36/ЕС;
iii)
клонове на инвестиционни посредници или на кредитни институции, които са лицензирани в трета държава и които подлежат и спазват пруденциални правила, считани от компетентните органи като поне толкова строги, колкото установените в настоящата директива, в Регламент (ЕС) № 575/2013 или в Директива 2013/36/ЕС;
iv)
предприятия за колективно инвестиране, които са лицензирани съгласно правото на държава членка да предлагат дяловете си публично, както и лицата, които управляват такива предприятия; или
v)
инвестиционни дружества с постоянен капитал по смисъла на член 17, параграф 7 от Директива 2012/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (42), чиито ценни книжа са допуснати до търговия или търгувани на регулиран пазар в държава членка; или
г)
предоставят инвестиционни услуги само по отношение на стоки, квоти за емисии и/или техни деривати с единствената цел да обезпечат търговските рискове на своите клиенти, когато тези клиенти са изключително местни електроенергийни предприятия, посочени в член 2, точка 35 от Директива 2009/72/ЕО, и/или предприятия за природен газ, посочени в член 2, точка 1 от Директива 2009/73/ЕО, и при условие че тези клиенти притежават съвместно 100 % от капитала или правата на глас на тези лица, упражняват съвместен контрол и са освободени по член 2, параграф 1, буква ѝ) от настоящата директива, ако самите те извършват тези инвестиционни услуги; или
д)
предоставят инвестиционни услуги само по отношение на квоти за емисии и/или техни деривати с единствената цел да обезпечат търговските рискове на своите клиенти, когато тези клиенти са изключително оператори, посочени в член 3, буква е) от Директива 2003/87/ЕО, и при условие че тези клиенти притежават съвместно 100 % от капитала или правата на глас на тези лица, упражняват съвместен контрол и са освободени по член 2, параграф 1, буква ѝ) от настоящата директива, ако самите те извършват тези инвестиционни услуги.
2. Режимите на държавите членки подлагат лицата, посочени в параграф 1, на изисквания, които са поне аналогични на следните изисквания по настоящата директива:
а)
условия и процедури за издаване на лиценз и текущ надзор, установени в член 5, параграфи 1 и 3, членове 7 - 10, член 21, член 22 и член 23 и съответните делегирани актове, приети от Комисията в съответствие с член 89;
б)
съблюдаване на свързаните със стопанската дейност задължения, установени в член 24, параграфи 1, 3, 4, 5, 7 и 10, в член 25, параграфи 2, 5 и 6, и когато националната уредба дава право на тези лица да назначават обвързани агенти - член 29, както и в съответните мерки за изпълнение;
в)
организационни изисквания, предвидени в член 16, параграф 3, първа, шеста и седма алинея, член 16, параграфи 6 и 7 и съответните делегирани актове, приети от Комисията в съответствие с член 89.
Държавите членки изискват лицата, които са освободени от настоящата директива съгласно параграф 1 от настоящия член, да бъдат обхванати от схема за обезщетяване на инвеститори, призната в съответствие с Директива 97/9/ЕО. Държавите членки могат да разрешат на инвестиционните посредници да не бъдат обхванати от такава схема, при условие че притежават професионална застраховка срещу загуби, в случаите когато, предвид размера, рисковия профил и правния характер на лицата, изключени в съответствие с параграф 1 от настоящия член, е гарантирано равностойно ниво на защита на техните клиенти.
Чрез дерогация от втора алинея от настоящия параграф държавите членки, които вече имат действащи такива законови, подзаконови или административни разпоредби преди 2 юли 2014 г., могат до 3 юли 2019 г. да изискат, когато лицата, изключени от настоящата директива съгласно параграф 1 от настоящия член, предоставят инвестиционни услуги, които се състоят в приемането и предаването на нареждания и/или в предоставянето на инвестиционни съвети за дялове на предприятия за колективно инвестиране, и действат като посредници с управляващо дружество съгласно определението в Директива 2009/65/ЕО, да са солидарно отговорни с управляващото дружество за всички вреди, претърпени от клиента във връзка с тези услуги.
3. Лицата, които са изключени от настоящата директива съгласно параграф 1, не се ползват от свободата да предоставят услуги или да извършват дейности или да установяват клонове, както е предвидено съответно в членове 34 и 35.
4. Държавите членки съобщават на Комисията и на ЕОЦКП за прилагането на възможността по настоящия член и гарантират, че във всеки лиценз, издаден в съответствие с параграф 1, се посочва, че е той издаден в съответствие с настоящия член.
5. Държавите членки съобщават на ЕОЦКП разпоредбите на националното право, които са аналогични на изброените в параграф 2 изисквания по настоящата директива.
Член 4
Определения
1. За целите на настоящата директива се прилагат следните определения,
1)
„инвестиционен посредник“ означава всяко юридическо лице, чието обичайно занятие или стопанска дейност се състои в предоставянето на една или повече инвестиционни услуги на трети лица и/или извършването на една или повече инвестиционни дейности на професионална основа.
Държавите членки могат да включат в определението за инвестиционни посредници предприятия, които не са юридически лица, при условие че:
а)
техният правен статут гарантира ниво на защита на интересите на трети лица, равностойно на това, което им се дава от юридически лица; и
б)
те са предмет на еквивалентен пруденциален надзор, който е подходящ за тяхната правна форма.
Когато, обаче, физическо лице предоставя услуги, включващи съхраняването на средства или прехвърлими ценни книжа на трето лице, това лице може да бъде считано като инвестиционен посредник за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014, само когато, без да се засягат другите изисквания, наложени с настоящата директива, с Регламент (ЕС) № 600/2014, и с Директива 2013/36/ЕС, това лице отговаря на следните условия:
а)
правата за собственост на трети лица върху инструменти и средства трябва да бъдат гарантирани, особено в случай на несъстоятелност на посредника или на неговите собственици, на конфискация, на компенсиране или на всяко друго действие на кредитори на посредника или неговите собственици;
б)
посредникът трябва да е подчинен на правила, предназначени да наблюдават платежоспособността му и тази на неговите собственици;
в)
годишният финансов отчет на посредника трябва да бъде одитиран от едно или повече лица, които са оправомощени да извършват финансов одит съгласно националното право;
г)
когато посредникът има само един собственик, това лице трябва да предвиди защитата на инвеститорите в случай на прекратяване на стопанската дейност на посредника поради неговата смърт, недееспособност или всяко друго подобно събитие;
2)
„инвестиционни услуги и дейности“ означава всяка от услугите и дейностите, изброени в раздел А от приложение I относно всеки от инструментите, изброени в раздел В от приложение I.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 89 относно мерки, определящи:
а)
договорите за деривати, посочени в раздел В, точка 6 от приложение I, които имат характеристиките на енергийни продукти на едро, за които трябва да бъде извършван сетълмент с физическа доставка, и договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6;
б)
договорите за деривати, посочени в приложение I, раздел В, точка 7, които имат характеристиките на други дериватни финансови инструменти;
в)
договорите за деривати, посочени в раздел В, точка 10 от приложение I, които имат характеристиките на други дериватни финансови инструменти, като имат предвид дали те, inter alia, са търгувани на регулиран пазар, МСТ или ОСТ;
3)
„допълнителни услуги“ означава всяка от услугите, изброени в раздел Б от приложение I;
4)
„инвестиционен съвет“ означава предоставянето на персонални препоръки на клиент, по негово искане или по инициатива на инвестиционния посредник, по отношение на една или повече сделки, свързани с финансови инструменти;
5)
„изпълнение на нареждания от името на клиенти“ означава действия за сключване на споразумения за покупка или продажба на един или повече финансови инструменти от името на клиенти и включва сключването на споразумения за продажба на финансови инструменти, емитирани от инвестиционен посредник или кредитна институция в момента на емитирането им;
6)
„търговия за собствена сметка“ означава търгуване срещу собствен капитал, което има за резултат сключването на сделки с един или повече финансови инструменти;
7)
„маркет-мейкър“ означава лице, което постоянно присъства на финансовите пазари с намерението да търгува за собствена сметка чрез купуване и продаване на финансови инструменти срещу негов собствен капитал по определени от него цени;
8)
„управление на портфейл“ означава управление на портфейли по възлагане от клиенти, което се извършва по преценка на инвестиционния посредник за всеки отделен клиент, когато тези портфейли включват един или повече финансови инструменти;
9)
„клиент“ означава всяко физическо или юридическо лице, на което инвестиционният посредник предоставя инвестиционни или допълнителни услуги;
10)
„професионален клиент“ означава клиент, който отговаря на критериите, определени в приложение II;
11)
„непрофесионален клиент“ означава клиент, който не е професионален клиент;
12)
„пазар за растеж на МСП“ означава МСТ, която е регистрирана като пазар за растеж на МСП в съответствие с член 33;
13)
„малки и средни предприятия“ за целите на настоящата директива означава дружества, чиято средна пазарна капитализация не надхвърля 200 000 000 EUR въз основа на котировките към края на годината за трите предходни календарни години;
14)
„лимитирано нареждане“ означава нареждане за покупка или продажба на финансов инструмент при определено ограничение за цената или по-добра цена и в определен обем;
15)
„финансов инструмент“ означава инструментите, определени в раздел В от приложение I;
16)
„договори за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6“ означава опции, фючърси, суапи и други договори за деривати, посочени в раздел В, точка 6 от приложение I, свързани с въглища или течни горива, които се търгуват на ОСТ и за които трябва да бъде извършван сетълмент с физическа доставка;
17)
„инструменти на паричния пазар“ означава тези класове инструменти, които обичайно се търгуват на паричния пазар, такива като съкровищни бонове, депозитни сертификати и търговски ценни книжа, с изключение на платежните инструменти;
18)
„пазарен оператор“ означава лице или лица, които управляват и/или организират дейността на регулиран пазар и може да бъде самият регулиран пазар;
19)
„многостранна система“ означава система или механизъм, в които многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на финансови инструменти могат да взаимодействат в системата;
20)
„систематичен участник“ означава инвестиционен посредник, който извършва търговия за собствена сметка по организиран, редовен, систематичен и значителен начин, когато изпълнява нареждания на клиенти извън регулиран пазар, МСТ или ОСТ, без да организира многостранна система;
Редовният и систематичен начин се измерва с броя извънборсови сделки с финансовия инструмент, извършени от инвестиционния посредник за собствена сметка, когато изпълнява нареждания на клиенти. Значителният начин се измерва или с размера на извънборсовата търговия, извършена от инвестиционния посредник, спрямо общия дял на търговията на инвестиционния посредник за конкретен финансов инструмент, или с обема на извънборсовата търговия, извършена от инвестиционния посредник, спрямо общия дял на търговията в Съюза за конкретен финансов инструмент. Определението за систематичен участник се прилага само когато предварително установените прагове за редовен и систематичен начин и за значителен начин са едновременно налице или когато инвестиционен посредник реши да прилага режима, уреждащ дейността на систематичните участници;
21)
„регулиран пазар“ означава многостранна система, организирана и/или управлявана от пазарен оператор, която обединява или улеснява обединяването на многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на финансови инструменти в рамките на самата система и в съответствие с нейните недискреционни правила по начин, който води до сключването на договор за финансовите инструменти, допуснати до търговия съгласно нейните правила и/или системи, и която е лицензирана и функционира редовно в съответствие с раздел III от настоящата директива;
22)
„многостранна система за търговия“ или „МСТ“ означава многостранна система, организирана от инвестиционен посредник или пазарен оператор, която обединява многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на финансови инструменти - в рамките на самата система и в съответствие с нейните недискреционни правила - по начин, който води до сключването на договор в съответствие с раздел II от настоящата директива;
23)
„организирана система за търговия“ или „ОСТ“ означава многостранна система, която не е регулиран пазар или МСТ и в която многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на облигации, структурирани финансови продукти, квоти за емисии или деривати могат да взаимодействат в системата по начин, който води до сключването на договор в съответствие с дял II от настоящата директива;
24)
„място на търговия“ означава регулиран пазар, МСТ или ОСТ;
25)
„ликвиден пазар“ означава пазар за финансов инструмент или клас финансови инструменти, на който има непрекъснато продавачи и купувачи, готови и желаещи да търгуват, който се оценява в съответствие със следните критерии, като се вземат предвид специфичните пазарни структури на конкретния финансов инструмент или на конкретния клас финансови инструменти:
а)
средна честота и обем на сделките при определени пазарни условия, като се имат предвид характерът и жизненият цикъл на продуктите в рамките на класа финансови инструменти;
б)
брой и вид на участниците на пазара, включително съотношението на участниците на пазара спрямо търгуваните финансови инструменти за конкретен продукт;
в)
среден размер на спредовете, когато е налице;
26)
„компетентен орган“ означава органът, определен от всяка държава членка в съответствие с член 67, освен ако в настоящата директива не е определено друго;
27)
„кредитна институция“ означава кредитна институция, както е определена в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
28)
„управляващо дружество на ПКИПЦК“ означава управляващо дружество, както е определено в член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (43);
29)
„обвързан агент“ означава физическо или юридическо лице, което рекламира инвестиционни и/или допълнителни услуги пред клиенти или бъдещи клиенти, получава и предава инструкции или нареждания от клиенти по отношение на инвестиционни услуги или финансови инструменти, пласира финансови инструменти или предоставя съвети на клиенти или бъдещи клиенти по отношение на тези финансови инструменти или услуги на пълната и безусловна отговорност на един-единствен инвестиционен посредник, от чието име действа;
30)
„клон“ означава място на дейност, което е различно от главното управление, част е от инвестиционен посредник, няма юридическа правосубектност, предоставя инвестиционни услуги и/или дейности и може също да изпълнява допълнителни услуги, за които инвестиционният посредник има лиценз; всички места на дейност, установени в една и съща държава членка от инвестиционния посредник с адрес на управление в друга държава членка, се считат за един клон;
31)
„квалифицирано дялово участие“ означава пряко или непряко дялово участие в инвестиционен посредник, което представлява 10 % или повече от капитала или от правата на глас, както са определени в член 9 и член 10 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (44), като се отчитат условията за тяхното агрегиране, предвидени в член 12, параграфи 4 и 5 от посочената директива, или което прави възможно упражняването на значително влияние над ръководството на инвестиционния посредник, в който е това участие;
32)
„предприятие майка“ означава предприятие майка съгласно определението в член 2, точки 9 и 22 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (45);
33)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие по смисъла на член 2, точки 10 и 22 от Директива 2013/34/ЕС, включително всички дъщерни предприятия на дъщерно предприятие на предприятие майка, което ръководи тези предприятия;
34)
„група“ означава група, както е определено в член 2, параграф 11 от Директива 2013/34/ЕС;
35)
„тесни връзки“ означава ситуация, в която две или повече физически или юридически лица са свързани посредством:
а)
участие под формата на собственост, пряко или чрез контрол, върху 20 % или повече от правата на глас или капитала на дадено предприятие;
б)
„контрол“, което означава връзка между предприятие майка и дъщерно предприятие във всички случаи, посочени в член 22, параграфи 1 и 2 от Директива 2013/34/ЕС, или подобна връзка между физическо или юридическо лице и предприятие; всяко дъщерно предприятие на дъщерно предприятие се счита също за дъщерно предприятие на предприятието майка, което е начело на тези предприятия;
в)
постоянна връзка на двете или всички от тях с едно и също лице чрез отношение на контрол;
36)
„ръководен орган“ означава орган или органи на инвестиционен посредник, пазарен оператор или доставчик на услуги за докладване на данни, назначени в съответствие с националното право, които разполагат с правомощия за определяне на стратегията, целите и цялостната политика на субекта, и които упражняват надзор и наблюдение на вземането на решения на управленско равнище и в които участват лицата, които действително управляват стопанската дейност на субекта.
Когато настоящата директива се позовава на ръководен орган и съгласно националното право управителните и контролните функции на ръководния орган са възложени на различни органи или различни членове на един орган, държавата членка определя отговорните органи или членове на ръководния орган в съответствие с националното си право, освен ако в настоящата директива не е указано друго;
37)
„висше ръководство“ означава физически лица, които имат изпълнителни функции в рамките на инвестиционен посредник, пазарен оператор или доставчик на услуги за докладване на данни и са отговорни, и подотчетни пред ръководния орган, за текущото управление на субекта, включително за изпълнението на политиките относно предлагането на услуги и продукти на клиентите от посредника и неговия персонал;
38)
„търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки“ означава сделка, при която посредникът се явява купувач за продавача и в същото време продавач за купувача по сделката, по такъв начин, че не се излага на никакъв пазарен риск през цялото време на изпълнението на сделката, като двете страни на сделката се изпълняват едновременно, и сделката се сключва на цена, която не води до печалба или до загуба за посредника, освен предварително обявена комисиона, такса или тарифа за сделката;
39)
„алгоритмична търговия“ означава търговия с финансови инструменти, при която индивидуалните параметри на нарежданията се определят автоматично от компютърен алгоритъм, включително дали да се инициира нареждането, срока, цената или количеството на нареждането или начина на управление на подаденото нареждане при ограничена или нулева човешка намеса, като не се включват системите, които се използват единствено с цел насочване на нареждания до едно или няколко места на търговия или за обработка на нареждания, не включвайки определяне на никакви параметри за търговия, потвърждаване на нареждания или обработка на извършени сделки след тяхното сключване;
40)
„високочестотен способ за алгоритмична търговия“ означава всеки способ за алгоритмична търговия, който се характеризира с:
а)
инфраструктура, предназначена да сведе до минимум мрежови и други типове закъснения, която включва поне един от следните елементи за подаване на алгоритмично нареждане: съвместно ползване, хостинг на близко разстояние или високоскоростен пряк електронен достъп;
б)
определяне от системата на инициирането, генерирането, насочването или изпълнението на дадено нареждане, без човешка намеса за отделните сделки или нареждания; както и
в)
голям брой съобщения в рамките на деня, които се състоят от нареждания, котировки или отменяне на нареждания;
41)
„пряк електронен достъп“ означава споразумение, при което член или участник или клиент на място на търговия позволява на дадено лице да използва неговия код за търгуване, за да може лицето да изпраща по електронен път нареждания, свързани с финансов инструмент, пряко до мястото на търговия, и обхваща споразумения, които включват използването от дадено лице на инфраструктурата на члена или участника или клиента, или всяка система за връзка, предоставена от член или участник или клиент, за подаване на нареждания (пряк достъп до пазара), както и споразуменията за случаи, когато тази инфраструктура не се използва от лице (спонсориран достъп);
42)
„практика на кръстосани продажби“ означава предлагане на инвестиционна услуга, заедно с друга услуга или продукт като част от пакет или като условие за същото споразумение или пакет;
43)
„структуриран депозит“ означава депозит, както е определено в член 2, параграф 1, точка 3 от Директива 2014/49/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (46), който се изплаща изцяло при настъпване на падежа съобразно условия, при които всяка лихва или премия се изплаща или е изложена на риск съгласно формула, включваща фактори като:
а)
индекс или комбинация от индекси, като се изключват депозити с променливи лихвени проценти, чиято възвръщаемост е пряко свързана с индекс за лихвените проценти като Euribor или Libor;
б)
финансов инструмент или комбинация от финансови инструменти;
в)
стока или комбинация от стоки или други материални или нематериални незаменяеми активи; или
г)
валутен курс или комбинация от валутни курсове;
44)
„прехвърлими ценни книжа“ означава тези класове ценни книжа, които могат да се търгуват на капиталовия пазар, с изключение на платежни инструменти като:
а)
акции в дружества и други ценни книжа, еквивалентни на акции в дружества, съдружия или други субекти, както и депозитарни разписки във връзка с акции;
б)
облигации или други форми на секюритизиран дълг, включително депозитарни разписки във връзка с тези ценни книжа;
в)
всякакви други ценни книжа, които дават правото на придобиване или продажба на такива прехвърлими ценни книжа или водещи до паричен сетълмент, определен въз основа на прехвърлими ценни книжа, валути, лихвени проценти или доходност, стоки или други индекси или мерки;
45)
„депозитарни разписки“ означава тези ценни книжа, които могат да се търгуват на капиталовия пазар и които представляват собственост на чуждестранен емитент върху ценни книжа, като са допуснати до търговия на регулиран пазар и се търгуват независимо от ценните книжа на чуждестранния емитент;
46)
„борсово търгуван фонд“ означава фонд, от който най-малко един клас дялове или акции се търгува през целия ден на най-малко едно място на търговия и с най-малко един маркет-мейкър, който прави необходимото, за да гарантира, че цената на неговите дялове или акции на мястото на търговия не се различава значително от нетната стойност на активите му, и когато е приложимо - от индикативната нетна стойност на активите му;
47)
„сертификати“ означава сертификати, както са определени в член 2, параграф 1, точка 27 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
48)
„структурирани финансови продукти“ означава структурирани финансови продукти, както са определени в член 2, параграф 1, точка 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
49)
„деривати“ означава деривати, както са определени в член 2, параграф 1, точка 29 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
50)
„стокови деривати“ означава стокови деривати, както са определени в член 2, параграф 1, точка 30 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
51)
„централен контрагент“ (ЦК) означава централен контрагент, както е определен в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
52)
„одобрен механизъм за публикуване“ или „ОМП“ означава лице, което е лицензирано съгласно настоящата директива да извършва услугата за публикуване на доклади за търговия от името на инвестиционни посредници съгласно членове 20 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
53)
„доставчик на консолидирани данни“ или „ДКД“ означава лице, което е лицензирано съгласно настоящата директива, да извършва услуга по събиране от регулирани пазари, МСТ, ОСТ и ОМП на доклади за търговия за финансовите инструменти, посочени в член 6, член 7, член 10, член 12, член 13, член 20 и член 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014 и да ги консолидира в непрекъснат електронен поток от обновени данни, осигуряващ данни за цените и обемите на всеки финансов инструмент;
54)
„одобрен механизъм за докладване“ или „ОМД“ е лице, лицензирано съгласно настоящата директива да извършва от името на инвестиционни посредници услуга по докладване на данни за сделки пред компетентните органи или пред ЕОЦКП;
55)
„държава членка по произход“ означава:
а)
в случай на инвестиционни посредници:
i)
ако инвестиционният посредник е физическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
ii)
ако инвестиционният посредник е юридическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото седалище;
iii)
ако инвестиционният посредник няма седалище съгласно неговото национално право - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
б)
в случай на регулиран пазар - държавата членка, в която е регистриран регулираният пазар или, ако съгласно националното право на тази държава членка той няма седалище - държавата членка, в която е разположено главното управление на регулирания пазар;
в)
в случай на ОМП, ДКД или ОМД:
i)
ако ОМП, ДКД или ОМД е физическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
ii)
ако ОМП, ДКД или ОМД е юридическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото седалище;
iii)
ако ОМП, ДКД или ОМД няма седалище съгласно неговото национално право - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
56)
„приемаща държава членка“ означава държава членка, различна от държавата членка по произход, в която даден инвестиционен посредник има клон или предоставя инвестиционни услуги и/или дейности, или държава членка, в която даден регулиран пазар предоставя подходящи условия, така че да улеснява достъпа до търговията в неговата система от отдалечени членове или участници, установени в същата тази държава членка;
57)
„дружество от трета държава“ означава дружество, което, ако главното му управление или седалище се намираха в рамките на Съюза, щеше да бъде кредитна институция, предоставяща инвестиционни услуги или извършваща инвестиционни дейности, или инвестиционен посредник;
58)
„енергийни продукти на едро“ означава енергийни продукти на едро, както са определени в член 2, точка 4 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
59)
„деривати за селскостопански стоки“ означава договори за деривати, свързани с продукти, изброени в член 1 и приложение I, част I - ХХ и част ХХIV/I към Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (47);
60)
„емитент на държавни дългови инструменти“ означава всеки от следните емитенти на дългови инструменти:
i)
Съюза;
ii)
държава членка, включително държавен орган, агенция или дружество със специална цел на държавата членка;
iii)
в случая на федерална държава членка- член на федерацията;
iv)
дружество със специална цел за няколко държави членки;
v)
международна финансова институция, учредена от две или повече държави членки, чиято цел е да мобилизира средства и да отпуска финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват или са заплашени от сериозни проблеми, свързани с финансирането; или
vi)
Европейската инвестиционна банка;
61)
„държавен дългов инструмент“ означава дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
62)
„траен носител“ означава всеки инструмент, който:
а)
позволява на клиента да съхранява информация, адресирана лично до него, по начин, достъпен за бъдещо ползване и за период от време, достатъчен за целите на информацията, и
б)
позволява непромененото възпроизвеждане на съхранената информация;
63)
„доставчик на услуги за докладване на данни“ означава ОМП, ДКД или ОМД.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за определяне на някои технически елементи на определенията, предвидени в параграф 1, за адаптирането им към пазарните промени, технологичните новости и опита, свързан с поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, и гарантиране на еднаквото прилагане на настоящата директива.
ДЯЛ II
ЛИЦЕНЗИРАНЕ И ОПЕРАТИВНИ УСЛОВИЯ ЗА ИНВЕСТИЦИОННИТЕ ПОСРЕДНИЦИ
ГЛАВА I
Условия и процедури за лицензиране
Член 5
Изискване относно лиценза
1. Всяка държава членка изисква предоставянето на инвестиционни услуги и/или извършването на инвестиционни дейности като редовно занятие или стопанска дейност на професионална основа да бъде предмет на предварително лицензиране в съответствие с настоящата глава. Лицензът се издава от определения в съответствие с член 67 компетентен орган на държавата членка по произход.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки разрешават на всеки пазарен оператор да организира МСТ или ОСТ, при условие че предварително е проверено, че се спазва настоящата глава.
3. Държавите членки регистрират всички инвестиционни посредници. Регистърът е публичен и съдържа информация за услугите или дейностите, за които инвестиционният посредник има лиценз. Той се актуализира периодично. ЕОЦКП бива уведомяван за всеки издаден лиценз.
ЕОЦКП съставя списък на всички инвестиционни посредници в Съюза. Списъкът съдържа информация за услугите или дейностите, за които всеки инвестиционен посредник има лиценз, и периодично се актуализира. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница този списък и го поддържа актуализиран.
В случаите, когато компетентен орган е отнел лиценз в съответствие с член 8, букви б), в) и г), отнемането на лиценза се публикува в списъка за срок от пет години.
4. Всяка държава членка изисква от:
а)
всеки инвестиционен посредник, който е юридическо лице, да има главно управление в същата държава членка, където е седалището му;
б)
всеки инвестиционен посредник, който не е юридическо лице, или всеки инвестиционен посредник, който е юридическо лице, но по своето национално право няма седалище, да има главно управление в държавата членка, в която действително извършва своята стопанската дейност.
Член 6
Обхват на лиценза
1. Държавата членка по произход гарантира, че в лиценза са определени инвестиционните услуги или дейности, които инвестиционният посредник може да предоставя или извършва. Лицензът може да обхваща една или повече допълнителни услуги, изложени в раздел Б от приложение I. Лицензът не се издава единствено за предоставянето на допълнителни услуги.
2. Инвестиционен посредник, който иска лиценз, за да разшири стопанската си дейност с инвестиционни услуги или дейности или с допълнителни услуги, които не са предвидени към момента на първоначалния лиценз, подава искане за разширяване на лиценза си.
3. Лицензът е валиден в рамките на Съюза и позволява на инвестиционния посредник да предоставя услугите или да извършва дейностите, за които е лицензиран, в целия Съюз чрез правото на установяване, включително чрез клон, или чрез свободното предоставяне на услуги.
Член 7
Процедури за одобряване и отказ от издаването на лиценз
1. Компетентният орган не издава лиценз, ако не е и докато не бъде напълно удовлетворен от изпълнението от страна на кандидата на всички изисквания, предвидени в приетите съгласно настоящата директива разпоредби.
2. Инвестиционният посредник предоставя всякаква информация - включително програма за дейността, в която излага, inter alia, данни за дейността, която предвижда да извършва и организационната структура, необходима, за да може компетентният орган да се увери, че инвестиционният посредник е създал изискваните към момента на първоначалния лиценз условия за изпълнението на задълженията си съгласно настоящата глава.
3. Кандидатът бива информиран в рамките на шест месеца от подаването на пълното заявление дали е издаден лицензът.
4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
информацията, която трябва да бъде предоставена на компетентните органи съгласно параграф 2 от настоящия член, включително програмата за дейността;
б)
изискванията, приложими за управлението на инвестиционните посредници съгласно член 9, параграф 6, и информацията за уведомленията съгласно член 9, параграф 5;
в)
изискванията, приложими за акционерите и съдружници с квалифицирано дялово участие, както и препятствията, които биха могли да попречат на ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган по член 10, параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за уведомяване или за предоставяне на информация, предвидени в параграф 2 от настоящия член и член 9, параграф 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 8
Отнемане на лиценз
Компетентният орган може да отнеме лиценза, издаден на инвестиционен посредник, когато този инвестиционен посредник:
а)
не използва лиценза в срок от 12 месеца, изрично се откаже от лиценза или не е предоставил никакви инвестиционни услуги или не е извършил никаква инвестиционна дейност за предходните шест месеца, освен ако в такива случаи заинтересованата държава членка не е предвидила обезсилване на лиценза;
б)
е получил лиценза въз основа на неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
престане да отговаря на условията, при които е бил издаден лицензът, като например условията, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
грубо и системно нарушава разпоредбите, приети с настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, които регулират условията за извършване на дейност на инвестиционни посредници;
д)
попада в някой от случаите, за които националното право предвижда отнемане на лиценза във връзка с въпроси извън обхвата на настоящата директива.
ЕОЦКП бива уведомяван за всеки отнет лиценз.
Член 9
Ръководен орган
1. Компетентните органи за издаване на лиценз в съответствие с член 5 гарантират, че инвестиционните посредници и техните ръководни органи спазват член 88 и член 91 от Директива 2013/36/ЕС.
ЕОЦКП и ЕБО приемат съвместно насоки за елементите, изброени в член 91, параграф 12 от Директива 2013/36/ЕС.
2. При издаването на лиценз в съответствие с член 5 компетентните органи могат да разрешат на членове на ръководния орган да заемат една допълнителна директорска длъжност с неизпълнителни функции повече, отколкото е разрешено по член 91, параграф 3 на Директива 2013/36/ЕС. Компетентните органи редовно информират ЕОЦКП за такива разрешения.
ЕБО и ЕОЦКП координират събирането на информация, предвидена по първа алинея от настоящия параграф и по член 91, параграф 6 от Директива 2013/36/ЕС във връзка с инвестиционните посредници.
3. Държавите членки гарантират, че ръководният орган на инвестиционния посредник определя, контролира и отговаря за изпълнението на правилата за управление, обезпечаващи ефективно и разумно управление на инвестиционен посредник, включително разделение на задълженията в инвестиционния посредник и предотвратяване на конфликти на интереси, и по начин, който подпомага целостта на пазара и е в интерес на клиентите.
Без да се засягат изискванията, установени в член 88, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС, тези правила гарантират също, че ръководният орган определя, одобрява и контролира:
а)
организацията на посредника за предоставяне на инвестиционни услуги и дейности и допълнителни услуги, включително уменията, знанията и опита, необходими на персонала, както и ресурсите, процедурите и условията за предоставянето на услуги и дейности от посредника, като отчита естеството, размера и сложността на неговата дейност, както и всички изисквания, които посредникът трябва да изпълни;
б)
политиката по отношение на предлаганите или предоставяни услуги, дейности, продукти и операции в съответствие с допустимото за него равнище на риск и с характеристиките и потребностите на клиентите на посредника, на които те ще бъдат предлагани или предоставяни, включително извършва подходящи стрес тестове при необходимост;
в)
политиката за възнагражденията на лицата, участващи в предоставянето на услуги на клиентите, насочена към насърчаване на отговорно бизнес поведение, справедливо третиране на клиентите, както и избягване на конфликт на интереси при взаимоотношенията с клиентите.
Ръководният орган наблюдава и периодично оценява целесъобразността и изпълнението на стратегическите цели на посредника при предоставянето на инвестиционни услуги и дейности и допълнителни дейности, ефективността на правилата за управление и целесъобразността на политиките на инвестиционния посредник спрямо услугите, предлагани на клиентите, и предприема необходимите мерки, за да отстрани слабостите.
Членовете на ръководния орган имат достъп до достатъчно информация и документи, които са необходими за упражняването на надзор и наблюдение на процеса на вземане на управленски решения.
4. Компетентният орган отказва лиценз, ако не е убеден, че членовете на ръководния орган на инвестиционния посредник са с достатъчно добра репутация, притежават достатъчно знания, умения и опит и посвещават достатъчно време на изпълнението на задълженията си в инвестиционния посредник, или ако са налице обективни и очевидни причини да се счита, че ръководният орган на посредника може да представлява заплаха за неговото ефективно, стабилно и разумно управление, както и за адекватното съблюдаване на интересите на неговите клиенти и на целостта на пазара.
5. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник да уведомява компетентния орган за всички членове на своя ръководен орган и за всякакви промени в неговия членски състав, заедно с всяка информация, необходима за оценката дали посредникът спазва параграфи 1, 2 и 3.
6. Държавите членки изискват фактическото управление на стопанската дейност на подалия заявлението инвестиционен посредник да се осъществява най-малко от две лица, които отговарят на изискванията, определени в параграф 1.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки могат да издадат лиценз на инвестиционни посредници, които са физически лица, или на инвестиционни посредници, които са юридически лица, управлявани от едно-единствено физическо лице в съответствие с техните учредителни правила и национално право. Въпреки това държавите членки изискват:
а)
да са налице алтернативни разпоредби, които осигуряват стабилно и разумно управление на тези инвестиционни посредници и целесъобразното съблюдаване на интересите на клиентите и на целостта на пазара;
б)
съответните физически лица да се ползват с достатъчно добра репутация, да притежават достатъчно знания, умения и опит и да отделят достатъчно време за изпълнение на своите задължения.
Член 10
Акционери и съдружници с квалифицирани дялови участия
1. Компетентните органи не разрешават предоставянето на инвестиционни услуги или извършването на инвестиционни дейности от инвестиционен посредник, без да са информирани за самоличността на акционерите или съдружниците, независимо от това дали са преки или непреки, физически или юридически лица, които имат квалифицирани дялови участия, както и за размерите на тези участия.
Компетентните органи отказват лиценз, ако, имайки предвид нуждата от осигуряване на стабилно и разумно управление на инвестиционния посредник, не са убедени, че акционерите или членовете, които имат квалифицирани дялови участия, са подходящи.
Когато между инвестиционния посредник и други физически или юридически лица съществуват тесни връзки, компетентният орган издава лиценз, само ако тези връзки не възпрепятстват ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган.
2. Компетентният орган отказва лиценз, ако законовите, подзаконовите или административните разпоредби на трета държава, регулиращи едно или повече физически лица или юридически лица, с които предприятието има тесни връзки, или затрудненията при тяхното прилагане, възпрепятстват ефективното упражняване на неговите надзорни функции.
3. Държавите членки изискват от компетентния орган да предприеме подходящи мерки за прекратяване на ситуациите, в които влиянието, упражнявано от посочените в първа алинея на параграф 1 лица, вероятно би накърнило стабилното и разумно управление на инвестиционен посредник.
Тези мерки може да включват искове за съдебни разпореждания и/или налагане на санкции на директорите или отговорните за ръководството лица, или спиране на упражняването на право на глас, произтичащо от акциите, които въпросните акционери или съдружници притежават.
Член 11
Уведомяване за планирано придобиване
1. Държавите членки изискват от всяко физическо или юридическо лице, или такива лица, действащи съгласувано („кандидат-приобретател“), които са взели решение или да придобият, пряко или непряко, квалифицирано дялово участие в инвестиционен посредник, или пряко или непряко да увеличат такова квалифицирано участие, в резултат на което делът на правата на глас или на притежавания капитал би достигнал или надвишил 20 %, 30 % или 50 %, или инвестиционният посредник би станал тяхно дъщерно предприятие („планирано придобиване“), първо да уведомят писмено компетентните органи на инвестиционния посредник, в който те се стремят да придобият квалифицирано дялово участие или да увеличат подобно квалифицирано дялово участие, относно размера на участието, което възнамеряват да придобият и относно съответната информация съгласно посоченото в член 13, параграф 4.
Държавите членки изискват от всяко физическо или юридическо лице, което е взело решение да прехвърли, пряко или непряко, квалифицирано дялово участие в инвестиционен посредник, първо да уведоми писмено компетентните органи, като посочи размера на визираното участие. Такова лице уведомява по същия начин компетентните органи, ако възнамерява да намали квалифицираното си дялово участие, в резултат на което делът на правата му на глас или на притежавания капитал би паднал под 20 %, 30 % или 50 %, или ако инвестиционният посредник би престанал да бъде негово дъщерно предприятие.
Държавите членки не са длъжни да прилагат прага от 30 % в случаите, в които съгласно член 9, параграф 3, буква а) от Директива 2004/109/ЕО прилагат праг от една трета.
При определяне на това дали критериите за квалифицирано дялово участие, посочени в член 10 и в настоящия член, са изпълнени, държавите членки не вземат предвид правата на глас или акциите, които инвестиционните посредници или кредитните институции могат да притежават в резултат от поемане на емисия на финансови инструменти и/или пласиране на финансови инструменти при условията на безусловно и неотменимо задължение съгласно раздел А, точка 6 от приложение I, при условие че тези права не се упражняват или използват по друг начин за намеса в управлението на емитента и при условие че те се прехвърлят в срок една година след придобиването.
2. Съответните компетентни органи работят в тясна консултация помежду си, когато извършват оценката, предвидена в член 13, параграф 1 („оценката“), ако кандидат-приобретателят е едно от следните:
а)
кредитна институция, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник или управляващо дружество на ПКИПЦК, одобрено в друга държава членка или в сектор, различен от този, в който се предлага придобиването;
б)
предприятие майка на кредитна институция, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник или управляващо дружество на ПКИПЦК, одобрени в друга държава членка или в сектор, различен от този, в който се цели придобиването; или
в)
физическо или юридическо лице, контролиращо кредитна институция, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник или управляващо дружество на ПКИПЦК, лицензирани в друга държава членка или в сектор, различен от този, в който се предлага придобиването.
Компетентните органи си предоставят без необосновано забавяне всякаква информация, която е съществена или от значение за оценката. В тази връзка компетентните органи обменят помежду си при поискване всякаква информация, която е от значение, и по своя собствена инициатива съобщават цялата съществена информация. В решението на компетентния орган, лицензирал инвестиционния посредник, за който е направено предложението за придобиване, се посочват всички становища или резерви, изразени от страна на компетентния орган, който отговаря за кандидат- приобретателя.
3. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник да информира без забавяне компетентния орган, ако на инвестиционния посредник му станат известни всякакви придобивания или прехвърляния на участия в неговия капитал, в резултат на което участията надвишат или падат под някой от праговете, посочени в параграф 1, първа алинея.
Поне веднъж годишно инвестиционните посредници информират компетентния орган и за имената на акционерите и съдружниците, които притежават квалифицирани дялови участия, както и за размерите на тези участия, както например е видно от информацията от общите годишни събрания на акционерите и съдружниците или в резултат на изпълнението на разпоредбите, приложими към дружества, чиито прехвърлими ценни книжа са приети за търговия на регулиран пазар.
4. Държавите членки изискват от компетентните органи да предприемат мерки, сходни на посочените в член 10, параграф 3, по отношение на лица, които не изпълняват задължението да предоставят предварителна информация във връзка с придобиването или увеличаването на квалифицираното дялово участие. Ако независимо от възражението на компетентните органи е придобито участие, държавите членки предвиждат или спиране на упражняването на съответните права на глас, или обявяване за недействителни на дадените гласове, или възможност за тяхното анулиране, независимо от всякакви други санкции, които приемат.
Член 12
Срок за извършване на оценка
1. Компетентните органи изпращат своевременно и във всички случаи в рамките на два работни дни след получаване на уведомлението, което се изисква съгласно член 11, параграф 1, както и след евентуално последващо получаване на информацията, посочена в параграф 2 от настоящия член, писмено потвърждение за получаването до кандидат-приобретателя.
Компетентните органи разполагат с максимален срок от шестдесет работни дни от датата на писменото потвърждение за получаване на уведомлението и на всички документи, които държавата членка изисква да се прилагат към уведомлението въз основа на списъка по член 13 параграф 4 („срок за извършване на оценка“), за да извършат оценката.
Компетентните органи информират кандидат-приобретателя за датата, на която изтича срокът за извършване на оценка, при потвърждаване на получаването на уведомлението.
2. Компетентните органи могат при необходимост по време на срока за извършване на оценка, но не по-късно от петдесетия работен ден от този срок, да отправят искане за допълнителна информация, която е необходима за приключване на оценката. Това искане се отправя в писмена форма и в него се посочва необходимата допълнителна информация.
За периода между датата на изискване на информация от страна на компетентните органи и датата на получаване на отговор от кандидат-приобретателя срокът за извършване на оценка се спира. Това спиране не може да надвишава двадесет работни дни. Всяко допълнително искане от страна на компетентните органи за допълване или изясняване на информацията се отправя по тяхна преценка, но то не може да води до спиране на срока за извършване на оценка.
3. Компетентните органи могат да удължат спирането, посочено в параграф 2, втора алинея, най-много до тридесет работни дни, ако кандидат-приобретателят е едно от следните:
а)
физическо или юридическо лице, което се намира или е поднадзорно лице извън Съюза;
б)
физическо или юридическо лице, което не подлежи на надзор съгласно настоящата директива или съгласно директиви 2009/65/ЕО, 2009/138/ЕО или 2013/36/ЕС.
4. Ако след приключване на оценката компетентните органи решат да се противопоставят на планираното придобиване, те информират кандидат-приобретателя в писмена форма, като представят мотивите за решението си, в срок от два работни дни и във всеки случай в рамките на срока за извършване на оценка. При спазване на разпоредбите на националното право, по искане на кандидат-приобретателя може да бъде публично оповестено подходящо изложение на мотивите за решението. Това не възпрепятства държавите членки да разрешат на компетентните органи да извършват подобно разкриване, без това да е поискано от кандидат-приобретателя.
5. Ако компетентните органи не се противопоставят писмено на планираното придобиване в рамките на срока за извършване на оценката, то се смята за одобрено.
6. Компетентните органи могат да определят максимален срок за извършване на планираното придобиване и по целесъобразност да го удължат.
7. Държавите членки не могат да налагат изисквания, по-строги от определените в настоящата директива, за уведомяване и одобрение от компетентните органи на преки или непреки придобивания на права на глас или на капитал.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел установяване на изчерпателен списък на информацията, посочена в член 13, параграф 4, които да бъдат включени от кандидат-приобретателите в тяхното уведомление, без да се засяга параграф 2 от настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 януари 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
9. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за установяване на стандартни формуляри, образци и процедури във връзка с реда и условията на процеса на консултации между съответните компетентни органи по член 11, параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 1 януари 2014 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 13
Оценка
1. При оценяване на уведомлението, предвидено в член 11, параграф 1, и на информацията, посочена в член 12, параграф 2, компетентните органи, с цел гарантиране на стабилно и разумно управление на инвестиционния посредник, в който се планира придобиване, и като отчитат възможното влияние на кандидат-приобретателя върху инвестиционния посредник, преценяват доколко кандидат-приобретателят е подходящ, както и разумността от финансова гледна точка на планираното придобиване, съгласно всеки един от следните критерии:
а)
репутацията на кандидат-приобретателя;
б)
репутацията и опита на всяко лице, което ще ръководи дейността на инвестиционния посредник в резултат на планираното придобиване;
в)
финансовата стабилност на кандидат-приобретателя, по-специално във връзка с вида дейност, която се извършва или предвижда в инвестиционния посредник, в който се планира придобиване;
г)
дали инвестиционният посредник ще бъде в състояние да спазва и да продължава да спазва пруденциалните изисквания, които се основават на настоящата директива и, където е приложимо - на други директиви, особено директиви 2002/87/ЕО и 2013/36/ЕС, и по-специално дали групата, от която той ще стане част, има структура, която позволява упражняване на ефективен надзор, ефективен обмен на информация между компетентните органи и разпределяне на отговорностите между компетентните органи;
д)
дали могат да бъдат направени обосновани предложения, че във връзка с планираното придобиване се извършва, било е извършено или е имало опит за извършване на изпиране на пари или финансиране на тероризъм по смисъла на член 1 от Директива 2005/60/ЕО или че осъществяването на планираното придобиване би увеличило риска от това.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които се коригират критериите, установени в първата алинея от настоящия параграф.
2. Компетентните органи могат да се противопоставят на планираното придобиване само ако са налице сериозни основания за това съгласно критериите, посочени в параграф 1, или ако предоставената от кандидат-приобретателя информация е непълна.
3. Държавите членки не могат да налагат предварителни условия във връзка с размера на участие, което следва да бъде придобито, нито да разрешават на компетентните си органи да разглеждат придобиването във връзка с икономическите нужди на пазара.
4. Държавите членки оповестяват списък с информацията, която е необходима за извършване на оценката и която следва да бъде предоставена на компетентните органи към момента на уведомлението, посочено в член 11, параграф 1. Необходимата информация следва да съответства и да бъде приспособена към характеристиката на кандидат-приобретателя и естеството на планираното придобиване. Държавите членки не могат да изискват информация, която не е от значение за извършване на пруденциална оценка.
5. Независимо от член 12, параграфи 1, 2 и 3, когато на компетентния орган са изпратени уведомления за две или повече планирани придобивания или увеличения на квалифицираното дялово участие в един и същ инвестиционен посредник, този орган третира кандидат-приобретателите по недискриминационен начин.
Член 14
Членство в разрешена схема за обезщетение на инвеститорите
Компетентният орган проверява дали всеки субект, който иска лиценз като инвестиционен посредник, изпълнява към момента на издаване на лиценза задълженията си по Директива 97/9/ЕО.
Задължението, предвидено в първа алинея, се изпълнява по отношение на структурирани депозити, открити от кредитна институция, която е член на схема за гарантиране на депозитите, призната съгласно Директива 2014/49/ЕС.
Член 15
Осигуряване на начален капитал
Държавите членки гарантират, че компетентните органи не издават лиценз, ако инвестиционният посредник не разполага с достатъчен начален капитал в съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) № 575/2013 с оглед на характера на съответната инвестиционна услуга или дейност.
Член 16
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от инвестиционния посредник да изпълнява организационните изисквания, предвидени в параграфи 2-10 от настоящия член и в член 17.
2. Инвестиционният посредник установява адекватни политики и процедури, които са достатъчни да гарантират изпълнението от негова страна, включително от неговите ръководители, служители и обвързани агенти, на задълженията съгласно настоящата директива, както и подходящи правила, регулиращи личните сделки, извършвани от тези лица.
3. Инвестиционният посредник поддържа и прилага ефективни организационни и административни правила с оглед предприемането на всички разумни мерки за предотвратяването на конфликти на интереси, както са определени в член 23, които по неблагоприятен начин засягат интересите на неговите клиенти.
Инвестиционен посредник, който създава финансови инструменти за продажба на клиенти, поддържа, прилага и преразглежда процеса на одобряване на всеки финансов инструмент и значителните изменения на съществуващите финансови инструменти, преди да ги пусне на пазара или да ги разпространи сред клиентите.
Процесът на одобряване на продуктите конкретизира определен целеви пазар от крайни клиенти в рамките на съответната категория клиенти за всеки финансов инструмент и гарантира, че всички относими рискове за този определен целеви пазар са оценени и че планираната стратегия за разпространение е в съответствие с определения целеви пазар.
Инвестиционният посредник също така извършва редовен преглед на финансовите инструменти, които той предлага или търгува, като взема под внимание всяко събитие, което би могло да повлияе съществено върху потенциалния риск за определения целеви пазар, за да оцени най-малко дали финансовият инструмент продължава да бъде съвместим с потребностите на определения целеви пазар и дали планираната стратегия за разпространение остава подходяща.
Инвестиционен посредник, който създава финансови инструменти, предоставя на всеки дистрибутор цялата необходима информация относно финансовия инструмент и процеса на одобряване на продукта, включително определения целеви пазар на финансовия инструмент.
Когато даден инвестиционен посредник предлага или препоръчва финансови инструменти, които той не създава, той разполага с подходящи договорености, за да получи информацията, посочена в пета алинея, както и за да разбере характеристиките и определения целеви пазар на всеки финансов инструмент.
Тези политики, процеси и договорености, посочени в настоящия параграф, не засягат останалите изисквания съгласно настоящата директива и Регламент (ЕС) № 600/2014, включително тези, отнасящи се до разкриването, уместността или пригодността, установяването и управлението на конфликти на интереси и стимулите.
4. Инвестиционният посредник предприема подходящи мерки за осигуряване на непрекъснатостта и редовността на изпълнението на инвестиционните услуги и дейности. За тази цел инвестиционният посредник използва подходящи и съизмерими системи, ресурси и процедури.
5. Инвестиционният посредник гарантира, че предприема подходящи мерки за избягването на неоправдан допълнителен операционен риск, когато разчита на трето лице за изпълнението на оперативните функции, критични за непрекъснатото и удовлетворително предоставяне на услуги на клиентите и извършване на инвестиционни дейности. Възлагането на важни оперативни функции на трето лице не може да бъде извършвано по начин, който уврежда съществено качеството на вътрешния контрол и способността на надзорния орган да наблюдава изпълнението на всички задължения на инвестиционния посредник.
Инвестиционният посредник разполага с надеждни административни и счетоводни процедури, механизми за вътрешен контрол, ефективни процедури за оценка на риска и ефективни контролни и защитни мерки за системите за обработка на информацията.
Без да се засяга способността на компетентните органи да изискват достъп до съобщения в съответствие с настоящата директива и Регламент (ЕС) № 600/2014, инвестиционният посредник разполага с работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността и удостоверяването на автентичността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и от непозволен достъп и да предотврати изтичането на информация, като запазва поверителността на данните по всяко време.
6. Инвестиционният посредник прави необходимото да съхранява информация за всички извършвани от него услуги, дейности и сделки, като тази информация е достатъчна, за да позволи на компетентния орган да изпълнява надзорните си функции и да извършва действията по правоприлагане съгласно настоящата директива, Регламент (ЕС) № 600/2014, Директива 2014/57/ЕСи Регламент (ЕС) № 596/2014, и по-специално да гарантира, че инвестиционният посредник е изпълнил всички задължения, включително по отношение на клиентите или потенциалните клиенти и по отношение на целостта на пазара.
7. Информацията включва записи на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се най-малкото до сделките, които се сключват при извършване на търговия за собствена сметка и предоставяне на услуги по нареждания на клиенти, свързани с приемане, предаване и изпълнение на нареждания на клиенти.
Такива телефонни разговори и електронни съобщения включват също такива, чието предназначение е да доведат до сключване на сделки при извършване на търговия за собствена сметка или при предоставяне на услуги по нареждания на клиенти, свързани с приемане, предаване и изпълнение на нареждания на клиенти, дори и тези разговори или съобщения да не водят до сключване на подобни сделки или до предоставяне на услуги по нареждания на клиенти.
За тези цели инвестиционният посредник предприема всички подходящи стъпки да запише относимите телефонни разговори и електронни съобщения, направени със, изпратени от или получени чрез оборудване, осигурено от инвестиционния посредник на служител или изпълнител, или чието използване от служител или изпълнител е било прието или разрешено от инвестиционния посредник.
Инвестиционният посредник уведомява новите и съществуващите клиенти, че телефонните съобщения или разговори между инвестиционния посредник и неговите клиенти, които водят или могат да доведат до сделки, ще се записват.
Това уведомление може да се предостави веднъж, преди предоставянето на инвестиционни услуги на нови и съществуващи клиенти.
Инвестиционният посредник не предоставя по телефона инвестиционни услуги и дейности на онези клиенти, които не са били уведомени предварително за записването на техните телефонни съобщения или разговори, когато тези инвестиционни услуги и дейности са свързани с получаването, предаването и изпълнението на нареждания на клиенти.
Нарежданията могат да бъдат направени от клиентите по други канали, обаче такива съобщения трябва да се правят на траен носител като пощенски писма, факсове, имейли или документи за нареждания, направени от клиенти по време на срещи. В частност, съдържанието на съответните преки разговори с клиент може да бъде записано в писмен протокол или бележки. Такива нареждания се смятат за равностойни на нарежданията, получени по телефона.
Инвестиционният посредник предприема всички подходящи мерки да предотврати провеждането на относими телефонни разговори, изпращането или получаването на относими електронни съобщения от служител или изпълнител посредством частно оборудване, които инвестиционният посредник не е в състояние да запише или копира.
Записите, направени в съответствие с настоящия параграф, се предоставят на съответните клиенти при поискване и се съхраняват за срок от пет години, а когато компетентният орган поиска това, за срок до седем години.
8. Когато инвестиционният посредник държи финансови инструменти, принадлежащи на клиенти, той предприема адекватни мерки за защитата на правата на собственост на клиентите, по-специално в случай на несъстоятелност на инвестиционния посредник, и за предотвратяване използването на финансови инструменти на клиента в операции за собствена сметка, освен с изричното съгласие на клиента.
9. Когато инвестиционният посредник държи средства, които принадлежат на клиенти, той предприема адекватни мерки за защитата на правата на клиентите и, освен в случай на кредитни институции, за предотвратяване използването на средства на клиента в операции за собствена сметка.
10. Инвестиционният посредник не може да сключва с непрофесионални клиенти споразумения за финансово обезпечение с прехвърлително действие, с цел обезпечаване или покриване на настоящи или бъдещи, действителни или условни, или очаквани задължения на клиенти.
11. В случай на клонове на инвестиционни посредници компетентният орган на държава членка, в която се намира клонът, прилага задължението, установено в параграфи 6 и 7, по отношение на извършваните от този клон сделки, без да се засяга възможността на компетентния орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник да има пряк достъп до посочената информация.
Държавите членки могат при извънредни обстоятелства да наложат изисквания към инвестиционните посредници за опазване на активите на клиентите в допълнение към разпоредбите, установени в параграфи 8, 9 и 10 и съответните делегирани актове, както са посочени в параграф 12. Такива изисквания трябва да бъдат обективно обосновани и пропорционални, така че да разглеждат, в случаите когато инвестиционните посредници защитават активите и паричните средства на клиентите, конкретни рискове за защитата на инвеститорите или за целостта на пазара, които са от особено значение предвид структурата на пазара на тази държава членка.
Без необосновано забавяне държавите членки уведомяват Комисията за изискванията, които възнамеряват да наложат съгласно настоящия параграф и най-малко два месеца преди предвидената дата на влизане в сила на съответното изискване. Уведомлението съдържа обосновка на съответното изискване. Никое от допълнителните изисквания не ограничава или засяга по друг начин правата на инвестиционните посредници съгласно членове 34 и 35.
В рамките на два месеца от уведомлението, посочено в трета алинея, Комисията дава становището си относно пропорционалността на предлаганите изисквания и тяхната обосновка.
Държавите членки могат да запазят някои допълнителни изисквания, при положение че те са били съобщени на Комисията в съответствие с член 4 от Директива 2006/73/ЕО преди 2 юли 2014 г. и че условията, предвидени в настоящия член, са изпълнени.
Комисията съобщава на държавите членки и публикува на своята интернет страница допълнителните изисквания, наложени в съответствие с настоящия параграф.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89 относно конкретните организационни изисквания по параграфи 2-10 от настоящия член, които да бъдат наложени на инвестиционните посредници и на клоновете на лицензирани в съответствие с член 41 дружества от трети държави, извършващи различни инвестиционни услуги и/или дейности и допълнителни услуги или комбинация от двете.
Член 17
Алгоритмична търговия
1. Инвестиционен посредник, който извършва алгоритмична търговия, трябва да има ефективни системи и механизми за контрол на риска, подходящи за дейността му, за да гарантира, че системите му за търговия са устойчиви и имат достатъчен капацитет, че в тях са заложени подходящи прагове и ограничения за търговията и че не допускат предаването на грешни нареждания или действието на системите по друг начин, който може да причини или да допринесе за смущения във функционирането на пазара. Такъв посредник има и ефективни системи и механизми за контрол на риска, за да гарантират, че системите им за търговия не могат да бъдат използвани за цели, които противоречат на Регламент (ЕС) № 596/2014 или на правилата на мястото на търговия, с което са свързани. Инвестиционният посредник има ефективни правила за осигуряване на непрекъснатост на дейността при срив на системите му за търговия и гарантира, че системите му са подложени на пълни изпитвания и се наблюдават по подходящ начин, за да се осигури спазването на изискванията, предвидени в настоящия параграф.
2. Всеки инвестиционен посредник, извършващ алгоритмична търговия в дадена държава членка, уведомява за това компетентните органи на своята държава членка по произход и на мястото на търговия, на което инвестиционният посредник извършва алгоритмична търговия в качеството си на член или участник на мястото на търговия.
Компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може да изиска от него да предоставя редовно или ad hoc описание на естеството на стратегиите си за алгоритмична търговия, подробни сведения за параметрите или ограниченията за търговията, заложени в системата, за основните механизми за контрол на спазването и за контрол на риска, въведени с цел спазване на условията, предвидени в параграф 1, и сведения за изпитванията на системите му. Компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може по всяко време да поиска от инвестиционния посредник допълнителна информация за извършваната от него алгоритмична търговия и използваните за целта системи.
При поискване от компетентен орган на място на търговия, на което инвестиционният посредник извършва алгоритмична търговия в качеството си на член или участник на мястото на търговия, компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник съобщава без необосновано забавяне информацията, посочена в втора алинея, която е получил от инвестиционния посредник, извършващ алгоритмична търговия.
Инвестиционният посредник прави необходимото да съхранява информация по въпросите, посочени в настоящия параграф, и гарантира, че тези записи са достатъчни, за да позволят на неговия компетентен орган да следи спазването на изискванията по настоящата директива.
Всеки инвестиционен посредник, който прилага високочестотен способ за алгоритмична търговия, съхранява в одобрен формат точна и последователна информация за всички възложени нареждания, включително за отмяна на нареждания, изпълнени нареждания и котировките на местата на търговия и при поискване ги предоставя на компетентния орган.
3. Всеки инвестиционен посредник, който прилага алгоритмична търговия, за да следва стратегия за маркет мейкинг, като се отчита ликвидността, мащабът и естеството на специфичния пазар и характеристиките на търгувания инструмент:
а)
извършва този маркет мейкинг без прекъсване в продължение на определен период от работното време на мястото на търговия освен при извънредни обстоятелства и така периодично и предвидимо се осигурява ликвидност на тези места на търговия.
б)
сключва обвързващо писмено споразумение с мястото на търговия, което определя най-малко задълженията на инвестиционния посредник в съответствие с буква а); и
в)
разполага с ефективни системи и механизми за контрол, за да гарантира, че изпълнява своите задължения по силата на споразумението, посочено в буква б), във всеки един момент.
4. За целите на настоящия член и на член 48 от настоящата директива инвестиционен посредник, който извършва алгоритмична търговия, се смята, че изпълнява стратегия за маркет мейкинг, когато в качеството си на член или участник на едно или повече места на търговия неговата стратегия при търговия за собствена сметка включва обявяване едновременно на твърда котировка „купува“ и твърда котировка „продава“ със сравним размер и конкурентни цени, свързани с един или повече финансови инструменти на едно място на търговия или на различни места на търговия, осигурявайки по този начин ликвидност на целия пазар редовно и постоянно;
5. Всеки инвестиционен посредник, който осигурява пряк електронен достъп до място на търговия, разполага с ефективни системи и механизми за контрол, които гарантират, че правилно се анализира и преразглежда въпросът, дали използващите тази услуга клиенти са подходящи, че не се допуска тези клиенти да надвишават подходящи предварително зададени ограничения за търговията и кредита, че сделките на тези клиенти се наблюдават по подходящ начин и че има целесъобразни механизми за контрол на риска, които не допускат извършване на сделки, които могат да създадат рискове за самия инвестиционен посредник, да допринесат за смущения във функционирането на пазара или да противоречат на Регламент (ЕС) № 596/2014 или на правилата на мястото на търговия. Пряк електронен достъп без такива механизми за контрол е забранен.
Инвестиционният посредник, който осигурява пряк електронен достъп, отговаря за това клиентите, използващи тази услуга, да спазват изискванията на настоящата директива и правилата на мястото на търговия. Инвестиционният посредник извършва мониторинг на сделките, за да установи нарушения на тези правила, извършване на търговия в нарушение на установения ред или поведение, което може да представлява пазарна злоупотреба и което следва да бъде докладвано пред компетентния орган. Инвестиционният посредник сключва със съответния клиент обвързващо писмено споразумение, в което се уреждат основните права и задължения във връзка с предоставянето на услугата и съгласно което инвестиционният посредник запазва отговорността си съгласно настоящата директива.
Инвестиционният посредник, който осигурява пряк електронен достъп до място на търговия, уведомява за това съответно компетентните органи на своята държава членка по произход и компетентните органи на мястото на търговия, до което посредникът осигурява пряк електронен достъп.
Компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може да изиска от него да предоставя редовно или ad hoc описание на системите и механизмите за контрол, посочени в първа алинея, и доказателства, че същите са били приложени.
При поискване от компетентен орган на място на търговия, във връзка с което инвестиционният посредник осигурява пряк електронен достъп, компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник без необосновано забавяне съобщава информацията, посочена в четвърта алинея, която е получил от инвестиционния посредник.
Инвестиционният посредник прави необходимото да съхранява информация по въпросите, посочени в настоящия параграф, и гарантира, че тази информация е достатъчна, за да позволи на неговия компетентен орган да следи спазването на изискванията по настоящата директива.
6. Всеки инвестиционен посредник, който действа като общ клирингов член за други лица, има ефективни системи и механизми за контрол, за да гарантира, че клирингови услуги се предоставят само на лица, които са подходящи и отговарят на ясни критерии, и че спрямо тези лица се прилагат целесъобразни изисквания за намаляване на рисковете за инвестиционния посредник и за пазара. Инвестиционният посредник сключва със съответното лице обвързващо писмено споразумение, в което се уреждат основните права и задължения във връзка с предоставянето на тази услуга.
7. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточнява следното:
а)
подробности за организационните изисквания, посочени в параграфи 1-6, които трябва да се наложат на инвестиционни посредници, предоставящи различни инвестиционни услуги и/или дейности и допълнителни услуги, или съчетание от тях, чрез които спецификациите във връзка с организационните изисквания, предвидени в параграф 5, определят специфични изисквания за пряк достъп до пазара и за спонсориран достъп по такъв начин, че да гарантират, че механизмите за контрол, които се прилагат към спонсорирания достъп, са поне еквивалентни на тези, прилагани по отношение на прекия достъп до пазара;
б)
обстоятелствата, при които инвестиционният посредник би бил задължен да сключи споразумението за маркет мейкинг, посочено в параграф 3, буква б), и съдържанието на такива споразумения, включително периода от работното време на мястото на търговия, предвиден в параграф 3;
в)
ситуации, представляващи извънредни обстоятелства, предвидени в параграф 3, включително крайна нестабилност, политически и макроикономически проблеми, системни и оперативни въпроси, както и обстоятелства, които възпрепятстват способността на инвестиционния посредник да поддържа практиките за пруденциално управление на риска, установени в параграф 1;
г)
съдържанието и форматът на одобрения образец, посочен в параграф 2, пета алинея, и продължителността на срока, за който тази информация трябва да се съхранява от инвестиционния посредник.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 18
Процес на извършване и приключване на сделките в МСТ и ОСТ
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, в допълнение към изпълнението на организационните изисквания, предвидени в член 16, да установяват прозрачни правила и процедури за справедлива търговия по установения ред, както и да въвеждат обективни критерии за ефективното изпълнение на нареждания. Те трябва да имат правила за разумно управление на техническите операции на системата, включително ефективни правила за осигуряване на непрекъснатост на дейността за преодоляване на рисковете от срив на системите.
2. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да установяват прозрачни правила относно критериите за определяне на финансовите инструменти, които могат да бъдат търгувани в рамките на техните системи.
Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, в съответните случаи да осигуряват достъп до достатъчно информация или да бъдат убедени, че има такъв достъп до достатъчно информация, която е на разположение за обществеността и позволява нейните ползватели да вземат инвестиционно решение, като се отчитат характерът на потребителите и типовете търгувани инструменти.
3. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да установят, публикуват, поддържат и изпълняват прозрачни и недискриминационни правила въз основа на обективни критерии, които да уреждат достъпа до системата.
4. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да разполагат с договорености за ясното идентифициране и справяне с потенциалните неблагоприятни последствия за функционирането на МСТ или ОСТ или за членовете или участниците и потребителите, произтичащи от конфликти на интереси между интересите на МСТ, ОСТ, техните собственици или инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ МСТ или ОСТ, и доброто функциониране на МСТ или ОСТ.
5. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да спазват членове 48 и 49, както и да разполагат с всички необходими ефективни системи, процедури и правила за това.
6. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, ясно да информират членовете или участниците си за техните отговорности за сетълмента на сделките, извършвани чрез тази система. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да въвеждат необходимите условия за улесняване на ефективния сетълмент на сделките, сключени в рамките на тази МСТ или ОСТ.
7. Държавите членки изискват от МСТ и ОСТ наличието на поне трима реално активни членове или ползватели, всеки от които да има възможност за взаимодействие с всички останали лица по отношение на ценообразуването.
8. Когато прехвърлима ценна книга, която е допусната до търговия на регулиран пазар, се търгува също и на МСТ или ОСТ без съгласието на емитента, емитентът няма каквото и да е било задължение, свързано с първоначалното или текущото разкриване или разкриването по конкретен повод на финансова информация по отношение на тази МСТ или ОСТ.
9. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник и пазарния оператор, организиращ МСТ или ОСТ, незабавно да изпълни всяко нареждане на своя компетентен орган съгласно член 69, параграф 2 за спиране на търговията с даден финансов инструмент или за отстраняването му от търговия.
10. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да предоставят на компетентния орган подробно описание за функционирането на МСТ или ОСТ, включително, без да се засяга член 20, параграфи 1, 4 и 5, връзките със или участието на регулиран пазар, МСТ, ОСТ или систематичен участник, притежаван от същия инвестиционен посредник или пазарен оператор, както и списък на техните членове, участници и/или ползватели. Компетентните органи предоставят тази информация на ЕОЦКП при поискване. За всеки издаден лиценз на инвестиционен посредник или пазарен оператор за организиране на МСТ или ОСТ се подава уведомление до ЕОЦКП. ЕОЦКП изготвя списък на всички МСТ и ОСТ в Съюза. Списъкът съдържа информация за предоставяните от МСТ или ОСТ услуги и включва уникалния идентификационен код на МСТ и ОСТ, който трябва да бъде използван в докладите съгласно членове 6, 10 и 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014. Той се актуализира периодично. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница този списък и го актуализира.
11. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определят съдържанието и формата на описанието и уведомлението, посочено в параграф 10.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на изпълнителни технически стандарти до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Специални изисквания за МСТ
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ, като допълнение към спазването на изискванията, предвидени в членове 16 и 18, да въведат и прилагат недискреционни правила за изпълнение на нареждания в системата.
2. Държавите членки изискват правилата, посочени в член 18, параграф 3, уреждащи достъпа до МСТ, да отговарят на условията, установени в член 53, параграф 3.
3. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ, да разполагат с механизми, чрез които:
а)
да имат необходимите ресурси за управление на рисковете, на които е изложена МСТ, да прилагат подходящи мерки и системи за идентифицирането на всички значителни рискове за нейното функциониране и да прилагат ефективни мерки за смекчаването на тези рискове;
б)
да разполагат с ефективни мерки за улесняване на безпрепятственото и навременно приключване на сделките, които се изпълняват чрез нейните системи, и
в)
да разполагат, към момента на издаване на лиценза и постоянно, с достатъчно финансови ресурси за улесняване на нейното нормално функциониране, като се имат предвид естеството и обхватът на сделките, които се сключват на пазара, и обхватът и степента на рисковете, на които тя е изложена.
4. Държавите членки гарантират, че членове 24, 25, член 27, параграфи 1, 2, 4 - 10 и член 28 не се прилагат към сделките, които са сключени съгласно правилата, регулиращи МСТ, между нейните членове или участници или между МСТ и нейните членове или участници във връзка с използването на МСТ. Членовете или участниците в МСТ обаче спазват задълженията, предвидени в членове 24, 25, 27 и 28, по отношение на своите клиенти, когато, действайки за тяхна сметка, изпълняват нарежданията им чрез МСТ.
5. Държавите членки не разрешават на инвестиционните посредници или пазарните оператори, организиращи МСТ, да изпълняват нареждания на клиенти за сметка на собствения капитал или да извършват търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки.
Член 20
Специални изисквания за ОСТ
1. Държавите членки изискват от инвестиционен посредник и пазарен оператор, организиращ ОСТ, да въведе механизми, които не допускат изпълнението на нареждания на клиенти в ОСТ срещу собствения капитал на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ, или на субект, който е част от същата група или юридическо лице като инвестиционния посредник или пазарния оператор.
2. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ, да извършва търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, единствено с облигации, структурирани финансови продукти, квоти за емисии и определени деривати, и то само когато клиентът е дал съгласието си за този процес.
Инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, не извършва търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, при изпълнение на нареждания на клиента в ОСТ с деривати от клас деривати, обявен за подлежащ на задължението за клиринг в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
Инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, установява договорености, с които гарантира, че се спазва определението за „търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки“ в член 4, параграф 1, точка 38.
3. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ, да извършва търговия за собствена сметка, различна от търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, само по отношение на държавни дългови инструменти, за които няма ликвиден пазар.
4. Държавите членки не допускат организиране на ОСТ и систематично вътрешно участие в рамките на едно и също юридическо лице. ОСТ не се свързва със систематичен участник по начин, позволяващ взаимодействие между нарежданията в ОСТ и нарежданията или котировките на систематичния участник. Никоя ОСТ няма право да се свързва с друга ОСТ по начин, позволяващ взаимодействие между нарежданията в различните ОСТ.
5. Държавите членки не възпрепятстват инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, да ангажира друг инвестиционен посредник, който независимо да извърши маркет мейкинг на тази ОСТ.
За целите на настоящия член не се счита, че инвестиционният посредник извършва независимо маркет мейкинг на ОСТ, ако е тясно свързан с инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ.
6. Държавите членки изискват нарежданията в ОСТ да се изпълняват на основа на собствена преценка.
Инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, използва собствена преценка само при едното или двете от следните обстоятелства:
а)
когато решава да подаде или изтегли нареждане в ОСТ, организирана от него;
б)
когато решава да не извърши съпоставяне на нареждането на конкретен клиент с наличните в системата нареждания в даден момент, при условие че това съответства на конкретните инструкции, получени от клиента, и съответните му задължения съгласно член 27.
При система, която съпоставя нарежданията на клиентите, инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ ОСТ може да решава дали, кога и колко от две или повече нареждания иска да съпостави в рамките на системата. В съответствие с параграфи 1, 2, 4 и 5 и без да се засяга параграф 3, по отношение на система, която урежда сделки с некапиталови финансови инструменти, инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ ОСТ, може да улесни преговорите между клиенти, като съчетае два или повече потенциално съвместими търговски интереса в една сделка.
Това задължение не засяга членове 18 и 27.
7. Компетентният орган може да изиска, когато инвестиционен посредник или пазарен оператор направи искане да получи лиценз за организирането на ОСТ или ad hoc, подробно обяснение защо системата не отговаря на условията за и не може да действа като регулиран пазар, МСТ или систематичен участник, подробно описание за това как ще се упражнява правото на преценка, и по-специално кога може да бъде изтеглено нареждане към ОСТ, както и кога и как две или повече нареждания на клиенти ще бъдат съпоставени в рамките на ОСТ. Освен това инвестиционният посредник или пазарният оператор на ОСТ предоставя на компетентния орган информация, поясняваща как се използва търговията за собствена сметка, опосредствана чрез насрещни сделки. Компетентният орган наблюдава как инвестиционният посредник или пазарният оператор извършва търговия за собствена сметка, опосредствана чрез насрещни сделки, за да се гарантира, че той продължава да попада в обхвата на определението за такава търговия и осигурява, че търговията за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки не поражда конфликти на интереси между инвестиционния посредник или пазарния оператор и неговите клиенти.
8. Държавите членки гарантират, че спрямо сделките, сключвани на ОСТ, се прилагат членове 24, 25, 27 и 28.
ГЛАВА II
Условия за извършване на дейност от страна на инвестиционните посредници
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 21
Редовен преглед на условията за първоначално издаване на лиценз
1. Държавите членки изискват от всеки инвестиционен посредник, който е получил лиценз на тяхната територия, непрекъснато да спазва условията за първоначалното издаване на лиценз, установени в глава I.
2. Държавите членки изискват от компетентните органи да установят подходящи методи за наблюдение на изпълнението на задължението по параграф 1от страна на инвестиционните посредници. Те изискват от инвестиционните посредници да уведомяват компетентните органи за всякакви съществени изменения на условията за първоначалното издаване на лиценз.
ЕОЦКП може да разработва насоки относно методите на наблюдение, посочени в настоящия параграф.
Член 22
Общо задължение по отношение на текущия надзор
Държавите членки гарантират, че компетентните органи наблюдават дейността на инвестиционните посредници, за да оценяват изпълнението на условията за извършване на дейност, предвидени в настоящата директива. Държавите членки гарантират, че има подходящи мерки, които осигуряват възможност за компетентните органи да получават необходимата информация за оценка на изпълнението на тези задължения от инвестиционните посредници.
Член 23
Конфликти на интереси
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да предприемат всички подходящи мерки за идентифициране и предотвратяване или управление на всички конфликти на интереси между тях, включително техните ръководители, служители и обвързани агенти или всяко лице, пряко или косвено свързано с тях чрез отношение на контрол, и техните клиенти или между отделните клиенти, които възникват в процеса на предоставяне на инвестиционни и допълнителни услуги или комбинации от тях, включително конфликтите на интереси, възникнали в резултат от получаването на стимули от трети страни или от самото възнаграждение на инвестиционния посредник, както и от други механизми за стимулиране.
2. Когато организационните или административните правила, въведени от инвестиционния посредник в съответствие с член 16, параграф 3 за предотвратяването на конфликтите на интереси, които по неблагоприятен начин засягат интересите на неговите клиенти, не са достатъчни да гарантират с необходимата сигурност, че ще бъдат предотвратени рисковете от увреждане на интересите на клиента, инвестиционният посредник разкрива ясно на клиента общия характер и/или източниците на конфликти на интереси и взетите мерки за смекчаване на тези рискове, преди да извършва дейност за негова сметка.
3. Разкриването, посочено в параграф 2:
а)
се прави на траен носител; и
б)
включва достатъчно подробни сведения предвид естеството на клиента, така че да му даде възможност да вземе информирано решение по отношение на услугата, в рамките на която възниква конфликтът на интереси.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за:
а)
определяне на мерките, които може основателно да се очаква да бъдат предприети от инвестиционните посредници за идентифициране, предотвратяване, управление и разкриване на конфликтите на интереси, когато се предоставят различни инвестиционни и допълнителни услуги и комбинации от тях;
б)
установяване на подходящи критерии за определяне на видовете конфликти на интереси, чието съществуване може да уврежда интересите на клиентите или потенциалните клиенти на инвестиционен посредник.
Раздел 2
Разпоредби за гарантиране на защитата на инвеститорите
Член 24
Общи принципи и предоставяне на информация на клиентите
1. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник, когато предоставя на клиенти инвестиционни услуги или, където е целесъобразно, допълнителни услуги, да действа честно, коректно и професионално, отчитайки максимално интересите на своите клиенти, и по-специално да спазва принципите, установени в настоящия член и в член 25.
2. Инвестиционните посредници, които създават финансови инструменти за продажба на клиенти, гарантират, че тези финансови инструменти са предназначени да отговорят на нуждите на определен целеви пазар от крайни клиенти в рамките на съответната категория клиенти, че стратегията за разпространение на финансовите инструменти е съвместима с определения целеви пазар, и че инвестиционният посредник предприема разумни мерки, за да гарантира, че финансовите инструменти се разпространяват до определените целеви пазари.
Инвестиционният посредник разбира финансовите инструменти, които той предлага или препоръчва, прави оценка на съвместимостта на финансовите инструменти с потребностите на клиентите, на които той предоставя инвестиционни услуги, като също така взема под внимание определения целеви пазар от крайни клиенти, както е определен в член 16, параграф 3, и гарантира, че финансовите инструменти се предлагат или препоръчват само когато това е в интерес на клиента.
3. Всяка информация, включително маркетингови съобщения, предавана от инвестиционния посредник до клиенти или потенциални клиенти, трябва да е коректна, ясна и да не е подвеждаща. Маркетинговите съобщения трябва да са ясно означени като такива.
4. На клиентите или потенциалните клиенти се предоставя своевременно подходяща информация за инвестиционния посредник и предоставяните от него услуги, финансовите инструменти и предложените инвестиционни стратегии, места за изпълнение и всички разходи и свързани такси. Тази информация включва следното:
а)
когато се предоставя инвестиционен съвет, инвестиционният посредник трябва да информира клиента достатъчно време преди предоставянето на инвестиционния съвет:
i)
дали съветът е независим;
ii)
дали съветът се основа на широк или ограничен анализ на различните видове финансови инструменти, и по-специално, дали обхватът е ограничен до финансови инструменти, емитирани или предлагани от субекти, намиращи се в тесни връзки с инвестиционния посредник или във всякакви други правни или икономически взаимоотношения, като договорни отношения, толкова тесни, че да породят риск от нарушаване на независимостта на предоставяния съвет;
iii)
дали инвестиционният посредник ще предоставя на клиента периодична оценка за това доколко препоръчаните му финансови инструменти са подходящи за него;
б)
информацията за финансовите инструменти и предложените инвестиционни стратегии трябва да включва подходящи указания и предупреждения за рисковете, свързани с инвестиции в тези инструменти или по отношение на конкретни инвестиционни стратегии, както и дали финансовият инструмент е предназначен за непрофесионални или професионални клиенти, като се има предвид определения целеви пазар в съответствие с параграф 2;
в)
информация за всички разходи и свързаните с тях такси трябва да включва информация, свързана едновременно с инвестиционните и допълнителните услуги, включително разходите за съвети, по целесъобразност, разходите, свързани с препоръчания или продаден на клиента финансов инструмент, и как клиентът може да ги плати, като тук се включват и всякакви плащания за трети страни.
Информацията за всички разходи и такси, включително разходи и такси във връзка с инвестиционната услуга и финансовия инструмент, които не произтичат от настъпването на риска за базовия пазар, се обобщава, за да може клиентът да разбере общите разходи, както и кумулативния ефект върху възвръщането на инвестицията, и когато клиентът пожелае това, се предоставя разбивка по пера. Когато е приложимо, тази информация се предоставя на клиента редовно, поне веднъж годишно през срока на инвестицията.
5. Информацията, посочена в параграфи 4 и 9, се предоставя в разбираема форма, така че клиентите или потенциалните клиенти да могат да разберат характера и рисковете на инвестиционната услуга и специфичния тип финансов инструмент, който се предлага, и впоследствие да вземат информирани инвестиционни решения. Държавите членки могат да разрешат тази информация да бъде предоставяна в стандартизиран формат.
6. В случаите, когато инвестиционната услуга е предложена като част от финансов продукт, за който вече се прилагат други разпоредби на правото на Съюза, свързано с кредитните институции и потребителските кредити във връзка с изискванията за информация, за тази услуга не се прилагат допълнителните задължения, установени в параграфи 3, 4 и 5.
7. Когато инвестиционен посредник информира клиента, че инвестиционният съвет се предоставя независимо, същият инвестиционен посредник:
а)
анализира достатъчно широка гама от финансови инструменти, предлагани на пазара, които трябва да бъдат достатъчно разнообразни от гледна точка на вида и емитентите си или доставчиците на продукти, за да се гарантира, че инвестиционните цели на клиента могат да бъдат постигнати по подходящ начин, и не трябва да се ограничават до финансови инструменти, емитирани или предлагани от
i)
самия инвестиционен посредник или от субекти, намиращи се в тесни връзки с инвестиционния посредник, или
ii)
други субекти, с които инвестиционният посредник има толкова тесни правни или икономически взаимоотношения, като например договорни отношения, че да се създава риск от нарушаване на независимостта на предоставяните съвети;
б)
не приема и не задържа такси, комисиони или други парични или непарични облаги от трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с предоставянето на услугата на клиентите. Незначителните непарични облаги, които могат да подобрят качеството на предлаганите на клиента услуги и са с такъв размер и естество, че не може да се считат за нарушаващи спазването на задължението на инвестиционния посредник да действа в най-добрия интерес на клиента, трябва да се разкриват ясно и са изключени от обхвата на тази буква.
8. Когато извършва управление на портфейл, инвестиционният посредник не приема и не задържа такси, комисиони или други парични или непарични облаги от трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с предоставянето на услугата на клиентите. Незначителните непарични облаги, които могат да подобрят качеството на предлаганите на клиента услуги и са с такъв размер и естество, че не може да се считат за нарушаващи спазването на задължението на инвестиционния посредник да действа в най-добрия интерес на клиента, трябва да се разкриват ясно и се изключват от обхвата на този параграф.
9. Държавите членки гарантират, че инвестиционните посредници не се считат за изпълняващи задълженията си по член 23 или по параграф 1 от настоящия член, когато те плащат или им се плаща такса или комисиона или предоставят или им се предоставя непарична облага във връзка с предоставянето на инвестиционна услуга или допълнителна услуга, на или от което и да е лице с изключение на клиента или на лице от името на клиента, освен когато плащането или облагата:
а)
има за цел да подобри качеството на съответната услуга за клиента; и
б)
не нарушава спазването на задължението на инвестиционния посредник да действа честно, коректно и професионално във възможно най-добрия интерес на неговите клиенти.
Съществуването, характерът и размерът на плащането или облагата, посочени в първа алинея, или когато размерът не може да бъде потвърден, начинът на изчисляване на този размер, трябва да бъдат ясно сведени до знанието на клиента по начин, който е цялостен, точен и разбираем, преди предоставянето на съответната инвестиционна или допълнителна услуга. Когато е приложимо, инвестиционният посредник информира клиента за механизмите за прехвърляне на клиента на таксата, комисионата, паричната или непарична облага, получена във връзка с предоставянето на инвестиционна или допълнителна услуга.
Плащането или облагата, които правят възможно или са необходими за предоставянето на инвестиционни услуги, като разходи за попечителство, сетълмент и валутни такси, регулаторни такси или хонорари за правни услуги, които поради своя характер не могат да доведат до пораждането на конфликти със задълженията на инвестиционния посредник да действа честно, коректно и професионално в съответствие с най-добрите интереси на своите клиенти, не са предмет на изискванията, посочени в първата алинея.
10. Инвестиционен посредник, който предоставя инвестиционни услуги на клиенти, прави необходимото да не възнаграждава и да не оценява резултатите от работата на своите служители по начин, който противоречи на задължението му да действа в най-добрия интерес на своите клиенти. По-конкретно, той не следва да встъпва в договорености, чрез възнаграждение, продажбени цели или по друг начин, които биха могли да стимулират служителите му да препоръчат на непрофесионален клиент конкретен финансов инструмент, когато инвестиционният посредник може да предложи друг финансов инструмент, който да отговоря по-добре на потребностите на клиента.
11. Когато инвестиционна услуга се предоставя заедно с друга услуга или продукт като част от пакет или като условие за същото споразумение или пакет, инвестиционният посредник уведомява клиента дали е възможно да купи различните части поотделно и му представя информация за разходите и таксите за всяка част поотделно.
Когато съществува вероятност рисковете, произтичащи от такова споразумение или пакет, предложени на непрофесионален клиент, да бъдат различни от рисковете, свързани с отделните компоненти, инвестиционният посредник предоставя подходящо описание на различните компоненти на споразумението или пакета и начина, по който взаимодействията между тях се отразяват на рисковете.
До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП, в сътрудничество с ЕБО и ЕОЗППО, разработва и след това периодично актуализира насоки за оценяването и надзора върху практиките на кръстосани продажби, като посочва по-специално при какви условия се счита, че практиките на кръстосани продажби не отговарят на изискванията, предвидени в параграф 1.
12. Държавите членки могат в извънредни случаи да налагат допълнителни изисквания на инвестиционните посредници по отношение на въпросите, обхванати от настоящия член. Такива изисквания трябва да бъдат обективно обосновани и пропорционални за разглеждането на специфични рискове за защитата на инвеститорите или за целостта на пазара, които са от особено значение предвид структурата на пазара на съответната държава членка.
Държавите членки уведомяват Комисията без необосновано забавяне за изискванията, които възнамеряват да наложат съгласно настоящия параграф, най-малко два месеца преди предвидената дата на влизане в сила на съответното изискване. Уведомлението съдържа обосновка на съответното изискване. Никое от допълнителните изисквания не ограничава или засяга по друг начин правата на инвестиционните посредници съгласно членове 34 и 35 от настоящата директива.
В рамките на два месеца от уведомлението по втора алинея Комисията дава становището си относно пропорционалността на предлаганите изисквания и тяхната обосновка.
Комисията съобщава на държавите членки и публикува на своята интернет страница допълнителните изисквания, наложени в съответствие с настоящия параграф.
Държавите членки могат да запазят някои допълнителни изисквания, които са били съобщени на Комисията в съответствие с член 4 от Директива 2006/73/ЕО преди 2 юли 2014 г., при условие че условията, предвидени в посочения член, са изпълнени.
13. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които да се гарантира, че инвестиционните посредници спазват изложените в настоящия член принципи при предоставянето на инвестиционни или допълнителни услуги на клиентите, включително:
а)
условията, на които информацията трябва да отговаря, за да бъде коректна, ясна и неподвеждаща;
б)
подробностите относно съдържанието и формата на информацията за клиентите във връзка с категоризацията на клиентите, инвестиционните посредници и техните услуги, финансовите инструменти, разходите и таксите;
в)
критериите за оценка на гамата от налични на пазара финансови инструменти;
г)
критериите за оценка на спазването от посредниците, които получават стимули, на задължението да действат честно, коректно и професионално в най-добрия интерес на клиента.
При формулирането на изискванията за информация относно финансовите инструменти във връзка с параграф 4, буква б) се включва информация относно структурата на продукта, където е приложимо, като се взема предвид всяка относима стандартизирана информация, изисквана съгласно правото на Съюза.
14. Делегираните актове, посочени в параграф 13, отчитат следното:
а)
естеството на услугата или услугите, предлагани или предоставяни на клиента или потенциалния клиент, имайки предвид типа, предмета, обема и честотата на сделките;
б)
естеството и гамата на продуктите, които се предлагат или разглеждат, включително различните видове финансови инструменти;
в)
дали клиентът или потенциалният клиент е непрофесионален или професионален клиент или - в случая по параграфи 4 и 5 - дали е определен като приемлива насрещна страна.
Член 25
Оценка за подходяща и уместна услуга и представяне на информация на клиентите
1. Държавите членки изискват инвестиционните посредници да гарантират и да докажат, при поискване от компетентните органи, че физически лица, които предоставят на клиенти инвестиционни съвети или информация относно финансови инструменти, инвестиционни услуги или допълнителни услуги от името на даден инвестиционен посредник, притежават необходимите знания и компетентност да изпълняват задълженията си по член 24 и по настоящия член. Държавите членки публикуват критериите, които трябва да се използват за оценяване на тези знания и компетентност.
2. Когато инвестиционният посредник предоставя инвестиционни съвети или извършва управление на портфейл, той получава необходимата информация относно знанията и опита на клиента или потенциалния клиент в инвестиционната област, съответстващи на конкретния тип продукт или услуга, финансовото състояние на това лице, включително способността му да понася загуби, и инвестиционните му цели, включително допустимото за него равнище на риск, така че да може да препоръча на клиента или потенциалния клиент инвестиционните услуги и финансовите инструменти, които са подходящи за него и които по-специално съответстват на допустимото за него равнище на риск и на способността му да понася загуби.
Държавите членки гарантират, че в случаите, когато даден инвестиционен посредник предоставя инвестиционен съвет с препоръка за пакетна продажба на услуги или продукти съгласно член 24, параграф 11, всеки отделен компонент, както и пакетът като цяло е подходящ за клиента.
3. Държавите членки гарантират, че когато инвестиционните посредници предоставят инвестиционни услуги, различни от тези, посочени в параграф 2, те искат от клиента или потенциалния клиент да предостави информация за знанията и неговия опит в инвестиционната област, съответстващи на конкретния тип продукт или услуга, които се предлагат или търсят, така че инвестиционният посредник да може да прецени дали планираната инвестиционна услуга или продукт са подходящи за клиента. Когато се предвижда пакетна продажба на услуги или продукти съгласно член 24, параграф 11, при оценяването се разглежда дали пакетът като цяло е подходящ.
Когато инвестиционен посредник счита въз основа на получената съгласно първа алинея информация, че продуктът или услугата не са подходящи за клиента или потенциалния клиент, инвестиционният посредник предупреждава клиента или потенциалния клиент. Това предупреждение може да бъде извършено в стандартизиран формат.
Когато клиентът или потенциалният клиент не предоставя посочената в първа алинея информация или предоставя недостатъчна информация относно своите знания и опит, инвестиционният посредник го предупреждава, че не може да определи дали планираната услуга или продукт са подходящи за него. Това предупреждение може да бъде извършено в стандартизиран формат.
4. Държавите членки разрешават на инвестиционните посредници, когато предоставят инвестиционни услуги, които се състоят само в изпълнение или приемане и предаване на нареждания на клиенти със или без допълнителни услуги, с изключение на отпускането на кредити или заеми, посочени в приложение I, раздел Б, точка 1, които не включват съществуващи кредитни лимити на заеми, текущи сметки или овърдрафт на клиенти, да предоставят тези инвестиционни услуги на своите клиенти, без да е необходимо да получават информацията или да извършват оценката, предвидени в параграф 3, когато са изпълнени всички от следните условия:
а)
услугите са свързани с някой от следните финансови инструменти:
i)
акции, допуснати до търговия на регулиран пазар или на еквивалентен пазар на трета държава, или в МСТ, когато това са акции на дружества, с изключение на дяловете в предприятия, които не са ПКИПЦК, и акциите, които включват дериват;
ii)
облигации или други форми на секюритизиран дълг, допуснати до търговия на регулиран пазар или на еквивалентен пазар на трета държава, или в МСТ, с изключение на облигациите или другите форми на секюритизиран дълг, които включват дериват или имат структура, поради която за клиента е по-трудно да разбере свързания риск;
iii)
инструменти на паричния пазар, с изключение на тези, които включват дериват или имат структура, поради която за клиента е по-трудно да разбере свързания риск;
iv)
акции или дялове в ПКИПЦК, с изключение на структурираните ПКИПЦК, както са посочени в член 36, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 583/2010;
v)
структурирани депозити, с изключение на тези със структура, поради която за клиента е по-трудно да разбере риска от връщането или разходите от предсрочното извеждане на продукта;
vi)
други некомплексни финансови инструменти за целта на настоящия параграф.
За целите на настоящата буква, ако са спазени изискванията и процедурата, предвидени в член 4, параграф 1, трета и четвърта алинеи от Директива 2003/71/ЕО, пазарът на дадена трета държава се счита за еквивалентен на регулиран пазар.
б)
услугата се предоставя по инициатива на клиента или потенциалния клиент;
в)
клиентът или потенциалният клиент е ясно информиран, че при предоставянето на тази услуга от инвестиционния посредник не се изисква да преценява дали предоставяният или предлаганият финансов инструмент или услуга са подходящи и че поради това той няма да се възползва от защитата на съответните правила за осъществяване на дейността. Такова предупреждение може да бъде извършвано в стандартизиран формат;
г)
инвестиционният посредник изпълнява задълженията си съгласно член 23.
5. Инвестиционният посредник създава досие, което включва документа или документите, съгласувани между инвестиционния посредник и клиента и определящи правата и задълженията на страните, както и другите условия, при които инвестиционният посредник предоставя услуги на клиента. Правата и задълженията на страните по договора могат да бъдат уредени чрез позоваване на други документи или правни текстове.
6. Инвестиционният посредник предоставя на клиента адекватни доклади за предоставяните услуги на траен носител. Тези доклади включват периодично представяне на информация на клиентите, която е съобразена с вида и сложността на съответните финансови инструменти и характера на предоставяната услуга, и - в съответните случаи - сведения за свързаните със сделките разходи и извършените услуги за сметка на клиента.
При предоставянето на инвестиционни съвети, преди да се извърши сделката, инвестиционният посредник предоставя на клиента изявление относно уместността на траен носител, в което уточнява предоставените препоръки и как те отговарят на предпочитанията, потребностите и други характеристики на непрофесионалния клиент.
В случай че споразумението за покупка или продажба на финансов инструмент се сключва посредством комуникация от разстояние, която възпрепятства предварителното представяне на подобно изявление, инвестиционният посредник може да представи писмено изявление на траен носител относно уместността веднага след като клиентът бъде обвързан със споразумение, при условие че са изпълнени следните две условия:
а)
клиентът е дал съгласието си за получаването на изявлението относно уместността своевременно след сключването на сделката; и
б)
инвестиционният посредник е предоставил на клиента възможност за отлагане на сделката с цел получаване на изявлението относно уместността предварително.
Когато инвестиционен посредник предоставя управление на портфейл или е информирал клиента, че ще извършва периодична оценка на уместността, периодичният доклад съдържа актуализирана обосновка на начина, по който инвестицията отговаря на предпочитанията, потребностите и други характеристики на непрофесионалния клиент.
7. Ако даден договор за кредит за жилищен имот, който е предмет на разпоредбите относно оценката на кредитоспособността на потребителите, посочени в Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (48), има като предпоставка предоставянето на същия потребител на инвестиционна услуга във връзка с ипотечни облигации, емитирани специално, за да гарантират финансирането на договора за кредит за жилищен имот и със същите условия като този договор, с цел заемът да бъде платен, рефинансиран или погасен, тази услуга не е предмет на задълженията, определени в настоящия член.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които да се гарантира, че инвестиционните посредници спазват изложените в параграфи 2-6 от настоящия член принципи при предоставянето на инвестиционни или допълнителни услуги на техните клиенти, включително информацията, която трябва да бъде получена, когато се преценява дали услугите и финансовите инструменти са подходящи или уместни за техните клиенти, критериите за оценка на некомплексни финансови инструменти за целите на параграф 4, буква а), подточка vi) на настоящия член, съдържанието и формата на записите и споразуменията за предоставяне на услуги на клиенти и периодичните доклади пред клиентите за предоставените услуги. В тези делегирани актове се отчита следното:
а)
естеството на услугата или услугите, предлагани или предоставяни на клиента или потенциалния клиент, имайки предвид типа, предмета, обема и честотата на сделките;
б)
естеството на продуктите, които се предлагат или разглеждат, включително различните видове финансови инструменти;
в)
дали клиентът или потенциалният клиент е непрофесионален или професионален клиент или - в случая по параграф 6 - дали е определен като приемлива насрещна страна.
9. ЕОЦКП приема до 3 януари 2016 г. насоки, уточняващи критериите за оценяването на знанията и компетентността, изисквани съгласно параграф 1.
10. До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП разработва и след това периодично актуализира насоки за оценяването на:
а)
финансовите инструменти със структура, поради която за клиента е трудно да разбере свързания риск, както е посочено в параграф 4, буква а), подточки ii) и iii);
б)
структурираните депозити със структура, затрудняваща клиента да разбере риска от връщане или разходите от предсрочното извеждане на продукта, в съответствие с параграф 4, буква а), подточка v).
11. ЕОЦКП може да разработи и да актуализира периодично насоки за оценяване на финансовите инструменти, класифицирани като некомплексни за целите на параграф 4, буква а), подточка vi), като се вземат предвид делегираните актове, приети съгласно параграф 8.
Член 26
Предоставяне на услуги чрез посредничеството на друг инвестиционен посредник
Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник, който получава инструкции да предостави инвестиционни или допълнителни услуги за сметка на клиент чрез посредничеството на друг инвестиционен посредник, да използва информация на клиента, предадена от втория инвестиционен посредник. Инвестиционният посредник, който посредничи при инструкциите, остава отговорен за пълнотата и точността на предаваната информация.
Инвестиционният посредник, който получава инструкции да извърши услуги за сметка на клиент по този начин, може да разчита на всякакви препоръки по отношение на услугата или сделката, които са предоставени на клиента от друг инвестиционен посредник. Инвестиционният посредник, който посредничи при инструкциите, остава отговорен за целесъобразността на предоставените препоръки или съвети по отношение на клиента.
Инвестиционният посредник, който получава инструкции или нареждания от клиенти чрез посредничеството на друг инвестиционен посредник, остава отговорен за извършването на услугата или сключването на сделката, въз основа на всяка информация или препоръка и съгласно съответните разпоредби от този дял.
Член 27
Задължение за изпълнение на нареждания при най-благоприятни условия за клиента
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, когато изпълняват нареждания, да предприемат всички достатъчни стъпки за получаването на възможно най-добрия резултат за клиентите си, като вземат предвид цената, разходите, скоростта, вероятността за изпълнение и сетълмент, размера, характера и всяко друго съображение, съответстващо на изпълнението на нареждането. Когато обаче е налице специфична инструкция от клиента, инвестиционният посредник изпълнява нареждането, като следва тази специфична инструкция.
Когато инвестиционен посредник изпълнява нареждане от името на непрофесионален клиент, възможно най-добрият резултат се определя по отношение на общата престация, представляваща цената на финансовия инструмент и разходите, свързани с изпълнението, които включват всички разходи, понесени от клиента и пряко свързани с изпълнението на нареждането, включително таксите на мястото на изпълнение на нареждания, такси за клиринг и сетълмент, както и други такси, платени на трети страни, свързани с изпълнението на нареждането.
За целите на осигуряването на възможно най-добър резултат в съответствие с първата алинея, когато има повече от едно конкуриращи се места за изпълнение на нареждане за финансов инструмент, за да се оценят и сравнят резултатите за клиента, които биха били постигнати при изпълнение на нареждането на всяко едно от местата за изпълнение на нареждания, посочени в политиката на инвестиционния посредника за изпълнение на нареждания, които са в състояние да изпълнят това нареждане, при тази оценка се вземат предвид собствените комисиони на инвестиционния посредник и разходите за изпълнение на нареждането на всяко едно от отговарящите места за изпълнение на нареждания.
2. Инвестиционните посредници не получават никакво възнаграждение, отстъпка или непарична облага за насочване на нареждания до конкретно място на търговия или изпълнение на нареждания, което би нарушило изискванията относно конфликтите на интереси или предоставянето на стимули съгласно параграф 1 от настоящия член и член 16, параграф 3, членове 23 и 24.
3. Държавите членки изискват за инструментите, които подлежат на задължението за търговия по членове 23 и 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014, всяко място на търговия и систематичен участник, а за други финансови инструменти - всяко място за изпълнение на нареждания, да предоставя безплатно на обществеността сведения за качеството на изпълнение на сделките на това място най-малко веднъж годишно, а след изпълнението на сделка от името на клиент, инвестиционният посредник да информира клиента за това на кое място е било изпълнено нареждането. В редовно предоставяните сведения се включват подробности за цената, разходите, скоростта и вероятността за изпълнение при отделните финансови инструменти.
4. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да въвеждат и прилагат ефективни правила за изпълнението на параграф 1. По-специално, държавите членки изискват от инвестиционните посредници да формират и прилагат политика за изпълнение на нареждания, която прави възможно получаването на най-добрия резултат за нарежданията на техните клиенти в съответствие с параграф 1.
5. Политиката за изпълнението на нареждания включва по отношение на всеки клас финансови инструменти информация за различните места, където инвестиционният посредник изпълнява нарежданията на клиентите си, и факторите, които засягат избора на място за изпълнение. Тя включва поне тези места, които позволяват на инвестиционния посредник трайно да получава възможно най-добрия резултат за изпълнението на нарежданията на своите клиенти.
Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да предоставят подходяща информация на своите клиенти за политиката си за изпълнението на нареждания. В тази информация се посочва ясно, с достатъчно подробности и разбираемо за клиентите начинът, по който инвестиционният посредник ще изпълнява нарежданията на клиента си. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да получават предварителното съгласие на своите клиенти за политиката за изпълнение на нарежданията.
Когато политиката за изпълнение на нареждания предвижда възможността нарежданията на клиентите да могат да бъдат изпълнявани извън място на търговия, държавите членки изискват от инвестиционните посредници да информират по-специално клиентите си за тази възможност. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да получават предварително изрично съгласие на клиентите си преди да пристъпят към изпълнение на нарежданията им извън място на търговия. Инвестиционните посредници могат да получат такова съгласие или под формата на принципно съгласие или като съгласие по отношение на отделни сделки.
6. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които изпълняват нареждания на клиенти, да обобщават и публикуват веднъж годишно информация за всеки клас финансови инструменти, за първите пет места за изпълнение на нареждания по отношение на обема на търговските сделки, на които те са изпълнявали нареждания на клиенти през предходната година, както и информация за качеството на изпълнението.
7. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които изпълняват нареждания на клиенти, да наблюдават ефективността на правилата си за изпълнение на нареждания и на политиката за изпълнение, за да идентифицират и при необходимост да коригират евентуалните недостатъци. По-специално те регулярно оценяват дали местата за изпълнение, включени в политиката за изпълнение на нареждания, осигуряват възможно най-добрия резултат за клиента и дали е необходимо да направят промени в мерките си за изпълнение, като вземат предвид, inter alia, информацията, публикувана съгласно параграфи 3 и 6. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да уведомяват клиентите, с които имат текущи взаимоотношения, за съществени промени в правилата си за изпълнение на нареждания или политиката за изпълнение.
8. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да могат да докажат пред своите клиенти, по тяхно искане, че са изпълнили нарежданията им в съответствие с политиката си за изпълнение, и да докажат пред компетентния орган, по негово искане, че са изпълнили изискванията на настоящия член.
9. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 относно:
а)
критериите за определяне на относителната значимост на различните фактори, които съгласно параграф 1 могат да бъдат отчетени при определяне на възможно най-добрия резултат, като се вземат предвид обемът и типът на нареждането и дали клиентът е непрофесионален или професионален клиент;
б)
факторите, които могат да бъдат отчетени от инвестиционен посредник, когато преразглежда правилата си за изпълнение и обстоятелствата, при които промени на тези правила могат да бъдат подходящи. По-специално, това са факторите за определяне на местата, които позволяват на инвестиционните посредници трайно да получават възможно най-добрия резултат при изпълнението на нарежданията на клиенти;
в)
естеството и обхвата на информацията, която трябва да се предоставя на клиентите за политиките на инвестиционните посредници за изпълнението на нарежданията съгласно параграф 5.
10. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се определя:
а)
конкретното съдържание, форматът и периодичността на данните за качеството на изпълнението на нарежданията, които трябва да се публикуват съгласно параграф 3, като се отчита видът на мястото за изпълнение и видът на съответния финансов инструмент;
б)
съдържанието и форматът на информацията, която трябва да бъде публикувана от инвестиционните посредници съгласно параграф 6.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 28
Правила за обработка на нареждания на клиенти
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които имат лиценз за изпълнение на нареждания за сметка на клиенти, да прилагат процедури и правила, които осигуряват незабавно и честно изпълнение на нарежданията на клиенти в сравнение с други нареждания на клиенти или с търговските интереси на инвестиционния посредник.
Тези процедури или правила позволяват изпълнението на нареждания на клиенти, които са сравними в други отношения, по реда на тяхното получаване от инвестиционния посредник.
2. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, в случай на лимитирани нареждания на клиенти по отношение на акции, допуснати до търговия на регулиран пазар или на място на търговия, които не са изпълнени незабавно съобразно актуалните пазарни условия, да предприемат мерки, освен ако клиентът изрично не даде друга инструкция, за улесняване възможно най-бързото изпълнение на това нареждане, като веднага оповестяват публично ограниченото нареждане на клиента по начин, който е лесно достъпен за другите участници на пазара. Държавите членки могат да решат, че инвестиционните посредници изпълняват това задължение чрез предаването на ограниченото нареждане на клиента на място на търговия. Държавите членки предвиждат възможността компетентните органи да отменят задължението за публично оповестяване на ограничено нареждане, което е голямо по обем в сравнение с нормалния пазарен обем, определен в член 4 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които се определят:
а)
условията и характерът на процедурите и правилата, които водят до незабавно и честно изпълнение на нарежданията на клиенти, и ситуациите или типовете сделки, за които инвестиционните посредници основателно могат да се отклонят от изискването за незабавно изпълнение, за да постигнат по-благоприятни условия за клиентите;
б)
различните приемливи методи за изпълнение на задължението от страна на инвестиционен посредник за оповестяване на пазара на лимитираните нареждания на клиенти, които не могат да бъдат изпълнени веднага.
Член 29
Задължения на инвестиционните посредници, когато назначават обвързани агенти
1. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник да назначава обвързани агенти за целите на насърчаването на продажбите на услуги на инвестиционния посредник, отправяне на покани за сделки или приемането на нареждания от клиенти или потенциални клиенти и предаването им, пласирането на финансови инструменти и предоставянето на съвети по отношение на тези финансови инструменти и услуги, предлагани от инвестиционния посредник.
2. Когато инвестиционен посредник реши да назначи обвързан агент, държавите членки изискват инвестиционният посредник да остане изцяло и безусловно отговорен за всяко действие или пропуск от страна на обвързания агент, когато той действа от името на инвестиционния посредник. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник да гарантира, че обвързаният агент разкрива качеството, в което действа, и инвестиоционния посредник, когото представлява, когато установява контакт или преди да търгува с клиент или потенциален клиент.
Държавите членки могат в съответствие с член 16, параграфи 6, 8 и 9 да разрешават на обвързаните агенти, които са регистрирани на тяхната територия, да съхраняват парични средства и/или финансови инструменти на клиенти от името на и при изключителната отговорност на инвестиционния посредник, за когото действат на тяхната територия, или в случай на трансгранична операция, на територията на държавата членка, която разрешава на обвързания агент да съхранява парични средства на клиенти.
Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да наблюдават дейността на своите обвързани агенти, за да гарантират, че и когато действат чрез обвързани агенти, продължават да спазват настоящата директива.
3. Обвързаните агенти се вписват в публичния регистър на държавата членка, в която са установени. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница данните или препратка към публичните регистри, създадени съгласно настоящия член от държавите членки, които са взели решение да допуснат назначаването на обвързани агенти от страна на инвестиционните посредници.
Държавите членки гарантират, че обвързаните агенти се вписват в публичния регистър само ако е установено, че те са с достатъчно добра репутация и притежават подходящите общи, търговски и професионални знания и компетентност, така че да могат да извършват инвестиционната услуга или допълнителната услуга и да съобщават коректно всяка съответна информация относно предложената услуга на клиента или потенциалния клиент.
Държавите членки могат да решат, при упражняването на съответен контрол, инвестиционните посредници да удостоверяват дали обвързаните агенти, които са назначили, са с достатъчно добра репутация и притежават знанията и компетентността, посочени във втора алинея.
Регистърът се актуализира периодично. Той е на разположение на обществеността за извършването на справки.
4. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които назначават обвързани агенти, да предприемат адекватни мерки с оглед избягване на всякакво негативно влияние, което дейностите на обвързания агент, които не са обхванати от настоящата директива, биха могли да имат върху дейностите, извършвани от обвързания агент от името на инвестиционния посредник.
Държавите членки могат да разрешат на компетентните органи да си сътрудничат с инвестиционните посредници и кредитните институции, техните асоциации и други субекти при регистрирането на обвързаните агенти и при наблюдението на изпълнението на изискванията на параграф 3 от страна на обвързаните агенти. По-специално, обвързаните агенти могат да бъдат регистрирани от инвестиционен посредник, кредитна институция или техните асоциации и други субекти под надзора на компетентния орган.
5. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да назначават само обвързани агенти, които са вписани в публичните регистри, посочени в параграф 3.
6. Държавите членки могат да приемат или да запазят разпоредби, които са по-строги от установените в този член или да добавят допълнителни изисквания за обвързаните агенти, регистрирани под тяхната юрисдикция.
Член 30
Сделки с приемливи насрещни страни
1. Държавите членки гарантират, че инвестиционните посредници, които имат лиценз за изпълнение на нареждания за сметка на клиенти и/или за извършване на търговия за собствена сметка и/или за приемане и предаване на нареждания, могат да извършват или да встъпват в сделки с приемливи насрещни страни, без да бъдат задължени да спазват задълженията съгласно член 24, с изключение на параграфи 4 и 5), член 25, с изключение на параграф 6, член 27 и член 28, параграф 1 по отношение на тези сделки или по отношение на всяка допълнителна услуга, която е пряко свързана с тези сделки.
Държавите членки гарантират, че в отношенията си с приемливи насрещни страни инвестиционните посредници действат честно, коректно и професионално и предават информация, която е коректна, ясна и не е подвеждаща, като вземат предвид характера и дейността на приемливата насрещна страна.
2. Държавите членки признават като приемливи насрещни страни за целите на настоящия член инвестиционни посредници, кредитни институции, застрахователни дружества, ПКИПЦК и техните управляващи дружества, пенсионни фондове и техните управляващи дружества, други финансови институции, които имат лиценз или са регулирани от правото на Съюза или от националното право на държава членка, национални правителства и техните съответни служби, включително публични органи, които управляват публичен дълг на национално равнище, централни банки и наднационални организации.
Класифицирането като приемлива насрещна страна съгласно първа алинея не накърнява правото на тези субекти да искат, в обща форма или за всяка отделна сделка, да бъдат третирани като клиенти, за чиято дейност с инвестиционния посредник се прилагат членове 24, 25, 27 и 28.
3. Държавите членки могат да признават като приемлива насрещна страна и други предприятия, които изпълняват предварително определените пропорционални изисквания, включително количествени прагове. В случай на сделка, при която бъдещите контрагенти се намират в различни юрисдикции, инвестиционният посредник се съобразява със статута на другото предприятие, както е определен от правото или мерките на държавата членка, в която е установено това предприятие.
Държавите членки гарантират, че когато инвестиционният посредник встъпва в сделки с такива предприятия в съответствие с параграф 1, той получава изричното потвърждение от бъдещата приемлива насрещна страна, че е съгласна да бъде третирана като приемлива насрещна страна. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник да получава това потвърждение под формата на принципно съгласие или за всяка отделна сделка.
4. Държавите членки могат да признават като приемлива насрещна страна субекти от трети държави, равностойни на тези категории субекти, които са посочени в параграф 2.
Държавите членки могат също да признават като приемлива насрещна страна дружества от трети държави, подобни на тези, които са посочени в параграф 3, при същите условия и при изпълнението на същите изисквания като определените в параграф 3.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се определят:
а)
процедурите за искане на третиране като клиенти съгласно параграф 2;
б)
процедурите за получаване на изричното потвърждение от бъдещите насрещни страни съгласно параграф 3;
в)
предварително определените пропорционални изисквания, включително количествените прагове, които биха позволили на предприятието да бъде считано за приемлива насрещна страна съгласно параграф 3.
Раздел 3
Прозрачност и почтеност на пазара
Член 31
Мониторинг върху изпълнението на правилата на МСТ или ОСТ и другите правни задължения
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да въвеждат и поддържат ефективни правила и процедури, релевантни за МСТ или ОСТ, за осъществяването на редовен мониторинг върху изпълнението на правилата ѝ от нейните членове, участници или потребители. Инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, извършват мониторинг на изпратените нареждания, включително отменените нареждания, сделките, осъществявани от техни членове, участници или потребители чрез техните системи, с оглед да идентифицират нарушения на тези правила, извършване на търговия в нарушение на установения ред, поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, или срив в системата по отношение на финансов инструмент, и използват необходимите ресурси, за да гарантират ефективността на този мониторинг.
2. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, незабавно да информират техния компетентен орган за значителни нарушения на установените правила, за извършване на търговия в нарушение на установения ред, за поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, или за срив в системата по отношение на финансов инструмент.
Компетентните органи на инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, уведомяват ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави членки относно информацията, посочена в първа алинея.
По отношение на поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, даден компетентен орган трябва да е убеден, че подобно поведение се осъществява или е била осъществено, преди той да уведоми за това компетентните органи на другите държави членки и ЕОЦКП.
3. Държавите членки изискват също от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да предоставят без необосновано забавяне и информацията, посочена по параграф 2, на компетентния орган за разследването и наказателното преследване на пазарната злоупотреба и да оказват пълно съдействие на този орган при разследването и наказателното преследване на пазарната злоупотреба, възникваща в рамките на или чрез неговите системи.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се определят обстоятелствата, при наличието на които се изисква предаване на посочената в параграф 2 от настоящия член информация.
Член 32
Спиране на търговията с финансови инструменти и отстраняване на финансови инструменти от търговия в МСТ или ОСТ
1. Без да се засяга правото на компетентния орган съгласно член 69, параграф 2, да изисква спиране или отстраняване на финансов инструмент от търговия, инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ или ОСТ, може да спре или отстрани от търговия финансов инструмент, който вече не отговаря на правилата на МСТ или ОСТ, освен ако съществува вероятност такова спиране или отстраняване съществено да навреди на интересите на инвеститорите или на нормалното функциониране на пазара.
2. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ МСТ или ОСТ, който спира или отстранява от търговия финансов инструмент, да спре или отстрани и дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, които са свързани с този финансов инструмент, когато това е необходимо, за да подкрепят целите на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент. Инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ или ОСТ, публикува своето решение за спирането или отстраняването от търговия на финансовия инструмент или друг свързан с него дериват и съобщава съответните решения на неговия компетентен орган.
Компетентният орган, под чиято юрисдикция се извършва спирането или отстраняването, изисква от регулираните пазари, както и от други МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под неговата юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите по приложение I, раздел В, точки 4 - 10 към настоящата директива, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато това спиране или отстраняване би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Компетентният орган незабавно оповестява това решение и го съобщава на ЕОЦКП и на компетентните органи на другите държави членки.
Уведомените компетентни органи на другите държави членки трябва да изискват от регулираните пазари, както и от други МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под тяхната юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите по приложение I, раздел В, точки 4 - 10, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент, в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато това спиране или отстраняване би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Всеки уведомен компетентен орган съобщава на ЕОЦКП и на другите компетентни органи своето решение и дава обяснение, ако решението е да не спира или отстранява от търговия финансовия инструмент или дериватите по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Настоящият параграф се прилага също така при отменяне на спирането от търговия на финансов инструмент или на дериватите по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Процедурата по уведомление, посочена в настоящия параграф, се прилага и в случаите, когато решението за спиране или отстраняване от търговия на финансов инструмент или на дериватите по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него, е взето от компетентния орган съгласно член 69, параграф 2, букви м) и н).
С цел да се гарантира пропорционално прилагане на задължението за спиране или отстраняване от търговия на такива деривати, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за допълнително уточняване на случаите, при които връзката между даден дериват по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързан или основан на финансов инструмент, който е спрян или отстранен от търговия, и първоначалния финансов инструмент налага дериватът също да бъде спрян или отстранен от търговия, за да се постигне целта на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определя формата и времето на съобщенията и публикациите, предвидени в параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се изброяват ситуациите, представляващи съществено увреждане на интересите на инвеститорите и нарушаване на нормалното функциониране на пазара съгласно параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Раздел 4
Пазари за Растеж на МСП
Член 33
Пазари за растеж за МСП
1. Държавите членки гарантират, че операторът на МСТ може да подаде заявление до компетентния орган в държавата членка по произход неговата МСТ да бъде регистрирана като пазар за растеж на МСП.
2. Държавите членки предвиждат компетентният орган в държавата членка по произход да може да регистрира МСТ като пазар за растеж на МСП, ако получи заявление съгласно параграф 1 и ако е убеден, че изискванията по параграф 3 са спазени по отношение на съответната МСТ.
3. Държавите членки гарантират, че за МСТ се изискват ефективни правила, системи и процедури, които гарантират спазването на следните условия:
а)
най-малко 50 % от емитентите, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на МСТ, са МСП в момента на регистриране на МСТ като пазар за растеж на МСП и през следващите календарни години;
б)
въведени са целесъобразни критерии за първоначално и текущо допускане на финансовите инструменти на емитентите до търговия на пазара;
в)
при първоначалното допускане на финансовите инструменти до търговия на пазара има достатъчно публикувана информация, за да могат инвеститорите да вземат информирано решение дали да инвестират в тези финансови инструменти - или подходящ документ за допускане, или проспект, ако предвидените в Директива 2003/71/ЕО изисквания се прилагат по отношение на публично предлагане, свързано с първоначално допускане до търговия на финансов инструмент на МСТ;
г)
има подходящи периодични финансови отчети, изготвени от емитента или от негово име, например одитирани и заверени годишни отчети;
д)
емитентите на пазара, както са определени в член 3, параграф 1, точка 21 от Регламент (ЕС) № 596/2014 лицата, които изпълняват ръководни функции, както са определени в член 3, параграф 1, точка 25 от Регламент (ЕС) № 596/2014 и тясно свързаните с тях лица, както са определени в член 3, параграф 1, точка 26 от Регламент (ЕС) № 596/2014 отговарят на съответните изисквания, приложими за тях съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014;
е)
регулаторната информация за емитентите на пазара се съхранява и се разпространява публично;
ж)
има ефективни системи и механизми за контрол, предназначени за предотвратяване и установяване на злоупотребите на съответния пазар, както се изисква от Регламент (ЕС) № 596/2014.
4. Критериите по параграф 3 не засягат изискването инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ, да спазва другите задължения по настоящата директива, свързани с функционирането на МСТ. Те също така не пречат на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ МСТ, да наложи допълнителни изисквания освен определените в посочения параграф.
5. Държавите членки предвиждат компетентният орган в държавата членка по произход да може да заличава регистрацията на дадена МСТ като пазар за растеж на МСП във всеки от следните случаи:
а)
инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ пазара, подаде заявление за заличаването на регистрацията;
б)
когато вече не се спазват изискванията по параграф 3, свързани със съответната МСТ.
6. Държавите членки изискват от компетентния орган по произход да уведоми възможно най-бързо ЕОЦКП, когато регистрира или заличи регистрацията на дадена МСТ като пазар за растеж на МСП съгласно настоящия член. ЕОЦКП публикува на страницата си в интернет списък на пазарите за растеж на МСП и го актуализира периодично.
7. Държавите членки изискват, когато финансов инструмент на даден емитент е допуснат до търговия на един пазар за растеж на МСП, този инструмент да може да се търгува и на друг пазар за растеж на МСП единствено ако емитентът е бил уведомен и не е възразил. В такъв случай обаче спрямо емитента не се прилагат задълженията за корпоративното управление или за първоначално или текущо разкриване или разкриване по конкретен повод на информация във връзка с втория пазар за растеж на МСП.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които допълнително се уточняват изискванията по параграф 3 от настоящия член. В мерките се отчита необходимостта чрез изискванията да се осигури високо равнище на защита на инвеститорите с цел повишаване на доверието им в тези пазари, като едновременно с това се сведе до минимум административната тежест за емитентите на пазара, както и да не се заличават регистрации, нито да се отказват регистрации в резултат само на временно неизпълнение на условията, посочени в параграф 3, буква а) от настоящия член.
ГЛАВА III
Права на инвестицонните посредници
Член 34
Свободно предоставяне на инвестиционни услуги и извършване на инвестиционни дейности
1. Държавите членки гарантират, че всеки инвестиционен посредник, който е лицензиран от и е под надзора на компетентните органи на друга държава членка в съответствие с настоящата директива, а по отношение на кредитните институции - в съответствие с Директива 2013/36/ЕС, може свободно да предоставя на техните територии инвестиционни услуги и/или да извършва инвестиционни дейности, както и допълнителни услуги, при условие че тези услуги и дейности са обхванати от лиценза му. Допълнителни услуги могат да бъдат предоставяни само заедно с инвестиционна услуга и/или дейност.
Държавите членки не могат да налагат допълнителни изисквания на такъв инвестиционен посредник или такава кредитна институция по отношение на въпросите, които са уредени от настоящата директива.
2. Всеки инвестиционен посредник, който за първи път иска да предоставя услуги или да извършва дейности в рамките на територията на друга държава членка или който иска да промени обхвата на услугите или дейностите, предоставяни или извършвани по този начин, предава следната информация на компетентните органи на своята държава членка по произход:
а)
държавата членка, в която възнамерява да извършва дейност;
б)
програма за дейността, в която се посочват по-специално инвестиционните услуги и/или дейности, както и допълнителните услуги, които възнамерява да предоставя на територията на посочената държава членка, и дали възнамерява да ги предоставя, като използва обвързани агенти, установени в неговата държава членка по произход. Когато инвестиционният посредник възнамерява да използва обвързани агенти, той съобщава на компетентния орган на своята държава членка по произход кои са тези агенти.
Когато даден инвестиционен посредник възнамерява да използва обвързани агенти, установени в неговата държава членка по произход, на територията на държавите членки, в които възнамерява да предоставя услуги, в срок от един месец от получаването на цялата информация компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен за звено за контакти съгласно член 79, параграф 1, кои са обвързаните агенти, които инвестиционният посредник възнамерява да използва за предоставянето на инвестиционни услуги и дейности в тази държава членка. Приемащата държава членка публикува тази информация. ЕОЦКП може да поиска достъп до тази информация в съответствие с процедурата и при условията, установени в член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Компетентният орган на държавата членка по произход предава информацията в срок от един месец от нейното получаване на компетентния орган на приемащата държава членка, определен като звено за контакти в съответствие с член 79, параграф 1. След това инвестиционният посредник може да започне да предоставя съответните инвестиционни услуги и дейности в приемащата държава членка.
4. В случай на промяна на обстоятелство, съобщено в съответствие с параграф 2, инвестиционният посредник уведомява компетентния орган на държавата членка по произход за тази промяна в писмена форма поне един месец преди прилагането на промяната. Компетентният орган на държавата членка по произход уведомява компетентния орган на приемащата държава членка за тази промяна.
5. Всяка кредитна институция, която желае да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности, както и да предоставя допълнителни услуги, в съответствие с параграф 1 чрез обвързани агенти, съобщава на компетентния орган в своята държава членка по произход кои са тези обвързани агенти.
Когато кредитната институция възнамерява да използва обвързани агенти, установени в нейната държава членка по произход, на територията на държавите членки, в които възнамерява да предоставя услуги, в срок от един месец от получаването на цялата информация компетентният орган на държавата членка по произход на кредитната институция съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен за звено за контакти съгласно член 79, параграф 1, кои са обвързаните агенти, които кредитната институция възнамерява да използва за предоставянето на услуги в тази държава членка. Приемащата държава членка публикува тази информация.
6. Без да бъде налагано допълнително правно или административно изискване, държавите членки разрешават на инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ и ОСТ, от други държави членки да вземат подходящи мерки на своята територия за улесняване на достъпа и търговията на тези пазари от дистанционни потребители, членове или участници, установени на тяхната територия.
7. Инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ или ОСТ, съобщава на компетентния орган на своята държава членка по произход в коя държава членка възнамерява да вземе такива мерки. Компетентният орган на държавата членка по произход съобщава в срок от един месец тази информация на компетентния орган на държавата членка, в която МСТ или ОСТ възнамерява да предприеме такива мерки.
Компетентният орган на държавата членка по произход на МСТ съобщава, по искане на компетентния орган на приемащата за МСТ държава членка и без необосновано забавяне, кои са дистанционните членове или участници в МСТ, установени в тази държава членка.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на информацията, която трябва да бъде съобщена в съответствие с параграфи 2, 4, 5 и 7.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
9. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за предаването на информация в съответствие с параграфи 3, 4, 5 и 7.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 декември 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 35
Установяване на клон
1. Държавите членки гарантират, че инвестиционни услуги и/или дейности, както и допълнителни услуги, могат да бъдат предоставяни или извършвани в рамките на техните територии в съответствие с настоящата директива и с Директива 2013/36/ЕС чрез правото на установяване, независимо дали посредством установяване на клон или посредством използване на обвързан агент, установен в държава членка, различна от държавата членка по произход, при условие че тези услуги и дейности са обхванати от лиценза, издаден на инвестиционния посредник или кредитната институция в държавата членка по произход. Допълнителни услуги могат да бъдат предоставяни само заедно с инвестиционна услуга и/или дейност.
Държавите членки не могат да налагат допълнителни изисквания, с изключение на изискванията съгласно параграф 8, за организацията и функционирането на клона по отношение на въпросите, уредени от настоящата директива.
2. Държавите членки изискват от всеки инвестиционен посредник, който иска да установи клон на територията на друга държава членка или да използва обвързани агенти, установени в друга държава членка, в която той не е установил клон, първо да уведоми компетентния орган на своята държава членка по произход и да му предостави следната информация:
а)
държавата членка, на чиято територия планира да установи клон, или държавата членка, в която не е установил клон, но планира да използва обвързани агенти, установени там;
б)
програма за дейността, в която, inter alia, се посочват инвестиционните услуги и/или дейности, както и допълнителните услуги, които ще бъдат предлагани;
в)
ако е установен - организационната структура на клона и дали клонът възнамерява да използва обвързани агенти, както и кои са тези обвързани агенти;
г)
ако трябва да се използват обвързани агенти в държава членка, в която инвестиционният посредник не е установил клон - описание на това как възнамерява да използва обвързания агент или обвързаните агенти и организационната структура, включително линиите на докладване, посочващи какво ще е мястото на агента или агентите в корпоративната структура на инвестиционния посредник;
д)
адреса в приемащата държава членка, от който могат да бъдат получавани документи;
е)
имената на отговорните за управлението на клона лица или на обвързания агент.
Когато инвестиционен посредник използва обвързан агент, установен в държава членка, различна от държавата членка по произход, този обвързан агент се приравнява на клон, ако такъв е установен, и във всички случаи за него се прилагат разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се до клоновете.
3. Ако компетентният орган на държавата членка по произход няма причини да се съмнява в адекватността на административната структура или финансовото състояние на инвестиционния посредник, имайки предвид планираните дейности, в срок от три месеца от получаването на цялата информация той я съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен като звено за контакти в съответствие с член 79, параграф 1, и съответно информира заинтересования инвестиционен посредник.
4. В допълнение към посочената в параграф 2 информация компетентният орган на държавата членка по произход съобщава подробни данни за одобрената схема за обезщетение на инвеститорите, в която инвестиционният посредник е член в съответствие с Директива 97/9/ЕО, на компетентния орган на приемащата държава членка. В случай на промяна на данните компетентният орган на държавата членка по произход информира съответно компетентния орган на приемащата държава членка.
5. Когато компетентният орган на държавата членка по произход отказва да съобщи информацията на компетентния орган на приемащата държава членка, той излага мотивите за отказа си пред заинтересования инвестиционен посредник в срок от три месеца от получаването на цялата информация.
6. Клонът може да бъде установен и да започне дейност след получаването на съобщение от компетентния орган на приемащата държава членка, а когато такова съобщение не бъде получено - най-късно до два месеца от датата на предаването на съобщението от компетентния орган на държавата членка по произход.
7. Всяка кредитна институция, която желае да използва обвързан агент, установен в държава членка, различна от нейната държава членка по произход, за предоставянето на инвестиционни услуги и/или извършването на инвестиционни дейности, както и на допълнителни услуги в съответствие с настоящата директива, уведомява компетентния орган на своята държава членка по произход и му предоставя информацията, посочена в параграф 2.
Ако компетентният орган на държавата членка по произход няма причини да се съмнява в адекватността на административната структура или финансовото състояние на кредитната институция, в срок от три месеца от получаването на цялата информация той я съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен като звено за контакти в съответствие с член 79, параграф 1, и съответно информира заинтересованата кредитна институция.
Когато компетентният орган на държавата членка по произход отказва да съобщи информацията на компетентния орган на приемащата държава членка, той излага мотивите за отказа си пред заинтересованата кредитна институция в срок от три месеца от получаването на цялата информация.
Обвързаният агент може да започне дейност след получаването на съобщение от компетентния орган на приемащата държава членка, а ако такова съобщение не бъде получено - най-късно до два месеца от датата на предаването на съобщението от компетентния орган на държавата членка по произход. За такъв обвързан агент се прилагат разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се до клоновете.
8. Компетентният орган на държавата членка, в която се намира клонът, се задължава да осигурява, че услугите, предоставяни от клона на нейната територия, са в съответствие със задълженията, установени в членове 24, 25, 27 и 28 от настоящата директива и членове 14-26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, както и с мерките, приемани съгласно тях от приемащата държава членка, където това е позволено в съответствие с член 24, параграф 12.
Компетентният орган на държавата членка, в която се намира клонът, има правото да проверява правилата на клона и да изисква такива промени, каквито са крайно необходими, за да може компетентният орган да налага спазването на задълженията съгласно членове 24, 25, 27 и 28 от настоящата директива и членове 14-26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, както и в мерките, приемани съгласно тях, по отношение на услугите и/или дейностите, предоставяни или извършвани от клона на нейната територия.
9. Всяка държава членка предвижда, че когато инвестиционният посредник, който е получил лиценз в друга държава членка, е установил клон на нейната територия, компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може да извършва проверки на място в този клон при изпълнението на отговорностите си и след информиране на компетентния орган на приемащата държава членка.
10. В случай на промяна на обстоятелство, съобщено в съответствие с параграф 2, инвестиционният посредник уведомява компетентния орган на държавата членка по произход за тази промяна писмено най-малко един месец преди прилагането на промяната. Компетентният орган на приемащата държава членка също бива информиран за тази промяна от компетентния орган на държавата членка по произход.
11. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на информацията, която трябва да бъде съобщена в съответствие с параграфи 2, 4, 7 и 10.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
12. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за предаването на информация в съответствие с параграфи 3, 4, 7 и 10.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 36
Достъп до регулирани пазари
1. Държавите членки изискват инвестиционните посредници от други държави членки, които имат лиценз да изпълняват нареждания на клиенти или да извършват търговия за собствена сметка, да имат правото на членство или да имат достъп до регулираните пазари, създадени на тяхна територия, по един от следните начини:
а)
пряко, чрез откриване на клонове в приемащите държави членки;
б)
като станат дистанционни членове или като имат дистанционен достъп до регулиран пазар, без да е необходимо да са установени в държавата членката по произход на регулирания пазар, когато процедурите и системите за търговия на въпросния пазар не изискват физическо присъствие за сключването на сделки на пазара.
2. Държавите членки неналагат допълнителни регулаторни или административни изисквания по отношение на въпроси, които са обхванати от настоящата директива, на инвестиционни посредници, които упражняват правото, предоставено от параграф 1.
Член 37
Достъп до централен контрагент, система за клиринг и сетълмент и право на избор на система за сетълмент
1. Без да се засягат дялове III, IV или V от Регламент (ЕС) № 648/2012, държавите членки изискват инвестиционните посредници от други държави членки да имат на тяхната територия право на пряк и непряк достъп до централен контрагент и до системи за клиринг и сетълмент за целите на приключването или уреждането на приключването на сделките с финансови инструменти.
Държавите членки изискват прекият или непрекият достъп на тези инвестиционни посредници до такива системи да бъде въз основа на същите недискриминационни, прозрачни и обективни критерии, каквито се прилагат към местните членове или участници. Държавите членки не могат да ограничават използването на тези системи за клиринг и сетълмент на сделки с финансови инструменти, сключени на място на търговия на тяхната територия.
2. Държавите членки изискват от регулираните пазари на тяхната територия да предоставят на всички свои членове или участници правото да определят системата за сетълмент на сделките с финансови инструменти, сключвани на този регулиран пазар, при спазване на следните условия:
а)
съществуват такива връзки и договорености между определената система за сетълмент и всяка друга система или механизъм, каквито са необходими за осигуряване на ефикасния и икономичен сетълмент на съответната сделка;
б)
има съгласие от компетентния орган, отговорен за надзора на регулирания пазар, че техническите условия за сетълмента на сделките, които се сключват на регулирания пазар чрез система за сетълмент, различна от определената от регулирания пазар, са такива, че да позволяват безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари.
Тази оценка на органа, компетентен за надзора върху регулирания пазар, не засяга правомощията на националните централни банки да упражняват надзор върху системите за сетълмент или правомощията на други надзорни органи, компетентни по отношение на тези системи. Компетентният орган взема предвид контрола/надзора, който вече е упражнен от тези институции, с оглед избягването на ненужно дублиране на контрола.
Член 38
Разпоредби относно договорености за централен контрагент, клиринг и сетълмент по отношение на МСТ
1. Държавите членки не възпрепятстват инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ, да сключват подходящи договорености с централен контрагент или клирингова къща и система за сетълмент на друга държава членка с цел да предоставят клиринга и/или сетълмента на някои или всички търговски сделки, сключвани от членовете или участниците чрез техните системи.
2. Компетентният орган за инвестиционни посредници и пазарни оператори, организиращи МСТ, не може да възрази срещу използването на централен контрагент, клирингови къщи и/или системи за сетълмент в друга държава членка, освен ако това възражение е очевидно необходимо за поддържането на функционирането на тази МСТ по установения ред и с оглед на определените в член 37, параграф 2 условия за системите за сетълмент.
С оглед избягване на ненужното дублиране на контрол, компетентният орган взема предвид контрола и надзора върху системата за клиринг и сетълмент, който вече е упражнен от централните банки, които осъществяват надзор върху системи за клиринг и сетълмент, или от други надзорни органи с компетентност по отношение на тези системи.
ГЛАВА IV
Предоставяне на инвестиционни услуги и дейности от дружества от трети държави
Раздел 1
Предоставяне на услуги или извършване на дейности чрез установяване на клон
Член 39
Установяване на клон
1. Дадена държава членка може да изиска от дружество от трета държава, което възнамерява да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности, със или без допълнителни услуги, за непрофесионални или професионални клиенти по смисъла на раздел II от приложение II, на нейна територия, да установи клон в тази държава членка.
2. Когато държава членка изисква от дружество от трета държава, което възнамерява да предлага инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности със или без допълнителни услуги на нейната територия, да установи клон, клонът получава предварителен лиценз от компетентните органи на тази държава членка в съответствие със следните условия:
а)
за предоставянето на услуги, за които дружеството от трета държава иска лиценз, се изисква издаване на лиценз и упражняване на надзор в третата държава, в която е установено дружеството, и то е получило изисквания лиценз, като компетентният орган взема надлежно предвид всички препоръки на специалната група за финансови действия (FATF) във връзка с борбата срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма;
б)
между компетентните органи на държавата членка, в която ще бъде установен клонът, и компетентните надзорни органи на третата държава, в която е установено дружеството, има сключени споразумения за сътрудничество, които включват разпоредби, уреждащи обмена на информация с цел опазване на целостта на пазара и защита на инвеститорите;
в)
клонът разполага свободно с достатъчен начален капитал;
г)
едно или повече лица са назначени да отговарят за управлението на клона, и всички те спазват изискванията, определени в член 9, параграф 1;
д)
третата държава, където е установено дружеството от трета държава, е подписала споразумение с държавата членка, където ще бъде установен клонът, което споразумение е напълно съобразено със стандартите, предвидени в член 26 от Модела на данъчна конвенция относно дохода и капитала на ОИСР, и гарантира ефективен обмен на информация по данъчни въпроси, включително по многостранни данъчни споразумения, ако такива съществуват;
е)
дружеството принадлежи към схема за обезщетение на инвеститорите, получила лиценз или призната в съответствие с Директива 97/9/ЕО.
3. Дружеството от трета държава, посочено в параграф 1, подава заявление до компетентния орган на държавата членка, в която възнамерява да установи клон.
Член 40
Задължение за представяне на информация
Дружество от трета държава, което възнамерява да получи лиценз за предоставяне на инвестиционни услуги или извършване на инвестиционни дейности, със или без допълнителни услуги, на територията на дадена държава членка, посредством клон, предоставя на компетентния орган на тази държава членка следното:
а)
наименованието на органа, отговарящ за надзора върху него в съответната трета държава. Когато за надзора върху него отговарят няколко органа, се представят подробни сведения за съответните области на компетентност;
б)
всички относими сведения за дружеството (наименование, правна форма, седалище и адрес на управление, членове на ръководния орган, съответни акционери) и програма за дейността, в която се посочват инвестиционните услуги и/или дейности и допълнителните услуги, които ще бъдат предоставяни или извършвани, както и организационната структура на клона, включително описание на основни оперативни функции, възложени на трети страни;
в)
имената на лицата, които отговарят за управлението на клона, и съответните документи, с които се доказва спазването на изискванията по член 9, параграф 1;
г)
информация за началния капитал, с който клонът разполага свободно.
Член 41
Издаване на лиценз
1. Компетентният орган на държавата членка, в която дружеството от третата държава е установило или възнамерява да установи клон, издава лиценз само ако е убеден, че:
а)
условията по член 39 са изпълнени; и
б)
клонът на дружеството от трета държава ще може да спазва разпоредбите, посочени в параграф 2;
В срок от шест месеца от подаването на пълното заявление компетентният орган уведомява дружеството от трета държава дали е издаден лицензът.
2. Клонът на дружеството от трета държава, лицензиран в съответствие с параграф 1, спазва задълженията, предвидени в членове 16 -20, 23, 24, 25 и 27, член 28, параграф 1 и членове 30, 31 и 32 от настоящата директива и в членове 3-26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, както и мерките, приети въз основа на тях, и подлежи на надзор от компетентния орган в държавата членка, в която е издаден лицензът.
Държавите членки не подлагат организацията и функционирането на клона на допълнителни изисквания по отношение на въпросите, уредени с настоящата директива, и не следва да предоставят на клоновете на дружества от трети държави по-благоприятно третиране, отколкото предоставяното на посредниците от Съюза.
Член 42
Предоставяне на услуги по изрична инициатива на клиента
Държавите членки гарантират, че когато непрофесионален или професионален клиент по смисъла на раздел II от приложение II, установен или намиращ се на територията на Съюза, предизвиква по негова изрична инициатива предоставянето на инвестиционна услуга или извършването на инвестиционна дейност от дружество от трета държава, изискването за лиценз по член 39 не важи за предоставянето на тази услуга или извършването на тази дейност от дружеството от третата държава в полза на това лице, включително по отношение на установяването на отношения, имащи конкретна връзка с предоставянето на тази услуга или извършването на тази дейност. Инициативата на такива клиенти не дава право на дружеството от трета държава да им продава нови видове инвестиционни продукти или инвестиционни услуги по друг начин, освен чрез клон, когато националното право изисква наличието на такъв клон.
Раздел 2
Отнемане на лиценз
Член 43
Отнемане на лиценз
Компетентният орган, който е издал лиценз на дружество от трета държава по член 41, може да му го отнеме в следните случаи:
а)
ако дружеството от трета държава не започне да извършва разрешените с лиценза услуги или дейности в срок от 12 месеца, ако изрично се откаже от лиценза или ако не е предоставял никакви инвестиционни услуги или не е извършвал никаква инвестиционна дейност през предходните шест месеца, освен ако в такива случаи съответната държава членка е предвидила обезсилване на лиценза;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лиценза;
г)
ако дружеството грубо и системно нарушава разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, които уреждат условията за извършване на дейност за инвестиционните посредници и които се прилагат за дружествата от трети държави;
д)
ако дружеството попада в някой от случаите, за които националното право предвижда отнемане на лиценза във връзка с въпроси извън обхвата на настоящата директива.
ДЯЛ III
РЕГУЛИРАНИ ПАЗАРИ
Член 44
Лиценз и приложимо право
1. Държавите членки издават лиценз за регулиран пазар на тези системи, които спазват настоящия дял.
Лиценз за регулиран пазар се издава само когато компетентният орган е убеден, че и пазарният оператор и системите на регулирания пазар изпълняват най-малкото изискванията, определени в настоящия дял.
В случай на регулиран пазар, който е юридическо лице и който се управлява или организира от пазарен оператор, различен от самия регулиран пазар, държавите членки предвиждат по какъв начин различните задължения, наложени на пазарния оператор съгласно настоящата директива, следва да се разпределят между регулирания пазар и пазарния оператор.
Пазарният оператор предоставя цялата информация, включително програма за дейността, в която, inter alia, се посочват видовете планирана дейност и организационната структура, необходима на компетентния орган, за да се убеди, че регулираният пазар е създал към момента на първоначалното издаване на лиценз всички необходими условия за изпълнението на задълженията си съгласно настоящия дял.
2. Държавите членки изискват от пазарния оператор да изпълнява задачи, свързани с организацията и функционирането на регулирания пазар, под надзора на компетентния орган. Държавите членки гарантират, че компетентните органи извършват редовно проверка на спазването на настоящия дял от регулираните пазари. Те също така гарантират, че компетентните органи следят дали регулираните пазари спазват непрекъснато условията за първоначалното издаване на лиценз, определени съгласно настоящия дял.
3. Държавите членки гарантират, че пазарният оператор е отговорен за осигуряване изпълнението на изискванията, установени в настоящия дял от страна на регулирания пазар, който той управлява.
Държавите членки гарантират също така, че пазарният оператор е оправомощен да упражнява правата, които са свързани с управлявания от него регулиран пазар по силата на настоящата директива.
4. Без да се засягат съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 596/2014 или на Директива 2014/57/ЕС, публичното право, което регулира сделките, извършвани чрез системите на регулирания пазар, е правото на държавата членка по произход на регулирания пазар.
5. Компетентният орган може да отнеме лиценза, издаден на регулиран пазар, в следните случаи:
а)
ако не започне да извършва дейност в срок от 12 месеца, ако изрично се откаже от лиценза или ако не е извършвал дейност през последните шест месеца, освен ако съответната държава членка е предвидила обезсилване на лиценза в такива случаи;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лиценза;
г)
ако грубо и системно е нарушавал разпоредбите, приети съгласно настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014;
д)
ако попада в някой от случаите, при които националното право предвижда отнемане.
6. ЕОЦКП се уведомява за всеки отнет лиценз.
Член 45
Изисквания по отношение на ръководния орган на пазарен оператор
1. Държавите членки изискват всички членове на ръководния орган на пазарен оператор да се ползват по всяко време с достатъчно добра репутация, да притежават необходимите знания, умения и опит за изпълнение на своите задължения.Целият състав на ръководния орган отразява по адекватен начин широк спектър от опит.
2. Членовете на ръководния орган отговарят по-специално на следните изисквания:
а)
всички членове на ръководния орган отделят достатъчно време за изпълнение на задълженията си в пазарния оператор. Броят на директорските длъжности, които член на ръководния орган може да заема едновременно в което и да е юридическо лице, зависи от конкретните обстоятелства и от естеството, обхвата и сложността на дейностите на пазарния оператор.
Ако не представляват държава членка, членовете на ръководния орган на пазарни оператори, които са значими от гледна точка на размера, вътрешната организация, както и от гледна точка на естеството, обхвата и сложността на техните дейности, не могат да изпълняват едновременно повече от една от следните комбинации длъжности:
i)
една длъжност на изпълнителен директор с две длъжности на директор без изпълнителни функции;
ii)
четири длъжности на директор без изпълнителни функции.
Директорски длъжности с изпълнителни или без изпълнителни функции, заемани в рамките на една и съща група или в предприятия, в които пазарният оператор притежава квалифицирано дялово участие, се считат за една директорска длъжност.
Компетентните органи могат да разрешат на членове на ръководен орган да заемат една допълнителна директорска длъжност без изпълнителни функции. Компетентните органи редовно информират ЕОЦКП за такива разрешения.
Ограничението за броя директорски длъжности, които членовете на ръководния орган могат да заемат, не важи за директорските длъжности в организации, които не преследват основно търговски цели.
б)
ръководният орган като колективен орган притежава необходимите знания, умения и опит, които му позволяват да разбира дейността на пазарния оператор, включително основните рискове.
в)
всеки член на ръководния орган действа честно, почтено и независимо, за да прави оценка и да се противопоставя ефективно на решенията на висшето ръководство, ако се наложи, и да упражнява ефективен контрол и наблюдение по отношение на вземането на решения.
3. Пазарните оператори отделят достатъчно човешки и финансови ресурси за въвеждането в работата и обучението на членовете на ръководния орган.
4. Държавите членки гарантират, че пазарните оператори, които са значими по своя размер и вътрешна организация, както и по естеството, обхвата и сложността на своите дейности, създават комитет за подбор на кандидати, съставен от членове на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции в съответния пазарен оператор.
Комитетът за подбор на кандидати извършва следните дейности:
а)
набелязва и препоръчва за одобрение от страна на ръководния орган или на общото събрание кандидати за попълване на свободните места в състава на ръководния орган. В този процес комитетът за подбор на кандидати оценява баланса на знанията, уменията, многообразието и опита на членовете на ръководния орган. Освен това комитетът подготвя описание на функциите и изискванията за дадено назначение и изчислява времето, което се очаква да отделя бъдещият член на ръководния орган. Освен това комитетът за подбор на кандидати взема решения относно целта за представителството на по-слабо представения пол в рамките на ръководния орган и разработва политика за увеличаване броя на представителите на по-слабо представения пол в рамките на ръководния орган за постигане на посочената цел;
б)
оценява периодично и поне веднъж годишно структурата, размера, състава и резултатите от работата на ръководния орган и отправя препоръки към него за евентуални промени;
в)
оценява периодично и поне веднъж годишно знанията, уменията и опита на членовете на ръководния орган поотделно и на ръководния орган като цяло и информира ръководния орган за тази оценка;
г)
периодично прави преглед на политиката на ръководния орган за подбор и назначаване на висшето ръководство и отправя препоръки към ръководния орган.
При изпълнението на задълженията си комитетът за подбор на кандидати отчита редовно и във възможно най-голяма степен необходимостта от гарантиране, че процесът на вземане на решения на ръководния орган не се влияе от отделно лице или малка група лица по начин, който може да накърни интересите на пазарния оператор като цяло.
При изпълнението на задълженията си комитетът за подбор на кандидати има възможност да използва всички видове ресурси, които счита за подходящи, включително и консултации с външни експерти.
Настоящият параграф не се прилага, когато съгласно националното право ръководният орган не разполага с компетентност в процеса на подбор и назначаване на който и да било от своите членове.
5. Държавите членки или компетентните органи изискват от пазарните оператори и техните съответни комитети за подбор на кандидати да включат широк набор от качества и умения, когато назначават членове в ръководния орган, като за тази цел разработят политика за насърчаване на многообразието в ръководния орган.
6. Държавите членки гарантират, че ръководният орган на пазарен оператор определя и контролира изпълнението на правилата за управление, обезпечаващи ефективно и разумно управление на дадена организация, включително разделението на задълженията в рамките на организацията и предотвратяване на конфликти на интереси, и по начин, който подпомага целостта на пазара.
Държавите членки гарантират, че ръководният орган наблюдава и периодично оценява ефективността на правилата за управление на пазарния оператор и предприема необходимите мерки, за да отстрани слабостите.
Членовете на ръководния орган имат достъп до достатъчно информация и документи, които са необходими за упражняването на надзор и наблюдение на процеса на вземане на решения от страна на ръководството.
7. Компетентният орган отказва лиценз, ако не е убеден, че членовете на ръководния орган на пазарния оператор са с достатъчно добра репутация, притежават достатъчно знания, умения и опит и отделя достатъчно време на изпълнението на задълженията си, или ако са налице обективни и очевидни причини да се счита, че ръководният орган на пазарния оператор може да представлява заплаха за неговото ефективно, стабилно и разумно управление, както и за адекватното съблюдаване на целостта на пазара.
Държавите членки гарантират, че при издаването на лиценз за регулиран пазар се приема, че лицето или лицата, които действително ръководят дейността и операциите на регулиран пазар, който вече е лицензиран в съответствие с настоящата директива, отговарят на предвидените в параграф 1 изисквания.
8. Държавите членки изискват от пазарния оператор да уведоми компетентния орган за самоличността на всички членове на своя ръководен орган, както и за всяка промяна в техния състав, а също и да предостави цялата информация, необходима с оглед да се прецени дали пазарният оператор спазва параграфи 1 - 5.
9. ЕОЦКП издава насоки относно следното:
а)
понятието за отделяне на достатъчно време от страна на член на ръководния орган за изпълнението на неговите задължения във връзка с конкретните обстоятелства и естеството, обхвата и сложността на дейността на пазарния оператор;
б)
понятието за подходящи знания, умения и опит на ръководния орган като цяло съгласно посоченото в параграф 2, буква б);
в)
понятията за честност, почтеност и независимост на член на ръководния орган съгласно посоченото в параграф 2, буква в);
г)
понятието за достатъчно човешки и финансови ресурси, насочени за въвеждането в работата и обучението на членовете на ръководния орган съгласно посоченото в параграф 3;
д)
понятието за многообразие, което трябва да се взема предвид при подбора на членовете на ръководния орган съгласно посоченото в параграф 5.
ЕОЦКП следва да издаде тези насоки до 3 януари 2016 г.
Член 46
Изисквания, отнасящи се до лицата, които упражняват значително влияние върху управлението на регулирания пазар
1. Държавите членки изискват от лицата, които се намират в положение, от което упражняват, пряко или косвено, значително влияние върху управлението на регулирания пазар, да бъдат подходящи.
2. Държавите членки изискват от пазарния оператор на регулирания пазар:
а)
да предоставя на компетентния орган и да оповестява публично информация относно собствеността на регулирания пазар и/или пазарния оператор, и по-специално самоличността и обхвата на участията на всички лица, които се намират в положение, от което упражняват значително влияние върху управлението;
б)
да информира компетентния орган и да оповестява публично всяко прехвърляне на собственост, което поражда промяна в самоличността на лицата, упражняващи значително влияние върху управлението на регулирания пазар.
3. Компетентният орган отказва да одобри предложените промени на контролиращото участие на регулирания пазар и/или пазарния оператор, когато са налице обективни и очевидни причини да се счита, че те биха представлявали заплаха за стабилното и разумно управление на регулирания пазар.
Член 47
Организационни изисквания
1. Държавите членки изискват от регулирания пазар:
а)
да взема мерки за ясното идентифициране и справяне с потенциалните неблагоприятни последствия за функционирането на регулирания пазар или за неговите членове или участници, произтичащи от всякакъв конфликт на интереси между интересите на регулирания пазар, неговите собственици или неговия пазарен оператор и правилното функциониране на регулирания пазар, и по-специално когато такива конфликти на интереси могат да се окажат в ущърб на изпълнението на които и да е функции, делегирани на регулирания пазар от компетентния орган;
б)
да разполага с необходимите ресурси, за да се справя с рисковете, на които е изложен, да прилага подходящи мерки и системи за идентифицирането на всички значителни рискове за неговото функциониране и да постави в действие ефективни мерки за смекчаването на тези рискове;
в)
да взема мерки за правилното управление на техническите операции на системата, включително създаването на ефективни спешни мерки за справяне с рисковете от срив в системите;
г)
да има прозрачни и недискриминационни правила и процедури, които осигуряват коректно и по установения ред търгуване и създават обективни критерии за ефикасно изпълнение на нарежданията;
д)
да взема ефективни мерки за улесняване ефикасното и навременно приключване на сделките, които се изпълняват чрез неговите системи;
е)
да разполага към момента на издаване на лиценза и текущо с достатъчно финансови ресурси за улесняване на своето нормално функциониране, като се има предвид естеството и обхватът на сделките, които се сключват на пазара, както и обхватът и степента на рисковете, на които е изложен.
2. Държавите членки не разрешават на пазарните оператори да изпълняват нареждания на клиенти срещу собствения им капитал или да извършват търговия за собствена сметка, опосредствана чрез насрещни сделки на някой от регулираните пазари, които те организират.
Член 48
Устойчивост на системата, временно преустановяване на търговията и електронна търговия
1. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да разполага с ефективни системи, процедури и правила за гарантиране, че системите за търговия са устойчиви, имат достатъчен капацитет да обработят обемите от нареждания за търговия и съобщения в най-натоварените моменти, могат да осигурят търговия по установения ред в условия на голяма нестабилност на пазара, минали са проверки, които са доказали, че отговарят на тези условия, и прилагат ефективни правила за непрекъснатост на дейността, за да се гарантира непрекъснато предоставяне на услугите на регулирания пазар при нестабилност на системите му за търговия.
2. Държавите членки изискват от регулирания пазар наличието на:
а)
писмени споразумения с всички инвестиционни посредници, които следват стратегия за маркет мейкинг на регулирания пазар;
б)
схеми за гарантиране участието на достатъчен брой инвестиционни посредници в такива споразумения, които изискват от тях обявяването на обвързващи конкурентни котировки, като по този начин се осигурява постоянна и предвидима ликвидност на пазара, когато това изискване е целесъобразно предвид естеството и обхвата на търговията на този регулиран пазар.
3. Писменото споразумение, посочено в параграф 2, уточнява най-малко:
а)
задълженията на инвестиционния посредник във връзка с осигуряването на ликвидност и, където е приложимо, всякакви други задължения, произтичащи от участие в схемата, посочена в параграф 2, буква б);
б)
всякакви стимули, свързани с отстъпки, или други стимули, предлагани от регулирания пазар на инвестиционен посредник, с цел осигуряване на постоянна и предвидима ликвидност на пазара и, когато е приложимо, всякакви други права, произтичащи за инвестиционния посредник в резултат от участието му в схемата, посочена в параграф 2, буква б).
Регулираният пазар наблюдава и осигурява, че инвестиционният посредник изпълнява изискванията на обвързващите писмени споразумения. Регулираният пазар уведомява компетентния орган за съдържанието на обвързващото писмено споразумение и, при поискване, предоставя на компетентния орган всякаква необходима допълнителна информация, за да може компетентният орган да се увери, че регулираният пазар спазва изискванията на настоящия параграф.
4. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да разполага с ефективни системи, процедури и правила за отказ да бъдат изпълнени нареждания, които превишават предварително определените количествени и ценови прагове или са безспорно грешни.
5. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да може спира или ограничава търговията при наличието на съществено ценово движение за даден финансов инструмент на този пазар или на свързан пазар за кратък период от време, а в извънредни случаи и да отменя, променя или коригира дадена сделка. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да гарантира, че параметрите за спиране на търговията са приспособени по подходящ начин, който отчита ликвидността на различните класове и подкласове активи, естеството на пазарния модел и видовете потребители и е достатъчен, за да избегне значителни смущения при правилното осъществяване на търговията.
Държавите членки гарантират, че всеки регулиран пазар докладва по последователен и сравним начин параметрите за спиране на търговията и всички съществени промени на тези параметри пред компетентния орган, който на свой ред ги докладва пред ЕОЦКП. Когато даден регулиран пазар, който е значим по отношение на ликвидността на този финансов инструмент, спре търговия в която и да било държава членка, държавите членки изискват това място на търговия да разполага с необходимите системи и процедури, за да гарантира уведомяването на компетентните органи, с цел те да координират ответните действия за целия пазар и определят дали е целесъобразно спирането на търговията и на други места, където финансовият инструмент се търгува, до възобновяване на търговията на първоначалния пазар.
6. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да разполага с ефективни системи, процедури и правила, включително съдържащи изисквания членовете или участниците да извършват съответно изпитване на алгоритмите и създаващи среда за улесняване на такова изпитване, за да гарантира, че алгоритмичните системи за търговия или системите за високочестотна търговия не могат да създадат условия или да допринесат за извършване на търговия в нарушение на установения ред, и за да управлява всички условия за извършване на търговия в нарушение на установения ред, произтичащи от тези алгоритмични системи за търговия, включително като се предвидят системи за ограничаване на съотношението между неизпълнените нареждания и сделките, които член или участник може да въведе в системата; да може да забавя потока от нареждания за търговия, ако съществува риск от това капацитетът на системата да бъде достигнат, и да ограничава и прилага минималната стъпка на котиране, която може да се изпълнява на пазара.
7. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар, до който е разрешен пряк електронен достъп, да разполага с ефективни системи, процедури и правила, за да гарантира, че членовете или участниците имат право да предоставят такива услуги само ако са инвестиционни посредници, лицензирани съгласно настоящата директива, или кредитни институции, лицензирани съгласно Директива 2013/36/ЕС, че са приети и се прилагат подходящи критерии за определяне на това доколко лицата, на които може да се предостави подобен достъп, отговарят на изискванията, и че членовете или участниците носят отговорност за нареждания и сделки, извършени при ползване на такава услуга във връзка с изискванията на настоящата директива.
Държавите членки изискват също регулираният пазар да наложи подходящи стандарти относно контрола върху риска и прагове за търговия, извършвана посредством такъв достъп, и да може да разграничава между нареждания или сделки, извършвани от лице, използващо пряк електронен достъп, и други нареждания или сделки на член или участник и, ако е необходимо, да спира нарежданията и сделките на първия.
Регулираният пазар разполага с механизми за спиране или прекратяване предоставянето на пряк електронен достъп от член или участник на клиент при неспазване на изискванията на настоящия параграф.
8. Държавите членки изискват регулираният пазар да гарантира, че неговите правила относно услугите за съвместно ползване на инфраструктура са прозрачни, справедливи и недискриминационни.
9. Държавите членки изискват регулираният пазар да гарантира, че структурата на таксите му, включително таксите за изпълнение, допълнителните такси и отстъпките, е прозрачна, справедлива и недискриминационна и не създава стимули за въвеждане, промяна или отмяна на нареждания или за изпълнение на сделки по начин, който допринася за извършване на търговия в нарушение на установения ред или за пазарна злоупотреба. По-специално държавите членки изискват от регулирания пазар да налага задължения за маркет мейкинг при отделни акции или подходяща кошница от акции, в замяна на всякакви предоставени отстъпки.
Държавите членки разрешават на регулирания пазар да коригира таксите си за отменени нареждания в зависимост от продължителността от време, през което дадено нареждане е било в сила, преди да бъде отменено, както и да приспособява таксите за всеки финансов инструмент, за който те са приложими.
Държавите членки могат да разрешат на даден регулиран пазар да налага по-високи такси за нареждане, което впоследствие е било отменено, отколкото за изпълнено нареждане, и да налага по-високи такси на участници, при които има високо съотношение на отменени нареждания спрямо изпълнени нареждания, както и на участници, прилагащи високочестотни способи за алгоритмична търговия, за да се отчете допълнителната тежест върху капацитета на системата.
10. Държавите членки изискват даден регулиран пазар да може да идентифицира посредством обозначаване от членовете или участниците нарежданията, генерирани при алгоритмична търговия, различните алгоритми, използвани за създаването на нареждания, както и съответните лица, издали тези нареждания. Тази информация се предоставя на компетентните органи при поискване.
11. Държавите членки изискват при поискване от компетентния орган на държавата членка по произход на даден регулиран пазар регулираните пазари да предоставят на компетентния орган данни относно дневника за нареждания или достъп до него, така че компетентният орган да може да наблюдава търговията.
12. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват допълнително:
а)
изискванията с оглед гарантиране, че системите за търговия на регулираните пазари са устойчиви и имат подходящ капацитет;
б)
съотношението, посочено в параграф 6, като се вземат предвид фактори като стойността на неизпълнените нареждания във връзка със стойността на извършените сделки;
в)
проверките относно прекия електронен достъп, с цел да се гарантира, че прилаганият към спонсориран достъп контрол е най-малкото равностоен на контрола, който се прилага за пряк достъп до пазара;
г)
изискванията, за да се гарантира, че услугите за съвместно ползване на инфраструктура и структурата на таксите са справедливи и недискриминационни и че структурата на таксите не създава стимули за извършване на търговия в нарушение на установения ред или пазарна злоупотреба;
д)
определянето кога даден регулиран пазар е значим по отношение на ликвидността на този финансов инструмент;
е)
изискванията, за да се гарантира, че схемите за поддържане на пазара са справедливи и недискриминационни и да се установят минимални задължения за маркет мейкинг, които регулираните пазари трябва да изпълняват при разработването на схема за маркет мейкинг, както и условията, при които изискването за обезпечаване на такава схема е нецелесъобразно предвид естеството и обхвата на търговията на този регулиран пазар, включително дали той допуска или осигурява възможност за извършването на алгоритмична търговия чрез неговите системи;
ж)
изискванията, за да се осигури подходящо изпитване на алгоритмите, за да се гарантира, че алгоритмичните системи за търговия, включително системите за високочестотна алгоритмична търговия не могат да създадат условия или да допринесат за извършването на търговия в нарушение на установения ред.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
13. До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП разработва насоки за подходящо калибриране на спиране на търговията съгласно параграф 5, като взема предвид факторите, посочени в същия параграф.
Член 49
Стъпки на котиране
1. Държавите членки изискват регулираните пазари да приемат режими за стъпки на котиране за акции, депозитарни разписки, борсово-търгувани фондове, сертификати и други подобни финансови инструменти, както и за всеки друг финансов инструмент, за който са разработени регулаторни технически стандарти в съответствие с параграф 4.
2. Режимите за стъпки на котиране, посочени в параграф 1:
а)
се калибрират, за да отразяват ликвидния профил на финансовия инструмент на различните пазари и средната разлика между спредовете „продава“ и „купува“, като се взема предвид дали е желателно да се разрешат разумно стабилни цени, без неправомерно да се ограничи допълнителното стесняване на спредовете;
б)
адаптират съответната стъпка на котиране за всеки финансов инструмент.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на минимална стъпка на котиране или режими за стъпки на котиране за специфични акции, депозитарни разписки, борсово-търгувани фондове, сертификати и други подобни финансови инструменти, когато това е необходимо, за да се гарантира нормалното функциониране на пазарите в съответствие с факторите по параграф 2 и с цената, спредовете и степента на ликвидност на финансовите инструменти.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на минимална стъпка на котиране или режими за стъпки на котиране за специфични финансови инструменти, различни от изброените в параграф 3, когато това е необходимо, за да се гарантира нормалното функциониране на пазарите в съответствие с факторите по параграф 2 и с цената, спредовете и степента на ликвидност на финансовите инструменти.
ЕОЦКП представя на Комисията такива проекти на регулаторни технически стандарти до 3 януари 2016 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 50
Синхронизиране на бизнес часовниците
1. Държавите членки изискват от всички места на търговия и техните членове или участници да синхронизират използваните от тях бизнес часовници за регистриране на датата и времето на всяко подлежащо на отчитане събитие.
2. ЕОЦКП разработва проект на регулаторни технически стандарти за уточняване на степента на точност, с която часовниците трябва да бъдат синхронизирани в съответствие с международните стандарти.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 51
Допускане на финансови инструменти до търговия
1. Държавите членки изискват от регулираните пазари да имат ясни и прозрачни правила за допускането на финансови инструменти до търговия.
Тези правила гарантират, че всички финансови инструменти, допускани до търговия на регулирания пазар, са подходящи за търговия по коректен, надлежен и ефикасен начин, а в случай на прехвърлими ценни книжа - са свободно прехвърлими.
2. В случай на деривати правилата, посочени в параграф 1, гарантират по-специално, че структурата на договора за дериват позволява надлежното формиране на цена, както и за наличието на ефективни условия за сетълмент.
3. В допълнение към задълженията, посочени в параграфи 1 и 2, държавите членки изискват от регулирания пазар да създава и поддържа ефективни мерки за извършването на проверка дали емитентите на прехвърлими ценни книжа, които са допуснати до търговия на регулирания пазар, спазват задълженията си съгласно правото на Съюза по отношение на първоначалните, текущите или ad hoc задължения за разкриване.
Държавите членки гарантират, че регулираният пазар създава мерки, които улесняват неговите членове или участници при получаването на достъп до информацията, която се оповестява публично съгласно правото на Съюза.
4. Държавите членки гарантират, че регулираните пазари са създали необходимите мерки за редовен преглед за спазването на изискванията за допускане на финансовите инструменти, които те допускат до търговия.
5. Прехвърлима ценна книга, която е била допусната до търговия на регулиран пазар, впоследствие може да бъде допусната до търговия на други регулирани пазари, дори без съгласието на емитента и съгласно съответните разпоредби на Директива 2003/71/ЕО. Емитентът се информира от регулирания пазар за факта, че неговите ценни книжа се търгуват на този регулиран пазар. Емитентът няма каквото и да е задължение да предоставя пряко на регулиран пазар, който е допуснал до търговия ценните книжа на емитента без неговото съгласие, информацията, изисквана съгласно параграф 3.
6. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, които:
а)
определят характеристиките на различните класове финансови инструменти, които следва да се вземат предвид от регулирания пазар, когато оценява дали даден финансов инструмент е емитиран по начин, който е съвместим с условията, установени в параграф 1, втора алинея, за допускане до търговия на различните пазарни сегменти, които организира;
б)
изясняват правилата, които регулираният пазар трябва да прилага, за да се счита, че е изпълнил задължението си да проверява дали емитентът на прехвърлима ценна книга изпълнява задълженията си съгласно правото на Съюза по отношение на първоначалните, текущите или ad hoc задължения за разкриване;
в)
изясняват правилата, които регулираният пазар следва да установи съгласно параграф 3, с оглед да улесни своите членове или участници при получаването на достъп до информацията, която е публично оповестена съгласно условията, установени в правото на Съюза.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 52
Спиране на търговията с финансови инструменти и отстраняване на финансови инструменти от търговия на регулиран пазар
1. Без да се засяга правото на компетентния орган по член 69, параграф 2 да изисква спиране или отстраняване на финансов инструмент от търговия, пазарният оператор може да спре или отстрани от търговия финансов инструмент, който вече не отговаря на правилата на регулирания пазар, освен ако е вероятно такова спиране или отстраняване да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
2. Държавите членки изискват от пазарния оператор, който спира или отстранява от търговия финансов инструмент, също така да спре или отстрани и дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, които са свързани с този финансов инструмент или са основани на него, когато това е необходимо, за да се подкрепят целите на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент. Пазарният оператор оповестява своето решение за спирането или отстраняването от търговия на финансовия инструмент или друг свързан с него дериват и съобщава съответните решения на своя компетентен орган.
Компетентният орган, под чиято юрисдикция се извършва спирането или отстраняването на финансов инструмент, изисква от други регулирани пазари, МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под неговата юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10 към настоящата директива, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато такова спиране или отстраняване би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Всеки уведомен компетентен орган съобщава на ЕОЦКП и на другите компетентни органи своето решение и дава обяснение, ако решението е да не спира или отстранява от търговия финансовия инструмент или дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Компетентният орган незабавно оповестява това решение и го съобщава на ЕОЦКП и на компетентните органи на другите държави членки.
Уведомените компетентни органи на другите държави членки изискват от регулираните пазари, както и от други МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под тяхната юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4 - 10 от настоящата директива, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато спирането или отстраняването би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Настоящият параграф се прилага също така и при отменяне на решението за спиране от търговия на финансов инструмент или на дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Процедурата по уведомяване, посочена в настоящия параграф, се прилага и в случаите, когато решението за спиране или отстраняване от търговия на финансов инструмент или на дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него, е взето от компетентния орган съгласно член 69, параграф 2, букви м) и н).
С цел да се гарантира пропорционално прилагане на задължението за спиране или отстраняване от търговия на такива деривати, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за допълнително уточняване на случаите, при които връзката между даден дериват, свързан или основан на финансов инструмент, който е спрян или отстранен от търговия, и първоначалния финансов инструмент предполага дериватът също да бъде спрян или отстранен от търговия, за да се постигне целта на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проект на технически стандарти за изпълнение, с които се определя формата и времето на съобщенията и публикациите, предвидени в параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се определят обстоятелствата, които водят до съществено увреждане на интересите на инвеститорите и нарушаване на нормалното функциониране на пазара, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 53
Достъп до регулирания пазар
1. Държавите членки изискват от регулирания пазар да създава, прилага и поддържа прозрачни и недискриминационни правила, които се основават на обективни критерии, регулиращи достъпа до или членството в регулирания пазар.
2. Тези правила, посочени в параграф 1, определят всякакви задължения за членовете или участниците, произтичащи от:
а)
създаването и администрирането на регулирания пазар;
б)
правилата относно сделките на пазара;
в)
професионалните стандарти, наложени на персонала на инвестиционните посредници или кредитните институции, които оперират на пазара;
г)
установените съгласно параграф 3 условия за членовете или участниците, различни от инвестиционни посредници и кредитни институции;
д)
правилата и процедурите за клиринга и сетълмента на сделките, сключени на регулирания пазар.
3. Регулираните пазари могат да приемат за членове или участници инвестиционни посредници, кредитни институции, лицензирани съгласно Директива 2013/36/ЕС, и други лица, които:
а)
имат достатъчно добра репутация;
б)
имат в достатъчна степен умения, компетентност и опит в търговията;
в)
разполагат, когато е приложимо, с адекватни организационни мерки;
г)
имат достатъчно ресурси за изпълнението на функциите си, като се вземат предвид различните финансови механизми, които регулираният пазар може да е създал с оглед гарантирането на адекватния сетълмент на сделките.
4. Държавите членки гарантират, че членовете и участниците не са задължени да изпълняват задълженията си един към друг, установени в членове 24, 25, 27 и 28, за сделките, които са сключени на регулирания пазар. Членовете или участниците в регулирания пазар обаче спазват задълженията, предвидени в членове 24, 25, 27 и 28 по отношение на клиентите си, когато, действайки от името на клиентите си, изпълняват техните нареждания за търговия на регулиран пазар.
5. Държавите членки гарантират, че правилата за достъп до или членство в или участие в регулирания пазар осигуряват прякото или дистанционното участие на инвестиционни посредници и кредитни институции.
6. Без допълнителни правни или административни изисквания държавите членки разрешават на регулираните пазари от други държави членки да предвиждат подходящи мерки на тяхната територия, за да улесняват достъпа и търговията на тези пазари от дистанционни членове или участници, установени на тяхната територия.
Регулираният пазар съобщава на компетентния орган на неговата държава членка по произход държавата членка, в която възнамерява да предвиди такива мерки. В срок от един месец компетентният орган на държавата членка по произход съобщава тази информация на държавата членка, в която регулираният пазар възнамерява да предвиди такива мерки. ЕОЦКП може да поиска достъп до тази информация в съответствие с процедурата и при условията, установени в член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
По искане на компетентния орган на приемащата държава членка и без необосновано забавяне компетентният орган на държавата членка по произход на регулирания пазар съобщава самоличността на членовете или участниците в регулирания пазар, които са установени в тази държава членка.
7. Държавите членки изискват от пазарния оператор да съобщава регулярно на компетентния орган на регулирания пазар списъка с членовете или участниците в регулирания пазар.
Член 54
Мониторинг върху спазването на правилата на регулирания пазар и другите правни задължения
1. Държавите членки изискват от регулираните пазари да създават и поддържат ефективни мерки и процедури, включително необходимите ресурси за регулярния мониторинг върху изпълнението на правилата им от техните членове или участници. Регулираните пазари извършват мониторинг на нарежданията, включително отменените нареждания и осъществяваните съгласно техните системи от техните членове или участници сделки, с оглед идентифицирането на нарушения на тези правила, извършване на търговия в нарушение на установения ред или поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014 или за срив в системата по отношение на финансов инструмент.
2. Държавите членки изискват от пазарните оператори на регулираните пазари незабавно да информират техните компетентни органи за значителни нарушения на техните правила или за извършване на търговия в нарушение на установения ред или за поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014 или за срив в системата по отношение на финансов инструмент.
Компетентните органи на регулираните пазари съобщават на ЕОЦКП и на компетентните органи на другите държави членки информацията, посочена в първа алинея.
По отношение на поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, даден компетентен орган трябва да е убеден, че подобно деяние се извършва или е извършено преди да уведоми за това компетентните органи на другите държави членки и ЕОЦКП.
3. Държавите членки изискват от пазарния оператор да предоставя без необосновано забавяне съответната информация на органа, компетентен за разследването и наказателното преследване на пазарна злоупотреба на регулирания пазар, както и да предоставя пълно съдействие на последния при разследването и наказателното преследване на пазарна злоупотреба, възникваща в рамките или чрез системите на регулирания пазар.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за определяне на обстоятелствата, при наличието на които се изисква предаване на посочената в параграф 2 от настоящия член информация.
Член 55
Разпоредби относно договореностите за централен контрагент, клиринг и сетълмент
1. Без да се засягат дялове III, IV или V от Регламент (ЕС) № 648/2012, държавите членки не възпрепятстват регулираните пазари да сключват подходящи договорености с централния контрагент или клирингова къща и система за сетълмент на друга държава членка, с оглед да се извърши клиринг и/или сетълмент на някои или на всички сделки, сключени от участниците на пазара чрез техните системи.
2. Без да се засягат дялове III, IV или V от Регламент (ЕС) № 648/2012, органът, компетентен за регулирания пазар, не може да възрази на използването на централен контрагент, клирингови къщи и/или системи за сетълмент в друга държава членка, освен ако това е очевидно необходимо за поддържането на функционирането на този регулиран пазар по установения ред, и като се вземат предвид условията за системите за сетълмент, установени в член 37, параграф 2 от настоящата директива.
С оглед избягване на ненужното дублиране на контрол, компетентният орган взема предвид контрола/надзора върху системата за клиринг и сетълмент, който вече е упражняван от централните банки, които осъществяват надзор върху системи за клиринг и сетълмент, или от други надзорни органи, които имат компетенции по отношение на тези системи.
Член 56
Списък на регулирани пазари
Всяка държава членка съставя списък на регулираните пазари, за които тя е държава членка по произход, и изпраща този списък на другите държави членки и ЕОЦКП. Подобно уведомяване се прави по отношение на всяка промяна в списъка. ЕОЦКП публикува и поддържа актуален списък на всички регулирани пазари на своята интернет страница. Този списък съдържа уникален код, установен от ЕОЦКП в съответствие с член 65, параграф 6, за определяне на регулираните пазари, с цел използване в докладите в съответствие с член 65, параграф 1, буква ж) и с член 65, параграф 2, буква ж) от настоящата директива и с членове 6, 10 и 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
ДЯЛ IV
ОГРАНИЧЕНИЯ НА ПОЗИЦИИТЕ, РЕЖИМ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА ПОЗИЦИИТЕ В СТОКОВИ ДЕРИВАТИ И ДОКЛАДВАНЕ
Член 57
Ограничения на позициите и режим за управление на позициите в стокови деривати
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи в съответствие с определената от ЕОЦКП методология на изчисление, въвеждат и прилагат ограничения на позициите по отношение на размера на нетна позиция, държана от лице непрекъснато за стокови деривати, търгувани на места на търговия, както и за икономически еквивалентни извънборсови договори. Ограниченията се определят въз основа на всички позиции, държани от дадено лице, както и на позициите, държани за негова сметка на равнището на обединена група, с цел да се:
а)
предотврати пазарна злоупотреба, или;
б)
да се подпомогне правилното ценообразуване и условията за сетълмент, включително предотвратяване на позиции, водещи до изкривяване на пазара, както и да се гарантира по-специално сближаване между цените на дериватите през месеца на доставка и спот цените за базовата стока, без да се засяга разкриването на цените на пазара за базовата стока;
Ограниченията на позициите не се прилагат за позиции, държани от или от името на нефинансов субект, които са обективно измерими като водещи до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската дейност на този нефинансов субект.
2. Ограниченията на позициите определят точни количествени прагове за максималния размер на дадена позиция за стоков дериват, който може да бъде държан от лица.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методологията на изчисление, която компетентните органи трябва да прилагат при определяне на ограниченията за месечната спот позиция и за другите месечни позиции за стокови деривати, които са със сетълмент с физическа доставка и с паричен сетълмент, въз основа на характеристиките на съответния дериват. При методологията за изчисление се вземат предвид най-малко следните фактори:
а)
падежа на договорите за стокови деривати;
б)
подлежащата на доставка наличност на базовата стока;
в)
общо откритите позиции по този договор и общо откритите позиции по други финансови инструменти за същата базова стока;
г)
нестабилността на съответните пазари, включително пазарите на заменяеми деривати и базови стоки;
д)
броя и размера на участниците на пазара;
е)
характеристиките на основния стоков пазар, включително моделите на производство, потребление и транспорт до пазара;
ж)
разработването на нови договори.
ЕОЦКП взема предвид опита във връзка с ограниченията на позициите за инвестиционните посредници или пазарните оператори, организиращи място на търговия, както и за други юрисдикции.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие по членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Компетентните органи определят ограничения за всеки договор със стокови деривати, търгувани на места на търговия, въз основа на методологията за изчисление, въведена от ЕОЦКП в съответствие с параграф 3. Тези ограничения на позициите включват икономически еквивалентни извънборсови договори.
Компетентните органи преразглеждат ограниченията на позициите при наличието на значителна промяна на доставяните стоки или откритите позиции или друга значителна промяна на пазара, основана на оценката им за доставяните стоки и откритите позиции, и възстановяват ограниченията на позициите в съответствие с методологията на изчисление, разработена от ЕОЦКП.
5. Компетентните органи уведомяват ЕОЦКП за точните ограничения на позициите, които възнамеряват да определят в съответствие с методологията за изчисление, разработена от ЕОЦКП съгласно параграф 3. В срок от два месеца след получаване на уведомлението ЕОЦКП предава на съответния компетентен орган становище за съвместимостта на ограниченията на позициите с целите на параграф 1, както и с методологията на изчисление, определена от ЕОЦКП съгласно параграф 3. ЕОЦКП публикува становището на своята интернет страница. Съответният компетентен орган променя ограниченията на позициите в съответствие със становището на ЕОЦКП или предоставя на ЕОЦКП обосновка за това защо счита, че промяната не е необходима. Ако компетентният орган наложи ограничения въпреки становището на ЕОЦКП, той публикува на своята интернет страница съобщение, с което обстойно обяснява причините за действията си.
Ако ЕОЦКП прецени, че ограниченията на позициите не съответстват на методологията за изчисление по параграф 3, той предприема действия в съответствие с правомощията си по член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. Когато един стоков дериват се търгува в значителни обеми на места на търговия в рамките на повече от една юрисдикция, компетентният орган на мястото на търговия, където се реализира най-голям обем на търговия (централният компетентен орган) определя ограниченията за единната позиция, които следва да се прилагат при търговията по този договор. Централният компетентен орган се консултира с компетентните органи на други места на търговия, на които този дериват се търгува в значителни обеми, относно ограниченията за единната позиция, които следва да се прилагат, както и относно евентуално преразглеждане на ограниченията за единната позиция. Когато компетентните органи не са съгласни, те посочват подробно, в писмена форма, всички причини, поради които считат, че изискванията по параграф 1 не са изпълнени. ЕОЦКП решава всички спорове, които произтичат от евентуални разногласия между компетентните органи в съответствие с неговите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Компетентните органи на местата на търговия, където се търгува стоковият дериват, и компетентните органи на държавите, където се намират лицата, държащи позиция за този стоков дериват, приемат съвместно споразумения за сътрудничество, включително обмен на съответни данни, с цел осигуряване на възможности за мониторинг и прилагане на ограниченията за единната позиция.
7. Най-малко веднъж годишно ЕОЦКП извършва мониторинг на начина, по който компетентните органи прилагат ограниченията на позициите, определени в съответствие с методологията за изчисление, разработена от ЕОЦКП съгласно параграф 3. По този начин ЕОЦКП гарантира, че ограниченията за единната позиция се прилагат ефективно за този договор, независимо от мястото на търговия в съответствие с параграф 6.
8. Държавите членки гарантират, че инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, на което се търгуват стокови деривати, прилага режим за управление на позициите. Този режим включва най-малко правомощията на мястото на търговия:
а)
да наблюдава отворените позиции на лицата;
б)
да осигурява достъп до информацията, включително до цялата относима документация, от лицата относно размера и целта на формираната позиция или експозиция, информацията относно бенефициерите или основните притежатели, всякакви уговорки за съгласувани действия и всякакви свързани активи или пасиви на базовия пазар;
в)
да поиска дадено лице да прекрати или намали определена позиция временно или постоянно според това, което се налага в конкретния случай, и едностранно да предприеме необходимите действия, за да осигури прекратяването или намаляването, в случай че лицето не изпълни изискването; и
г)
при необходимост, да поиска от дадено лице да предостави обратно на пазара ликвидни средства на договорена цена и в договорен обем, на временна основа и с изричното намерение да се смекчи въздействието на голяма по размер или доминираща позиция.
9. Ограниченията на позициите и режимът за управление на позициите са прозрачни и недискриминационни, като указват начина, по който се прилагат спрямо лицата, и отчитат естеството и състава на участниците на пазара, както и целите, за които те използват допуснатите до търговия договори.
10. Инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ мястото на търговия, информира компетентния орган относно подробностите във връзка с режима за управление на позициите.
Компетентният орган предава същата информация, наред с подробности относно въведените от него ограничения на позициите, на ЕОЦКП, който публикува и поддържа на уебсайта си база данни с обобщения за ограниченията на позициите и режимите за управление на позициите.
11. Ограниченията на позициите по параграф 1 се налагат от компетентните органи съгласно член 69, параграф 2, буква п).
12. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
критериите и методите за определяне дали едно положение може да се окачестви като намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската дейност;
б)
методите за определяне кога позициите на дадено лице трябва да бъдат обединени в една група;
в)
критериите за определяне на това дали даден договор е икономически еквивалентен извънборсов договор спрямо този, който се търгува на мястото на търговия, посочено в параграф 1, по начин, улесняващ отчитането на позициите по еквивалентни извънборсови договори пред съответния компетентен орган, както е определено в член 58, параграф 2;
г)
определението на това какво представлява един и същ стоков дериват и какво са значителни обеми съгласно параграф 6 от настоящия член;
д)
методологията на обединяване и нетиране на извънборсови и търгувани на дадено място на търговия позиции на стокови деривати, с оглед определяне на нетната позиция за целите на оценката за спазването на ограниченията. Такива методологии предвиждат критерии, определящи кои позиции могат да бъдат нетирани едни спрямо други и не улеснява установяването на позиции по начин, който е несъвместим с целите, посочени в параграф 1 от настоящия член;
е)
процедурата за определяне на начините, чрез които лицата могат да кандидатстват за освобождаване по параграф 1, втора алинея от настоящия член, и начините за одобряване на тези кандидатури от съответния компетентен орган;
ж)
методът на изчисление за определяне на мястото, където е реализиран най-голям обем на търговия със стокови деривати и най-значителни обеми съгласно параграф 6 от настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
13. Компетентните органи не налагат ограничения, които са по-строги от ограниченията, приети съгласно параграф 1, освен в изключителни случаи, когато те са обективно обосновани и съразмерни, като се вземе предвид ликвидността на конкретния пазар и нормалното му функциониране. Компетентните органи публикуват на своята интернет страница подробности относно по-строгите ограничения на позициите, които са решили да наложат и които са в сила за първоначален срок, не по-дълъг от шест месеца от датата, на която са публикувани на интернет страницата. По-строгите ограничения на позициите могат да бъдат подновявани за допълнителни срокове, всеки от които е не по-дълъг от шест месеца, ако причините за ограниченията продължават да са приложими. Ако ограничението не бъде подновено след края на шестмесечния период, действието му се прекратява автоматично.
Когато компетентните органи решат да наложат по-строги ограничения на позициите, те уведомяват за това ЕОЦКП. Уведомлението съдържа обосновка на по-строгите ограничения на позициите. ЕОЦКП излиза със становище в рамките на 24 часа относно това дали смята, че по-строгите ограничения на позициите са необходими за справяне с извънредния случай. Становището се публикува на интернет страницата на ЕОЦКП.
Ако компетентният орган наложи ограничения въпреки становището на ЕОЦКП, той публикува на своята интернет страница съобщение, с което обстойно обяснява причините за действията си.
14. Държавите членки предвиждат, че компетентните органи могат да упражняват своите правомощия за налагане на санкции съгласно настоящата директива за нарушения във връзка с ограниченията на позициите, определени в съответствие с настоящия член, по отношение на:
а)
позиции, държани от лица, намиращи се или действащи на тяхна територия или в чужбина, които надхвърлят ограниченията за договорите за стокови деривати, определени от компетентния орган във връзка с договорите, изпълнявани на места на търговия, намиращи се или действащи на тяхна територия, или икономически еквивалентни извънборсови договори;
б)
позиции, държани от лица, намиращи се или действащи на тяхна територия, които надхвърлят ограниченията за договорите за стокови деривати, определени от компетентните органи в други държави членки.
Член 58
Докладване на позициите по категории притежатели на позиции
1. Държавите членки гарантират, че инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, търгуващо със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати:
а)
публикуват седмичен доклад със съвкупните позиции, държани от различните категории лица, по различните стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, търгувани на тяхното място на търговия, посочвайки броя на дългите и къси позиции по тези категории, извършените промени след последния доклад, процента на общо откритите позиции, представен за всяка категория, както и броя на лицата, държащи позиции за всяка категория, в съответствие с параграф 4, и предоставят този доклад на компетентния орган и на ЕОЦКП; ЕОЦКП пристъпва към централизирана публикация на информацията, включена в тези доклади;
б)
най-малко веднъж дневно представя на компетентния орган подробна разбивка на позициите на всички лица, включително членовете или участниците и техните клиенти, на това място на търговия.
Предвиденото в буква а) задължение се прилага само когато както броят на лицата, така и техните отворени позиции превишават минималните прагове.
2. Държавите членки гарантират, че инвестиционните посредници, които търгуват със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати извън място на търговия, предоставят на компетентния орган на мястото на търговия, където стоковите деривати или квотите за емисии или техните деривати се търгуват, или на централния компетентен орган, когато стоковите деривати или квотите за емисии или техните деривати се търгуват в значителни обеми на места на търговия в рамките на повече от една юрисдикция, най-малко веднъж дневно пълна разбивка на техните позиции за стоковите деривати или квотите за емисии или техните деривати, търгувани на място на търговия, и за икономически еквивалентните извънборсови договори, както и за позициите на техните клиенти и клиентите на тези клиенти, докато се достигне до крайния клиент в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014 и, където е приложимо, член 8 от Регламент (ЕС) № 1227/2011.
3. За да може да се извършва наблюдение на спазването на член 57, параграф 1, държавите членки изискват членовете или участниците на регулираните пазари, МСТ и клиентите на ОСТ най-малко веднъж дневно да отчитат пред инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ мястото на търговия, подробностите за собствените им позиции, държани чрез договори, търгувани на това място на търговия, както и за позициите на техните клиенти и клиентите на тези клиенти, докато се достигне до крайния клиент.
4. Лицата, които държат позиции в стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, се класифицират от инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ място на търговия, в съответствие с естеството на тяхната основна стопанска дейност, като се взема предвид действащият лиценз, или като:
а)
инвестиционни посредници или кредитни институции;
б)
инвестиционни фондове, или като предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) по смисъла на Директива 2009/65/ЕО, или като лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове по смисъла на Директива 2011/61/ЕС;
в)
други финансови институции, включително застрахователни и презастрахователни дружества по смисъла на Директива 2009/138/ЕО и институции за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на Директива 2003/41/ЕО;
г)
търговски предприятия;
д)
в случай на квоти за емисии или техни деривати - оператори със задължение за спазване на изискванията от Директива 2003/87/ЕО.
В посочените съгласно параграф 1, буква а) доклади се посочва броят на дългите и късите позиции по категории лица, всякакви настъпили от предходния доклад промени по тях, процентът на общо откритите позиции, представен за всяка категория, и броят на лицата във всяка категория.
В докладите, посочени в параграф 1, буква а) и в разбивките, посочени в параграф 2, се прави разграничение между:
а)
позиции, установени като позиции, които по обективно измерим начин намаляват рисковете, пряко свързани с търговските дейности; и
б)
другите позиции.
5. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на формата на посочените в параграф 1, буква а) доклади и на посочените в параграф 2 разбивки.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
По отношение на квотите за емисии или техни деривати докладите не нарушават задълженията за спазване на изискванията съгласно Директива 2003/87/ЕО.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за уточняване на праговете, посочени в параграф 1, втора алинея от настоящия член, при отчитане на общия брой на откритите позиции и техния размер и общия брой на лицата, които държат позиция.
7. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да определи мерките, по силата на които всички посочени в параграф 1, буква а) доклади трябва да се изпращат на ЕОЦКП ежеседмично в точно определено време, за да бъдат централизирано публикувани от органа.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ V
УСЛУГИ, СВЪРЗАНИ С ДОКЛАДВАНЕТО НА ДАННИ
Раздел 1
Лицензионни процедури за доставчиците на услуги за докладване на данни
Член 59
Изискване относно лиценза
1. Държавите членки изискват предоставянето на описаните в приложение I, раздел Г услуги за докладване на данни, извършвано като обичайна професионална или стопанска дейност, да бъде предмет на предварително лицензиране в съответствие с настоящия раздел. Лицензът се издава от определения в съответствие с член 67 компетентен орган на държавата членка по произход.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки разрешават на инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, да извършват услугите по докладване на данни като ОМП, ДКД и ОМД след предварителна проверка на това дали спазват настоящия дял. Тази услуга се включва в техния лиценз.
3. Държавите членки регистрират всички доставчици на услуги за докладване на данни. Регистърът е публичен и съдържа информация за услугите, за които е лицензиран доставчикът на услуги за докладване на данни. Той се актуализира периодично. ЕОЦКП бива уведомяван за всеки издаден лиценз.
ЕОЦКП съставя списък на всички доставчици на услуги за докладване на данни в Съюза. Списъкът съдържа информация за услугите, за които е лицензиран доставчикът на услуги за докладване на данни, и периодично се актуализира. ЕОЦКП публикува този списък на своята интернет страница и го актуализира.
В случаите, когато компетентен орган е отнел лиценз в съответствие с член 62, отнемането на лиценза се публикува в списъка за срок от 5 години.
4. Държавите членки изискват от доставчиците на услуги за докладване на данни да предоставят услугите си под надзора на компетентния орган. Държавите членки правят необходимото компетентните органи да извършват редовен преглед във връзка със спазването от страна на доставчиците на услуги за докладване на данни на настоящия дял. Те правят и необходимото компетентните органи да следят за това доставчиците на услуги за докладване на данни да спазват по всяко време условията за първоначалното издаване на лиценз, установени в настоящия дял.
Член 60
Обхват на лиценза
1. Държавата членка по произход гарантира, че в лиценза е определена услугата за докладване на данни, която доставчикът на услуги за докладване на данни е лицензиран да предоставя. Доставчик на услуги за докладване на данни, който иска да разшири обхвата на дейността си, като включи допълнителни услуги за докладване на данни, подава заявление за разширяване на лиценза.
2. Лицензът е валиден за цялата територия на Съюза и позволява на доставчик на услуги за докладване на данни да предоставя в целия Съюз услугите, за които е бил лицензиран.
Член 61
Процедури за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз
1. Компетентният орган не издава лиценз, ако не е и докато не бъде напълно удовлетворен от изпълнението от страна на кандидата на всички изисквания, предвидени в приетите съгласно настоящата директива разпоредби.
2. Доставчикът на услуги за докладване на данни представя цялата информация - включително програма за дейността, в която излага, inter alia, видовете услуги, които планира да предоставя, и организационната структура - необходима за това компетентният орган да се увери, че към момента на първоначалното лицензиране доставчикът на услуги за докладване на данни е създал необходимата организация, за да изпълни задълженията си съгласно разпоредбите на настоящия дял.
3. Кандидатът бива информиран в рамките на шест месеца от подаването на пълното заявление дали е издаден лицензът.
4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се определя:
а)
информацията, която трябва да бъде предоставена на компетентните органи съгласно параграф 2, включително програмата на дейността;
б)
информацията, включена в уведомленията съгласно член 63, параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за въвеждане на стандартни формуляри, образци и процедури за уведомлението или предоставянето на информацията, предвидени в параграф 2 от настоящия член и член 63, параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 62
Отнемане на лиценз
Компетентният орган може да отнеме лиценз, издаден на доставчик на услуги за докладване на данни, ако доставчикът:
а)
не използва лиценза в рамките на 12 месеца, изрично се откаже от него или през последните шест месеца не е предоставял услуги за докладване на данни, освен ако съответната държава членка е предвидила в такива случаи лицензът да се обезсилва;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лицензът;
г)
грубо и системно е нарушавал разпоредбите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 63
Изисквания към ръководния орган на доставчика на услуги за докладване на данни
1. Държавите членки изискват всички членове на ръководния орган на всеки доставчик на услуги за докладване на данни да се ползват по всяко време с достатъчно добра репутация, да притежават необходимите знания, умения и опит и да отделят достатъчно време за изпълнение на своите задължения.
Членовете на ръководния орган притежават заедно необходимите знания, умения и опит, които им позволяват да разбират дейността на доставчика на услуги за докладване на данни. Всеки член на ръководния орган действа честно, почтено и независимо, за да може при необходимост ефективно да оспорва решенията на висшето ръководство, както и при необходимост ефективно да следи и наблюдава вземането на решения на управленско равнище.
Ако пазарен оператор кандидатства за лиценз, за да упражнява дейност като ОМП, ДКД или ОМД и членовете на ръководния орган на ОМП, ДКД или ОМД са същите като членовете на ръководния орган на регулирания пазар, се приема, че тези лица изпълняват изискванията по първа алинея.
2. До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП разработва насоки за оценка на това дали членовете на описания в параграф 1 ръководен орган са подходящи да извършват тази дейност, като се вземат предвид поверените им различни роли и функции, както и необходимостта от избягване на конфликти на интереси между членовете на ръководния орган и потребителите на ОМП, ДКД или ОМД.
3. Държавите членки изискват от доставчика на услуги за докладване на данни да уведоми компетентния орган относно членовете на своя ръководен орган и за всяка промяна в техния състав, както и да предостави необходимата информация, за да се прецени дали юридическото лице отговаря на параграф 1.
4. Държавите членки гарантират, че ръководният орган на доставчик на услуги за докладване на данни определя и упражнява надзор върху изпълнението на правилата за управление, обезпечаващи ефективно и разумно управление на дадена организация, включително разделение на задълженията в организацията и предотвратяване на конфликти на интереси, и по начин, който подпомага целостта на пазара и е в интерес на неговите клиенти.
5. Компетентният орган отказва да издаде лиценз, ако не е убеден, че лицето или лицата, които фактически ще ръководят дейността на доставчика на услуги за докладване на данни, притежават достатъчно добра репутация и опит или ако са налице обективни и очевидни причини да счита, че предложените в управлението на доставчика промени може да представляват заплаха за неговото ефективно, правилно и разумно управление и за правилно зачитане на интересите на клиентите и целостта на пазара.
Раздел 2
Условия за ОМП
Член 64
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от ОМП да е установил подходящи политики и механизми за публично оповестяване на информацията, изисквана съгласно членове 20 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014, толкова близо до оповестяването в реално време, колкото е технически възможно, и при подходящи търговски условия. Информацията се предоставя безплатно 15 минути, след като е била публикувана от ОМП. Държавата членка по произход изисква ОМП да може ефективно и последователно да разпространява тази информация, така че да гарантира бърз достъп до нея, на недискриминационна основа и във форма, която улеснява консолидирането на подобни данни, получени от други източници.
2. Информацията, оповестена публично от ОМП в съответствие с параграф 1, включва най-малко следните сведения:
а)
кода за идентифициране на финансовия инструмент;
б)
цената, на която е извършена сделката;
в)
обема на сделката;
г)
времето на извършване на сделката;
д)
времето, в което сделката е била докладвана;
е)
паричната единица на сделката;
ж)
кода на мястото на търговия, на което е извършена сделката, или ако сделката е извършена посредством систематичен участник кода „SI“ или в противен случай кода „OTC“;
з)
ако е приложимо, показател, че сделката е предмет на специални условия.
3. Държавата членка по произход изисква от ОМП да прилага и поддържа ефективни административни правила, приети с цел да се избегнат конфликти на интереси с неговите клиенти. По-специално ОМП, който упражнява дейност и като пазарен оператор или инвестиционен посредник, обработва цялата събрана информация по недискриминационен начин, като въвежда и поддържа подходящи процедури за разделяне на различните стопански функции.
4. Държавата членка по произход изисква от ОМП да има работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и непозволения достъп и да предотврати изтичането на информация преди публикуването ѝ. ОМП поддържа необходимите ресурси и разполага с резервно оборудване, за да може да предлага и поддържа услугите по всяко време.
5. Държавата членка по произход изисква от ОМП да разполага със системи, посредством които може успешно да се провери пълнотата на докладите за извършената търговия, да се установят пропуски и груби грешки и да се изиска повторното предаване на такива грешни доклади.
6. ЕОЦКП разработва проекти за регулаторни технически стандарти, с които се определят общите формати, стандартите за данните и техническите правила, които да улеснят консолидирането на посочената в параграф 1 информация.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се уточнява какво представляват подходящи търговски условия за публично оповестяване на посочената в параграф 1 от настоящия член информация.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват:
а)
средствата, с които ОМП може да изпълни предвиденото в параграф 1 задължение за предоставяне на информация;
б)
съдържанието на публикуваната съгласно параграф 1 информация, включително най-малко посочената в параграф 2 информация по начин, който да предостави възможност за публикуването на информацията, изисквана съгласно член 64;
в)
конкретните организационни изисквания, посочени в параграфи 3, 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 3
Условия за ДКД
Член 65
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от ДКД да е установил подходящи политики и механизми за събирането на информацията, която е оповестена публично в съответствие с членове 6 и 20 от Регламент (ЕС) № 600/2014, да я консолидира в постоянен поток от електронни данни и да я предоставя на обществеността толкова бързо в реално време, колкото е технически възможно, и при подходящи търговски условия.
Информацията съдържа поне следните сведения:
а)
кода за идентифициране на финансовия инструмент;
б)
цената, на която е извършена сделката;
в)
обема на сделката;
г)
времето на извършване на сделката;
д)
времето, в което сделката е била докладвана;
е)
паричната единица на сделката;
ж)
кода на мястото на търговия, на което е извършена сделката, или ако сделката е извършена посредством систематичен участник кода „SI“ или в противен случай кода „OTC“;
з)
където е приложимо, фактът, че компютърен алгоритъм в рамките на инвестиционния посредник е бил отговорен за решението да се инвестира и за сключването на сделката;
и)
ако е приложимо, показател, че сделката е предмет на специални условия;
й)
ако задължението за публично оповестяване на информацията, посочено в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 600/2014, е отменено в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) или буква б) от посочения регламент, обозначение за указване кое от тези освобождавания се прилага за съответната сделка.
Информацията се предоставя безплатно 15 минути, след като е била публикувана от ДКД. Държавата членка по произход изисква от ДКД да може ефективно и последователно да разпространява тази информация, така че да гарантира бърз достъп до нея, на недискриминационна основа и във форма, която е лесно достъпна и използваема от участниците на пазара.
2. Държавата членка по произход изисква от ДКД да е установил подходящи политики и механизми за събирането на информацията, която е оповестена публично в съответствие с членове 10 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014, да я консолидира в постоянен поток от електронни данни и да предоставя следната информация на обществеността толкова бързо в реално време, колкото е технически възможно, и при подходящи търговски условия, като информацията съдържа поне следните сведения:
а)
кода за идентифициране на финансовия инструмент;
б)
цената, на която е извършена сделката;
в)
обема на сделката;
г)
времето на извършване на сделката;
д)
времето, в което сделката е била докладвана;
е)
паричната единица на сделката;
ж)
кода на мястото на търговия, на което е извършена сделката, или ако сделката е извършена посредством систематичен участник кода „SI“ или в противен случай кода „OTC“;
з)
ако е приложимо, показател, че сделката е предмет на специални условия.
Информацията се предоставя безплатно 15 минути, след като е била публикувана от ДКД. Държавата членка по произход изисква от ДКД да може ефективно и последователно да разпространява тази информация, така че да гарантира бърз достъп до нея, на недискриминационна основа и в общоприета форма, която е взаимно съвместима, лесно достъпна и използваема от участниците на пазара.
3. Държавата членка по произход изисква от ДКД да гарантира, че предоставените данни са консолидирани въз основа на информацията, публикувана от всички регулирани пазари, МСТ, ОСТ и ОМП, във връзка с финансовите инструменти, посочени в регулаторните технически стандарти съгласно параграф 8, буква в).
4. Държавата членка по произход изисква от ДКД да въведе и поддържа ефективни административни правила, приети с цел да се избегнат конфликти на интереси. По-специално пазарен оператор или ОМП, който упражнява дейност и като ДКД, обработва събраната информация по недискриминационен начин, като въвежда и поддържа подходящи процедури за разделяне на различните стопански функции.
5. Държавата членка по произход изисква от ДКД да има работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и непозволения достъп. Държавата членка по произход изисква от ДКД да поддържа необходимите ресурси и да разполага с резервно оборудване, за да може да предлага и поддържа услугите си по всяко време.
6. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на стандартите, на които трябва да отговаря информацията, която трябва да бъде публикувана в съответствие с членове 6, 10, 20 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014, и формата, в която трябва да бъде представена - включително кода за идентификация на финансовия инструмент, цената, количеството, времето, паричната единица, кода на мястото на търговия и показатели за специалните условия, които се прилагат по отношение на сделката - както и за определяне на технически процедури, спомагащи за ефективното и последователно разпространяване на тази информация, така че да е лесно достъпна и използваема от участниците на пазара, както се предвижда в параграфи 1 и 2, включително посочването на допълнителните услуги, които ДКД би могъл да изпълнява, които повишават ефективността на пазара.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г. по отношение на информацията, публикувана в съответствие с член 6 и член 20 от Регламент (ЕС) № 600/2014, и до 3 юли 2015 г. по отношение на информацията, публикувана в съответствие с член 10 и член 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се уточнява какво представляват подходящи търговски условия за предоставяне на достъп до потоците от данни, както е посочено в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват:
а)
средствата, с които ДКД може да изпълни предвиденото в параграфи 1 и 2 задължение за предоставяне на информация;
б)
съдържанието на публикуваната съгласно параграфи 1 и 2 информация;
в)
финансовите инструменти, информация за които трябва да бъде включена в потока от данни, и за некапиталовите инструменти местата на търговия и ОМП, които трябва да бъдат включени;
г)
други средства, посредством които се гарантира, че публикуваните от различни ДКД данни съответстват и могат да бъдат подробно съпоставени и свързани с подобни данни от други източници, както и могат да бъдат обобщени на равнището на Съюза;
д)
конкретните организационни изисквания, посочени в параграфи 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 4
Условия за ОМД
Член 66
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от ОМД да разполага с подходящи политики и процедури за отчитане на информацията, изисквана съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, възможно най-бързо и не по-късно от края на работния ден след деня на осъществяване на сделката. Тази информация се отчита в съответствие с изискванията на член 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Държавата членка по произход изисква от ОМД да прилага и поддържа ефективни административни правила, приети с цел да се избегнат конфликти на интереси с неговите клиенти. По-специално ОМД, който извършва дейност и като пазарен оператор или инвестиционен посредник, обработва цялата събрана информация по недискриминационен начин, като въвежда и поддържа подходящи процедури за разделяне на различните стопански функции.
3. Държавата членка по произход изисква от ОМД да има работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността и удостоверяването на автентичността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и непозволен достъп и да предотврати изтичането на информация, като осигури поверителността на данните по всяко време. Държавата членка по произход изисква от ОМД да поддържа необходимите ресурси и да разполага с резервно оборудване, за да може да предлага и поддържа услугите си по всяко време.
4. Държавата членка по произход изисква от ОМД да разполага със системи, посредством които може успешно да се провери пълнотата на докладите е за извършената търговия, да се установят пропуски и груби грешки, допуснати от посредника, и при възникването на такава грешка или пропуск да се съобщават подробни данни за грешката или пропуска на инвестиционния посредник и да се изиска повторното предаване на такива грешни доклади.
Освен това държавата членка по произход изисква от ОМД да разполага със системи, които да му позволяват да открива допуснати от него грешки или пропуски и да му дават възможност да поправя и предава или препредава, според случая на компетентния орган правилни и пълни доклади за сделките.
5. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват:
а)
средствата, по които ОМД може да изпълни предвиденото в параграф 1 задължение за предоставяне на информация; и
б)
конкретните организационни изисквания, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ VI
КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
ГЛАВА I
Процедури за определяне на компетентните органи, правомощия и процедури за обжалване
Член 67
Определяне на компетентните органи
1. Всяка държава членка определя компетентните органи, които изпълняват всяко от задълженията, предвидени съгласно различните разпоредби на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на настоящата директива. Държавите членки информират Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави членки за определените компетентни органи, отговорни за осигуряване на изпълнението на всяко едно от тези задължения, както и за разпределението на тези задължения, ако има такова.
2. Компетентните органи, посочени в параграф 1, са публични органи, без да се засяга възможността за делегиране на задачи на други субекти, когато това е изрично предвидено в член 29, параграф 4.
Всяко делегиране на задачи на органи, които са различни от посочените в параграф 1, не може да бъде свързано нито с упражняването на правомощие, дадено от държавата, нито с използването на дискреционни правомощия за вземане на решение. Преди делегирането държавите членки изискват от компетентните органи да предприемат всички разумни стъпки, за да се гарантира, че органът, на който се делегират задачи, има капацитета и ресурсите да изпълнява ефективно задачите, и че делегирането се извършва само ако е създадена ясно дефинирана и документирана рамка за изпълнението на каквито и да е делегирани задачи, в която са посочени задачите, които следва да се поемат, и условията, при които те следва да бъдат осъществявани. Тези условия включват клауза, задължаваща въпросния орган да действа и да бъде организиран по такъв начин, че да избягва конфликт на интереси и получаваната информация от осъществяването на делегираните задачи да не бъде използвана некоректно или за възпрепятстване на конкуренцията. Окончателната отговорност за надзора върху съблюдаването на настоящата директива и на мерките за нейното прилагане пада върху компетентния орган или органите, определени в съответствие с параграф 1.
Държавите членки информират Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави членки за всякакви договорености, постигнати във връзка с делегирането на задачи, включително точните условия, които уреждат това делегиране.
3. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница и поддържа актуален списък на компетентните органи, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 68
Сътрудничество между органите от една и съща държава членка
Ако държава членка определи повече от един компетентен орган за прилагане на разпоредба на настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, то техните конкретни функции биват ясно дефинирани и съответните органи си сътрудничат тясно.
Всяка държава членка изисква такова сътрудничество да се осъществява и между компетентните органи за целите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 и компетентните органи, отговорни за надзора върху кредитни и други финансови институции, пенсионни фондове, ПКИПЦК, застрахователни и презастрахователни посредници и застрахователни предприятия в тази държава членка.
Държавите членки изискват от компетентните органи да обменят всяка информация, която е съществена или се отнася за упражняването на техните функции и изпълнението на задълженията им.
Член 69
Надзорни правомощия
1. На компетентните органи се предоставят всички надзорни правомощия, включително правомощия за осъществяването на разследвания и правомощия за налагането на корективни мерки, необходими за изпълняване на задълженията им съгласно настоящата директива и съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Правомощията, посочени в параграф 1, включват най-малко следните:
а)
правомощие на достъп до всякакви документи или други данни от всякакъв вид, които компетентният орган счита, че биха могли да бъдат важни за изпълнението на неговите задължения, и получаването или вземането на копие от тях;
б)
правомощие да изискват или да отправят запитване относно предоставянето на информация от всяко лице, а ако е необходимо - призоваване и разпитване на лице с цел получаване на информацията;
в)
правомощие да извършват проверки на място или разследвания;
г)
правомощие да изискват съществуващите записи на телефонни разговори или електронни комуникации или други записи на пренос на данни, държани от инвестиционен посредник или от кредитна институция или от друг субект, които се регулират от настоящата директива или от Регламент (ЕС) № 600/2014;
д)
правомощие да изискват запорирането или конфискуването на активи; или и двете;
е)
правомощие да наложат временна забрана за извършване на професионална дейност;
ж)
правомощие да изискват от одиторите на лицензирани инвестиционни посредници, на регулирани пазари и на доставчици на услуги за докладване на данни да предоставят информация;
з)
правомощие да отнасят въпроси за наказателно преследване;
и)
правомощие да разрешават на одитори или експерти да извършват проверки или разследвания;
й)
правомощие да изискват или да отправят запитване относно предоставянето на информация, включително цялата съответна документация от всяко лице относно размера и целта на позицията или експозицията, която е формирана посредством стоковия дериват, и относно активи или пасиви на базовия пазар;
к)
правомощие да изискват временното или постоянното прекратяване на практики или поведение, които компетентният орган счита, че са в нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на разпоредбите, приети с оглед на изпълнение на настоящата директива, и предотвратяване на подобно поведение или практика в бъдеще;
л)
правомощие да приемат всякакъв вид мерки, за да гарантират, че инвестиционните посредници, регулираните пазари и другите лица, към които се прилага настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, продължават да спазват законовите изисквания;
м)
правомощие да изискват спирането на финансов инструмент от търговия;
н)
правомощие да изискват отстраняването на финансов инструмент от търговия, независимо от това дали се търгува на регулиран пазар или чрез други търговски системи;
о)
правомощие да изискват от всяко лице да предприеме стъпки за намаляване на размера на позицията или експозицията;
п)
правомощие да ограничават способността на всяко лице да сключва договори за стокови деривати, включително като въвеждат ограничения по отношение на размера на дадена позиция, която всяко лице може да държи по всяко време в съответствие с член 57 от настоящата директива;
р)
правомощие да публикуват съобщения;
с)
правомощие да изискват, доколкото е позволено от националното право, съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, когато съществува основателно подозрение за нарушение и когато такива записи могат да бъдат от значение за разследване на нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014;
т)
правомощие да спрат предлагането или продажбата на финансови инструменти или структурирани депозити, когато са изпълнени условията на членове 40, 41 или 42 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
у)
правомощие да спрат предлагането или продажбата на финансови инструменти или структурирани депозити, ако инвестиционният посредник не е разработил или приложил ефективен процес на одобрение на продукта или по друг начин не е успял да спази член 16, параграф 3 от настоящата директива;
ф)
правомощие да изискват отстраняването на физическо лице от ръководния орган на инвестиционен посредник или пазарен оператор.
До 3 юли 2016 г. държавите членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които транспонират параграфи 1 и 2. Те уведомяват без необосновано забавяне Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения на тези разпоредби.
Държавите членки гарантират, че имат работещи механизми, които да гарантират, че обезщетение може да бъде платено или може да бъде предприето друго действие за компенсиране в съответствие с националното право за всяка финансова загуба или вреда, понесена в резултат от нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 70
Санкции за нарушения
1. Без да се засягат надзорните правомощия, включително правомощията за осъществяването на разследвания и правомощията за налагането на корективни мерки на компетентните органи в съответствие с член 69 и правото на държавите членки да предвиждат и налагат наказателноправни санкции, държавите членки определят правилата относно тях и гарантират, че техните компетентни органи могат да налагат административни санкции и мерки, приложими за всички нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 и националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014, и предприемат всички мерки, необходими за гарантиране на тяхното изпълнение. Тези санкции и мерки са ефективни, пропорционални и възпиращи и се прилагат за нарушения дори когато те не са конкретно посочени в параграфи 3, 4 и 5.
Държавите членки могат да решат да не установяват правила за административни санкции за нарушения, които подлежат на наказателноправни санкции съгласно националното право. В този случай държавите членки съобщават на Комисията съответните разпоредби от наказателното право.
До 3 юли 2016 г. държавите членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които транспонират настоящия член, включително всички съответни разпоредби от наказателното право. Държавите членки уведомяват без необосновано забавяне Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения на тези разпоредби.
2. Държавите членки гарантират, че при нарушаване на задълженията, които са в сила за инвестиционните посредници, пазарните оператори, доставчиците на услуги за докладване на данни, кредитните институции във връзка с инвестиционни услуги или инвестиционни дейности и допълнителни услуги и клоновете на дружества от трети държави в случай на нарушение, могат да бъдат наложени санкции и мерки на членовете на ръководния орган на инвестиционните посредници и на пазарните оператори в зависимост от условията, определени в националното право в области, които не са хармонизирани от настоящата директива, както и на всяко друго физическо или юридическо лице, което съгласно националното право носи отговорност за нарушението.
3. Държавите членки гарантират, че поне нарушение на следните разпоредби от настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 се счита за нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014:
а)
по отношение на настоящата директива:
i)
член 8, буква б);
ii)
член 9, параграфи 1 - 6;
iii)
член 11, параграфи 1 и 3;
iv)
член 16, параграфи 1 - 11;
v)
член 17, параграфи 1- 6;
vi)
член 18, параграфи 1 - 9 и член 18, параграф 10, първо изречение;
vii)
членове 19 и 20;
viii)
член 21, параграф 1;
ix)
член 23, параграфи 1, 2 и 3;
х)
член 24, параграфи 1 - 5 и 7 - 10 и член 24 параграф 11, първа и втора алинеи;
xi)
член 25, параграфи 1 - 6,
xii)
член 26, параграф 1, второ изречение и член 26, параграфи 2 и 3;
xiii)
член 27, параграфи 1 - 8;
xiv)
член 28, параграфи 1 и 2;
xv)
член 29, параграф 2, първа алинея, член 29, параграф 2, трета алинея, член 29, параграф 3, първо изречение, член 29, параграф 4, първа алинея и член 29, параграф 5;
xvi)
член 30, параграф 1, втора алинея, член 30, параграф 3, втора алинея, първо изречение;
xvii)
член 31, параграф 1, член 31, параграф 2, първа алинея и член 31, параграф 3;
xviii)
член 32, параграф 1, член 32, параграф 2, първа, втора и четвърта алинеи;
xix)
член 33, параграф 3;
xx)
член 34, параграф 2, член 34, параграф 4, първо изречение, член 34, параграф 5, първо изречение, член 34, параграф 7, първо изречение;
xxi)
член 35, параграф 2, член 35, параграф 7, първа алинея, член 35, параграф 10, първо изречение;
xxii)
член 36, параграф 1;
xxiii)
член 37, параграф 1, първа алинея и втора алинея, първо изречение и член 37, параграф 2, първа алинея;
xxiv)
член 44, параграф 1, четвърта алинея, член 44, параграф 2, първо изречение, член 44, параграф 3, първа алинея и член 44, параграф 5, буква б);
xxv)
член 45, параграфи 1 - 6 и параграф 8;
xxvi)
член 46, параграф 1, член 46, параграф 2, букви а) и б);
xxvii)
член 47;
xxviii)
член 48, параграфи 1 - 11;
xxix)
член 49, параграф 1;
xxx)
член 50, параграф 1;
xxxi)
член 51, параграфи 1 - 4 и член 51, параграф 5, второ изречение;
xxxii)
член 52, параграф 1, член 52, параграф 2, първа, втора и пета алинеи;
xxxiii)
член 53, параграфи 1, 2 и 3, член 53, параграф 6, втора алинея, първо изречение и член 53, параграф 7;
xxxiv)
член 54, параграф 1, член 54, параграф 2, първа алинея и член 54, параграф 3;
xxxv)
член 57, параграфи 1 и 2, член 57, параграф 8 и член 57, параграф 10, първа алинея;
xxxvi)
член 58, параграфи 1 - 4;
xxxvii)
член 63, параграфи 1, 3 и 4;
xxxviii)
член 64, параграфи 1 - 5;
xxxix)
член 65, параграфи 1 - 5;
xxxx)
член 66, параграфи 1 - 4; и
б)
по отношение на Регламент (ЕС) № 600/2014:
i)
член 3, параграфи 1 и 3;
ii)
член 4, параграф 3, първа алинея;
iii)
член 6;
iv)
член 7, параграф 1, първо изречение;
v)
член 8, параграфи 1, 3 и 4;
vi)
член 10;
vii)
член 11, параграф 1, трета алинея, първо изречение и член 11, параграф 3, трета алинея;
viii)
член 12, параграф 1;
ix)
член 13, параграф 1;
х)
член 14, параграф 1 и член 14, параграф 2, първо изречение и член 14, параграф 3, второ, трето и четвърто изречение;
xi)
член 15, параграф 1, първа алинея и втора алинея, първо и трето изречение, член 15, параграф 2 и член 15, параграф 4, второ изречение;
xii)
член 17, параграф 1, второ изречение;
xiii)
член 18, параграфи 1 и 2, член 18, параграф 4, първо изречение, член 18, параграф 5, първо изречение, член 18, параграф 6, първа алинея и член 18, параграфи 8 и 9;
xiv)
член 20, параграф 1 и член 20, параграф 2, първо изречение;
xv)
член 21, параграфи 1, 2 и 3;
xvi)
член 22, параграф 2;
xvii)
член 23, параграфи 1 и 2;
xviii)
член 25, параграфи 1 и 2;
xix)
член 26, параграф 1, първа алинея, член 26, параграфи 2- 5, член 26, параграф 6, първа алинея, член 26, параграф 7, първа - пета алинея и осма алинея;
хх)
член 27, параграф 1;
ххi)
член 28, параграф 1 и член 28, параграф 2, първа алинея;
ххii)
член 29, параграфи 1 и 2;
xxiii)
член 30, параграф 1;
xxiv)
член 31, параграфи 2 и 3;
xxv)
член 35, параграфи 1, 2 и 3;
xxvi)
член 36, параграфи 1, 2 и 3;
xxvii)
член 37, параграфи 1 и 3;
xxviii)
членове 40, 41 и 42.
4. За нарушение се счита също предоставянето на инвестиционни услуги или извършването на инвестиционни дейности без изисквания лиценз или одобрение в съответствие със следните разпоредби от настоящата директива или с Регламент (ЕС) № 600/2014:
а)
член 5 или член 6, параграф 2 или членове 34, 35, 39, 44 или 59 от настоящата директива; или
б)
член 7, параграф 1, трето изречение или член 11, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
5. Отказ да се окаже съдействие или да се спазят изискванията при разследване или проверка или искане, обхванати от член 69, също се счита за нарушение на настоящата директива.
6. В случаи на нарушения, посочени в параграфи 3, 4 и 5, държавите членки в съответствие с националното право, предвиждат, че компетентните органи имат правомощия да предприемат и налагат най-малкото следните административни санкции и мерки:
а)
публично изявление, в което се посочва физическото или юридическото лице и естеството на нарушението в съответствие с член 71;
б)
разпореждане, с което се изисква физическото или юридическото лице да прекрати виновното поведение и да не извършва повторно нарушение;
в)
за инвестиционен посредник, пазарен оператор, лицензиран да организира МСТ или ОСТ, регулиран пазар, ОМП, ДКД и ОМД - отнемане или спиране на действието на лиценза на институцията в съответствие с членове 8, 43 и 65;
г)
временна или, за многократни тежки нарушения, постоянна забрана за член на ръководния орган на инвестиционния посредник или за всяко друго физическо лице, за което се счита, че носи отговорност, да заема управленски длъжности в инвестиционни посредници;
д)
временна забрана за инвестиционен посредник да бъде член или участник на регулирани пазари или МСТ или клиент на ОСТ;
е)
за юридическо лице - максимални административни глоби в размер на най-малко 5 000 000 EUR или в държавите членки, чиято парична единица не е евро, съответната равностойност в националната парична единица към 2 юли 2014 г. или до 10 % от общия годишен оборот на юридическото лице, посочен в последните налични счетоводни отчети, одобрени от ръководния орган; когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятие майка, задължено да изготвя консолидирани финансови отчети в съответствие с Директива 2013/34/ЕС, приложимият общ годишен оборот е общият годишен оборот или съответстващият вид приходи в съответствие с приложимите счетоводни законодателни актове, посочени в последните налични консолидирани отчети, одобрени от ръководния орган на предприятието майка, което ръководи останалите предприятия;
ж)
за физическо лице - максимални административни глоби в размер на поне 5 000 000 EUR или - в държавите членки, чиято парична единица не е евро, равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
з)
максимални административни глоби на стойност най-малко двойния размер на ползата, извлечена вследствие на нарушението, когато размерът на тази полза може да бъде определен, дори този размер да надхвърля максималните суми по букви е) и ж).
7. Държавите членки могат да оправомощят компетентните органи да налагат видове санкции в допълнение към посочените в параграф 6 или да налагат глоби, които надхвърлят сумите, посочени в параграф 6, букви е), ж) и з).
Член 71
Публикуване на решения
1. Държавите членки предвиждат задължението компетентните органи своевременно да публикуват на своята официална интернет страница всяко решение, с което се налага административна санкция или мярка във връзка с нарушения на Регламент (ЕС) № 600/2014 или на националните разпоредби, приети за изпълнението на настоящата директива, след като санкционираното лице бъде уведомено за това решение. При публикуването се посочва най-малко информация за вида и естеството на нарушението и самоличността на отговорните лица. Това задължение не се прилага за решения, с които се налагат мерки за целите на разследване.
Когато обаче на базата на извършена оценка за всеки конкретен случай относно съразмерността на публикуването на личните данни, компетентният орган счита оповестяването на идентификационните данни на юридическите лица или на личните данни на физическите лица за несъразмерно или когато публикуването застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, държавите членки правят необходимото компетентните органи:
а)
да отложат публикуването на решението за налагане на санкцията или мярката до момента, в който основанията те да не бъдат публикувани престанат да съществуват;
б)
да публикуват решението за налагане на санкцията или мярката анонимно по начин, който да съответства на националното право, ако подобно анонимно публикуване гарантира ефективна защита на въпросните лични данни;
в)
изобщо не публикуват решението за налагане на санкция или мярка, в случай че възможностите, посочени в букви а) и б), се считат за недостатъчни, за да се гарантира:
i)
че стабилността на финансовите пазари не би била изложена на опасност;
ii)
пропорционалността на публикуването на такива решения по отношение на мерките, за които се счита, че са от незначителен характер.
Когато се вземе решение за анонимно публикуване на санкция или мярка, публикуването на съответните данни може да бъде отложено за разумен срок, ако се предвижда в рамките на този срок основанията за анонимното публикуване да престанат да съществуват.
2. Когато решението за налагане на санкция или мярка подлежи на обжалване пред съответните съдебни или други органи, компетентните органи публикуват също така незабавно на своята официална интернет страница тази информация и всяка последваща информация относно резултата от това обжалване. Освен това се публикува и всяко решение, с което се отменя предходно решение за налагане на санкция или мярка.
3. Компетентните органи правят необходимото публикуваната в съответствие с настоящия член информация да остане на тяхната официална интернет страница за срок от минимум пет години след публикуването ѝ. Личните данни, които се съдържат в публикацията, се съхраняват на официалната интернет страница на компетентния орган само за необходимия срок в съответствие с приложимите правила за защита на данните.
Компетентните органи информират ЕОЦКП относно всички административни санкции, които са наложени, но не са публикувани в съответствие с параграф 1, буква в), включително всяко обжалване във връзка с тях и резултата от него. Държавите членки правят необходимото компетентните органи да получат информация и окончателното съдебно решение във връзка с всяка наложена наказателноправна санкция и да го представят на ЕОЦКП. ЕОЦКП поддържа централна база данни за санкции, които са му били съобщени, единствено за целите на обмена на информация между компетентните органи. Тази база данни е достъпна само за компетентните органи и се актуализира въз основа на информацията, предоставена от компетентните органи.
4. Държавите членки ежегодно предоставят на ЕОЦКП обобщена информация относно всички санкции и мерки, наложени в съответствие с параграфи 1 и 2. Това задължение не се прилага за мерки за целите на разследване. ЕОЦКП публикува информацията в годишен доклад.
Когато държавите членки са избрали, в съответствие с член 70, да определят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, указани в посочения член, техните компетентни органи ежегодно предоставят на ЕОЦКП анонимни и обобщени данни относно всички предприети наказателни разследвания и всички наложени наказателноправни санкции. ЕОЦКП публикува данни относно наложените наказателни санкции в годишен доклад.
5. Когато компетентният орган оповестява административна мярка, санкция или наказателноправна санкция, той едновременно докладва за това на ЕОЦКП.
6. Когато публикуваната наказателоправна или административна санкция е наложена на инвестиционен посредник, пазарен оператор, доставчик на услуги за докладване на данни, кредитна институция във връзка с инвестиционни услуги и дейности или допълнителни услуги или клон на дружества от трети държави, лицензирани в съответствие с настоящата директива, ЕОЦКП отбелязва публикуваната санкция в съответния регистър.
7. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и формулярите за предоставянето на информацията, посочена в настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 72
Упражняване на правомощията за надзор и за налагане на санкции
1. Компетентните органи упражняват също така правомощията за надзор, правомощията за осъществяването на разследвания и правомощията за налагането на корективни мерки, посочени в член 69, и правомощията за налагане на санкции, посочени в член 70, в съответствие с техните национални правни рамки:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи;
в)
на своя отговорност като ги делегират на субекти, на които са делегирани задачи съгласно член 67, параграф 2; или
г)
чрез отнасяне на въпросите пред компетентните съдебни органи.
2. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида и размера на административна санкция или мярка, наложена при упражняването на правомощията за налагането на санкции по член 70, компетентните органи отчитат всички относими обстоятелства, включително, ако е необходимо:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на физическото или юридическото лице, което е отговорно за нарушението;
в)
финансовите възможности на отговорното физическо или юридическо лице, определени по-специално според общия оборот на отговорното юридическо лице или годишния доход и нетните активи на отговорното физическо лице;
г)
размера на реализираната печалба или избегнатата загуба от отговорното физическо или юридическо лице, доколкото размерът им може да бъде определен;
д)
загубите, произтекли за трети страни в резултат на нарушението, доколкото могат да бъдат определени;
е)
степента на съдействие, която отговорното физическо или юридическо лице оказва на компетентния орган, без да се засяга необходимостта за осигуряване на принудително връщане от това лице на реализираните печалби или избегнатите загуби;
ж)
предходни нарушения на отговорното физическо или юридическо лице.
Компетентните органи могат да вземат предвид допълнителни фактори като посочените в първа алинея, когато определят вида и размера на административните санкции и мерки.
Член 73
Сигнализиране за нарушения
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи създават ефективни механизми, с които да се предостави възможност за подаването на сигнали до компетентните органи за потенциални или действителни нарушения на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива.
Механизмите, посочени в първа алинея, включват най-малко:
а)
специфични процедури за получаване на сигнали за потенциални или действителни нарушения и тяхното проследяване, включително установяване на сигурни канали за комуникация за тези сигнали;
б)
подходяща защита за служителите на финансови институции, които сигнализират за нарушения, извършени в рамките на финансовата институция, най-малкото срещу ответни мерки, дискриминация или друг тип несправедливо отношение;
в)
защита на самоличността на лицето, което подава сигнал за нарушение, и на физическото лице, за което се предполага, че е отговорно за нарушението, на всички етапи от производството, освен ако разкриването на самоличността се изисква от националното право във връзка с допълнително разследване или последващо административно или съдебно производство.
2. Държавите членки задължават инвестиционните посредници, пазарните оператори, доставчиците на услуги за докладване на данни, кредитните институции във връзка с инвестиционни услуги или инвестиционни дейности и допълнителни услуги и клоновете на дружества от трети държави да имат действащи подходящи процедури, за да могат служителите им да сигнализират по определен независим и автономен ред за потенциални или действителни нарушения в рамките на институцията.
Член 74
Право на обжалване
1. Държавите членки гарантират, че всяко решение, което е взето съгласно разпоредбите на Регламент (ЕС) № 600/2014 или съгласно законовите, подзаконовите или административните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, е надлежно мотивирано и може да бъде обжалвано пред правораздавателен орган. Правото на обжалване пред правораздавателен орган се прилага също и когато не е взето решение в рамките на шест месеца от подаването на искане за лиценз, което съдържа всички необходими данни.
2. Държавите членки гарантират, че един или повече от следните органи, определени от националното право, също могат да предприемат действия в интерес на потребителите и в съответствие с националното право пред съдилищата или компетентните административни органи за осигуряване на прилагането на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива:
а)
публични органи или техни представители;
б)
организации на потребителите, които имат законен интерес от защита на потребителите;
в)
професионални организации, които имат законен интерес от действия в защита на членовете си.
Член 75
Извънсъдебен механизъм за жалби на потребители
1. Държавите членки гарантират въвеждането на ефективни процедури за обжалване и обезщетяване в рамките на извънсъдебно уреждане на потребителски спорове относно инвестиционни и допълнителни услуги, предоставяни от инвестиционни посредници, като се използват, когато е уместно, съществуващите органи. Държавите членки гарантират също така, че всички инвестиционни посредници си сътрудничат с един или повече от тези органи, прилагащи процедури за обжалване и обезщетяване.
2. Държавите членки гарантират, че тези органи активно си сътрудничат с аналогичните на тях органи в други държави членки при разрешаването на трансгранични спорове.
3. Компетентните органи уведомяват ЕОЦКП относно посочените в параграф 1 процедури за обжалване и обезщетяване, които съществуват в рамките на тяхната компетентност.
ЕОЦКП публикува на своята интернет страница и поддържа актуален списък на всички извънсъдебни механизми.
Член 76
Професионална тайна
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи, всички лица, които работят или са работили за компетентните органи, или органите, на които са делегирани задачи съгласно член 67, параграф 2, както и одитори и експерти, действащи по нареждане на компетентните органи, са обвързани от задължението за професионална тайна. Те не разкриват никаква поверителна информация, която могат да получават при изпълнението на задълженията си, освен в съкратена или обобщена форма, така че отделните инвестиционни посредници, пазарните оператори, регулираните пазари или всяко друго лице да не могат да бъдат идентифицирани, без да се засягат изискванията на националното наказателно или данъчно право или другите разпоредби на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Когато инвестиционен посредник, пазарен оператор или регулиран пазар е обявен в несъстоятелност или е открито производство по ликвидация, поверителната информация, която не засяга трети лица, може да бъде разгласявана в граждански или търговски съдебни производства, ако е необходима за провеждането на производствата.
3. Без да се засягат изискванията на националното наказателно или данъчно право, компетентните органи, институции или физически или юридически лица, различни от компетентните органи, които получават поверителна информация съгласно настоящата директива или съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014, могат да я използват единствено при изпълнението на задълженията си и за упражняването на функциите си, а в случая на компетентните органи - съгласно обхвата на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014, или в случая на други органи, институции или физически или юридически лица - за целите, за които такава информация им е била предоставена и/или в контекста на административни или съдебни производства, които са конкретно свързани с упражняването на тези функции. Когато обаче компетентният орган или друг орган, институция или лице, което предава информацията, изрази съгласие, органът, който получава информацията, може да я използва за други цели.
4. Всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава съгласно настоящата директива или съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014, е предмет на правилата за професионална тайна, установени в настоящия член. Независимо от това този член не препятства компетентните органи да обменят или предават поверителна информация в съответствие с настоящата директива или с Регламент (ЕС) № 600/2014 и с други директиви или регламенти, приложими към инвестиционни посредници, кредитни институции, пенсионни фондове, ПКИПЦК, АИФ, застрахователни и презастрахователни посредници, застрахователни предприятия, регулирани пазари или пазарни оператори, ЦК, ЦДЦК, или по друг начин - със съгласието на компетентния орган или друг орган, институция или физическо или юридическо лице, което е съобщило информацията.
5. Настоящият член не препятства компетентните органи да обменят или предават поверителна информация в съответствие с националното право, която не е получена от компетентния орган на друга държава членка.
Член 77
Отношения с одитори
1. Държавите членки гарантират, че всяко лице, което е оправомощено по смисъла на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (49), осъществяващо в инвестиционен посредник, регулиран пазар или доставчик на услуги за докладване на данни задачата, описана в член 34 от Директива 2013/34/ЕС или член 73 от Директива 2009/65/ЕО или всяка друга определена със закон задача, има най-малкото задължението своевременно да съобщава на компетентните органи всеки факт или решение относно това предприятие, с които това лице се е запознало при осъществяването на тази задача и които могат да:
а)
представляват съществено нарушение на законовите, подзаконовите или административните разпоредби, съдържащи условията, които регулират лицензирането или осъществяването на дейността на инвестиционните посредници;
б)
засягат непрекъснатото функциониране на инвестиционния посредник;
в)
водят до отказ за заверяване на отчетите или до изразяването на резерви.
Това лице има също и задължението да съобщава всякакви факти и решения, с които се запознава при осъществяването на една от посочените в първата алинея задачи в предприятие, което има тесни връзки с инвестиционния посредник, в което лицето осъществява тази задача.
2. Добросъвестното съобщаване пред компетентните органи на всякакъв факт или решение, посочени в параграф 1, от лица, които са оправомощени по смисъла на Директива 2006/43/ЕО, няма да представлява нарушение на каквото и да е договорно или правно ограничение за разгласяването на информация и няма за последица каквато и да е отговорност за тези лица.
Член 78
Защита на данните
Обработването на лични данни, събрани при или за упражняването на надзорни правомощия, включително правомощия за разследване, съгласно настоящата директива, се извършва в съответствие с националното право за изпълнение на Директива 95/46/ЕО и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, където е приложимо.
ГЛАВА II
Сътрудничество между компетентните органи на държавите членки и с ЕОЦКП
Член 79
Задължение за сътрудничество
1. Компетентните органи на различните държави членки си сътрудничат помежду си, когато това е необходимо за изпълнението на задълженията им съгласно настоящата директива или съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014, като използват правомощията си, независимо дали са установени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014, или в националното право.
Когато държавите членки са избрали в съответствие с член 70 да определят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, указани в посочения този член, те гарантират, че са въведени подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия да осъществяват връзка със съдебните органи в рамките на тяхната юрисдикция, за да получават конкретна информация относно наказателните разследвания или производства, започнати по възможни нарушения на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014, и да я предоставят на други компетентни органи и на ЕОЦКП, за да изпълнят задължението си да си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014.
Компетентните органи съдействат на компетентните органи на другите държави членки. По-специално, те обменят информация и си сътрудничат във всякакви дейности, свързани с разследване или надзор.
Компетентните органи могат също да сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на глоби.
За да се улесни и ускори сътрудничеството, и по-специално обменът на информация, държавите членки определят един компетентен орган като звено за контакт за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014. Държавите членки съобщават на Комисията, ЕОЦКП и на другите държави членки наименованията на органите, определени да получават искания за обмен на информация или за сътрудничество съгласно настоящия параграф. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница и поддържа актуален списък на тези органи.
2. Когато, като се вземе предвид ситуацията на пазарите на ценни книжа в приемащата държава членка, операциите на място на търговия, което е установило клонове в приемащата държава членка, са станали от значителна важност за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, компетентните за мястото на търговия органи в държавата членка по произход и в приемащата държава членка предприемат необходимите мерки за сътрудничество.
3. Държавите членки предприемат необходимите административни и организационни мерки за улесняване на помощта, предвидена в параграф 1.
Компетентните органи могат да използват правомощията си за целите на сътрудничеството, дори когато поведението, което е предмет на разследване, не представлява нарушение на която и да е разпоредба в сила в тази държава членка.
4. Когато компетентният орган има основателни причини да се съмнява, че субекти, върху които не упражнява надзор, извършват или са извършили на територията на друга държава членка действия, които са в нарушение на разпоредбите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014, той по възможно най-точен начин уведомява компетентния орган на другата държава членка и ЕОЦКП за това. Уведоменият компетентен орган на другата държава членка предприема подходящи действия. Той информира уведомяващия компетентен орган и ЕОЦКП за резултата от действията и, доколкото е възможно, за важни събития, които са настъпили междувременно. Настоящият параграф не засяга правомощията на уведомяващия компетентен орган.
5. Без да се накърняват параграфи 1 и 4, компетентните органи уведомяват ЕОЦКП и други компетентни органи относно подробности за:
а)
искания за намаляване на размера на позиция или експозиция съгласно член 69, параграф 2, буква о);
б)
ограничаване на правото на лица да сключват договори за стоков дериват съгласно член 69, параграф 2, буква п).
Уведомлението включва по целесъобразност подробности относно искането или запитването по член 69, параграф 2, буква ѝ), включително името на лицето или лицата, до които е отправено, и причините за него, както и обхвата на ограниченията, въведени съгласно член 69, параграф 2, буква п), включително засегнатото лице, приложимите финансови инструменти, всякакви ограничения за размера на позициите, които лицето може да държи по всяко време, всякакви изключения от ограниченията, предоставени в съответствие с член 57, и основанията за тях.
Уведомяването се извършва най-малко 24 часа преди момента, от който се планира действията или мерките да влязат в сила. При извънредни обстоятелства компетентният орган може да извърши уведомяването по-малко от 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила, ако не може да даде предизвестие от 24 часа.
Компетентният орган на държава членка, който получи уведомление по настоящия параграф, може да вземе мерки в съответствие с член 69, параграф 2, буква о) или буква п), ако счита, че мярката е необходима, за да може другият компетентен орган да постигне целта си. Компетентният орган също дава предизвестие съгласно настоящия параграф, когато планира да вземе мерки.
Когато действие съгласно буква а) или б) от първата алинея на настоящия параграф се отнася до енергийни продукти на едро, компетентният орган уведомява и Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, създадена съгласно Регламент (ЕО) № 713/2009.
6. По отношение на квотите на емисии компетентните органи си сътрудничат с публичните органи, отговарящи за надзора на спот пазарите и пазарите за търгове, както и с компетентните органи, администраторите на регистри и други публични органи, отговарящи за надзора на спазването на изискванията по Директива 2003/87/ЕО, за да са сигурни, че могат да получат консолидирана информация за пазарите за търговия с квоти на емисии.
7. По отношение на селскостопанските стокови деривати компетентните органи докладват и сътрудничат на публичните органи, компетентни за надзора, администрирането и регулирането на физическите селскостопански пазари съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за определяне на критериите, въз основа на които операциите на място на търговия в приемащата държава членка биха могли да се считат за операции от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка.
9. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за договореностите за сътрудничество, посочени в параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 80
Сътрудничество между компетентните органи по дейности за надзор, проверки на място или разследвания
1. Компетентният орган на дадена държава членка може да поиска сътрудничество от компетентния орган на друга държава членка в надзорна дейност, в проверка на място или при разследване. В случая на инвестиционни посредници, които са отдалечени членове или участници на регулиран пазар, органът, компетентен за регулирания пазар, може да избере да се обърне към тях пряко, при което информира по съответен начин компетентния орган на държавата членка по произход на отдалечения член или участник.
Когато компетентен орган получи искане за проверка на място или разследване, в рамките на правомощията си той:
а)
самостоятелно извършва проверките или разследванията;
б)
разрешава на запитващия орган да извърши проверката или разследването;
в)
разрешава на одитори или експерти да извършат проверката или разследването.
2. С цел сближаване на надзорните практики ЕОЦКП може да участва в дейностите на колегиите от надзорни орани, включително при проверки на място или разследвания, провеждани съвместно от два или повече компетентни органа в съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на информацията, която се обменя между компетентните органи при сътрудничеството в областта на надзорната дейност, проверките на място или разследванията.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за сътрудничеството между компетентните органи в областта на надзорната дейност, проверките на място и разследванията.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 81
Обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки, които са определени като звена за контакт за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014 в съответствие с член 79, параграф 1 от настоящата директива, незабавно предоставят един на друг необходимата информация за целите на изпълнението на задълженията на компетентните органи, които са определени в съответствие с член 67, параграф 1, от настоящата директива, изложени в разпоредбите, приети съгласно настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014.
Компетентните органи, които обменят информация с други компетентни органи съгласно настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, могат да посочват в момента на предаването, че тази информация не трябва да бъде публикувана без тяхното изрично съгласие, в който случай информацията може да бъде обменяна единствено за целите, за които тези органи са дали съгласието си.
2. Компетентният орган, който е определен като звено за контакт в съответствие с член 79, параграф 1, може да предава информацията, получена съгласно параграф 1 от настоящия член и членове 77 и 88, на органите, посочени в член 67, параграф 1. Последните не я предават на други органи или физически или юридически лица без изричното съгласие на компетентния орган, който я е предал, и единствено за целите, за които тези органи са дали съгласието си, освен при надлежно обосновани обстоятелства. В последния случай звеното за контакт незабавно уведомява звеното за контакт, което е изпратило информацията.
3. Органите, посочени в член 71, както и други органи или физически и юридически лица, които получават поверителна информация съгласно параграф 1 от настоящия член или съгласно членове 77 и 88, могат да я използват единствено при изпълнението на задълженията си, и по-специално:
а)
да проверяват дали условията, уреждащи започването на дейност на инвестиционни посредници, са изпълнени и да улесняват мониторинга, на неконсолидирана или консолидирана основа, върху извършването на тази дейност, особено по отношение на изискванията за капиталова адекватност, наложени от Директива 2013/36/ЕС, административните и счетоводните процедури и механизмите за вътрешен контрол;
б)
да извършват мониторинг на правилното функциониране на местата на търговия;
в)
да налагат санкции;
г)
в административни жалби срещу решения на компетентните органи;
д)
в съдебни производства, възбудени по член 74;
е)
в извънсъдебния механизъм за жалби на инвеститори, предвиден в член 75.
4. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за обмена на информация.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. Нито настоящият член, нито член 76 или член 88 не възпрепятстват компетентния орган да предава на ЕОЦКП, на Европейския съвет за системен риск, на централните банки, на ЕСЦБ и на ЕЦБ, в качеството им на парични институции и, когато е уместно, на други публични органи, които отговорят за надзора върху платежните системи и системите за сетълмент, поверителна информация, предназначена за изпълнението на техните задачи. По същия начин тези органи или институции не са възпрепятствани да предават такава информация на компетентните органи, когато последните се нуждаят от нея за изпълнението на функциите си, предвидени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 82
Обвързваща медиация
1. Компетентните органи могат да уведомят ЕОЦКП за случаи на отхвърляне или на непредприемане на действия в разумен срок по направено искане за едно от следните:
а)
за извършване на надзорна дейност, проверка на място или разследване, както е предвидено в член 80; или
б)
за обмен на информация, както е предвидено в член 81.
2. В посочените в параграф 1 случаи ЕОЦКП може да предприеме действия в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, без да се засягат възможностите за отказ от предприемане на действия по искане за информацията, предвидена в член 83 от настоящата директива, и възможността ЕОЦКП да предприеме действия в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 83
Отказ за сътрудничество
Компетентният орган може да откаже да действа при искане за сътрудничество при извършването на разследване, проверка на място или надзорна дейност, както е предвидено в член 84, или да обменя информация, както е предвидено в член 81, само когато:
а)
вече са възбудени съдебни производства по отношение на същите действия и същите лица пред органите на държавата членка, към която е отправено искането;
б)
вече е постановено окончателно съдебно решение по отношение на същите лица и същите действия в държавата членка, към която е отправено искането.
В случай на такъв отказ компетентният орган уведомява съответно запитващия компетентен орган и ЕОЦКП, като предоставя възможно най-подробна информация.
Член 84
Консултация преди издаване на лиценз
1. Компетентните органи на другата засегната държава членка се консултират преди издаването на лиценз на инвестиционен посредник, който е някое от следните:
а)
дъщерно предприятие на инвестиционен посредник или пазарен оператор или кредитна институция с лиценз в друга държава членка;
б)
дъщерно предприятие на предприятието майка на инвестиционния посредник или кредитната институция с лиценз в друга държава членка;
в)
контролиран от същите физически или юридически лица, които контролират инвестиционен посредник или кредитна институция с лиценз в друга държава членка.
2. Компетентният орган на държавата членка, отговорна за надзора върху кредитни институции или застрахователни предприятия, се консултира преди издаването на лиценз на инвестиционен посредник или на пазарен оператор, който е някое от следните:
а)
дъщерно предприятие на кредитна институция или застрахователно предприятие, лицензирани в Съюза;
б)
дъщерно предприятие на предприятието майка на кредитна институция или застрахователно предприятие, лицензирани в Съюза;
в)
контролиран от същото лице, физическо или юридическо, което контролира кредитната институция или застрахователното предприятие, лицензирани в Съюза.
3. Съответните компетентни органи, посочени в параграфи 1 и 2, по-специално се консултират един с друг, когато оценяват уместността на акционерите или членовете и репутацията и опита на лицата, които действително управляват стопанската дейност на друго предприятие от същата група. Те обменят цялата информация относно уместността на акционерите или членовете и репутацията и опита на лицата, които действително управляват стопанската дейност, която е от значение за другите засегнати компетентни органи по отношение на издаването на лиценз, както и на текущата оценка на изпълнението на оперативните условия.
4. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за консултации с други компетентни органи преди издаването на лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 85
Правомощия на приемащите държави членки
1. Приемащите държави членки предвиждат, че за статистически цели компетентният орган може да изисква от всички инвестиционни посредници с клонове на тяхна територия периодичен отчет за дейността на тези клонове.
2. При изпълнението на отговорностите си съгласно настоящата директива приемащите държави членки предвиждат, че компетентният орган може да изисква от клоновете на инвестиционни посредници да предоставят необходимата информация за извършването на мониторинг върху съблюдаването от тях на стандартите, определени от приемащата държава членка, които се прилагат към тях в случаите, предвидени в член 35, параграф 8. Тези изисквания не могат да бъдат по-строги от тези, които същата държава членка прилага към установените предприятия за извършването на мониторинг върху спазването от тях на същите стандарти.
Член 86
Предпазни мерки, които следва да се предприемат от приемащите държави членки
1. Когато компетентният орган на приемащата държава членка има ясни и очевидни причини да счита, че инвестиционен посредник, който действа на неговата територия, нарушава при свободното предоставяне на услугите задълженията, произтичащи от разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, или че инвестиционен посредник, който има клон на неговата територия, нарушава задълженията, произтичащи от разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, които не дават правомощия на компетентния орган на приемащата държава членка, той отнася тези разкрития пред компетентния орган на държавата членка по произход.
Ако въпреки мерките, предприети от компетентния орган на държавата членка по произход, или тъй като тези мерки са неподходящи, инвестиционният посредник продължава да действа по начин, който несъмнено е във вреда на интересите на инвеститорите на приемащата държава членка или за нормалното функциониране на пазарите, се прилага следното:
а)
след като информира компетентния орган на държавата членка по произход, компетентният орган на приемащата държава членка предприема всички подходящи мерки, необходими за защита на инвеститорите и за правилното функциониране на пазарите, като те включват възможността за предотвратяване на извършването от инвестиционните посредници - нарушители на всякакви последващи сделки на техните територии. Комисията и ЕОЦКП се уведомяват за тези мерки без необосновано забавяне; и
б)
компетентният орган на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, които са му предоставени съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. Когато компетентните органи на приемащата държава членка установят, че инвестиционен посредник с клон на територията ѝ нарушава правните или подзаконовите разпоредби, приети в тази държава членка съгласно разпоредбите на настоящата директива и даващи правомощия на компетентните органи на приемащата държава членка, тези органи изискват от съответния инвестиционен посредник да преустанови неправомерното положение.
Ако съответният инвестиционен посредник не предприеме необходимите мерки, компетентните органи на приемащата държава членка предприемат всички необходими мерки, за да се осигури преустановяването от съответния инвестиционен посредник на неправомерното положение. Характерът на тези мерки се съобщава на компетентните органи на държавата членка по произход.
Ако въпреки мерките, предприети от приемащата държава членка, инвестиционният посредник продължава да нарушава посочените в първа алинея правни или подзаконови разпоредби, които са в сила в приемащата държава членка, компетентният орган на приемащата държава членка, след като информира компетентния орган на държавата членка по произход, предприема всички подходящи мерки, необходими за защита на инвеститорите и за правилното функциониране на пазарите. Комисията и ЕОЦКП биват уведомявани за тези мерки без необосновано забавяне.
Освен това компетентният орган на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, които са му предоставени съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Когато компетентният орган на приемащата държава членка за регулирания пазар, МСТ или ОСТ има ясни и очевидни причини да счита, че такъв регулиран пазар, МСТ или ОСТ нарушават задълженията, произтичащи от разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, той отнася тези разкрития пред компетентния орган на държавата членка по произход на регулирания пазар, МСТ или ОСТ.
Ако въпреки мерките, предприети от компетентния орган на държавата членка по произход, или тъй като тези мерки са неподходящи, този регулиран пазар или МСТ или ОСТ продължава да действа по начин, който несъмнено е във вреда на интересите на инвеститорите на приемащата държава членка или на нормалното функциониране на пазарите, компетентният орган на приемащата държава членка, след като информира компетентния орган на държавата членка по произход, предприема всички необходими мерки за защита на инвеститорите и на правилното функциониране на пазарите, като това включва възможността за предотвратяване на предоставянето на системите на този регулиран пазар или МСТ или ОСТ на отдалечени членове или участници, установени в приемащата държава членка. Комисията и ЕОЦКП биват уведомявани за тези мерки без необосновано забавяне.
Освен това компетентният орган на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, които са му предоставени съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Всяка мярка, приета съобразно параграфи 1, 2 или 3, включваща санкции или ограничения за дейността на инвестиционен посредник или на регулиран пазар, бива надлежно мотивирана и съобщавана на съответния инвестиционен посредник или регулиран пазар.
Член 87
Сътрудничество и обмен на информация с ЕОЦКП
1. Компетентните органи си сътрудничат с ЕОЦКП за целите на настоящата директива в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. Компетентните органи предоставят на ЕОЦКП без необосновано забавяне цялата необходима информация за изпълнение на задълженията му съгласно настоящата директива и съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014 и в съответствие с членове 35 и 36 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА III
Сътрудничество с трети държави
Член 88
Обмен на информация с трети държави
1. Държавите членки и - в съответствие с член 33 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 - ЕОЦКП могат да сключват споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с компетентните органи на трети държави, само ако по отношение на разкриваната информация са осигурени гаранции за запазване на професионалната тайна, които са най-малкото еквивалентни на тези, изисквани съгласно член 76. Този обмен на информация трябва да има за цел изпълнение на задачите на тези компетентни органи.
Държавите членки предават лични данни на трета държава в съответствие с глава IV от Директива 95/46/ЕО.
ЕОЦКП предава лични данни на трета държава в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 45/2001.
Държавите членки и ЕОЦКП могат също така да сключват споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с органи, институции и физически или юридически лица на трети държави, които отговарят за една или повече от следните дейности:
а)
надзор върху кредитни институции, други финансови институции, застрахователни предприятия и надзор върху финансовите пазари;
б)
ликвидация и несъстоятелност на инвестиционни посредници и други подобни процедури;
в)
извършване на законоустановени одити на счетоводните баланси на инвестиционни посредници и други финансови институции, кредитни институции и застрахователни предприятия, при изпълнението на техните надзорни функции, или управление на компенсационни схеми, при изпълнението на техните функции;
г)
надзор върху органи, участващи в ликвидацията и несъстоятелността на инвестиционни посредници и други подобни процедури;
д)
надзор върху лица, натоварени с извършването на законоустановен одит на счетоводните баланси на застрахователни предприятия, кредитни институции, инвестиционни посредници и други финансови институции;
е)
надзор върху лица, търгуващи на пазарите за търговия с квоти с емисии, с цел да се осигури консолидиран преглед на финансовите пазари и спот пазарите;
ж)
надзор върху лица, търгуващи на пазарите за селскостопански стокови деривати, с цел да се осигури консолидиран преглед на финансовите пазари и спот пазарите.
Посочените в трета алинея споразумения за сътрудничество могат да бъдат сключени само ако по отношение на разкриваната информация са осигурени гаранции за запазване на професионалната тайна, които са най-малкото еквивалентни на тези, изисквани съгласно член 76. Този обмен на информация има за цел изпълнението на задачите на тези органи, институции, физически или юридически лица. Ако споразумението за сътрудничество включва предаване на лични данни от държава членка, то е в съответствие сспазва глава IV от Директива 95/46/ЕО, а в случай на предаване на лични данни от ЕОЦКП - на Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Когато информацията е с произход от друга държава членка, тя не може да бъде разкривана без изричното съгласие на компетентните органи, които са я предали, и, когато е подходящо, единствено за целите, за които тези органи са дали съгласието си. Същата разпоредба се прилага за информацията, предоставена от компетентните органи на трета държава.
ДЯЛ VII
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 89
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, параграф 3, член 4, параграф 1, точка 2, втора алинея, член 4, параграф 2, член 13, параграф 1, член 16, параграф 12, член 23, параграф 4, член 24, параграф 13, член 25, параграф 8, член 27, параграф 9, член 28, параграф 3, член 30, параграф5, член 31, параграф 4, член 32, параграф 4, член 33, параграф 8, член 52, параграф 4, член 54, параграф 4, член 58, параграф 6, член 64, параграф 7, член 65, параграф 7 и член 79, параграф 8, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 2 юли 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграф 3, член 4, параграф 1, точка 2, втора алинея член 4, параграф 2, член 13, параграф 1, член 16, параграф 12, член 23, параграф 4, член 24, параграф 13, член 25, параграф 8, член 27, параграф 9, член 28, параграф 3, член 30, параграф5, член 31, параграф 4, член 32, параграф 4, член 33, параграф 8, член 52, параграф 4, член 54, параграф 4, член 58, параграф 6, член 64, параграф 7, член 65, параграф 7 и член 79, параграф 8, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за акта едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграф 3, член 4, параграф 1, точка 2 втора алинея, член 4, параграф 2, член 13, параграф 1, член 16, параграф 12, член 23, параграф 4, член 24, параграф 13, член 25, параграф 8, член 27, параграф 9, член 28, параграф 3, член 30, параграф5, член 31, параграф 4, член 32, параграф 4, член 33, параграф 8, член 52, параграф 4, член 54, параграф 4, член 58, параграф 6, член 64, параграф 7, член 65, параграф 7 и член 79, параграф 8, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след уведомяването на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 90
Доклади и преглед
1. Преди 3 март 2019 г. Комисията, след консултации с ЕОЦКП, представя доклад пред Европейския парламент и Съвета относно:
а)
функционирането на ОСТ, включително специфичното използване от тяхна страна на търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, като взема предвид надзорния опит, придобит от компетентните органи, броя на лицензираните ОСТ в Съюза и техния пазарен дял, и по-конкретно като проучва дали са необходими корекции в определението на ОСТ и дали наборът от финансови инструменти, обхванати от категорията ОСТ, продължава да бъде целесъобразен;
б)
функционирането на режима на пазарите за растеж на МСП, като се вземе предвид броят на МСТ, регистрирани като пазари за растеж на МСП, броят на действащите на тези пазари емитенти и съответните търгувани обеми.
По-специално в доклада се прави оценка дали прагът по член 33, параграф 3, буква а) продължава да е подходящият минимум за постигането на целите за пазарите за растеж на МСП, както е посочено в настоящата директива;
в)
влиянието на изискванията по отношение на алгоритмичната търговия, включително високочестотния способ за алгоритмична търговия;
г)
опита с механизма за забрана на някои продукти или практики, като се вземе предвид броят на случаите, при които механизмите са били използвани и тяхното отражение;
д)
прилагането на административните и наказателноправните санкции, и по-специално необходимостта от по-нататъшно хармонизиране на административните санкции, установени за нарушаването на изискванията, определени в настоящата директива и в Регламент (ЕС) № 600/2014;
е)
въздействието от прилагането на ограниченията за позициите и управлението на позициите относно ликвидността, пазарната злоупотреба и правилното ценообразуване и условията за сетълмент на пазарите за стокови деривати;
ж)
развитието при цените съгласно данните, необходими за прозрачността преди и след сключването на сделките, получени от регулирани пазари, МСТ, ОСТ и ОМП;
з)
въздействието на изискването за оповестяване на всякакви такси, комисиони и непарични облаги във връзка с предоставянето на инвестиционна услуга или на допълнителна услуга на клиента в съответствие с член 24, параграф 9, включително неговото въздействие върху правилното функциониране на вътрешния пазар във връзка с трансграничните инвестиционни съвети.
2. Комисията, след консултации с ЕОЦКП, представя доклади пред Европейския парламент и Съвета относно функционирането на консолидираните отчети, установени в съответствие с дял V. Докладът във връзка с член 65, параграф 1 се представя до 3 септември 2018 г.. Докладът във връзка с член 65, параграф 2 се представя до 3 септември 2020 г.
Докладите, посочени в алинея първа, оценяват функционирането на консолидираните отчети съгласно следните критерии:
а)
достъпността и навременното предоставяне на информация след сключването на сделки в консолидирана форма, обхващаща всички сделки независимо от това дали са осъществени или не са осъществени на места за търговия;
б)
достъпността и навременното предоставяне на пълната и частичната информация след сключването на сделката, която е с високо качество, във формат, който да е лесно достъпен и използваем за всички участници на пазара при подходящи търговски условия.
Когато Комисията излезе със заключение, че ДКД не са предоставили информация по начин, който да отговаря на критериите съгласно втора алинея, Комисията придружава доклада си с искане до ЕОЦКП за започване на съгласувана процедура за определяне, посредством ръководена от ЕОЦКП процедура за възлагане на обществена поръчка, на търговско образувание, което да изготвя консолидирани отчети. ЕОЦКП започва процедурата, след като получи искането на Комисията, като спазва посочените в искането на Комисията условия и в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (50).
3. Когато е започната процедурата, посочена в параграф 2, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се изменят членове 59 - 65 и приложение I, раздел Г от настоящата директива, както и член 2, параграф 1, точка 19 от Регламент (ЕС) № 600/2014, като се уточняват мерки за:
а)
определяне на срока на договора за назначаване на търговското образувание, което да изготвя консолидирани отчети, и реда и условията за подновяване на договора и за откриване на нова процедура за възлагане на обществена поръчка;
б)
постановяване, че търговското образувание, изготвящо консолидирани отчети, има изключителните правомощия да извършва тази дейност и никое друго образувание няма лиценз да работи като ДКД в съответствие с член 59;
в)
предоставяне на правомощия на ЕОЦКП да гарантира спазването на условията по търга от страна на търговското образувание, определено чрез възлагане на обществена поръчка да изготвя консолидирани отчети;
г)
гарантиране, че информацията след сключването на сделката, предоставена от търговското образувание, което изготвя консолидирания отчет, е с високо качество, във формат, който е лесно достъпен и използваем за всички пазарни участници, и в консолидирана форма, която обхваща целия пазар;
д)
гарантиране, че информацията след сключването на сделката се предоставя при подходящи търговски условия, както в консолидирана, така и в неконсолидирана форма, и отговаря на потребностите на ползвателите на тази информация в целия Съюз;
е)
гарантиране, че местата на търговия и ОМП предоставят достъп до своята търговска информация на търговското образувание, изготвящо консолидирани отчети, и определено чрез процедура на възлагане на обществена поръчка, управлявана от ЕОЦКП, на разумна цена;
ж)
уточняване на механизъм за действие, приложим, когато търговското образувание, определено чрез възлагане на обществена поръчка да изготвя консолидирани отчети, не спазва условията по търга;
з)
уточняване на механизъм, съгласно който ДКД, лицензирани по член 59, могат да продължат да изготвят консолидирани отчети, когато правомощието, предвидено в буква б) от настоящия параграф, не е използвано или когато не е определено образувание чрез възлагане на обществена поръчка до приключването на нова процедура за възлагане на обществена поръчка и определянето на търговско образувание, което да изготвя консолидирани отчети.
4. До 1 януари 2018 г. Комисията изготвя доклад, след консултации с ЕОЦКП и Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, за оценка на потенциалното въздействие върху цените на енергията и върху функционирането на енергийния пазар, както и приложимостта и ползите по отношение на намаляването на рисковете от контрагента и системните рискове и преките разходи, свързани с договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които подлежат на задължението за клиринг, посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012, на техниките за намаляване на риска, посочени в член 11, параграф 3 от посочения регламент, и тяхното включване при изчисляването на клиринговия праг в съответствие с член 10 от посочения регламент.
Ако счете, че включването на тези договори не би било приложимо и полезно, Комисията представя, по целесъобразност, законодателно предложение пред Европейския парламент и Съвета. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 от настоящата директива за удължаване на 42-месечния срок, посочен в член 95, параграф 1 от настоящата директива, веднъж с две години и още веднъж с една година.
Член 91
Изменения на Директива 2002/92/ЕО
Директива 2002/92/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в точка 3, втората алинея се заменя със следното:
„С изключение на глава III A от настоящата директива дейностите, когато се предприемат от застрахователно предприятие или от служител на застрахователно предприятие, действащо на отговорност на застрахователното предприятие, не се смятат за застрахователно посредничество или застрахователно разпространение“;
б)
добавя се следната точка:
„13)
За целите на глава IIIA „инвестиционен застрахователен продукт“ означава застрахователен продукт, който предлага стойност на падеж или откупна стойност, които са изцяло или частично изложени, пряко или непряко, на колебанията на пазара и не включва:
а)
общозастрахователни продукти, както са изброени в приложение I от Директива 2009/138/ЕО (Класове общо застраховане);
б)
животозастрахователни договори, при които обезщетенията съгласно договора се изплащат само в случай на смърт или по отношение на неработоспособност поради злополука, заболяване или недъг;
в)
пенсионни продукти, които съгласно националното право са признати като имащи основната цел да осигурят на инвеститора доходи след пенсионирането и които му дават правото на определени доходи;
г)
официално признати схеми за професионално пенсионно осигуряване, които попадат в обхвата на Директива 2003/41/ЕО или Директива 2009/138/ЕО;
д)
индивидуални пенсионни продукти, които съгласно националното право изискват финансов принос от работодателя и при които работодателят или работникът не може да избира пенсионния продукт или доставчик.“;
2)
Създава се следната глава:
„ГЛАВА IIIА
Допълнителни изисквания за защита на клиентите във връзка с инвестиционните застрахователни продукти
Член 13а
Обхват
При спазване на изключението в член 2, параграф 3, втора алинея настоящата глава установява допълнителни изисквания за дейностите по застрахователно посредничество и за преките продажби, извършвани от застрахователни предприятия, когато те се извършват във връзка с продажбата на основаващи се на застраховане инвестиционни продукти. Тези дейности се разглеждат като дейности по разпространението на застраховки.
Член 13б
Предотвратяване на конфликти на интереси
Всеки застрахователен посредник или всяко застрахователно предприятие поддържа и прилага ефективни организационни и административни разпоредби с оглед на предприемането на всички разумни мерки за предотвратяването на конфликти на интереси, както са определени в член 13в, които по неблагоприятен начин засягат интересите на неговите клиенти.
Член 13в
Конфликти на интереси
1. Държавите членки изискват от застрахователните посредници и застрахователните предприятия да предприемат всички подходящи мерки за установяване на конфликтите на интереси между тях, включително техните ръководители, служители и обвързани застрахователни посредници, или всяко лице, пряко или косвено свързано с тях чрез отношение на контрол, и техните клиенти или между отделните клиенти, които възникват в процеса на извършването на дейностите по разпространението на застраховки.
2. Когато организационните или административните правила, въведени от застрахователен посредник или застрахователно предприятие в съответствие с член 13б за управлението на конфликти на интереси, не са достатъчни да гарантират с необходимата сигурност, че ще бъдат предотвратени рискове от накърняване на интересите на клиенти, то застрахователният посредник или застрахователното предприятие разкрива по ясен начин на клиента общия характер и/или източниците на конфликти на интереси преди да сключи сделки за негова сметка.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 13д за:
а)
определяне на мерките, които може основателно да се очаква да бъдат предприети от застрахователните посредници или застрахователните предприятия за идентифициране, предотвратяване, управление и разкриване на конфликтите на интереси, когато извършват дейности по разпространението на застраховки;
б)
установяване на подходящи критерии за определяне на видовете конфликти на интереси, чието наличие може да увреди интересите на клиентите или на потенциалните клиенти на застрахователния посредник или на застрахователното предприятие.
Член 13г
Общи принципи и предоставяне на информация на клиентите
1. Държавите членки гарантират, че при извършване на дейности по разпространението на застраховки застрахователните посредници или застрахователните предприятия действат честно, коректно и професионално съгласно най-добрия интерес на клиентите си.
2. Всяка информация, включително маркетингови съобщения, предавана от застрахователния посредник или застрахователното предприятие на клиенти или потенциални клиенти, трябва да е вярна и ясна и да не е подвеждаща. Маркетинговите съобщения трябва да са ясно означени като такива.
3. Държавите членки могат да забранят приемането или получаването на такси, комисиони или други парични облаги, платени или предоставени на застрахователни посредници или на застрахователни предприятия, от всяка трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с разпространението на основаващи се на застраховане инвестиционни продукти на клиенти.
Член 13д
Упражняване на делегирането
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. На Комисията се предоставят правомощия за приемане на делегирани актове, посочени в член 13в, за неопределен срок, считано от 2 юли 2014 г.
3. Делегираните правомощия по член 13в може да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за акта едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 13в, влиза в сила само ако нито Европейският парламент нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след уведомяването на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
Член 92
Изменения на Директива 2011/61/ЕС
Директива 2011/61/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 4, параграф 1, буква с) се създава следната буква:
„vii)
държава членка, различна от държавата членка по произход, в която лице, управляващо АИФ от ЕС, предоставя услугите, посочени в член 6, параграф 4;“;
2)
Член 33 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Условия за управление на АИФ от ЕС, установени в други държави членки, и за предоставяне на услуги в други държави членки“;
б)
параграфи 1 и 2 се заменя със следното:
„1. Държавите членки гарантират, че лицензирано лице, управляващо АИФ от ЕС, може пряко или чрез установяване на клон:
а)
да управлява АИФ от ЕС, установени в друга държава членка, при условие че лицето, управляващо АИФ, има лиценз за управление на този вид АИФ;
б)
да предоставя в друга държава членка услугите, посочени в член 6, параграф 4, за които то е получило лиценз.
2. Лице, управляващо АИФ, което възнамерява да предоставя дейностите и услугите, посочени в параграф 1, за пръв път, съобщава на компетентните органи на своята държава членка по произход следната информация:
а)
държавата членка, в която то възнамерява да управлява АИФ пряко или да установи клон, и/или да предоставя услугите, посочени в член 6, параграф 4;
б)
програма на предвижданите дейности, в която се посочват по-специално услугите, които възнамерява да предоставя, и/или идентификационни данни на АИФ, които възнамерява да управлява.“
Член 93
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват до 3 юли 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазването на настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Държавите членки прилагат тези мерки, считано от 3 януари 2017 г., с изключение на разпоредбите, с които се транспонира член 65, параграф 2, които се прилагат от 3 септември 2018 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки. Те включват също така декларацията, че позоваванията в действащи законови, подзаконови и административни разпоредби на директивите, отменени с настоящата директива, се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и формулирането на посочената декларация се определят от държавите членки.
2. Държавите членки прилагат мерките, посочени в член 92, считано от 3 юли 2015 г.
3. Държавите членки съобщават на Комисията и ЕОЦКП текстовете на основните разпоредби от националното си право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 94
Отмяна
Директива 2004/39/ЕО, изменена с актовете, изброени в приложение III, част А от настоящата директива, се отменя, считано от 3 януари 2017 г., без да се засягат задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение III, част Б от настоящата директива.
Позоваванията на Директива 2004/39/ЕО или на Директива 93/22/ЕИО се считат за позовавания на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 и се четат съгласно таблицата на съответствието, посочена в приложение IV към настоящата директива.
Позоваванията на понятията, определени в Директива 2004/39/ЕО или Директива 93/22/ЕИО, или на членове от тези директиви се считат за позовавания на еквивалентното понятие, определено в настоящата директива, или на член от нея.
Член 95
Преходни разпоредби
1. До 3 юли 2020 г.:
а)
задължението за клиринг, посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012, и техниките за намаляване на риска, посочени в член 11, параграф 3 от посочения регламент, не се прилагат за договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които са сключени от нефинансови контрагенти, отговарящи на условията на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012, или от нефинансови контрагенти, лицензирани за пръв път като инвестиционни посредници, считано от 3 януари 2017 г.; както и
б)
такива договори за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, не се считат за договори за извънборсови деривати за целите на клиринговия праг, определен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
Договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които се ползват от преходния режим по първа алинея, се подчиняват на всички други изисквания, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
2. Изключението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се предоставя от съответния компетентен орган. Компетентният орган уведомява ЕОЦКП относно договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които са получили освобождаване съгласно параграф 1, и ЕОЦКП публикува на своята интернет страница списък с тези договори за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6.
Член 96
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 97
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2014/65/EL,
15. mai 2014,
finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL
(uuesti sõnastatud)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ (4) on korduvalt oluliselt muudetud (5). Kuna kõnealusesse direktiivi on vaja teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.
(2)
Nõukogu direktiiviga 93/22/EMÜ (6) püüti kehtestada tingimused, mille kohaselt tegevusloa saanud investeerimisühingud ja pangad saaksid osutada kindlaksmääratud teenuseid või asutada filiaale teistes liikmesriikides päritoluriigi tegevusloa alusel ja järelevalve all. Selleks oli kõnealuse direktiivi eesmärgiks ühtlustada investeerimisühingute esmaseid tegevuslubade ja tegutsemisnõudeid, sealhulgas äritegevuse eeskirju. Ühtlasi nägi see ette mõningate tingimuste ühtlustamist, mis käsitlesid reguleeritud turgude tegevust.
(3)
Viimastel aastatel on finantsturgudel tegutsema asunud rohkem investoreid ja neile pakutakse veelgi keerukamat ulatuslikku teenuste ja instrumentide valikut. Kõnealust arengut silmas pidades peaks liidu õigusraamistik hõlmama kogu investoritele suunatud tegevust. Selleks on vaja näha ette ühtlustamise tase, mida on vaja investoritele kõrgetasemelise kaitse pakkumiseks ja selleks, et võimaldada investeerimisühingutel osutada päritoluriigi järelevalve all teenuseid kogu liidus, mis on siseturg. Direktiiv 93/22/EMÜ asendati seetõttu direktiiviga 2004/39/EÜ.
(4)
Finantskriis on toonud esile puudused finantsturgude toimimises ja läbipaistvuses. Finantsturgude arenemise käigus on ilmnenud vajadus tugevdada finantsinstrumentide turgude reguleerimise raamistikku, sealhulgas juhul, kus sellistel turgudel kauplemine toimub börsiväliselt, et suurendada läbipaistvust, kaitsta paremini investoreid, suurendada usaldust, käsitleda reguleerimata valdkondi ning tagada, et järelevalveasutustele antakse nende ülesannete täitmiseks piisavad volitused.
(5)
Rahvusvahelise tasandi reguleerivad asutused on ühisel seisukohal, et finantskriisi on soodustanud puudulik üldjuhtimine paljudes finantseerimisasutustes, sealhulgas tõhusa kontrolli puudumine ja tasakaalustamatus. Ülemäärane ja ettevaatamatu riskide võtmine võib viia üksikute finantseerimisasutuste maksejõuetuseni ning põhjustada süsteemseid probleeme liikmesriikides ja kogu maailmas. Klientidele teenuseid osutavate äriühingute ebakorrektne käitumine võib tekitada investoritele kahju ning õõnestada nende usaldust. Et vähendada üldjuhtimise puuduste potentsiaalselt kahjulikku mõju, tuleks direktiivi 2004/39/EÜ täiendada üksikasjalikumate põhimõtete ja miinimumstandarditega. Kõnealuste põhimõtete ja standardite kohaldamisel tuleks arvesse võtta investeerimisühingute laadi, ulatust ja keerukust.
(6)
Kõrgetasemeline ELi finantsjärelevalve eksperdirühm kutsus liitu üles töötama välja ühtlustatumad finantsvaldkonda reguleerivad eeskirjad. Tulevase Euroopa järelevalvestruktuuri kontekstis rõhutati ka Euroopa Ülemkogu 18. ja 19. juunil 2009 toimunud kohtumisel vajadust kehtestada siseturu kõigi finantseerimisasutuste suhtes kohaldatav ühtne Euroopa reeglistik.
(7)
Direktiiv 2004/39/EÜ tuleks seetõttu nüüd osaliselt uuesti sõnastada käesoleva direktiivina ning osaliselt asendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 600/2014 (7). Mõlemad seadusandlikud aktid koos peaksid moodustama õigusraamistiku, millega reguleeritakse investeerimisühingute, reguleeritud turgude, aruandlusteenuste pakkujate ja liidus investeerimisteenuseid osutavate või investeerimistegevusega tegelevate kolmandate riikide äriühingute suhtes kohaldatavaid nõudeid. Seepärast tuleks käesolevat direktiivi lugeda koos kõnealuse määrusega. Käesolev direktiiv peaks sisaldama sätteid tegevusloa andmise kohta, olulise osaluse omandamise kohta, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse kohta, investeerimisühingute tegevustingimuste kohta investorite kaitse tagamiseks, päritolu- ja vastuvõtvate liikmesriikide järelevalveasutuste volituste kohta ning karistuste mõistmise korra kohta. Kuna käesoleva direktiivi põhieesmärk ja reguleerimisese on ühtlustada siseriiklikke sätteid osutatud valdkondades, peaks see põhinema Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 53 lõikel 1. Direktiivi vorm on vajalik selleks, et võimaldada käesoleva direktiiviga hõlmatud valdkondades rakendussätete kohandamist iga liikmesriigi konkreetse turu ja õigussüsteemi eripärale.
(8)
Finantsinstrumentide loetellu on asjakohane lisada kaubatuletisinstrumendid ja sellised finantsinstrumendid, mis on loodud ja millega kaubeldakse viisil, mis tekitab traditsiooniliste finantsinstrumentidega võrreldavaid regulatiivseid probleeme.
(9)
Finantsinstrumentide kohaldamisala hõlmab organiseeritud kauplemissüsteemis natuuras arveldatavaid energialepinguid, välja arvatud lepingud, mida juba reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1227/2011 (8). Võetud on mitmeid meetmeid, et leevendada sellisest hõlmamisest tulenevat mõju kõnealuste toodetega kauplevatele äriühingutele. Kõnealustele äriühingutele ei kohaldata praegu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 575/2013 (9) kohast omavahendite nõuet ning nimetatud erand vaadatakse läbi kõnealuse määruse artikli 493 lõike 1 kohaselt enne, kui erand kaotab hiljemalt 2017. aasta lõpus kehtivuse. Et kõnealused lepingud on finantsinstrumendid, tuleks nende suhtes algusest peale kohaldada finantsturgude õiguse nõudeid, mistõttu positsioonipiirangute, tehinguaruandluse ja turukuritarvituse nõuded kohalduksid neile alates käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 kohaldamise alguskuupäevast. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 648/2012 (10) sätestatud kliirimiskohustuse ja tagatisnõuete rakendamiseks on siiski ette nähtud 42-kuuline üleminekuaeg.
(10)
Kohaldamisala piiramine kaubatuletisinstrumentide suhtes, millega kaubeldakse organiseeritud kauplemissüsteemis ja mida arveldatakse natuuras, peaks olema kitsas, et mitte tekitada õiguslikku arbitraaži põhjustada võivat lünka. Seetõttu on vaja ette näha delegeeritud õigusakt, milles täiendavalt täpsustatakse väljendi „tuleb arveldada natuuras” tähendust, võttes arvesse vähemalt jõustatava ja siduva füüsilise arveldamise kohustuse kehtestamist, millest ei saa lahti öelda ning mille puhul ei ole õigust arveldada sularahas või tehinguid tasaarvestada, välja arvatud vääramatu jõu korral või maksevõimetuse või muu heauskse suutmatuse tõttu täita oma kohustusi.
(11)
Lubatud heitkoguse väärtpaberite teisestel hetketurgudel on esinenud mitmesuguseid petturlikke tegevusi, mis võivad õõnestada usaldust Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/87/EÜ (11) loodud heitkogustega kauplemise süsteemi vastu, ning lubatud heitkoguse väärtpaberite registrite süsteemi tõhustamiseks ja lubatud heitkoguse väärtpaberitega kauplemise konto avamise tingimuste karmistamiseks võetakse meetmeid. Kõnealuste turgude usaldusväärsemaks muutmiseks ja nende tõhusa toimimise, sealhulgas kauplemise ulatusliku järelevalve tagamiseks on asjakohane täiendada direktiivi 2003/87/EÜ kohaselt võetud meetmeid, tuues lubatud heitkoguse väärtpaberid täielikult käesoleva direktiivi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 600/2014 (12) kohaldamisalasse, liigitades need finantsinstrumentideks.
(12)
Käesoleva direktiivi eesmärk on hõlmata ettevõtjaid, kelle tavaline äritegevus või põhitegevusala seisneb professionaalsete investeerimisteenuste osutamises ja/või investeerimistegevuses. Seepärast ei peaks selle kohaldamisala hõlmama teistsugusel ametialal tegutsevaid isikuid.
(13)
On vaja kehtestada terviklik regulatiivne kord, mis reguleerib finantsinstrumentidega tehingute täitmist, olenemata kõnealuste tehingute sõlmimiseks kasutatavatest kauplemismeetoditest, et tagada investeerimistehingute täitmisel kõrge kvaliteet ja säilitada finantssüsteemi terviklikkus ja üldine tõhusus. Tuleks ette näha ühtne ja riskitundlik raamistik Euroopa finantsturul hetkel toimiva korralduste täitmise süsteemi reguleerimiseks. Kõrvuti reguleeritud turgudega on vaja tunnustada uue organiseeritud kauplemissüsteemide põlvkonna esilekerkimist, mille suhtes tuleks kehtestada kohustused eesmärgiga säilitada finantsturgude tõhus ja korrektne toimimine ning tagada, et sellised organiseeritud kauplemissüsteemid ei saaks ära kasutada õigusaktide lünki.
(14)
Kõik kauplemiskohad, st reguleeritud turud, mitmepoolsed kauplemissüsteemid ja organiseeritud kauplemissüsteemid, peaksid kehtestama läbipaistvad ja mittediskrimineerivad eeskirjad süsteemile juurdepääsu kohta. Kui reguleeritud turud ja mitmepoolsed kauplemissüsteemid peaksid jätkuvalt rakendama seoses liikmeks või osaliseks lubamisega sarnaseid nõudeid, siis organiseeritud kauplemissüsteemid peaksid juurdepääsu lubamisel ja piiramisel saama lähtuda muu hulgas oma rollist ja kohustustest klientide suhtes. Seepärast peaksid kauplemiskohad olema suutelised täpsustama süsteemi reguleerivaid näitajaid, näiteks minimaalset latentsusaega, tingimusel et seda tehakse avatud ja läbipaistval viisil ning et sellega ei kaasne kauplemissüsteemi korraldaja poolset diskrimineerimist.
(15)
Keskne vastaspool on määruses (EL) nr 648/2012 määratletud ühel või mitmel finantsturul kaubeldavate lepingute vastaspoolte vahel asuva juriidilise isikuna, kes on iga müüja jaoks ostja ja iga ostja jaoks müüja. Kesksed vastaspooled ei ole hõlmatud käesolevas direktiivis määratletud organiseeritud kauplemissüsteemi mõistega.
(16)
Reguleeritud turgudele või mitmepoolsetesse kauplemissüsteemidesse juurdepääsu omavatele isikutele osutatakse kui liikmetele või osalistele. Nimetatud mõisted on teineteisega asendatavad. Nimetatud mõisted ei hõlma kasutajaid, kellel on kauplemiskohtadele üksnes otsene elektrooniline juurdepääs.
(17)
Kliendi korralduste süsteemne täitja tuleks määratleda kui investeerimisühing, kes kaupleb organiseeritult, sageli, süsteemselt ja ulatuslikult oma arvel, täites kliendi korraldusi väljaspool reguleeritud turgu, mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi. Et tagada kõnealuse määratluse objektiivne ja tõhus kohaldamine investeerimisühingute suhtes, tuleks arvesse võtta kõiki klientidega tehtud kahepoolseid tehinguid ning välja tuleks töötada kriteeriumid selliste investeerimisühingute kindlakstegemiseks, kes tuleb registreerida kliendi korralduste süsteemse täitjana. Kui kauplemiskohad on vahendid, mille puhul viiakse kokku mitme kolmanda isiku omandamis- ja võõrandamishuvid, siis kliendi korralduste süsteemsel täitjal ei tohiks lubada kauplemiskohtadega sarnaselt toimides kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuve kokku viia.
(18)
Käesoleva direktiivi kohaldamisala ei peaks hõlmama oma vara ja ettevõtteid haldavaid isikuid, kes ei osuta investeerimisteenuseid või ei tegele muu investeerimistegevusega peale oma arvel kauplemise finantsinstrumentidega, mis ei ole kaubatuletisinstrumendid, lubatud heitkoguse väärtpaberid või nende tuletisinstrumendid, välja arvatud juhul, kui nad on turutegijad, reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi liikmed või osalised või neil on otsene elektrooniline juurdepääs kauplemiskohale, nad kasutavad algoritmipõhist välkkauplemistehnikat või kauplevad klientide korraldusi täites oma arvel.
(19)
G20 rahandusministrite ja keskpankade presidentide 15. aprilli 2011. aasta kommünikees on sedastatud, et kaubatuletisinstrumentide turgude osaliste tegevust tuleb nõuetekohaselt reguleerida ja kontrollida, mistõttu tuleb teatavaid direktiivi 2004/39/EÜ erandeid muuta.
(20)
Käesoleva direktiivi kohaldamisala ei peaks hõlmama isikuid, sealhulgas turutegijaid, kes kauplevad oma arvel kaubatuletisinstrumentidega, lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega, välja arvatud isikud, kes kauplevad kliendi korraldusi täites oma arvel, või kes osutavad investeerimisteenuseid seoses kaubatuletisinstrumentidega või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega oma põhitegevusala klientidele või põhitegevusalaga seotud tarnijatele, tingimusel et see on nende põhitegevusala kõrvaltegevuseks kontserni tasandil ning kõnealuseks põhitegevusalaks ei ole investeerimisteenuste osutamine käesoleva direktiivi tähenduses ega pangandustegevus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL (13) tähenduses, ega turutegemine kaubatuletisinstrumentidega, ning kõnealused isikud ei kasuta algoritmipõhist välkkauplemistehnikat. Tehnilised kriteeriumid selle kindlaks tegemiseks, millal saab tegevust pidada sellise põhitegevusala kõrvaltegevuseks, tuleks kindlaks määrata regulatiivsete tehniliste standarditega, võttes arvesse käesolevas direktiivis kehtestatud kriteeriumeid.
Kõnealused kriteeriumid peaksid tagama, et käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad finantssektorivälised äriühingud, kes teevad tehinguid finantsinstrumentidega ebaproportsionaalses ulatuses võrreldes investeeringute tasemega põhitegevusalal. Kriteeriumites peaks vähemalt arvesse võtma vajadust, et kõrvaltegevus peab moodustama ainult väikese osa kontserni tasandi tegevustest ning nende kauplemistegevuse mahust võrreldes üldise kauplemistegevusega turul vastavas varaklassis. On asjakohane, et kui reguleerivad asutused nõuavad vastavalt liidu või siseriiklikele õigus- ja haldusnormidele likviidsuse tagamise kohustuse täitmist kauplemiskohal, tuleks sellise kohustuse täitmisel tehtud tehingud kõrvaltegevuse kriteeriumile vastavuse hindamisest välja jätta.
(21)
Nii määruse (EL) nr 600/2014 kohaseid börsiväliseid kui ka börsil kaubeldavaid tuletisinstrumente reguleeriva käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 kohaldamisel tuleks tegevusi, mida peetakse objektiivselt mõõdetaval viisil äritegevuse või omakapitalipõhise rahastamisega ja kontserni sisetehingutega otseselt seotud riske vähendavaks, käsitada kooskõlas määrusega (EL) nr 648/2012.
(22)
Isikud, kes kauplevad kaubatuletisinstrumentidega, lubatud heitkoguse väärtpaberite ja nende tuletisinstrumentidega, võivad rahavoogudega seotud riskijuhtimise tegevuse raames kaubelda ka muude finantsinstrumentidega, et kaitsta ennast selliste riskide nagu vahetuskursirisk eest. Seetõttu on oluline selgelt sätestada, et erandid on kohaldatavad kumuleeruvalt. Näiteks võib artikli 2 lõike 1 punktis j sätestatud erandit kasutada koos artikli 2 lõike 1 punktis d sätestatud erandiga.
(23)
Siiski peaks võimaliku erandite kuritarvitamise vältimiseks käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluma ilma erandit tegemata selliste finantsinstrumentide turutegijad, mis ei ole kaubatuletisinstrumendid, lubatud heitkoguse väärtpaberid või nende tuletisinstrumendid, tingimusel et turutegemine on kontserni tasandil käsitletuna nende põhitegevusala kõrvaltegevuseks ning nad ei kasuta algoritmipõhist välkkauplemistehnikat. Samuti peaks käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluma ilma erandit tegemata isikud, kes kauplevad kliendi korraldusi täites oma arvel või kasutavad algoritmipõhist välkkauplemistehnikat.
(24)
Klientide korralduste täitmine oma arvel kaubeldes peaks hõlmama olukorda, kus äriühingud täidavad eri klientide korraldusi kattuvate ostu- ja müügisoovide sobitamise alusel (parendustehingute sooritamine), mida tuleks vaadelda printsipaalina tegutsemisena ning mille suhtes tuleks kohaldada käesoleva direktiivi sätteid, mis hõlmavad nii korralduste täitmist klientide nimel kui ka oma arvel kauplemist.
(25)
Finantsinstrumente käsitlevate korralduste täitmist kõrvaltegevusena kahe isiku vahel, kelle põhitegevusalaks kontserni tasandil ei ole investeerimisteenuste osutamine käesoleva direktiivi tähenduses ega pangandustegevus direktiivi 2013/36/EL tähenduses, ei tuleks pidada klientide korralduste täitmiseks oma arvel kaubeldes.
(26)
Tekstis olevaid viiteid isikutele tuleks mõista viidetena nii füüsilistele kui ka juriidilistele isikutele.
(27)
Käesoleva direktiivi kohaldamisalast tuleks välja jätta kindlustusandjad ja elukindlustusandjad, mille tegevuse üle teostab asjakohast järelevalvet pädev usaldatavusnõuete täitmise järelevalveasutus ja mille suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ, (14) kui nad tegelevad nimetatud direktiivis osutatud tegevusega.
(28)
Käesolev direktiiv ei peaks kehtima isikute suhtes, kes ei osuta teenuseid kolmandatele isikutele, kuid kelle äritegevus seisneb investeerimisteenuste osutamises üksnes nende emaettevõtjatele, tütarettevõtjatele või nende emaettevõtjate teistele tütarettevõtjatele.
(29)
Mõned kohalikud energiaettevõtjad ja ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kuuluvate tööstusrajatiste käitajad koondavad oma kauplemistegevuse ja ostavad selle sisse konsolideerimata tütarettevõtjatelt, et hajutada äririske. Kõnealused ühisettevõtjad ei osuta muid teenuseid ning nad täidavad täpselt sama funktsiooni kui põhjenduses 28 osutatud isikud. Võrdsete tingimuste tagamiseks peaks olema võimalik käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jätta ka direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 punkti f kohaldamisalasse kuuluvate kohalike energiaettevõtjate või käitajate ühisomandis olevad ühisettevõtjad, kes ei osuta muid teenuseid peale direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 punkti f kohaldamisalasse kuuluvatele kohalikele energiaettevõtjatele või käitajatele osutatavate investeerimisteenuste, tingimusel et nende direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 punkti f kohaldamisalasse kuuluvate kohalike energiaettevõtjate või käitajate suhtes selliste investeerimistegevuste ise läbiviimise korral ei kohaldata artikli 2 lõike 1 punkti j. Asjakohaste kaitsemeetmete kehtestamise ja investoritele nõuetekohase kaitse tagamiseks peaksid liikmesriigid, kes on otsustanud kohaldada selliste ühisettevõtjate suhtes erandit, kohaldama siiski nende suhtes esmase tegevusloa andmise tingimusi läbi vaadates ning pideva järelevalve ja äritegevuse kohustuste täitmise järelevalve käigus vähemalt käesolevas direktiivis sätestatud nõuetega analoogseid nõudeid, eelkõige neile tegevusloa andmisel ning nende maine ja kogemuse ja aktsionäride sobivuse hindamisel.
(30)
Käesoleva direktiivi kohaldamisalast tuleks välja jätta ka isikud, kes osutavad investeerimisteenuseid üksnes juhuslikult oma kutsetegevuse käigus, tingimusel et kõnealune tegevus on reguleeritud ja asjakohased eeskirjad ei keela investeerimisteenuste juhuslikku osutamist.
(31)
Käesoleva direktiivi kohaldamisalast tuleks välja jätta isikud, kelle investeerimisteenuste osutamine seisneb ainuüksi töövõtjaosalusega süsteemide haldamises ja kes seetõttu ei osuta investeerimisteenuseid kolmandatele isikutele.
(32)
Käesoleva direktiivi kohaldamisalast on vaja välja jätta ka keskpangad ja muud samalaadse tegevusega asutused ning ametiasutused, mille ülesanne on valitsemissektori võla haldamine või mis on kaasatud valitsemissektori võla haldamisse, millega on hõlmatud ka valitsemissektori võla investeerimine, välja arvatud asutused, mis on osaliselt või täielikult riigi omandis ning mis täidavad ärilist või osaluste omandamisega seotud rolli.
(33)
Erandite korra selgitamiseks Euroopa Keskpankade Süsteemile, muudele sarnaseid ülesandeid täitvatele riiklikele asutustele ja valitsemissektori võla haldamisse kaasatud asutustele on otstarbekas piirata kõnealuseid erandeid asutustega, mis täidavad oma ülesandeid liikmesriigi või liidu õiguse alusel, ning rahvusvaheliste asutustega, mille liikmete hulka kuulub kaks või enam liikmesriiki ning mille eesmärk on koondada rahalisi vahendeid ning anda rahalist abi oma liikmetele, kellel on või keda ohustavad suured finantsprobleemid, näiteks Euroopa stabiilsusmehhanismi kaudu.
(34)
Käesoleva direktiivi kohaldamisalast tuleb välja jätta ühisinvesteerimisettevõtjad ja pensionifondid, olenemata sellest, kas nende tegevus on liidu tasandil kooskõlastatud või mitte, ja selliste ettevõtjate depositooriumid või juhid, sest nende tegevuse kohta kehtivad otseselt nende jaoks kohandatud erisätted.
(35)
Käesoleva direktiivi kohaldamisalast on vaja välja jätta põhivõrguettevõtjad, kes on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/72/EÜ (15) artikli 2 punktis 4 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/73/EÜ (16) artikli 2 punktis 4, kui nad täidavad oma ülesandeid nimetatud direktiivide, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 714/2009, (17) Euroopa Parlamendi või nõukogu määruse (EÜ) nr 715/2009 (18) või kõnealuste seadusandlike aktide kohaselt vastu võetud võrgueeskirjade või -suuniste kohaselt. Kooskõlas kõnealuste seadusandlike aktidega on põhivõrguettevõtjal konkreetsed kohustused ja konkreetne vastutus, ta peab läbima teatava sertifitseerimise ning tema üle teostab järelevalvet vastava sektori pädev asutus. Põhivõrguettevõtja peaks saama kasutada seda erandit ka juhtudel, kui ta kasutab oma nimel teenuseosutajatena muid isikuid, et täita kõnealuste seadusandlike aktide või nende kohaselt vastu võetud võrgueeskirjade või -suuniste kohaseid ülesandeid. Põhivõrguettevõtjal ei peaks olema võimalik sellist erandit kasutada juhul, kui ta osutab investeerimisteenuseid või tegeleb investeerimistegevusega seoses finantsinstrumentidega, sealhulgas juhul, kui ta korraldab järelturu platvormi rahaliste ülekandeõigustega kauplemiseks.
(36)
Käesoleva direktiivi eranditest kasu saamiseks peaks asjaomane isik püsivalt vastama kõnealuste erandite kohta sätestatud tingimustele. Eelkõige, kui isik osutab investeerimisteenuseid või tegeleb investeerimistegevusega ja on vabastatud käesoleva direktiivi täitmisest, kuna kõnealustel teenustel või kõnealusel tegevusel on kontserni tasandil käsitletuna kõnealuse isiku põhitegevusala suhtes abistav funktsioon, ei peaks kõrvalteenustega seotud erand tema puhul enam kehtima, kui kõnealuste teenuste osutamine või kõnealune tegevus lakkab täitmast tema põhitegevusala suhtes abistavat funktsiooni.
(37)
Investorite kaitseks ja finantssüsteemi stabiilsuse säilitamiseks peaks käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvaid investeerimisteenuseid osutavatel ja/või investeerimistegevusega tegelevatel äriühingutel olema oma päritoluliikmesriigis väljaantud tegevusluba.
(38)
Krediidiasutused, kellele on antud tegevusluba vastavalt direktiivile 2013/36/EL, ei peaks vajama täiendavat tegevusluba investeerimisteenuste osutamiseks või investeerimistegevuseks käesoleva direktiivi alusel. Kui krediidiasutus otsustab osutada investeerimisteenuseid või tegeleda investeerimistegevusega, peaks pädevad asutused enne direktiivi 2013/36/EL kohaselt tegevusloa andmist kontrollima, et krediidiasutus vastab käesoleva direktiivi asjakohastele sätetele.
(39)
Uue investeerimistootena on kasutusele võetud investeerimishoiused, kuid neid ei reguleerita liidu tasandil ühegi investorite kaitset tagava seadusandliku aktiga, samas kui muude struktureeritud investeeringute suhtes kohaldatakse selliseid seadusandlikke akte. Seepärast on asjakohane tugevdada investorite usaldust ning ühtlustada jaekliendile suunatud kombineeritud investeerimistoodete reguleerimist, et tagada kogu liidus piisaval tasemel investorite kaitse. Seepärast tuleks võtta investeerimishoiused käesoleva direktiivi kohaldamisalasse. Seoses sellega tuleb selgitada, et kuna investeerimishoiused on investeerimistoode, ei hõlma need üksnes intressimääradega, nagu Euribor või Libor, seotud lihthoiuseid, olenemata sellest, kas need intressimäärad on kindlaks määratud või need on fikseeritud või muutuvad. Sellised hoiused ei peaks seega kuuluma käesoleva direktiivi kohaldamisalasse.
(40)
Käesoleva direktiivi kohaldamisel tuleks investeerimisühinguid ja krediidiasutusi, kes tegelevad investeerimishoiustega seonduva müügitegevuse või klientide nõustamisega, käsitada selliste toodete vahendajana, mille on välja andnud krediidiasutus, mis võib võtta vastu hoiuseid kooskõlas direktiiviga 2013/36/EL.
(41)
Väärtpaberite keskdepositooriumid on süsteemi seisukohalt finantsturgudele olulised asutused, mis tagavad väärtpaberite esmase registreerimise, emiteeritud väärtpabereid sisaldavate kontode hoidmise ja praktiliselt kogu väärtpaberitega kauplemise arveldamise. Väärtpaberite keskdepositooriumeid reguleeritakse liidu õiguse erinormidega ning neile kehtivad eelkõige nõue omada tegevusluba ja teatavad tegevustingimused. Väärtpaberite keskdepositooriumid võiksid siiski lisaks muus liidu õiguses osutatavatele kesksetele teenustele pakkuda investeerimisteenuseid ja tegeleda investeerimistegevusega, mida reguleeritakse käesoleva direktiiviga.
Kindlustamaks, et kõigi investeerimisteenuseid osutavate ja investeerimistegevusega tegelevate üksuste suhtes kehtib sama õigusraamistik, on asjakohane tagada, et selliste väärtpaberite keskdepositooriumide suhtes ei kohaldata neid käesoleva direktiivi nõudeid, mis on seotud tegevusloaga ja teatavate tegevustingimustega, vaid nimelt väärtpaberite keskdepositooriumeid reguleeriv liidu õigus peaks tagama, et neile kohaldatakse käesoleva direktiivi sätteid, kui nad osutavad investeerimisteenuseid või tegelevad investeerimistegevusega lisaks kõnealuses liidu õiguses täpsustatud teenustele.
(42)
Investorite kaitse tugevdamiseks liidus on otstarbekas piirata tingimusi, mille alusel võivad liikmesriigid teha käesoleva direktiivi kohaldamisest erandi isikutele, kes osutavad investeerimisteenuseid klientidele, kes selle tagajärjel ei ole käesoleva direktiivi alusel kaitstud. Eelkõige tuleb nõuda, et liikmesriigid kohaldaksid esmase tegevusloa andmise tingimusi läbi vaadates ning pideva järelevalve ja äritegevuse kohustuste täitmise järelevalve käigus selliste isikute suhtes vähemalt käesolevas direktiivis sätestatud nõuetega analoogseid nõudeid, eelkõige sellistele isikutele tegevuslubade andmisel ning nende maine ja kogemuse ja aktsionäride sobivuse hindamisel.
Lisaks sellele peaksid käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jäetud isikud olema hõlmatud investeeringute tagamise skeemiga, mida tunnustatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 97/9/EÜ, (19) või kutsekindlustusega, mis tagab nende klientide samaväärse kaitse kõnealuses direktiivis käsitletud olukordades.
(43)
Juhul kui investeerimisühing osutab ebakorrapäraselt ühte või mitut tegevusloaga hõlmamata investeerimisteenust või tegeleb ebakorrapäraselt ühe või mitme tegevusloaga hõlmamata investeerimistegevusega, ei peaks tal käesoleva direktiivi alusel olema vaja täiendavat tegevusluba.
(44)
Käesolevas direktiivis peaks korralduste vastuvõtmine ja edastamine tähendama ka seda, et viiakse kokku kaks või enam investorit, mis viib tehingu sõlmimiseni kõnealuste investorite vahel.
(45)
Enda emiteeritud finantsinstrumente turustades peaksid investeerimisühingud ja krediidiasutused oma klientide investeerimisnõustamisel juhinduma käesolevast direktiivist. Ebakindluse kõrvaldamiseks ja investorite kaitse tugevdamiseks on otstarbekas ette näha käesoleva direktiivi kohaldamine, kui investeerimisühingud ja krediidiasutused turustavad enda emiteeritud finantsinstrumente esmasturul nõustamist pakkumata. Seetõttu tuleks klientide nimel korralduste täitmise teenuse mõistet laiendada.
(46)
Vastastikuse tunnustamise ja päritoluliikmesriigi järelevalve põhimõtted näevad ette, et liikmesriikide pädevad asutused ei tohiks anda tegevusluba või peaksid selle kehtetuks tunnistama, kui sellised tegurid nagu tegevuskavade sisu, geograafiline paiknemine või reaalne tegevus näitavad selgelt, et investeerimisühing on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks eesmärgiga hoida kõrvale rangematest normidest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt kavatseb tegutseda või tegutseb. Juriidilisest isikust investeerimisühing peaks saama tegevusloa liikmesriigilt, kus ta on registrisse kantud. Investeerimisühing, kes ei ole juriidiline isik, peaks saama tegevusloa liikmesriigilt, kus asub tema peakontor. Lisaks peaksid liikmesriigid nõudma, et investeerimisühingu peakontor asub alati tema päritoluliikmesriigis ja et ta seal ka reaalselt tegutseb.
(47)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2007/44/EÜ (20) on sätestatud üksikasjalikud kriteeriumid investeerimisühingus osaluse kavandataval omandamisel usaldatavusnõuete täitmise hindamiseks ning nende kriteeriumide kohaldamine. Hindamisprotsessi ja selle tulemuste õiguskindluse, selguse ja prognoositavuse tagamiseks tuleks kõnealuse direktiiviga ette nähtud kriteeriume ja usaldatavusnõuete täitmise hindamise protsessi kinnitada.
Eelkõige peaks pädevad asutused hindama kavandatava omandaja sobivust ning kavandatava omandamise usaldusväärsust kõigi järgmiste kriteeriumide alusel: kavandatava omandaja maine; kavandatava omandamise tulemusel investeerimisühingu äritegevust juhtima hakata võiva isiku maine ja kogemused; kavandava omandaja finantsusaldusväärsus; kas investeerimisühing suudab täita käesoleval direktiivil ja muudel direktiividel, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivil 2002/87/EÜ (21) ning direktiivil 2013/36/EL põhinevaid usaldatavusnõudeid; kas on mõistlikku alust kahtlustada, et seoses kavandatava omandamisega toimub või on toimunud või üritatakse või on püütud üritada rahapesu või terrorismi rahastamist Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/60/EÜ (22) artikli 1 tähenduses, või kas kavandatav omandamine võiks suurendada sellise tegevuse ohtu.
(48)
Oma päritoluliikmesriigis tegevusloa saanud investeerimisühingul peaks olema õigus osutada investeerimisteenuseid või tegeleda investeerimistegevusega kogu liidus, ilma et tal oleks vaja taotleda eraldi tegevusluba selle liikmesriigi pädevalt asutuselt, kus ta soovib kõnealuseid teenuseid osutada või kõnealuse tegevusega tegeleda.
(49)
Kuna teatavad investeerimisühingud on vabastatud teatavatest kohustustest, mis on kehtestatud direktiiviga 2013/36/EL, peaks neil olema kohustus omada miinimumkapitali või kutsekindlustust või nende kahe kombinatsiooni. Kõnealuste kindlustussummade kohandamine peaks võtma arvesse kohandusi, mis on tehtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/92/EÜ (23) raames. Kõnealune erikäsitlus kapitali adekvaatsuse osas ei tohiks piirata otsuseid kõnealuste investeerimisühingute asjakohase käsitlemise kohta vastavalt tulevastele muudatustele kapitali adekvaatsust reguleerivas liidu õiguses.
(50)
Kuna usaldatavusnõuete kohaldamisala peaks piirduma nende üksustega, mis peavad professionaalset kauplemisportfelli ja on seeläbi vastaspoole riskiallikaks teistele turuosalistele, tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jätta üksused, mis kauplevad oma arvel muude finantsinstrumentidega kui kaubatuletisinstrumendid, lubatud heitkoguse väärtpaberid või nende tuletisinstrumendid, tingimusel et nad ei ole turutegijad, ei kauple kliendi korraldusi täites oma arvel, ei ole reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi liikmed või osalised, ei oma otsest elektroonilist juurdepääsu kauplemiskohale ega kasuta algoritmipõhist välkkauplemistehnikat.
(51)
Selleks et kaitsta investorite omandiõigust ja muid sarnaseid väärtpaberitega seotud õigusi ning investori õigusi, mis on seotud investeerimisühingu hoolde usaldatud rahaga, tuleks kõnealuseid õigusi hoida lahus investeerimisühingu õigustest. Kõnealune põhimõte ei tohiks siiski takistada investeerimisühingul tegutseda oma nimel, kuid investori huvides, kui tehingu laad seda nõuab ja investor annab oma nõusoleku, näiteks aktsiate või osade laenuks andmise puhul.
(52)
Kliendi vara kaitset käsitlevad nõuded on investeerimisteenuste osutamisel ja investeerimistegevuses väga oluline klientide kaitsmise vahend. Kõnealused nõuded võidakse jätta kohaldamata, kui investeerimisühingule antakse raha ja finantsinstrumentide osas üle kõik omandiõigused mis tahes praeguste või tulevaste, tegelike või tingimuslike või võimalike kohustuste katmiseks. Nimetatud üldine võimalus võib põhjustada ebakindlust ning vähendada klientide vara kaitsmise nõuete tulemuslikkust. Seega on vähemalt jaeklientide vara puhul asjakohane piirata investeerimisühingute võimalust sõlmida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2002/47/EÜ (24) määratletud omandiõiguse üleminekul põhinevaid finantstagatiskokkuleppeid oma kohustuste tagamise või muul viisil tagamise eesmärgil.
(53)
Investeerimisühingute, reguleeritud turgude ja aruandlusteenuste pakkujate aruka ja usaldusväärse juhtimise tagamiseks ning turu terviklikkuse ja investorite huvide kaitseks tuleb tugevdada nende juhtorganite rolli. Investeerimisühingu, reguleeritud turgude ja aruandlusteenuste pakkujate juhtorgan peaks alati pühendama piisavalt aega ning omama piisavaid kollektiivseid teadmisi, oskusi ja kogemust, et mõista äriühingu tegevust, sealhulgas selle peamisi riske. Rühmamõtlemise vältimiseks ja sõltumatute arvamuste ja kriitiliste seisukohtade esitamise hõlbustamiseks peaksid asutuste juhtorganid olema piisavalt mitmekülgsed nii vanuse, soo, geograafilise päritolu, hariduse ja ametialase tausta poolest, et esindada erinevaid seisukohti ja kogemusi. Töötajate esindatust juhtorganites, mis lisab tähtsa vaatenurga ja annab tegelikud teadmised äriühingusisese töö kohta, võib samuti käsitleda kui head mitmekesisuse suurendamise võimalust. Seepärast peaks mitmekesisus olema juhtorganite koosseisu üks kriteeriume. Samuti tuleks mitmekesisust üldisemalt käsitleda äriühingute värbamispoliitikas. Kõnealune poliitika peaks näiteks julgustama äriühinguid valima kandidaate nimekirjadest, mis hõlmavad mõlemat sugu. Ettevõtete juhtimise ühtse käsitluse kehtestamiseks tuleks investeerimisühingutele esitatavad nõuded ühtlustada võimalikult suures ulatuses direktiivi 2013/36/EL vastavate nõuetega.
(54)
Investeerimisühingute, reguleeritud turgude ja aruandlusteenuste pakkujate tegevuse tõhusaks järelevalveks ja kontrolliks peaks juhtorgan vastutama ühingu üldstrateegia eest, võttes arvesse ühingu tegevus- ja riskiprofiili. Tuleks selgelt määratleda juhtorgani vastutus kogu ühingu äritsükli lõikes, ühingu strateegiliste eesmärkide, riskijuhtimisstrateegia ja sisemise juhtimissüsteemi kindlaks määramise ja määratlemise, organisatsiooni struktuuri kinnitamise, sealhulgas personali valiku ja koolituse kriteeriumide, kõrgema juhtkonna üle tulemusliku järelevalve teostamise, teenuste osutamise ja tegevuse läbiviimise üldise poliitika, sealhulgas müügitöötajate tasustamise põhimõtete kindlaksmääramise ning klientidele turustatavate uute toodete heakskiitmise eest. Äriühingute strateegiliste eesmärkide, nende organisatsiooni struktuuri ja teenuste osutamise ning tegevuse läbiviimise poliitika korrapärane läbivaatamine ja hindamine peaks tagama nende püsiva suutlikkuse juhtida ühingut arukalt ja usaldusväärselt turgude usaldusväärsuse ja investorite kaitse huvides. Liiga paljude juhtivate kohtade ühendamine tegevjuhtkonnas takistaks juhtorgani liikmel pühendada piisavalt aega sellise järelevalverolli täitmisele.
Seepärast tuleb piirata juhtivate kohtade arvu, mis juhtorgani liikmel võib samal ajal olla eri üksustes. Juhtivaid kohti organisatsioonides, mis ei taotle põhiliselt ärilisi eemärke, nagu mittetulundusühingud või heategevusorganisatsioonid, ei tuleks aga sellise piirangu seadmisel arvesse võtta.
(55)
Liikmesriigiti kasutatakse erinevaid juhtimisstruktuure. Enamikul juhtudest kasutatakse ühe- või kahetasandilist juhtimisstruktuuri. Käesolevas direktiivis kasutatud määratluste eesmärk on hõlmata kõiki olemasolevaid struktuure, eelistamata ühtki konkreetset struktuuri. Need on puhtalt funktsionaalsed määratlused, eesmärgiga sätestada eeskirjad, mille eesmärk on teatav konkreetne tulemus, sõltumata igas liikmesriigis ettevõtjale kohaldatavast äriühinguõigusest. Seetõttu ei tohiks määratlused mõjutada siseriikliku äriühinguõiguse kohast üldist pädevuste jaotumist.
(56)
Laienev tegevusalade ring, millega paljud investeerimisühingud samaaegselt tegelevad, on suurendanud võimalust huvide konfliktide tekkeks kõnealuste erinevate tegevusalade ja klientide huvide vahel. Seepärast on vaja kehtestada eeskirjad tagamaks, et sellised konfliktid ei kahjustaks nende klientide huve. Äriühingutel on kohustus astuda tõhusaid samme huvide konfliktide tuvastamiseks, vältimiseks ja lahendamiseks ning leevendada võimalikult suurel määral selliste riskide potentsiaalset mõju. Kui sellest hoolimata jääb alles mõningane kliendi huve kahjustav risk, tuleks enne tema nimel äritegevusse astumist anda kliendile teavet huvide konfliktide üldise laadi ja/või allika ning kõnealuste riskide maandamiseks võetud meetmete kohta.
(57)
Komisjoni direktiivis 2006/73/EÜ (25) lubatakse liikmesriikidel investeerimisühingutele esitatavate organisatsiooniliste nõuete raames nõuda klientide korraldusi käsitlevate telefonivestluste või elektroonilise teabevahetuse salvestamist. Kliendi korraldusi käsitlevate telefonivestluste või elektroonilise teabevahetuse salvestamine on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga („harta”) ning on õigustatud vahend investorite kaitse tugevdamiseks, turujärelevalve parandamiseks ning investeerimisühingute ja nende klientide õiguskindluse suurendamiseks. Sellise salvestamise tähtsusele on osutatud ka Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee 29. juulil 2010 avaldatud tehnilises nõuandes komisjonile. Sellised salvestused peaksid tagama, et on olemas tõendid klientide antud korralduste tingimuste kohta ja investeerimisühingute sooritatud tehingute nendele vastavuse kohta, ning võimaldama kindlaks teha igasuguse tegevuse, mis võib olla oluline turukuritarvituse seisukohast, sealhulgas olukorras, kus investeerimisühing kaupleb oma arvel.
Selleks on vaja salvestusi kõigist vestlustest, milles osalevad äriühingu esindajad, kes kauplevad või kavatsevad kaubelda oma arvel. Kui kliendid annavad korraldusi muude kanalite kui telefoni kaudu, tuleks selline teave esitada püsival andmekandjal, nagu kiri, faks, e-kiri või kohtumistel antud kliendi korraldusi käsitlevad dokumendid. Näiteks saaks kliendiga näost näkku toimuvate vestluste sisu jäädvustada kirjalike protokollide või märkmetena. Selliseid korraldusi tuleks käsitada samaväärsetena telefoni teel saadud korraldustega. Kui klientidega näost-näkku toimuvate vestluste kohta koostatakse protokoll, peaksid liikmesriigid tagama asjakohaste kaitsemeetmete olemasolu, tagamaks, et kliendile ei tekitata kahju osapoolte vahel toimunud suhtlust ebaõigelt edasi andva protokolli tõttu. Selliste kaitsemeetmetega ei peaks kaasnema kliendi vastutuse eeldamist.
Õiguskindluse tagamiseks seoses kõnealuse kohustuse ulatusega on asjakohane kohaldada seda kohustust kõigi äriühingu poolt pakutavate või investeerimisühingul kasutada lubatavate seadmete suhtes ning nõuda, et investeerimisühingud võtaksid mõistlikke meetmeid tagamaks, et tehingutega seoses ei kasutata eraomandis olevaid seadmeid. Kõnealused salvestused peaksid olema kättesaadavad pädevatele asutustele käesolevast direktiivist ja määrusest (EL) nr 600/2014, määrusest (EL) nr 596/2014 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist 2014/57/EL (26) tulenevate järelevalveülesannete täitmiseks, et aidata pädevatel asutustel teha kindlaks käitumine, mis ei ole kooskõlas investeerimisühingute tegevust reguleeriva õigusraamistikuga. Kõnealused salvestused peaksid samuti olema kättesaadavad investeerimisühingutele ja klientidele, et demonstreerida nende omavahelise suhte arengut seoses klientide esitatud korralduste ja investeerimisühingute tehtud tehingutega. Seepärast on asjakohane sätestada käesolevas direktiivis kliendi korraldusi käsitlevate telefonivestluste või elektroonilise teabevahetuse salvestamise üldise korra põhimõtted.
(58)
Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 2009. aasta juuni järeldustega Euroopa finantsalase järelevalve tugevdamise kohta ning selleks, et aidata kaasa ühtse reeglistiku väljatöötamisele liidu finantsturgude jaoks, luua liikmesriikidele ja turuosalistele võrdsed võimalused, parandada investorite kaitset ning tugevdada järelevalvet ja õigusnormide täitmise tagamist, on liit otsustanud kogu finantsteenuseid käsitlevas liidu õiguses asjakohasel juhul vähendada nii palju kui võimalik liikmesriikide kaalutlusõigust. Lisaks kliendikorraldusi käsitlevate telefonivestluste ja elektroonilise teabevahetuse salvestamise üldise korra kehtestamisele on käesolevas direktiivis asjakohane vähendada pädevate asutuste võimalust järelevalve delegeerimiseks teatavatel juhtudel ning piirata kaalutlusõigust seotud vahendajate ja filiaalide aruandluse suhtes kohaldatavates nõuetes.
(59)
Kauplemistehnoloogia kasutamine on viimase kümnendi jooksul märkimisväärselt kasvanud ning praegu turuosaliste seas laialdaselt levinud. Paljud turuosalised kasutavad algoritmkauplemist, mille puhul arvutialgoritm määrab minimaalse inimsekkumisega või ilma inimsekkumiseta automaatselt kindlaks korraldusega seotud muutujad. Reguleerida tuleks algoritmkauplemisega kaasnevaid riske. Täidetud tehingute kauplemisjärgseks töötlemiseks kasutatavaid algoritme ei loeta algoritmkauplemiseks. Investeerimisühing, mis tegeleb algoritmkauplemisega, rakendades turutegemise strateegiat, peaks seda turutegemist rakendama pidevalt kauplemiskoha kauplemisaja teatava perioodi jooksul. Reguleerivate tehniliste standarditega tuleks täpsustada, mis on kauplemiskoha kauplemisaja teatav periood, tagades, et see teatav periood on kauplemisaja kogukestustega võrreldes olulise pikkusega, võttes arvesse konkreetse turu likviidsust, suurust ja laadi ning kaubeldavate finantsinstrumentide omadusi.
(60)
Investeerimisühingud, kes tegelevad algoritmkauplemisega, rakendamaks turutegemise strateegiat, peaksid kehtestama kõnealuse tegevuse jaoks asjakohased süsteemid ja kontrollid. Sellist tegevust tuleks mõista selle kontekstile ja eesmärgile eriomasel viisil. Sellise tegevuse määratlemine on seepärast sõltumatu sellistest määratlustest nagu „turutegemine” Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 236/2012 (27).
(61)
Algoritmkauplemise alaliik on algoritmipõhine välkkauplemine, kus kauplemissüsteem analüüsib väga kiiresti turuandmeid või -signaale ning saadab välja või ajakohastab sellise analüüsi põhjal väga lühikese ajaga suure hulga korraldusi. Eelkõige võib algoritmipõhine välkkauplemine hõlmata selliseid elemente nagu korralduse algatamine, genereerimine, marsruutimine ja täideviimine, mida süsteem korraldab ilma inimese sekkumiseta iga üksiku kauplemise või korralduse puhul, lühike ajavahemik positsioonide võtmise ja likvideerimise vahel, suur väärtpaberiportfelli päevakäive, väga suur korralduste ja tehingute suhtarv päeva siseselt ning kauplemispäeva lõpetamine neutraalse või selle ligilähedase positsiooniga (flat position). Algoritmipõhist välkkauplemist iseloomustab muu hulgas päevane sõnumite väga suur hulk, mille hulka kuuluvad korraldused, hinnapakkumised ja tühistamised. Selleks et määrata kindlaks, millisel juhul käsitatakse sõnumite hulka väga suurena, tuleks arvesse võtta tegevuse taga oleva lõppkliendi isikut, vaadeldava perioodi pikkust, võrdlust üldise turuaktiivsusega kõnealusel perioodil ning tegevuse suhtelist kontsentreerumist ja killustumist. Algoritmipõhist välkkauplemist kasutavad tavaliselt omakapitali kasutavad kauplejad ning see ei kujuta endast strateegiat, vaid pigem keeruka tehnoloogia kasutamist selliste traditsioonilisemate kauplemisstrateegiate rakendamiseks nagu turutegemine ja arbitraaž.
(62)
Tehnika areng on teinud võimalikuks välkkauplemise ja ärimudelite arengu. Välkkauplemist soodustab turuosaliste süsteemide ühispaiknemine füüsiliselt lähedal kauplemiskoha vastavale süsteemile. Nõuetekohaste ja õiglaste kauplemistingimuste tagamiseks on vaja nõuda, et kauplemiskohad pakuksid selliseid ühispaiknemisteenuseid läbipaistvalt, õiglaselt ja diskrimineerimist välistavalt. Kauplemistehnoloogia on suurendanud investorite kauplemise kiirust, mahtu ja keerukust. Samuti on see võimaldanud turuosalistel hõlbustada klientide jaoks otsest elektroonilist juurdepääsu turgudele kauplemissüsteemide kasutamisega, otsese turulepääsuga või spondeeritud turulepääsuga. Kauplemistehnoloogia annab turule ja turuosalistele eeliseid, nagu laialdasem osalemine turgudel, suurem likviidsus, väiksemad hinnavahed, madalam lühiajaline volatiilsus ning võimalused klientide korralduste tõhusamaks täitmiseks. Samas tulenevad kauplemistehnoloogia kasutamisest ka teatavad potentsiaalsed riskid, nagu suure korralduste arvuga kaasnev kauplemiskohtade süsteemide ülekoormamise risk ning risk, et algoritmkauplemisel antakse dubleerivaid või vigaseid korraldusi või esineb muid eksimusi, mis võivad põhjustada turu ebastabiilsust.
Lisaks esineb algoritmkauplemise süsteemide puhul teistele turusündmustele ülereageerimise risk, mis eelneva turuprobleemi korral võib suurendada volatiilsust. Algoritmkauplemine või algoritmipõhine välkkauplemistehnika, nagu ka kõigi muude kauplemisviiside väärkasutamine võib ka põhjustada teatud tegevust, mis on keelatud määrusega (EL) nr 596/2014. Välkkauplemine võib välkkauplejate teabe-eelise tõttu samuti meelitada investoreid sooritama tehinguid kauplemiskohtades, kus nad saavad vältida vastastikmõju välkkauplejatega. On asjakohane allutada algoritmipõhised välkkauplemistehnikad, mis tuginevad teatavatele eriomadustele, erilisele regulatiivsele kontrollile. Ehkki kõnealused tehnikad tuginevad peamiselt oma arvel kauplemisele, tuleks sellist kontrolli kohaldada ka siis, kui tehnika elluviimine on struktureeritud viisil, mis väldib oma arvel kauplemist.
(63)
Tehnoloogia suurenenud kasutamisega kaasnevaid riske saab kõige paremini maandada teatavate meetmete ja riskikontrolli kombinatsiooniga, mis on suunatud algoritmkauplemisega tegelevatele või algoritmipõhist välkkauplemistehnikat kasutavatele, otsest elektroonilist juurdepääsu võimaldavatele äriühingutele, ning muude meetmetega, mis on suunatud selliste kauplemiskohtade korraldajatele, millele sellistel äriühingutel on juurdepääs. Et parandada turgude paindlikkust tehnika arengu valguses, peaksid kõnealused meetmed põhinema Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010 (28) asutatud Euroopa Järelevalveasutuse (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) („Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve”) poolt 2012. aasta veebruaris välja antud tehnilistel suunistel kauplemisplatvormide, investeerimisühingute ja pädevate asutuste poolt automatiseeritud kauplemiskeskkonnas kasutatavate süsteemide ja kontrollide kohta (ESMA/2012/122) ning nende sisu kajastama. On soovitav tagada, et kõigil algoritmipõhise välkkauplemisega tegelevatel äriühingutel oleks tegevusluba. Selline tegevusluba peaks tagama, et kõnealuste äriühingute suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi kohaseid organisatsioonilisi nõudeid ning nõuetekohast järelevalvet. Üksustelt, mis on loa saanud ja mille üle teostatakse järelevalvet finantssektorit reguleeriva liidu õiguse alusel ja mis on vabastatud käesoleva direktiivi täitmisest, kuid mis tegelevad algoritmkauplemisega või kasutavad algoritmipõhist välkkauplemistehnikat, ei peaks siiski nõudma tegevusloa saamist käesoleva direktiivi kohaselt ning nende suhtes peaks üksnes kohaldama neid meetmeid ja kontrolle, mille eesmärk on nimetatud tüüpi kauplemisest tuleneva spetsiifilise riski maandamine. Seda silmas pidades peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve olema oluline koordineerija, määrates kindlaks asjakohase hinnasammu, et tagada liidu tasandil nõuetekohased turud.
(64)
Nii investeerimisühingud kui ka kauplemiskohad peaksid võtma usaldusväärseid meetmeid, mis aitaksid tagada, et algoritmkauplemine või algoritmipõhine välkkauplemistehnika ei ohusta turu stabiilsust ning et neid ei saa kasutada turukuritarvituseks. Samuti peaksid kauplemiskohad tagama, et nende kauplemissüsteemid on vastupidavad ning nõuetekohaselt testitud ning suudavad tulla toime suureneva hulga korralduste ja turupingetega, ning looma kauplemiskohtadel kauplemist piirata võimaldavad süsteemid, mis ootamatute äkiliste hinnakõikumiste korral kauplemise ajutiselt peataksid või seda piiraksid.
(65)
Samuti on vaja tagada, et kauplemiskohtade teenustasude struktuur oleks läbipaistev, õiglane ja välistaks diskrimineerimise ega oleks korraldatud viisil, mis soodustaks nõuetele mittevastavaid turutingimusi. Seetõttu on asjakohane lubada kauplemiskohtadel kohandada tühistatud korralduste teenustasu vastavalt sellele, kui kaua korraldus kehtis, ning määrata kindlaks tasud iga finantsinstrumendi osas, mille suhtes neid kohaldatakse. Liikmesriigid võivad lubada kauplemiskohtadel kehtestada suurema teenustasu hiljem tühistatava korralduse esitamisele või kehtestada suurema teenustasu osalistele, kelle tühistatud korralduste suhe täidetud korraldustega on suur, ja neile, kes kasutavad algoritmipõhist välkkauplemistehnikat, et kajastada lisakoormust süsteemi mahule, mis ei too tingimata kasu teistele turuosalistele.
(66)
Lisaks algoritmkauplemise ja algoritmipõhise välkkauplemistehnikaga seotud meetmetele on asjakohane keelata investeerimisühingutel anda oma klientidele otsene elektrooniline juurdepääs turgudele, kui juurdepääsuks ei ole paigas nõuetekohaseid süsteeme ja kontrolle. Olenemata pakutavast otsese elektroonilise juurdepääsu vormist peaksid sellist juurdepääsu pakkuvad äriühingud hindama ja vaatama läbi kõnealust teenust kasutavate klientide sobilikkuse ning tagama, et teenuse kasutamisega seoses on kehtestatud riskikontroll ning et kõnealused äriühingud on jätkuvalt vastutavad nende klientide poolt nende süsteeme või nende kauplemiskoode kasutades läbiviidud kauplemise eest. Kõnealuseid uusi kauplemisvorme käsitlevad organisatsioonilised nõuded tuleks üksikasjalikumalt sätestada regulatiivsetes tehnilistes standardites. Nii saaks tagada, et nõudeid saab muuta, kui on vaja arvesse võtta kõnealuse valdkonna innovatsiooni ja arengut.
(67)
Tõhusa järelevalve tagamiseks ja selleks, et võimaldada pädevatel asutustel võtta õigeaegselt sobivaid meetmeid puudulike või kuritahtliku iseloomuga algoritmipõhiste strateegiate vastu, on vaja märgistada kõik algoritmipõhise kauplemise kaudu genereeritud korraldused. Tänu märgistamisele peaks pädevatel asutustel olema võimalik kindlaks teha erinevate algoritmide alusel tehtud korraldused ning tõhusalt rekonstrueerida algoritmi kasutavate kauplejate strateegiad ja neid hinnata. See peaks maandama riski, et korraldusi ei omistata täpselt algoritmipõhisele strateegiale ja algoritmi kasutavale kauplejale. Märgistamine võimaldab pädevatel asutustel tõhusalt ja tulemuslikult tegutseda selliste algoritmkauplemise strateegiate vastu, millel on kuritarvitav toime või mis ohustavad turu nõuetekohast toimimist.
(68)
Et tagada turu usaldusväärsuse säilimine finantsturgude tehnoloogilise arengu valguses, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve küsima riiklikelt ekspertidelt teavet kauplemistehnoloogia valdkonnas toimuva arengu kohta, sealhulgas välkkauplemine ja uued tavad, mis võivad põhjustada turukuritarvitusi, et teha kindlaks ja edendada tulemuslikke strateegiaid selliste kuritarvituste ennetamiseks ja kõrvaldamiseks.
(69)
Praegu tegutseb liidus terve hulk kauplemiskohti, mille hulgas on neid, mis kauplevad identsete finantsinstrumentidega. Investorite huve kahjustavate potentsiaalsete riskide käsitlemiseks tuleb formaliseerida ja kooskõlastada protsessid seoses tagajärgedega, mida ühe investeerimisühingu või kauplemiskohta korraldava turukorraldaja otsus peatada või lõpetada mõne finantsinstrumendiga kauplemine toob kaasa teistele kauplemiskohtadele. Kui finantsinstrumendiga kauplemine otsustatakse peatada või lõpetada, tuleks õiguskindluse huvides ja huvide konfliktide piisavaks lahendamiseks tagada, et kui investeerimisühing või kauplemiskohta korraldav turukorraldaja peatab kauplemise seepärast, et ei järgita nende kohaldatavaid eeskirju, juhinduvad teised sellest otsusest, kui nende pädevad asutused nii otsustavad, välja arvatud juhul, kui erakorralistel asjaoludel on kauplemise jätkamine õigustatud. Lisaks sellele on vaja formaliseerida ja tõhustada pädevate asutuste vahelist teabevahetust ja koostööd seoses finantsinstrumendiga kauplemiskohas kauplemise peatamise ja lõpetamisega. Nimetatud korda tuleks kohaldada nii, et see ei võimaldaks kauplemiskohtadel kasutada finantsinstrumentidega kauplemise peatamise või lõpetamisega seoses edastatud teavet kommertseesmärgil.
(70)
Finantsturgudel aktiivselt tegutsevate investorite arv on suurenenud ning neile pakutakse keerukamaid ja mitmekesisemaid teenuseid ja instrumente; kõnealust arengut arvesse võttes on vaja ühtsemaid sätteid, mis võimaldaksid investoritele kogu liidus tõhusat kaitset. Direktiivi 2004/39/EÜ vastuvõtmise ajal suurenes investorite sõltuvus isiklikest soovitustest, mistõttu oli vaja määratleda investeerimisnõustamine investeerimisteenusena, mille jaoks on vaja tegevusluba ning mille suhtes kehtivad teatavad äritegevuse kohustused. Kuna isiklikud soovitused on klientide jaoks jätkuvalt olulised ning teenused ja instrumendid muutuvad järjest keerukamaks, on investorite kaitse tugevdamiseks vaja äritegevuse kohustusi rangemaks muuta.
(71)
Liikmesriigid peaksid tagama, et investeerimisühingud tegutseksid kooskõlas kliendi parimate huvidega ja suudaksid täita neile käesoleva direktiiviga pandud kohustusi. Investeerimisühingud peaksid samamoodi mõistma pakutud või soovitatud finantsinstrumentide omadusi ning kehtestama ja vaatama läbi tulemusliku poliitika ja korra selliste klientide kategooria kindlaksmääramiseks, kellele tooteid ja teenuseid pakutakse. Liikmesriigid peaksid tagama, et finantsinstrumente välja töötavad investeerimisühingud tagavad, et kõnealused tooted töötatakse välja vastavalt kindlaksmääratud lõppklientide sihtturu vajadustele asjaomases klientide kategoorias, võtavad mõistlikke meetmeid selle tagamiseks, et finantsinstrumente pakutakse kindlaksmääratud sihtturul, ning vaatavad korrapäraselt läbi sihtturu määratluse ja sellel pakutavate toodete toimivuse. Investeerimisühingud, kes pakuvad või soovitavad klientidele finantsinstrumente, mis ei ole nende välja töötatud, peaksid kehtestama ka asjakohase korra, et saada ja mõista toote heakskiitmise menetlust käsitlevat teavet, mis hõlmab kindlaksmääratud sihtturgu ja nende pakutava või soovitatava toote omadusi. Kõnealust kohustust tuleks kohaldada, ilma et see piiraks asjakohasuse ja sobivuse hindamist, mida investeerimisühing teostab seejärel klientidele investeerimisteenuste osutamise käigus, võttes aluseks nende isiklikud vajadused, omadused ja eesmärgid.
Tagamaks, et finantsinstrumente pakutakse ja soovitatakse ainult juhul, kui see on kliendi huvides, peaksid investeerimisühingud, kes pakuvad ja soovitavad tooteid, mida töötavad välja äriühingud, kelle suhtes ei kohaldata käesolevas direktiivis esitatud tootejuhtimise nõudeid, või mida töötavad välja kolmandate riikide äriühingud, samuti kehtestama asjakohase korra piisava teabe saamiseks finantsinstrumentide kohta.
(72)
Et kogu oluline teave jõuaks investoriteni, on otstarbekas investeerimisnõustamist pakkuvatelt investeerimisühingutelt nõuda, et nad avaldaksid nõustamise eest võetavad tasud, selgitaksid aluseid, millest nad oma nõustamises lähtuvad, eelkõige seda, milliste toodete kohta nad klientidele isiklikke soovitusi annavad, kas nad pakuvad investeerimisnõustamist sõltumatult ning kas nad pakuvad klientidele soovitatud finantsinstrumentide sobivuse korrapärast hindamist. Samuti on asjakohane investeerimisühingutelt nõuda, et nad klientidele selgitaksid, millest nad neile nõu andes lähtuvad.
(73)
Et täpsustada investeerimisnõustamise reguleerivat raamistikku, jättes samal ajal investeerimisühingutele ja klientidele valikuvõimaluse, on asjakohane kehtestada tingimused kõnealuse teenuse osutamiseks juhul, kui investeerimisühingud teavitavad kliente, et teenust osutatakse sõltumatult. Kui nõustamist pakutakse sõltumatult, tuleks enne isikliku soovituse esitamist hinnata piisaval hulgal erinevate toodete pakkujate tooteid. Nõustaja ei pea hindama kõigi toodete pakkujate või emitentide turul kättesaadavaid tooteid, ent finantsinstrumentide valik ei tohiks piirduda nendega, mis on emiteeritud või mida pakutakse üksuste poolt, kellel on investeerimisühinguga tihe seos või muu õiguslik või majanduslik suhe, näiteks lepinguline suhe, mis võib ohustada esitatava nõuande sõltumatust.
(74)
Investorite kaitse tugevdamiseks ning klientidele teenusest selgema ettekujutuse loomiseks tuleks veelgi piirata äriühingute võimalust võtta ja saada sõltumatut investeerimisnõustamist või väärtpaberiportfelli valitsemise teenust pakkudes kolmandatelt isikutelt ning eelkõige emitentidelt või toodete pakkujatelt tasu, vahendustasu või mis tahes rahalist või mitterahalist hüve. See tähendab, et kõik kolmandate isikute poolt makstud või esitatud tasud, vahendustasud või mis tahes rahalised või mitterahalised hüved tuleb täielikult tagastada kliendile võimalikult kiiresti pärast seda, kui äriühing on need maksed saanud ning äriühingul ei tohiks lubada tasaarveldada kolmandate isikute makseid tasudest, mida klient äriühingule võlgneb. Klienti tuleks nõuetekohaselt ja vajaduse korral regulaarselt teavitada kõikidest tasudest, vahendustasudest ja hüvedest, mida äriühing on saanud seoses kliendile osutatud investeerimisteenusega ja mis on talle üle kantud. Sõltumatut nõustamist või väärtpaberiportfelli valitsemist pakkuvad äriühingud peaksid oma organisatsiooniliste nõuete osana välja töötama poliitika, millega tagatakse kolmandate isikute tehtud maksete määramine ja ülekandmine klientidele. Lubatud peaks olema üksnes väikeses ulatuses mitterahalised hüved, tingimusel et klientidele antakse nende kohta selget teavet, et need hüved saavad suurendada osutatava teenuse kvaliteeti ning neid ei saa käsitada selliselt, et need kahjustaks investeerimisühingu võimet tegutseda oma klientide parimates huvides.
(75)
Sõltumatut investeerimisnõustamist või väärtpaberiportfelli valitsemise teenust pakkudes peaksid isiku poolt kliendi nimel makstavad või pakutavad tasud, vahendustasud või mitterahalised hüved olema lubatud üksnes juhul, kui isik on teadlik sellest, et neid makseid tehakse kõnealuse isiku nimel ning maksete summat ja sagedust ei tohi määrata kolmas isik, vaid selles lepitakse kokku kliendi ja investeerimisühingu vahel. Kõnealusele nõudele vastavad juhud, kui klient maksab otse investeerimisühingu arve või selle maksab sõltumatu kolmas isik, kellel ei ole kliendile pakutava investeerimisteenuse osas investeerimisühinguga mingit seost ning kes toimib ainult kliendi juhiste kohaselt, ja juhul, kui klient lepib investeerimisühinguga kokku viimase osutatava teenuse eest makstava tasu ja tasub selle. See puudutab peamiselt raamatupidajaid või juriste, kes tegutsevad kliendi antud selgete maksejuhiste kohaselt, või juhtusid, kui isik tegutseb pelgalt makse teostajana.
(76)
Käesolevas direktiivis nähakse liikmesriikidele ette tingimused ja menetlused, mida tuleb järgida täiendavate nõuete kehtestamise kavandamisel. Sellised nõuded võivad hõlmata mis tahes kolmanda isiku või kolmanda isiku nimel seoses klientidele teenuse osutamisega tegutseva isiku pakutava teenustasu, vahendustasu ja mis tahes rahalise või mitterahalise hüve pakkumise ja vastuvõtmise keeldu või täiendavat piiramist.
(77)
Tarbijate täiendavaks kaitsmiseks on asjakohane tagada, et investeerimisühingud ei tasusta oma töötajaid ega hinda nende tulemuslikkust viisil, mis on vastuolus äriühingu kohustusega tegutseda oma klientide parimates huvides, näiteks luues tasustamise, müügieesmärkide vms abil hüvesid, mis soodustavad konkreetse finantsinstrumendi soovitamist või müümist, kui muu toode võiks vastata paremini kliendi vajadustele.
(78)
Kui on esitatud piisav teave finantsinstrumendi endaga seotud kulude ja seonduvate tasude või riskide kohta kooskõlas muu liidu õigusega, tuleks seda pidada asjakohaseks klientidele teabe esitamiseks käesoleva direktiivi tähenduses. Samas peaksid nimetatud finantsinstrumenti pakkuvad investeerimisühingud või krediidiasutused täiendavalt teavitama oma kliente kõigist muudest kuludest ja nendega seonduvatest tasudest, mis on seotud teenustega, mida nad osutavad seoses nimetatud finantsinstrumendiga.
(79)
Arvestades investeerimistoodete keerukust ja pidevat uuenemist, on samuti oluline tagada, et töötajad, kes tegelevad jaeklientide nõustamise või neile investeerimistoodete müümisega, omaksid pakutavate toodete suhtes piisavat teadmiste taset ja pädevust. Investeerimisühingud peaksid võimaldama oma töötajatele piisavalt aega ja vahendeid kõnealuste teadmiste ja sellise pädevuse omandamiseks ning nende kasutamiseks klientidele teenuste osutamisel.
(80)
Investeerimisühingutel lubatakse osutada investeerimisteenuseid, mis koosnevad ainult klientide korralduste täitmisest ja/või vastuvõtmisest ja edastamisest ning mille puhul ei ole vaja saada teavet kliendi teadmiste ja kogemuste kohta, et selle alusel hinnata teenuse või finantsinstrumendi sobivust kliendi jaoks. Kuna kõnealuste teenustega kaasneb klientide kaitse oluline vähenemine, tuleks parandada nende teenuste osutamise tingimusi. Eelkõige tuleks välistada võimalus kõnealuste teenuste osutamiseks koos kõrvalteenusega, mis seisneb investoritele krediidi või laenude andmises, et võimaldada neil teha tehingut, milles osaleb ka investeerimisühing, kuna see muudab tehingu keerukamaks ning raskendab tehinguga seotud riski hindamist. Samuti on asjakohane paremini määratleda kriteeriumid finantsinstrumentide valikuks kõnealuste teenuste osutamisel, et välistada teatavad finantsinstrumendid, sealhulgas need, mis hõlmavad tuletisinstrumenti või sellist struktuuri, mis raskendab kliendi jaoks kaasneva riski hindamist, aktsiad ettevõtjas, mis ei ole vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja (eurofond) („mitte-eurofondist ühisinvesteerimisettevõtja”) ja struktureeritud eurofondid, millele on osutatud komisjoni määruse (EL) nr 583/2010 artikli 36 lõike 1 teises lõigus (29). Teatavate eurofondide käsitlemine keerukate toodetena ei tohiks mõjutada edaspidist liidu õigust, millega määratakse kindlaks selliste toodete ulatus ning neile kohaldatavad eeskirjad.
(81)
Kogu liidus kasutavad jaefinantsteenuste pakkujad laialdaselt ristmüüki. Ristmüük võib olla jaeklientidele kasulik, kuid võib hõlmata ka müügitegevust, mille puhul kliendi huve ei võeta piisavalt arvesse. Näiteks võib teatav ristmüügitegevus, nimelt seosmüük, mille puhul kaks või enam finantsteenust müüakse paketina ning vähemalt üks neist teenustest ei ole eraldi saadaval, moonutada konkurentsi ning avaldada negatiivset mõju klientide liikuvusele ning nende võimele teha teadlik valik. Sellise seosmüügi näiteks võib tuua investeerimisteenust kasutava jaekliendi jaoks kohustusliku arvelduskonto avamise. Ehkki ka toodete komplektina müümine, mille puhul kaks või enam finantsteenust müüakse paketina, kuid kõiki teenuseid saab osta ka eraldi, võib kahjustada konkurentsi ja klientide liikuvust ning nende võimet teha teadlikke valikuid, jätab see vähemalt kliendile valikuvõimaluse ning ohustab seetõttu vähem investeerimisühingute käesoleva direktiivi kohaste kohustuste täitmist. Konkurentsi edendamiseks ja tarbijatele valikuvõimaluse loomiseks tuleks selliste tavade kasutamist hoolikalt hinnata.
(82)
Investeerimisnõustamise pakkumisel peaks investeerimisühing kirjalikult esitatavas sobivuse kirjelduses täpsustama, kuidas nõustamine vastab jaekliendi eelistustele, vajadustele ja muudele omadustele. See kirjeldus tuleks esitada püsival andmekandjal, sealhulgas elektrooniliselt. Kohustus viia läbi sobivuse hinnang ning esitada kliendile täpne sobivusaruanne lasub investeerimisühingul ning tuleks kehtestada asjakohased kaitsemeetmed, et klient ei kannaks kahju seetõttu, et aruandes esitatakse isiklikku soovitust ebaõigel või ebaõiglasel viisil, sealhulgas kuidas antud soovitus sobib kliendile ja millised on soovitatava tegevuse negatiivsed küljed.
(83)
Määrates kindlaks, millisel juhul esitatakse teave aegsasti enne käesolevas direktiivis kehtestatud aega, peaks investeerimisühing võtma lähtuvalt olukorra kiireloomulisusest arvesse kliendi vajadust saada enne investeerimisotsuse tegemist piisavalt aega teavet lugeda ja mõista. Klient, kes tutvub teabega keeruka või tundmatu toote või teenuse kohta või sellise toote või teenuse kohta, millega tal puuduvad kogemused, vajab tõenäoliselt rohkem aega kui klient, kes tutvub lihtsama või talle rohkem tuntud toote või teenusega, või klient, kellel on vastav varasem kogemus.
(84)
Käesolev direktiiv ei peaks kohustama investeerimisühinguid esitama kogu nõutavat teavet investeerimisühingu, finantsinstrumentide, kulude ja seotud tasude kohta või kliendi finantsinstrumentide või raha kaitse kohta kohe ja samaaegselt, tingimusel et investeerimisühingud järgivad üldist kohustust esitada asjaomane teave aegsasti enne käesolevas direktiivis täpsustatud tähtaega. Kui see teave esitatakse kliendile aegsasti enne teenuse osutamist, ei kohusta käesolev direktiiv äriühinguid esitama seda eraldi ega esitama seda teavet kliendilepingus.
(85)
Teenust tuleks lugeda osutatuks kliendi algatusel, kui klient ei nõua seda vastusena ühingu poolt või ühingu nimel konkreetsele kliendile suunatud individualiseeritud teabele, mis sisaldab kutset või on ette nähtud kliendi mõjutamiseks seoses konkreetse finantsinstrumendi või konkreetse tehinguga. Teenust võib lugeda osutatuks kliendi algatusel olenemata sellest, et klient nõuab seda teabe alusel, mis sisaldab finantsinstrumentide soodustust või pakkumist, mis on tehtud vahenditega, mis on oma olemuselt üldised ja suunatud avalikkusele või suuremale klientide või võimalike klientide rühmale või kategooriale.
(86)
Üks käesoleva direktiivi eesmärke on kaitsta investoreid. Investorite kaitse meetmeid tuleks kohandada iga investorite kategooria (jaeinvestorid, kutselised investorid ja vastaspooled) eripära arvestades. Olenemata asjaomaste klientide kategooriast, on asjakohane teenuste osutamise reguleeriva raamistiku tugevdamiseks siiski teha selgeks, et ausa, õiglase ja professionaalse tegutsemise põhimõtteid ning kohustust olla õiglane, väljenduda selgelt ning vältida eksitamist tuleb järgida iga kliendisuhte puhul.
(87)
Käesoleva direktiivi kohaste finantsinstrumentide alternatiivi või võimaliku asendajana pakutakse klientidele sageli kindlustuslepingutega seotud investeeringuid. Jaeklientidele püsiva kaitse ning sarnastele toodetele võrdsete tingimuste tagamiseks on oluline, et kindlustuspõhiste investeerimistoodete suhtes kohaldataks asjakohaseid nõudeid. Arvestades, et käesoleva direktiivi investorite kaitset käsitlevad nõuded peaksid seetõttu kehtima ka kindlustuslepinguga seotud investeeringutele, muudavad nende erinev turustruktuur ja tooteomadused asjakohasemaks detailsete nõuete kehtestamise pigem direktiivi 2002/92/EÜ käimasoleva läbivaatamise käigus kui käesolevas direktiivis. Tulevane liidu õigus, millega reguleeritakse kindlustusvahendajate ja -andjate tegevust, peaks seetõttu tagama järjepideva regulatiivse lähenemisviisi eri finantstoodetele, mis rahuldavad investorite sarnaseid vajadusi ja mille puhul seetõttu tekivad võrreldavad investorite kaitsega seotud probleemid. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 (30) asutatud Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) (edaspidi „Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve”) ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peaksid tegema koostööd, et saavutada võimalikult suur ühtsus äritegevuse eeskirjades kõnealuste investeerimistoodete puhul. Nimetatud uued nõuded kindlustuspõhistele investeerimistoodetele tuleks sätestada direktiivis 2002/92/EÜ.
(88)
Selleks et ühtlustada eeskirju, mis puudutavad huvide konflikte, üldpõhimõtteid ja klientide teavitamist, ning võimaldada liikmesriikidel seada piiranguid kindlustusvahendajate tasustamisele, tuleks direktiivi 2002/92/EÜ vastavalt muuta.
(89)
Direktiivi kohaldamisalast tuleks välja jätta kindlustuspõhised investeerimistooted, millega ei kaasne investeerimisvõimalust, ning hoiused, millega seotud risk sõltub ainult intressimääradest. Era- ja tööandjapensionitooted, mille esmane eesmärk on tagada investorile pensionipõlves sissetulek, tuleks oma eripära ja eesmärkide tõttu käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jätta.
(90)
Erandina filiaalide tegevuse suhtes kehtiva päritoluliikmesriigi tegevusloa, järelevalve ja kohustuste täitmise tagamise põhimõttest on asjakohane, et vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus vastutab teatavate käesolevas direktiivis määratletud kohustuste täitmise tagamise eest seoses filiaali kaudu toimuva äritegevusega filiaali asukohaterritooriumi piires, kuna kõnealune asutus on filiaalile kõige lähemal ning sellel on filiaali tegevust reguleerivate eeskirjade rikkumiste avastamise ja sekkumise seisukohast parem asukoht.
(91)
On vaja kehtestada tõhus „parima täitmise” kohustus tagamaks, et investeerimisühingud täidavad klientide korraldusi kliendile kõige soodsamatel tingimustel. Kõnealune kohustus peaks kehtima juhul, kui investeerimisühingul on kliendi ees lepingulised või esinduskohustused.
(92)
Arvestades, et liidus on nüüd olemas laiem valik täitmiskohti, tuleks tõhustada jaeklientide korralduste parima täitmise raamistikku. Korralduste parima täitmise raamistiku rakendamisel tuleks arvestada seiretehnoloogia arengut vastavalt artikli 27 lõike 1 teisele ja kolmandale lõigule.
(93)
Jaeklientide korralduste täitmisel parima täitmise kindlakstegemisel peaksid kliendilt küsitavad investeerimisühingu enda vahendus- või teenustasud täitmisega seotud kulude hulka kuuluma piiratud ulatuses, juhul kui konkreetset korraldust suudab täita rohkem kui üks ühingu täitmispoliitikas loetletud täitmiskoht. Sellistel juhtudel tuleks arvesse võtta ühingu enda vahendustasusid ja kulusid, mis kaasnevad korralduse täitmisega igas kõlblikus täitmiskohas, et hinnata ja võrrelda seda, milline tulemus kliendi jaoks korralduse täitmisel igas sellises täitmiskohas saavutataks. Eesmärk ei ole aga nõuda ühingutelt, et nad võrdleksid tulemust, mis kliendi jaoks saavutataks ühingu enda täitmispoliitika ning vahendus- ja teenustasude alusel, tulemustega, mille võiks sama kliendi jaoks saavutada mõni teine investeerimisühing teistsuguse täitmispoliitika ning teistmoodi struktureeritud vahendus- või teenustasude alusel. Eesmärk ei ole ka nõuda ühingult, et ta võrdleks enda vahendustasude erinevusi, mis tulenevad ühingu kliendile osutatavate teenuste olemuse erinevustest.
(94)
Käesoleva direktiivi sätteid, mille kohaselt täitmiskulud peaksid hõlmama ühingu enda vahendus- või teenustasusid, mida investeerimisühing kliendilt investeerimisteenuse osutamise eest võtab, ei tuleks kohaldada selle kindlakstegemisel, millised täitmiskohad peaksid olema ühingu täitmispoliitikas nimetatud vastavalt käesoleva direktiivi artikli 27 lõikele 5.
(95)
Investeerimisühingut peaks lugema oma vahendustasusid struktureerivaks või nende tasumist nõudvaks viisil, mis põhjustab täitmiskohtade vahel ebaõiglast diskrimineerimist, kui ta küsib klientidelt erinevat vahendustasu või hinnavahet erinevates täitmiskohtades täitmise eest ja kõnealune erinevus ei põhine ühingu kõnealustes kohtades täitmise kulude tegelikul erinevusel.
(96)
Et muuta rangemaks tingimusi, millele investeerimisühingud peavad vastama, et käesoleva direktiivi kohaselt täita korraldusi kliendile kõige soodsamatel tingimustel, tuleks nõuda finantsinstrumentide puhul, mille suhtes kehtib määruse (EL) 600/2014 artiklites 23 ja 28 osutatud kohustusliku kauplemiskoha nõue, et iga kauplemiskoht ja süsteemne täitja, ning muude finantsinstrumentide puhul, et iga täitmiskoht avalikustaks andmed tehingute täitmise kvaliteedi kohta igas kauplemis- ja täitmiskohas.
(97)
Investeerimisühingud esitavad klientidele täitmispoliitika kohta tihti üldsõnalist ja standardset teavet, mis ei võimalda klientidel aru saada, kuidas korraldust täidetakse, ega teha kindlaks, kas investeerimisühingud järgivad oma kohustust täita korraldusi klientidele kõige soodsamatel tingimustel. Investorite kaitse tugevdamiseks tuleks täpsustada põhimõtted seoses teabega, mis äriühingud annavad oma klientidele täitmispoliitika kohta, ning nõuda, et investeerimisühingud avalikustaksid igal aastal kõigi finantsinstrumentide liikide kohta viis peamist kohta, kus nad eelneval aastal klientide korraldusi täitsid, ning võtaksid arvesse kõnealust teavet ja täitmiskohtade avaldatud teavet täitmise kvaliteedi kohta oma parima täitmise poliitikas.
(98)
Ärisuhte loomisel kliendiga võib investeerimisühing paluda, et klient või potentsiaalne klient nõustuks samaaegselt täitmispoliitikaga ja võimalusega, et tema korraldusi võidakse täita väljaspool kauplemiskohti.
(99)
Isikuid, kes osutavad investeerimisteenuseid rohkem kui ühe investeerimisühingu nimel, ei tohiks lugeda seotud vahendajateks, vaid investeerimisühinguteks, kui nad jäävad käesolevas direktiivis ettenähtud määratluse piiridesse, välja arvatud teatavad isikud, kellele võib teha erandi.
(100)
Käesolev direktiiv ei tohiks piirata seotud vahendajate õigust tegeleda teiste direktiividega reguleeritud tegevusaladega ja seonduvate tegevustega käesoleva direktiiviga reguleerimata finantsteenuste osas või toodete osas, sealhulgas sama finantsgrupi osade nimel.
(101)
Väljaspool investeerimisühingu ruume toimuva tegevuse (lävemüük) tingimused ei peaks olema käesoleva direktiiviga reguleeritud.
(102)
Liikmesriikide pädevad asutused ei tohiks seotud vahendajaid registreerida või peaksid nende registreerimise kehtetuks tunnistama, kui reaalne tegevus näitab selgelt, et seotud vahendaja on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks eesmärgiga hoida kõrvale rangematest normidest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt kavatseb tegutseda või tegutseb.
(103)
Võrdseid vastaspooli tuleks käesoleva direktiivi tähenduses käsitleda klientidena tegutsevatena.
(104)
Finantskriis on näidanud, et kliendid, kes ei ole jaeinvestorid, ei pruugi oma investeeringutega seotud riske õigesti hinnata. Kinnitades küll vajadust nõuda äritegevuse eeskirjade täitmist kõige enam kaitset vajavate investorite huvides, tuleks siiski täpsemalt kindlaks määrata eri kliendikategooriate suhtes kohaldatavad nõuded. Selleks tuleks mõningaid teabe- ja aruandlusnõudeid laiendada nii, et need hõlmaksid ka suhteid võrdsete vastaspooltega. Eelkõige peaksid kõnealused nõuded olema seotud klientide finantsinstrumentide ja raha kaitsega ning keerukamaid finantsinstrumente ja tehinguid käsitlevate teabe- ja aruandlusnõuetega. Et paremini määratleda kohalike omavalitsuste ja kohalike omavalitsuste asutuste kuuluvust, tuleks need selgelt välja jätta võrdsete vastaspoolte ning kutselisteks investoriteks peetavate klientide loetelust, lubades kõnealustel klientidel siiski soovi korral paluda end kohelda kutseliste klientidena.
(105)
Seoses võrdsete vastaspoolte vahel tehtud tehingutega tuleks kohustust klientide määratud hinnaga korralduste avalikustamiseks kohaldada üksnes juhul, kui tehingu vastaspool saadab investeerimisühingule täitmiseks määratud hinnaga korralduse.
(106)
Isikuandmete töötlemisel seoses käesoleva direktiivi kohaldamisega peaksid liikmesriigid tagama isikuandmete kaitse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 95/46/EÜ (31) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/58/EÜ (32). Isikuandmete töötlemist Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt seoses käesoleva direktiivi kohaldamisega reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001 (33).
(107)
Kõigil investeerimisühingutel peaksid kogu liidus olema samad võimalused reguleeritud turgudega liitumiseks või neile juurdepääsuks. Sõltumata tehingute praegusest korraldusviisist liikmesriikides, on oluline kõrvaldada reguleeritud turgudele juurdepääsu tehnilised ja õiguslikud piirangud.
(108)
Piiriüleste tehingute lõpuleviimise soodustamiseks on asjakohane näha investeerimisühingutele ette juurdepääs kliiringu- ja arveldussüsteemidele kogu liidus olenemata sellest, kas tehingud on sõlmitud reguleeritud turgude kaudu asjaomastes liikmesriikides. Investeerimisühingud, mis soovivad osaleda vahetult teise liikmesriigi arveldussüsteemides, peaksid vastama liikmelisuse suhtes kehtestatud asjakohastele tegevus- ja ärinõuetele ning usaldatavusnõuetele finantsturgude sujuva ja nõuetekohase toimimise säilitamiseks.
(109)
Kolmandate riikide äriühingute suhtes, kes osutavad liidus teenuseid, kohaldatakse riigisisest korda ja nõudeid. Korrakohase tegevusloa saanud äriühingud ei saa kasutada teenuste osutamise vabadust ja asutamisvabadust muus liikmesriigis kui asukohaliikmesriik. Kui mis tahes liikmesriik leiab, et kolmanda riigi äriühingu poolt filiaali asutamisega on võimalik saavutada piisav kaitstuse tase tema jaeklientidele või jaeklientidele, kes on taotlenud kutselise kliendina kohtlemist, on asjakohane kehtestada minimaalne ühine regulatiivne raamistik liidu tasandil seoses kõnealustele filiaalidele kohaldatavate nõudmiste ja põhimõttega, et kolmandate riikide äriühinguid ei tohiks kohelda soodsamatel tingimustel kui liidu äriühinguid.
(110)
Käesoleva direktiivi sätteid rakendades peaksid liikmesriigid nõuetekohaselt arvesse võtma rahapesuvastase töökonna soovitusi seoses jurisdiktsioonidega, millel on strateegilisi puudujääke rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse osas ja mille suhtes kohaldatakse vastumeetmeid, või jurisdiktsioonidega, millel on strateegilisi puudujääke rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse osas ja mis ei ole saavutanud piisavalt edu nende puudujääkide kõrvaldamisel või ei ole võtnud kohustust järgida koostöös rahapesuvastase töökonnaga välja töötatud tegevusplaani nende puudujääkide kõrvaldamiseks.
(111)
Käesoleva direktiivi sätted, millega reguleeritakse kolmandate riikide äriühingute investeerimisteenuste osutamist või investeerimistegevust liidus, ei tohiks mõjutada liidus asutatud isikute võimalust kasutada omal algatusel kolmanda riigi äriühingu investeerimisteenuseid. Kui kolmanda riigi äriühing osutab teenuseid liidus asutatud isiku omal algatusel, ei peeta selliseid teenuseid liidu territooriumil osutatud teenusteks. Kui kolmanda riigi äriühing otsib liidus kliente või potentsiaalseid kliente või reklaamib liidus investeerimisteenuseid või -tegevusi koos kõrvalteenustega, ei peeta seda kliendi omal algatusel osutatud teenuseks.
(112)
Tegevusluba reguleeritud turu korraldamiseks peaks laienema kõigile tegevustele, mis on otseselt seotud korralduste väljapaneku, töötlemise, täitmise, kinnitamise ja nende kohta aru andmisega alates kõnealuste korralduste reguleeritud turule vastuvõtmisest kuni nende lõpuleviimiseks edastamiseni, ning finantsinstrumentide kauplemisele lubamisega seotud tegevustele. See peaks hõlmama ka tehinguid, mis sõlmitakse reguleeritud turu määratud turutegijate vahendusel, mis sooritatakse selle süsteemide alusel ja kooskõlas kõnealuseid süsteeme reguleerivate eeskirjadega. Mitte kõiki reguleeritud turu, mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi liikmete või osaliste sõlmitud tehinguid ei tuleks lugeda reguleeritud turu, mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi raames sõlmituks. Liikmete või osaliste sõlmitud kahepoolseid tehinguid, mis ei ole kooskõlas kõigi käesoleva direktiivi alusel reguleeritud turu, mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi jaoks kehtestatud kohustustega, tuleks kliendi korralduste süsteemse täitja määratluse alusel lugeda väljaspool reguleeritud turgu, mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi sõlmitud tehinguteks. Sellisel juhul peaks kehtima investeerimisühingute kohustus avaldada ühingu siduvaid hinnapakkumisi, kui on täidetud käesoleva direktiiviga ning määrusega (EL) nr 600/2014 kehtestatud tingimused.
(113)
Arvestades likviidsuse tähtsust turgude tõhusa ja korrektse toimimise tagamisel, peaksid investeerimisühingutel, mis tegelevad algoritmkauplemisega, et rakendada turutegemise strateegiat, olema kauplemiskohtadega sõlmitud kirjalikud lepingud, milles täpsustatakse nende kohustusi turule likviidsuse tagamisel.
(114)
Käesolev direktiiv ei peaks nõudma pädevatelt asutustelt turutegemise skeemis osalemiseks nõutava, reguleeritud turu ja investeerimisühingu vahelise kirjaliku lepingu sisu heakskiitmist ega läbivaatamist. Samas ei takistata neil selle tegemist, kui selline heakskiitmine või läbivaatamine põhineb üksnes reguleeritud turgude artikli 48 kohaste kohustuste järgimisel.
(115)
Kesksete turuandmete teenuste pakkumise suhtes, mis on äärmiselt olulised nii kasutajatele liidu finantsturgudel toimuvast kauplemisest soovitud ülevaate saamiseks kui ka pädevatele asutustele tehingute kohta täpse ja ülevaatliku teabe hankimiseks, tuleks vajaliku kvaliteedi tagamiseks kohaldada tegevusloa nõuet ja reguleerimist.
(116)
Tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajate juurutamine peaks parandama organiseeritud kauplemissüsteemide kohta avaldatava, kauplemise läbipaistvust käsitleva teabe kvaliteeti ning aitama tagada, et sellised andmed avaldatakse viisil, mis hõlbustab nende ühendamist kauplemiskohtade avaldatud andmetega.
(117)
Nüüd, kus on olemas turustruktuur, mis võimaldab mitme kauplemiskoha vahelist konkurentsi, on vaja, et võimalikult ruttu hakkaks toimima tõhus ja terviklik kauplemiskoondteave. Kauplemiskoondteabe kommertslahenduse kasutuselevõtt aktsiate ja aktsialaadsete finantsinstrumentide jaoks peaks aitama välja kujundada terviklikuma Euroopa turu ja võimaldama turuosalistele lihtsama juurdepääsu kättesaadavale kauplemise läbipaistvust käsitlevale koondteabele. Kavandatav lahendus põhineb tegevusloa andmisel neile teenusepakkujatele, kes lähtuvad oma töös eelnevalt kindlaks määratud ja kontrollitud parameetritest ning konkureerivad omavahel, et leida tehniliselt kõrgetasemelised ja uuenduslikud lahendused, mis teenindavad turgu parimal võimalikul viisil ning tagavad, et järjepidevad ja täpsed turuandmed on kättesaadavad. Nõudes kõigilt kauplemiskoondteabe pakkujatelt kõigi tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajate ja kauplemiskohtade andmete konsolideerimist, on kindel, et sellega kaasneb konkurents klientidele pakutavate teenuste kvaliteedis, mitte hõlmatud andmete ulatuses. Sellegipoolest on praegu asjakohane näha ette kauplemiskoondteabe rakendamine avaliku hankemenetluse alusel, kui kavandatav mehhanism ei too aktsiate ja aktsialaadsete finantsinstrumentide puhul kaasa tõhusa ja tervikliku kauplemiskoondteabe õigeaegset edastamist.
(118)
Kauplemiskoondteabe pakkumist omakapitaliinstrumentide puhul ei peeta nii raskeks kui mittekapitaliväärtpaberite puhul ning võimalikud pakkujad peaksid eelnevalt omandama kogemusi omakapitaliinstrumentidega. Nõuetekohase kauplemiskoondteabe pakkumise lihtsustamiseks omakapitaliväliste finantsinstrumentide puhul tuleks seetõttu asjaomase sätte ülevõtmiseks vastu võetud siseriiklike meetmete kohaldamise tähtaega pikendada. Sellegipoolest on praegu asjakohane näha ette kauplemiskoondteabe rakendamine avaliku hankemenetluse alusel, kui kavandatav mehhanism ei too omakapitaliväliste finantsinstrumentide puhul kaasa tõhusa ja tervikliku kauplemiskoondteabe õigeaegset edastamist.
(119)
Selle kindlaksmääramisel, millised kauplemiskohad ja tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajad on vaja mittekapitaliväärtpaberite puhul lisada kauplemiskoondteabe pakkuja levitatavasse kauplemisjärgsesse teabesse, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve tagama, et kõnealuste väärtpaberite osas saavutatakse tervikliku liidu turu loomise eesmärk ning et tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajaid ja kauplemiskohti koheldakse mittediskrimineerival viisil.
(120)
Omakapitalinõudeid käsitlevas liidu õiguses tuleks kehtestada miinimumkapitali nõuded, mida reguleeritud turud peaksid tegevusloa saamiseks täitma, ja seda tehes võtta arvesse kõnealuste turgudega seotud riske.
(121)
Reguleeritud turukorraldajad peaksid olema suutelised korraldama ka mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi kooskõlas käesoleva direktiivi asjakohaste sätetega.
(122)
Käesoleva direktiivi sätted, mis käsitlevad finantsinstrumentide kauplemisele lubamist reguleeritud turu kehtestatud eeskirjade alusel, ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/34/EÜ (34) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ (35) kohaldamist. Reguleeritud turule ei tohiks teha takistusi käesoleva direktiiviga kehtestatud nõuetest rangemate nõuete kohaldamiseks seoses selliste finantsinstrumentide emitentidega, mille kauplemisele lubamist ta kaalub.
(123)
Liikmesriigid peaksid saama määrata erinevaid pädevaid asutusi käesolevas direktiivis sätestatud ulatuslike kohustuste jõustamiseks. Tegemist peaks olema ametiasutustega, et tagada nende sõltumatus ettevõtjatest ja vältida huvide konflikte. Liikmesriigid peaksid kooskõlas siseriikliku õigusega tagama pädeva asutuse asjakohase rahastamise. Ametiasutuste määramine ei peaks välistama delegeerimist pädeva asutuse vastutusel.
(124)
Tagamaks, et pädevate asutuste vaheline teabevahetus peatamiste, lõpetamiste, häirete, nõuetele mittevastavate kauplemistingimuste ja turukuritarvitusele osutada võivate asjaolude üle toimub tõhusalt ja õigeaegselt, on vaja tõhusat riiklike pädevate asutuste vahelist sidepidamis- ja kooskõlastusprotsessi, mis kehtestatakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt väljatöötatava korra alusel.
(125)
G20 juhid jõudsid Pittsburghis 25. septembril 2009 kokkuleppele finants-, toorme- ja kaubaturgude reguleerimise, toimimise ja läbipaistvuse parandamises, et piirata kaupade hinna ülemäärast volatiilsust. Komisjoni 28. oktoobri 2009. aasta teatises „Toiduainete tarneahela parem toimimine Euroopas” ning 2. veebruari 2011. aasta teatises „Kaubaturgude ja toorainega seotud probleemide lahendamine” on kirjeldatud meetmeid, mida tuleb võtta direktiivi 2004/39/EÜ läbivaatamise käigus. 2011. aasta septembris avaldas Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsioon aruande tuletisinstrumentidega kauplemise korraldamise ja järelevalve põhimõtete kohta. Kõnealused põhimõtted kiideti heaks 4. novembril 2011 Cannes’is toimunud G20 tippkohtumisel, kus nõuti, et turukorraldajatel oleks formaalne positsiooni valitsemise õigus, sealhulgas õigus määrata vajaduse korral eelnevalt positsiooni piiranguid.
(126)
Pädevate asutuste volitusi tuleks täiendada sõnaselge õigusega hankida mis tahes isikult teavet kaupadega seotud tuletislepingute positsioonide suuruse ja eesmärgi kohta ning nõuda isikult tuletislepingute positsiooni vähendamist.
(127)
On vaja positsioonide suhtes kehtestatud piirangute ühtlustatud korda, et tagada parem koordineerimine ja suurem järjepidevus G20 kokkuleppe rakendamisel, eelkõige lepingute puhul, millega kaubeldakse kogu liidus. Seetõttu tuleks pädevatele asutustele anda sõnaselge volitus kehtestada Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt kindlaks määratud metoodikast lähtudes piirangud positsioonide suhtes, mida mis tahes isik võib kontserni tasandil igal ajal hoida konkreetse kaubaga seotud tuletislepingutes, et hoida ära turukuritarvitusi, sealhulgas seoses turuga, ning toetada nõuetekohaseid hinnakujundus- ja arveldustingimusi, sealhulgas hoida ära turgu moonutavate positsioonide kujunemist. Sellised piirangud peaksid edendama tuletisinstrumendi ja selle aluseks oleva kauba turu usaldusväärsust, ilma et see piiraks hinnaotsingut tuletisinstrumendi aluseks oleva kauba turul, ning neid ei tohiks kohaldada positsioonide suhtes, mis objektiivselt vähendavad riske, mis on otseselt seotud kaubaga seotud äritegevusega. Samuti tuleks selgitada kauba hetkelepingute ja kaupade tuletislepingute erinevust. Ühtlustatud korra saavutamiseks on ka asjakohane, et Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve kontrollib positsioonide suhtes kehtestatud piirangute rakendamist ning et pädevad asutused seavad sisse koostöökorra, sealhulgas omavahelise asjakohaste andmete vahetamise, ning võimaldavad piirangute kontrollimist ja täitmise tagamist.
(128)
Kõik kaubatuletisinstrumentidega kauplemist võimaldavad kauplemiskohad peaksid kehtestama asjakohase positsioonide haldamise kontrollisüsteemi koos volitusega teostada vähemalt järelevalvet ja omada juurdepääsu kaupadega seotud tuletislepingute positsioone puudutavale teabele, nõuda selliste positsioonide vähendamist või likvideerimist ning nõuda likviidsuse tagamist turule, leevendamaks suure või valitseva seisundi mõjusid. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peaks avaldama loetelu, mis sisaldab kõigi kehtivate positsioonipiirangute ja positsioonide haldamise kontrollisüsteemide kokkuvõtet, ning seda loetelu ajakohastama. Kõnealuseid piiranguid ja meetmeid tuleks kohaldada järjekindlalt ning arvestades vastava turu eriomadusi. Tuleks määratleda selgelt, kuidas selliseid piiranguid ja meetmeid kohaldatakse, ning samuti piirangute või muude kohustustega seotud asjaomased kvantitatiivsed piirväärtused.
(129)
Kauplemiskohad peaksid avaldama eri isikutekategooriate poolt hoitavate positsioonide nädalakokkuvõtte nende platvormil kaubeldavate eri kaubatuletislepingute, lubatud heitkoguse väärtpaberite ning nende tuletisinstrumentide kohta. Vähemalt kord päevas tuleb pädevale asutusele esitada ülevaatlik ja üksikasjalik kokkuvõte kõigi isikute positsioonide kohta. Käesoleva direktiivi kohase aruandluse korra kehtestamisel tuleks asjakohasel juhul võtta arvesse määruse (EL) nr 1227/2011 artikli 8 alusel juba kehtestatud aruandlusnõudeid.
(130)
Kuigi positsioonipiirangute arvutamise metoodika ei tohiks takistada uute kaubatuletisinstrumentide väljatöötamist, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve arvutusmetoodikat kindlaks määrates tagama, et uute kaubatuletisinstrumentide väljatöötamist ei saaks kasutada positsioonide suhtes kehtestatud piirangute korrast kõrvalehoidmiseks.
(131)
Positsioonipiirangud tuleks kehtestada iga üksiku kaubatuletisinstrumentide lepingu kohta eraldi. Et vältida positsioonipiirangute korrast kõrvalehoidmist uute kaubatuletisinstrumentide lepingute väljatöötamise abil, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve tagama, et kasutatava arvutusmetoodikaga välditaks mis tahes kõrvalehoidmist, võttes arvesse avatud positsioonide kogumahtu muude finantsinstrumentide puhul, mille aluseks on sama kaup.
(132)
On soovitav lihtsustada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) juurdepääsu kapitalile ning toetada väikeste ja keskmise suurusega emitentide vajadustele spetsialiseerunud turgude edasist arengut. Selliseid turge, mida tavapäraselt korraldatakse käesoleva direktiivi kohaselt mitmepoolse kauplemissüsteemina, teatakse üldiselt VKEde kasvuturgudena, kasvuturgudena või noorte turgudena. Mitmepoolsete kauplemissüsteemide alla uue alaliigi, VKEde kasvuturu loomine ja kõnealuste turgude registreerimine peaks parandama nende nähtavust ja staatust ning aitama kaasa liidus ühiste reguleerivate standardite väljatöötamisele kõnealuste turgude jaoks. Tähelepanu tuleks keskendada sellele, kuidas kõnealuse turu kasutamist tulevaste õigusaktidega toetada ja edendada, et muuta see investoritele atraktiivseks, tagada halduskoormuse vähenemine ning pakkuda VKEdele täiendavaid stiimuleid minna kapitaliturgudele VKEde kasvuturgude kaudu.
(133)
Kõnealuse uue turukategooria suhtes kohaldatavad nõuded peaksid võimaldama piisavalt paindlikkust, et saaks arvesse võtta praegu Euroopas edukalt toimivaid turumudeleid. Nõuded peavad tagama ka investorite kõrgetasemelise kaitse, mis on oluline selleks, et suurendada investorite usaldust kõnealuste turgude emitentide vastu, ning samas vähendama tarbetut halduskoormust kõnealuste turgude emitentidele. Tehakse ettepanek, et delegeeritud õigusaktides või tehnilistes standardites kirjeldatakse üksikasjalikumalt VKEde kasvuturgude nõudeid, näiteks seoses sellisele turule kauplemisele lubamise kriteeriumidega.
(134)
Arvestades, kui oluline on vältida edukalt toimivate turgude kahjustamist, peaks väikestele ja keskmise suurusega emitentidele suunatud turgude korraldajatele jätma võimaluse korraldada turgu käesoleva direktiivi nõuete kohaselt, taotlemata turu registreerimist VKEde kasvuturuna. VKEst emitent ei peaks olema kohustatud taotlema luba oma finantsinstrumentidega VKEde kasvuturul kauplemiseks.
(135)
Selleks et kõnealusest uuest turukategooriast oleks kasu VKEdele, peaks vähemalt 50 % emitentidest, kelle finantsinstrumentidega kaubeldakse VKEde kasvuturul, olema VKEd. Seda tuleks hinnata igal aastal. Kõnealust 50 % kriteeriumit tuleks rakendada paindlikult. Ajutine kõrvalekalle nimetatud kriteeriumist ei tohiks tähendada, et kauplemiskoht tuleb viivitamata registrist kustutada või et tuleb keelduda selle registreerimisest VKEde kasvuturuna, kui sellel on mõistlikke väljavaateid täita 50 % kriteeriumit järgneval aastal. Selle hindamisel, kas emitent on VKE, tuleks aluseks võtta eelnenud kolme kalendriaasta turukapitalisatsioon. See peaks tagama kõnealustele emitentidele sujuva ülemineku spetsialiseerunud turgudelt põhiturgudele.
(136)
Ühe liikmesriigi kontaktpunkti poolt teise liikmesriigi kontaktpunkti kaudu vastuvõetud konfidentsiaalset teavet ei tohiks käsitleda üksnes siseriiklikuna.
(137)
On vaja lähendada pädevate asutuste volitusi, et rajada teed täitmise tagamise samaväärsele tasemele lõimunud finantsturul. Ühine volituste miinimumkogum koos piisavate ressurssidega peaks tagama järelevalve tulemuslikkuse. Seetõttu tuleks käesolevas direktiivis näha ette minimaalselt vajalikud järelevalve- ja uurimisvolitused, mis tuleks anda liikmesriikide pädevatele asutustele vastavalt siseriiklikule õigusele. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada, kui siseriiklikud õigus seda nõuab, ka pädevate õigusasutuste puhul. Pädevad asutused peaksid oma käesoleva direktiivi kohaseid volitusi kasutades tegutsema objektiivselt ja erapooletult ning olema otsuste tegemisel sõltumatud.
(138)
Kuigi käesolevas direktiivis täpsustatakse volituste miinimumkogum, mis pädevatel asutustel peaks olema, tuleb kõnealuseid volitusi kasutada siseriikliku õiguse terviklikus süsteemis, mis tagab põhiõiguste, sealhulgas õigus eraelule, kaitse. Kõnealuste volituste kasutamiseks, mis võivad minna tõsiselt vastuollu õigusega era- ja pereelu, kodu ja teabevahetuse kaitsele, peaksid liikmesriigid igasuguse kuritarvitamise vastu kehtestama piisavad ja tõhusad kaitsemeetmed, näiteks asjakohase eelneva loa taotlemise asjaomase liikmesriigi õigusasutuselt. Liikmesriigid peaksid võimaldama pädevatel asutustel sellist sekkumisvolitust kasutada määral, mis on vajalik tõsiste juhtumite nõuetekohaseks uurimiseks, kui puuduvad muud samaväärsed vahendid, millega saavutada sama tulemus.
(139)
Ükski pädeva asutuse või Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt oma ülesannete täitmise käigus võetud meede ei tohiks otseselt ega kaudselt diskrimineerida mõnda liikmesriiki või liikmesriikide rühma kohana, kus osutada investeerimisteenuseid ja tegeleda investeerimistegevusega mis tahes vääringus.
(140)
Pidades silmas mitmepoolsete kauplemissüsteemide märkimisväärset mõju ja turuosa, tuleks tagada, et mitmepoolse kauplemissüsteemi pädeva asutuse ja selle riigi pädeva asutuse vahel, kus mitmepoolne kauplemissüsteem pakub teenuseid, on asjakohane kehtestada piisav koostöökord. Sarnast arengut ette nähes tuleks seda laiendada ka organiseeritud kauplemissüsteemidele.
(141)
Tagamaks et investeerimisühingud, mitmepoolse või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldamiseks luba omavad turukorraldajad, reguleeritud turud, turu tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajad, kauplemiskoondteabe pakkujad või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkujad, nende tegevust kontrollivad asutused ning investeerimisühingute ja reguleeritud turgude juhtorganite liikmed vastavad käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 nõuetele ning et neile saab osaks sarnane kohtlemine kogu liidus, peaksid liikmesriigid kehtestatama karistused ja muud meetmed, mis on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriikide kehtestatud halduskaristused ja muud meetmed peaksid vastama teatavatele olulistele nõuetele, mis kehtivad adressaatidele, karistuse või meetme kohaldamisel arvessevõetavatele kriteeriumidele, karistuste ja meetmete avaldamisele ning kesksele volitusele mõista karistusi ja määrata haldustrahvide suurust.
(142)
Eriti peaks pädevatel asutustel olema õigus kehtestada trahve, mis on piisavalt suured, et tasakaalustada loodetavat kasu, ning mis oleksid heidutavad isegi suurtele organisatsioonidele ja nende juhtidele.
(143)
Samuti on vajalik, et pädevatel asutustel oleks kooskõlas siseriikliku õiguse ja hartaga võimalik siseneda füüsiliste ja juriidiliste isikute ruumidesse. Juurdepääs ruumidele on vajalik, kui on mõistlik alus kahtlustada, et seal leidub uurimise esemega seotud dokumente ja muid andmeid, mis võivad olla käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumise tõendamisel asjakohased. Lisaks on juurdepääs ruumidele vajalik siis, kui isik, kellele on juba esitatud teabenõue, on jätnud selle täielikult või osaliselt täitmata, või kui on mõistlik alus arvata, et nõude esitamisel seda ei täideta või teabenõudega seotud dokumendid või teave kõrvaldatakse, neid võltsitakse või need hävitatakse. Kui liikmesriigi õiguse kohaselt tuleb asjaomase liikmesriigi õigusasutuselt saada eelnev luba, tuleks ruumidele juurdepääsu õigust kasutada pärast sellise loa saamist.
(144)
Tehinguid täitvate ja tehingute täitmist dokumenteerivate investeerimisühingute valduses olevad telefonikõnede ja andmeliiklusandmete salvestised ning telekommunikatsioonioperaatorite valduses olevad telefonikõnede ja andmeliiklusandmete salvestised on ülitähtsad ja vahel ainsad tõendid turukuritarvituse avastamiseks ja tõendamiseks ning käesolevas direktiivis või määruses (EL) nr 600/2014 sätestatud investorite kaitse ja teiste nõuete täitmise kontrollimiseks. Seepärast peaks pädevatel asutustel olema võimalik nõuda investeerimisühingute või krediidiasutuste valduses olevaid telefonikõnede, elektrooniliste sõnumite ja andmeliiklusandmete salvestisi. Juurdepääs telefonikõnedele ja muudele andmetele on vajalik turukuritarvituste või käesolevas direktiivis või määruses (EL) nr 600/2014 sätestatud nõuete rikkumise avastamiseks ja selle eest karistamiseks.
Selleks et tagada liidus võrdsed tingimused seoses juurdepääsuga sideoperaatorite valduses olevatele telefonikõnede andmetele ja andmeliiklusandmetele või investeerimisühingute valduses olevatele telefonikõnede andmetele ja andmeliiklusandmetele, peaks pädevatel asutustel kooskõlas siseriikliku õigusega olema võimalik nõuda sideoperaatorite valduses olevaid telefonikõnede andmeid ja andmeliiklusandmeid ja investeerimisühingute valduses olevaid telefonikõnede andmeid ja andmeliiklusandmeid juhtudel, kui on mõistlik alus kahtlustada, et kontrolli või uurimise objektiga seotud andmed võivad olla olulised selleks, et tõendada määrusega (EL) nr 596/2014 keelatud tegevusi, või käesolevas direktiivis või määruses (EL) nr 600/2014 sätestatud nõuete rikkumist, niivõrd kui see on lubatud siseriiklikus õiguses. Juurdepääs sideoperaatorite valduses olevatele telefonikõnede ja andmeliikluse andmetele ei peaks hõlmama telefoni teel peetud häälkõnede sisu.
(145)
Karistuste ühetaoliseks kohaldamiseks kogu liidus peaksid liikmesriigid tagama, et halduskaristuste ja -meetmete liiki ning haldustrahvide suurust kindlaks määrates võtavad pädevad asutused arvesse kõiki asjassepuutuvaid asjaolusid.
(146)
Et tagada, et pädevate asutuste tehtud otsustel on avalikkusele hoiatav mõju, tuleks need üldjuhul avaldada. Otsuste avaldamine on ühtlasi pädevatele asutustele oluline vahend teavitamaks turuosalisi sellest, millist käitumist peetakse käesoleva direktiivi rikkumiseks, ning edendamaks turuosaliste seas laiemalt õiget käitumist. Kui selline avaldamine põhjustaks asjaomastele isikutele ebaproportsionaalset kahju, ohustaks finantsturgude stabiilsust või käimasolevat uurimist, peaks pädev asutus avaldama karistused ja muud meetmed siseriiklikku õigust järgides anonüümselt või avaldamise edasi lükkama.
Pädevatel asutustel peaks olema õigus karistusi mitte avaldada, kui anonüümset või edasilükatud avaldamist peetakse finantsturgude stabiilsuse ohutuse tagamiseks ebapiisavaks. Pädevatelt asutustelt ei tuleks nõuda selliste meetmete avaldamist, mida peetakse vähetähtsaks ja mille avaldamine oleks ebaproportsionaalne. On kohane sätestada mehhanism Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve teavitamiseks avaldamata karistustest, nii et pädevad asutused saaksid neid oma kontrollitegevuses arvesse võtta. Käesoleva direktiiviga ei nõuta käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumise eest mõistetud kriminaalkaristuste avaldamist, kuid see ei tohiks seda ka takistada.
(147)
Et avastada võimalikud õigusrikkumised, peaksid pädevatel asutustel olema vajalikud uurimisvolitused ning nad peaksid kehtestama tõhusad ja usaldusväärsed mehhanismid, et toetada võimalikest või tegelikest õigusrikkumistest teatamist, sealhulgas kaitstes töötajaid, kes teavitavad omaenda krediidiasutuses või investeerimisühingus toime pandud õigusrikkumistest. Kõnealused mehhanismid ei tohiks mõjutada arvatavale õigusrikkujale pakutavaid piisavaid kaitsemeetmeid. Tuleks kehtestada kord, mis tagab piisava kaitse arvatavale õigusrikkujale, eelkõige tema isikuandmete kaitse, ja menetlused, mis tagavad arvatava õigusrikkuja õiguse kaitsele ja ärakuulamisele enne teda käsitleva otsuse vastuvõtmist ja õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus seoses teda käsitleva otsusega.
(148)
Käesolev direktiiv peaks osutama karistustele ja muudele meetmetele, et hõlmata kõik meetmed, mida kohaldatakse õigusrikkumise järel ning mille eesmärk on ennetada tulevasi õigusrikkumisi, olenemata sellest, kas need siseriikliku õiguse kohaselt liigituvad karistuseks või muuks meetmeks.
(149)
Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide kriminaalkaristusi käsitleva õiguse normide kohaldamist.
(150)
Kuigi miski ei takista liikmesriikidel kehtestada eeskirju sama rikkumise suhtes kohaldatavate haldus- ja kriminaalkaristuste kohta, ei tuleks liikmesriikidelt nõuda eeskirjade kehtestamist selliste käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumiste suhtes kohaldatavate halduskaristuste kohta, mille suhtes on kohaldatav siseriiklik kriminaalõigus. Liikmesriikidel ei ole siseriikliku õiguse kohaselt kohustust mõista sama õigusrikkumise eest nii haldus- kui ka kriminaalkaristust, kuid neil peaks olema võimalik seda teha, kui siseriiklik õigus seda lubab. Kriminaalkaristuste kohaldamine halduskaristuste asemel käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumiste puhul ei peaks aga vähendama ega muul viisil mõjutama pädevate asutuste võimet teha koostööd teiste liikmesriikide pädevate asutustega, omada juurdepääsu teabele ja vahetada nendega õigeaegselt teavet käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 kohaldamise eesmärgil, sealhulgas pärast asjaomasest rikkumisest pädevatele õigusasutustele teatamist kriminaalmenetluse algatamiseks.
(151)
Klientide kaitset silmas pidades ja ilma et see piiraks klientide õigust kohtuasja algatamiseks, on asjakohane, et liikmesriigid tagavad, et vaidluste kohtuväliseks lahendamiseks asutatakse riiklikud või eraõiguslikud asutused, mis teevad koostööd piiriüleste vaidluste lahendamisel, võttes arvesse komisjoni soovitust 98/257/EÜ (36) ning komisjoni soovitust 2001/310/EÜ (37). Kaebuste lahendamist ja õiguskaitsemenetlust reguleerivate sätete rakendamisel tuleks liikmesriike julgustada kasutama olemasolevaid piiriülese koostöö mehhanisme, eelkõige finantsteenustega seotud kaebuste võrgustikku (FIN-Net).
(152)
Teabevahetus või -edastus pädevate asutuste, muude asutuste, organite või isikute vahel peaks toimuma kooskõlas isikuandmete kolmandatele riikidele üleandmise eeskirjadega vastavalt direktiivile 95/46/EÜ. Isikuandmete vahetus Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve ja kolmandate riikide vahel või Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt andmete edastamine kolmandatele riikidele peaks toimuma kooskõlas määruses (EÜ) nr 45/2001 sätestatud isikuandmete edastamise eeskirjadega.
(153)
On vaja tugevdada siseriiklike pädevate asutuste vahelist teabevahetust reguleerivaid sätteid ja tugevdada nende vastastikust abi osutamise ja koostöökohustust. Kasvava piiriülese tegevuse tõttu peaks pädevad asutused varustama üksteist nende ülesannete täitmiseks asjakohase teabega, et tagada käesoleva direktiivi tõhus jõustamine, sealhulgas olukordades, kus rikkumised või oletatavad rikkumised võivad puudutada kahe või enama liikmesriigi ametiasutusi. Teabevahetuses on vajalik range ametisaladuse nõue, et tagada kõnealuse teabe sujuv üleandmine ja eriõiguste kaitse.
(154)
Kui vastuvõtvas liikmesriigis sisse seatud kauplemiskoha korraldus on omandanud kõnealuse vastuvõtva liikmesriigi väärtpaberiturgude toimimise ja sealse investorite kaitse seisukohast olulise tähtsuse, peaks kehtestatav proportsionaalne koostöökord olema päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi pädevate asutuste vahelistest võimalikest koostööviisidest kõige asjakohasem ning proportsionaalselt vastama piiriülese järelevalvealase koostöö vajadustele, mis tulenevad eelkõige väärtpaberiturgudele ja investorite kaitsele avalduva mõju laadist ja ulatusest vastuvõtvas liikmesriigis, nagu ühekordne või perioodiline teabevahetus, konsulteerimine ja abi.
(155)
Käesoleva direktiivi eesmärkide täitmiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte üksikasjade kohta, mis on seotud eranditega, mõistete selgitamisega, investeerimisühingu kavandatava omandamise hindamise kriteeriumidega, investeerimisühingute, tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajate ja kauplemiskoondteabe pakkujate organisatsiooniliste nõuetega, huvide konfliktide lahendamisega, äritegevuse eeskirjade järgimisega investeerimisteenuste osutamisel; korralduste täitmisega kliendile kõige soodsamatel tingimustel; klientide korralduste käitlemisega; võrdsete vastaspooltega tehtud tehingutega; asjaoludega, mille esinemisel peavad mitmepoolseid kauplemissüsteeme või organiseeritud kauplemissüsteeme korraldavad investeerimisühingud või turukorraldajad ning reguleeritud turu korraldajad täitma teavitamisnõuet; asjaoludega, mille puhul on tegemist investorite huvide ning turu nõuetekohase toimimise märkimisväärse kahjustamisega, et tuvastada mitmepoolses kauplemissüsteemis, organiseeritud kauplemissüsteemis või reguleeritud turul finantsinstrumentidega kauplemise peatamise või nende kõrvaldamise vajadus; VKEde kasvuturgudega; piirmääradega, millest alates kohaldatakse kohustust esitada positsioonide kohta aruandeid; ning kriteeriumidega, mille puhul võib kauplemiskoha tegevust vastuvõtvas liikmesriigis käsitada väärtpaberituru toimimise ja investorite kaitse seisukohast olulist tähtsust omavana. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(156)
Finantsteenuste tehnilised standardid peaksid tagama järjepideva ühtlustamise ning investorite, sealhulgas investeerimishoiustesse investeerivate investorite, ja tarbijate piisava kaitse kogu liidus. Poliitilisi valikuid mittekätkevate reguleerivate ja rakenduslike tehniliste standardite eelnõude väljatöötamise ülesanne oleks tõhus ja asjakohane usaldada Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele kui suurt erialast asjatundlikkust evivale organile, kes esitaks need eelnõud komisjonile. Tagamaks pideva investorite ja tarbijate kaitse kõigis finantsteenuste sektorites, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve täitma oma ülesanded võimalikult ulatuslikult tihedas koostöös Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 (38) asutatud Euroopa järelevalveasutusega (Euroopa Pangandusjärelevalve) („Euroopa Pangandusjärelevalve”) ning Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvega.
(157)
Komisjon peaks vastu võtma Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt välja töötatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud seoses eranditega, mis seonduvad põhitegevusala kõrvaltegevusena käsitatavate tegevustega; teabe esitamisega ja teatavate nõuetega investeerimisühingutele tegevuslubade andmise või sellest keeldumise menetluste kontekstis; olulise osaluse omandamisega; algoritmkauplemisega; kohustusega täita korraldusi kliendile kõige soodsamatel tingimustel; reguleeritud turul, mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis finantsinstrumentidega kauplemise peatamise või lõpetamisega; investeerimisteenuste osutamise ja investeerimistegevuse vabadusega; filiaalide asutamisega; süsteemide vastupidavuse, kauplemispiirangute ja elektroonilise kauplemisega; hinnasammudega; äritegevuses kasutatavate kellade sünkroniseerimisega; finantsinstrumentide kauplemisele lubamisega; seoses positsioonipiirangutega ja positsioonide haldamise kontrollisüsteemidega kaubatuletisinstrumentide puhul; aruandlusteenuste pakkujatele tegevuslubade andmise ja sellest keeldumise menetlustega, tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajate, kauplemiskoondteabe pakkujate ja tunnustatud aruandlussüsteemi pakkujate organisatsiooniliste nõuetega ning pädevate asutuste vahelise koostööga. Komisjon peaks kõnealused regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud võtma vastu ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaste delegeeritud õigusaktidega ning kooskõlas määruse (EL) nr 1093/2010 artiklitega 10-14.
(158)
Samuti tuleks komisjonile anda õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 291 kohaste rakendusaktidega vastu rakenduslikke tehnilisi standardeid kooskõlas määruse (EL) nr 1095/2010 artikliga 15. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele tuleks teha ülesandeks töötada komisjonile esitamiseks välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud seoses investeerimisühingutele tegevuslubade andmise või sellest keeldumisega menetlustega, olulise osaluse omandamisega, tehingute lõpuleviimise protsessiga mitmepoolses kauplemissüsteemis ja organiseeritud kauplemissüsteemis, finantsinstrumentidega kauplemise peatamise või lõpetamisega, investeerimisteenuste osutamise ja investeerimistegevuse vabadusega, filiaalide asutamisega, positsioonidest teatamisega positsiooni omavate isikute kategooriate lõikes, tegevusloa andmise ja sellest keeldumise menetlustega, otsuste avaldamist käsitleva teabe esitamise menetluste ja vormidega, koostöökohustusega, pädevate asutuste vahelise koostööga, teabevahetusega ja konsulteerimisega enne investeerimisühingule tegevusloa andmist.
(159)
Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse organiseeritud kauplemissüsteemide toimimist, VKEde kasvuturgude kauplemiskorra toimimist, automaatse ja välkkauplemise suhtes kohaldatavate nõuete mõju, kogemusi teatavate toodete või tavade keelamise mehhanismiga ning kaubatuletisinstrumentide turgudega seotud meetmete mõju.
(160)
Komisjon peaks hiljemalt 1. jaanuariks 2018 koostama aruande, milles hinnatakse määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud kliiringukohustuse ja tagatisvaranõuete kohaldamiseks ette nähtud üleminekuperioodi lõppemise võimalikku mõju energiahindadele ja energiaturu toimimisele. Komisjon peaks vajaduse korral esitama seadusandliku ettepaneku, millega kehtestatakse või muudetakse asjaomast õigust, sealhulgas spetsiifilisi valdkondlikke õigusakte nagu määrus (EL) nr 1227/2011.
(161)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL (39) alusel võivad liikmesriigid anda alternatiivsete investeerimisfondide (AIFid) valitsejatele loa osutada peale AIFide valitsemise ka teatavaid investeerimisteenuseid, sealhulgas väärtpaberiportfelli valitsemist, investeerimisnõustamist ning ühisinvesteerimisettevõtjate osakute või aktsiate hoidmist ja haldamist ning loa võtta vastu ja edastada finantsinstrumentidega seotud korraldusi. Kuna nende teenuste osutamist reguleerivad nõuded on kogu liidus ühtlustatud, ei vaja AIFide valitsejad, kes on saanud nende teenuste osutamiseks tegevusloa oma päritoluliikmesriigi pädevatelt asutustelt, vastuvõtvas liikmesriigis täiendavat tegevusluba või muud samasuguse mõjuga meedet.
(162)
Kehtiva õigusraamistiku kohaselt peavad AIFi valitsejad, kellele on antud tegevusluba osutada kõnealuseid investeerimisteenuseid ja kes kavatsevad neid osutada muus kui oma päritoluliikmesriigis, järgima täiendavaid riiklikke nõudeid, sealhulgas eraldi juriidilise isiku asutamine. Selleks et kõrvaldada takistused piiriüleste ühtlustatud investeerimisteenuste osutamiselt ning tagada võrdsed tingimused üksustele, kes osutavad samu investeerimisteenuseid samade juriidiliste nõuete alusel, peaks AIFi valitsejal, kellele on antud tegevusluba kõnealuste teenuste osutamiseks, olema võimalik osutada neid ka piiriüleselt oma päritoluliikmesriigi pädevate asutuse poolt väljastatud tegevusloa alusel, kohaldades asjakohaseid teavitamisnõudeid.
(163)
Seepärast tuleks direktiivi 2011/61/EL vastavalt muuta.
(164)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärk, nimelt luua ühtne finantsturg, kus kaitstakse tõhusalt investoreid ja tagatakse turu üldine tõhusus ja usaldusväärsus, nõuab seoses liidus tegevusloa saanud investeerimisühingutega ühiste regulatiivsete nõuete kehtestamist, mis käsitlevad reguleeritud turgude ja muude kauplemissüsteemide toimimist, et vältida liidu finantssüsteemi kui terviku toimimise õõnestamist ühe turu läbipaistmatuse ja häirete tõttu, ning seda ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda käesoleva direktiivi ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(165)
Arvestades, et käesoleva direktiivi ja määrusega (EL) nr 600/2014 laiendatakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele antud ülesandeid, peaksid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon tagama piisavate inim- ja finantsressursside kättesaadavaks tegemise.
(166)
Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige õigust isikuandmete kaitsele, ettevõtlusvabadust, õigust tarbijakaitsele, õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele ja sama rikkumise eest teistkordse kohtumõistmise ja karistamise keelamist, ning seda rakendatakse kooskõlas kõnealuste õiguste ja põhimõtetega.
(167)
Euroopa andmekaitseinspektoriga on konsulteeritud kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 28 lõikega 2 ja ta esitas oma arvamuse 10. veebruaril 2012 (40).
(168)
Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga (41) selgitavate dokumentide kohta kohustuvad liikmesriigid lisama põhjendatud juhtudel ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi komponentide ja ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et selliste dokumentide edastamine on põhjendatud.
(169)
Kohustus võtta käesolev direktiiv siseriiklikku õigusesse üle piirdub sätetega, mida on võrreldes varasemate direktiividega oluliselt muudetud. Muutmata sätete ülevõtmise kohustus tuleneb varasematest direktiividest.
(170)
Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud III lisa B osas osutatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
I JAOTIS
KOHALDAMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Kohaldamisala
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse investeerimisühingute, turukorraldajate, andmeedastusteenuste osutajate ja kolmandate riikide selliste äriühingute suhtes, mis osutavad investeerimisteenuseid või tegelevad investeerimistegevusega liidus filiaali asutamisega.
2. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse nõuded seoses järgmisega:
a)
investeerimisühingute tegevusload ja -tingimused;
b)
investeerimisteenused, mida osutavad või investeerimistegevus, millega tegelevad kolmandate riikide äriühingud filiaali rajamise kaudu;
c)
reguleeritud turgude tegevusload ja tegevus;
d)
andmeedastusteenuste osutajate tegevusload ja tegevus ning
e)
pädevate asutuste teostatav järelevalve, koostöö ja õigusnormide täitmise tagamine.
3. Krediidiasutuste suhtes, kes on saanud tegevusloa direktiivi 2013/36/EL alusel ning kes osutavad ühte või mitut investeerimisteenust ja/või tegelevad investeerimistegevusega, kohaldatakse järgmisi sätteid:
a)
artikli 2 lõige 2, artikli 9 lõige 3 ning artiklid 14 ja 16-20;
b)
II jaotise II peatükk, välja arvatud artikli 29 lõike 2 teine lõik;
c)
II jaotise III peatükk, välja arvatud artikli 34 lõiked 2 ja 3 ning artikli 35 lõiked 2-6 ja 9;
d)
artiklid 67-75 ning artiklid 80, 85 ja 86.
4. Järgnevaid sätteid kohaldatakse ka investeerimisühingutele ja krediidiasutustele, kes on saanud tegevusloa direktiivi 2013/36/EL alusel, kes tegelevad investeerimishoiustega seonduva müügitegevuse või klientide nõustamisega:
a)
artikli 9 lõige 3, artikkel 14 ning artikli 16 lõiked 2, 3 ja 6;
b)
artiklid 23-26, artikkel 28, artikkel 29, välja arvatud selle lõike 2 teine lõik, artikkel 30, ning
c)
artiklid 67-75.
5. Reguleeritud turgude ja mitmepoolsete kauplemissüsteemide liikmete ja osaliste suhtes, kellel ei pea käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 punktide a, e, i ja j kohaselt olema tegevusluba, kohaldatakse ka artikli 17 lõikeid 1-6.
6. Isikute suhtes, kellele kehtib artikli 2 alusel erand, kohaldatakse ka artikleid 57 ja 58.
7. Iga mitmepoolne finantsinstrumentide süsteem peab toimima vastavalt II jaotisele (mitmepoolsete või organiseeritud kauplemissüsteemide puhul) või III jaotisele (reguleeritud turgude puhul).
Iga investeerimisühing, kes kaupleb organiseeritult, järjepidevalt, süsteemselt ja arvestatavas mahus oma arvel, täites kliendi korraldusi väljaspool reguleeritud turgu, mitmepoolset kauplemissüsteemi ja organiseeritud kauplemissüsteemi, tegutseb vastavalt määruse (EL) nr 600/2014 III jaotisele.
Ilma et see mõjutaks määruse (EL) nr 600/2014 artiklite 23 ja 28 kohaldamist, peaksid kõik esimeses ja teises lõigus osutatud finantsinstrumentide tehingud, mida ei sõlmita mitmepoolses süsteemis või kliendi korralduste süsteemse täitja kaudu, olema kooskõlas määruse (EL) nr 600/2014 III jaotise asjaomaste sätetega.
Artikkel 2
Erandid
1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata:
a)
kindlustusandjate ega ettevõtjate suhtes, kes tegelevad direktiivis 2009/138/EÜ osutatud edasikindlustuse või retrosessiooniga kõnealuses direktiivis osutatud tegevusalade raames;
b)
isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenuseid üksnes oma emaettevõtjale, oma tütarettevõtjatele või oma emaettevõtja teistele tütarettevõtjatele;
c)
isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenust juhuti muu kutsetegevuse hulgas, kui seda tegevust reguleerivad õigus- või haldusnormid ja selle kutseala eetikakoodeks ei välista kõnealuse teenuse osutamist;
d)
isikute suhtes, kes kauplevad oma arvel muude finantsinstrumentidega kui kaubatuletisinstrumendid, lubatud heitkoguse väärtpaberid või nende tuletisinstrumendid, ja kes ei osuta muid investeerimisteenuseid ja/või ei tegele investeerimistegevusega seoses muude finantsinstrumentidega kui kaubatuletisinstrumendid, lubatud heitkoguse väärtpaberid või nende tuletisinstrumendid, välja arvatud kui need isikud:
i)
on turutegijad;
ii)
on reguleeritud turu või mitmepoolse kauplemissüsteemi liikmed või osalised või neil on otsene elektrooniline juurdepääs kauplemiskohale;
iii)
kasutavad algoritmipõhist välkkauplemistehnikat või
iv)
kauplevad kliendi korraldusi täites oma arvel.
Isikud, kelle suhtes kehtib punktides a, i või j sätestatud erand, ei pea erandi kohaldamiseks täitma käesoleva punkti tingimusi;
e)
korraldajate suhtes, kellele kehtivad direktiivi 2003/87/EÜ nõuded ning kes kauplevad lubatud heitkoguse väärtpaberitega, kuid ei täida klientide korraldusi ega osuta muid investeerimisteenuseid ega tegele muu investeerimistegevusega peale oma arvel kauplemise (tingimusel, et nad ei kasuta algoritmipõhist välkkauplemistehnikat);
f)
isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenuseid, mis seisnevad üksnes töövõtjaosalusega süsteemide haldamises;
g)
isikute suhtes, kes osutavad investeerimisteenuseid, mis seisnevad üksnes töövõtjaosalusega süsteemide haldamises ja investeerimisteenuste osutamises üksnes oma emaettevõtjale, oma tütarettevõtjatele või oma emaettevõtja teistele tütarettevõtjatele;
h)
Euroopa Keskpankade Süsteemi liikmete suhtes ja teiste liidus samaväärseid ülesandeid täitvate riigisiseste ametiasutuste suhtes, samuti muude ametiasutuste suhtes, mille ülesanne on valitsemissektori võla haldamine või mis on kaasatud valitsemissektori võla haldamisse liidus, ning selliste rahvusvaheliste finantseerimisasutuste suhtes, mille on asutanud kaks või enam liikmesriiki ning mille eesmärk on koondada vahendeid ja anda rahalist abi oma liikmetele, keda on tabanud või keda ähvardavad tõsised rahastamisprobleemid;
i)
ühisinvesteerimisettevõtjate ja pensionifondide suhtes, olenemata sellest, kas nende tegevust koordineeritakse liidu tasandil või mitte, ning selliste ettevõtjate depositooriumide ja valitsejate suhtes;
j)
isikute suhtes:
i)
kes kauplevad oma arvel, sealhulgas turutegijad, kaubatuletisinstrumentide, lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega, välja arvatud isikud, kes kauplevad klientide korraldusi täites oma arvel, või
ii)
kes osutavad oma põhitegevusala klientidele või põhitegevusalaga seotud tarnijatele investeerimisteenuseid kaubatuletisinstrumentidega või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega, kuid ei kauple oma arvel,
tingimusel et:
-
igal nimetatud juhul eraldi ja ka kokkuvõtlikult on tegemist isiku põhitegevusala kõrvaltegevusega kontserni tasandil, nii et isiku põhitegevusalaks ei ole investeerimisteenuste osutamine käesoleva direktiivi tähenduses, pangandustegevus direktiivi 2013/36/EL tähenduses ega tegutsemine turutegijana seoses kaubatuletisinstrumentidega;
-
kõnealused isikud ei kasuta algoritmipõhist välkkauplemistehnikat; ja
-
kõnealused isikud teavitavad käesoleva erandi kasutamisest igal aastal asjakohast pädevat asutust ning annavad taotluse korral pädevale asutusele aru selle kohta, millele tuginedes nad peavad punktides i ja ii osutatud tegevust põhitegevusala kõrvaltegevuseks;
k)
isikute suhtes, kes pakuvad investeerimisnõustamist muu kutsetegevuse käigus, mida käesoleva direktiiviga ei hõlmata, tingimusel et kõnealust nõustamist ei tasustata eraldi;
l)
ühingute suhtes, mille asutajad on Taani ja Soome pensionifondid ja mille ainus eesmärk on kõnealuste ühingute liikmeks olevate pensionifondide vara valitsemine;
m)
maaklerite (agenti di cambio) suhtes, kelle ülesandeid ja tegevust reguleeritakse 24. veebruari 1998. aasta Itaalia õigusakti (decreto legislativo) nr 58 artikliga 201;
n)
direktiivi 2009/72/EÜ artikli 2 punktis 4 määratletud põhivõrguettevõtjate või direktiivi 2009/73/EÜ artikli 2 punktis 4 määratletud ülekandesüsteemi haldurite suhtes, kui nad täidavad oma ülesandeid vastavalt nimetatud direktiividele, määrusele (EÜ) nr 714/2009, määrusele (EÜ) nr 715/2009 või nende määruste alusel vastu võetud võrgueeskirjadele või suunistele, samuti isikute suhtes, kes osutavad nende nimel teenuseid kõnealuste seadusandlike aktide või nende kohaselt vastu võetud võrgueeskirjade või -suuniste kohaste ülesannete täitmiseks, ning elektrienergia reguleerimise mehhanismi, torustiku või süsteemi käitajate või haldajate suhtes, kelle ülesanne on tasakaalustada energia tarnimist ja tarbimist.
Kõnealust erandit kohaldatakse käesolevas punktis sätestatud tegevusaladel tegutsevate isikute suhtes üksnes siis, kui nad kõnealustel tegevusaladel tegutsemiseks tegelevad investeerimistegevusega või pakuvad investeerimisteenuseid, mis on seotud kaubatuletisinstrumentidega. Seda erandit ei kohaldata järelturu toimimisele, sealhulgas rahaliste ülekandeõigustega kauplemiseks kasutatava järelturu platvormi suhtes;
o)
nimelt väärtpaberite keskdepositooriumeid reguleeriva õigusega hõlmatud väärtpaberite keskdepositooriumide suhtes ulatuses, mil nad on reguleeritud nimetatud liidu õigusega.
2. Käesoleva direktiiviga antud õigused ei laiene teenuste osutamisele osapoolena tehingutes, mida teostavad valitsemissektori võlaga tegelevad ametiasutused või Euroopa Keskpankade Süsteemi liikmed, kes täidavad ELi toimimise lepingus ning protokollis nr 4 Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohta ette nähtud ülesandeid või samaväärseid funktsioone siseriiklike õigusnormide alusel.
3. Komisjon võtab kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, et täpsustada seoses lõike 1 punkti c kohaldamisega, missugusel juhul on tegevus juhutine.
4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada seoses lõike 1 punkti j kohaldamisega, milliste kriteeriumide alusel käsitatakse tegevust kontserni tasandil põhitegevusala kõrvaltegevusena.
Kõnealuste kriteeriumide puhul võetakse arvesse vähemalt järgmisi elemente:
a)
kõrvaltegevus peab moodustama kontserni tasandi tegevusest ainult väikese osa;
b)
kauplemistegevuse maht võrreldes üldise kauplemistegevusega turul vastavas varaklassis.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võib ette näha, et selle kindlaksmääramisel, kui väikese osa kontserni tasandi tegevusest moodustab kõrvaltegevus, võetakse arvesse kõrvaltegevuse jaoks kasutatava kapitali ja põhitegevusalaga tegelemiseks kasutatava kapitali suhet. Igal juhul ei ole see tegur üksi piisav tõendamaks, et tegemist on kontserni põhitegevusala kõrvaltegevusega.
Käesolevas lõikes osutatud tegevust käsitletakse kontserni tasandil.
Teises ja kolmandas lõigus osutatud elemendid ei hõlma:
a)
määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 3 osutatud konsolideerimisgrupi sisetehinguid, mille eesmärk on likviidsuse ja/või riski juhtimine kontsernis;
b)
tuletisinstrumentidega tehtud tehinguid, mis vähendavad objektiivselt mõõdetaval viisil äritegevusega või äritegevuse rahastamisega otseselt seotud riske;
c)
kaubatuletisinstrumentide ja lubatud heitkoguse väärtpaberitega sooritatud tehinguid, mille eesmärk on täita kauplemiskohas likviidsuse tagamise nõudeid, kui sellised nõuded on kehtestatud reguleerivate asutuste poolt vastavalt liidu õigusele või liikmesriikide õigus- ja haldusnormidele või kauplemiskohtade poolt.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
Artikkel 3
Valikulised erandid
1. Liikmesriigid võivad otsustada mitte kohaldada käesolevat direktiivi isikute suhtes, kelle jaoks nad on päritoluliikmesriigiks, tingimusel et kõnealustele isikutele on antud siseriikliku õiguse kohaselt tegevusluba ja nende tegevus on reguleeritud ning need isikud:
a)
ei tohi hoida klientide raha või väärtpabereid, mistõttu ei saa neil kunagi tekkida oma klientide ees võlgu;
b)
ei tohi osutada muud investeerimisteenust peale vabalt võõrandatavate väärtpaberitega ja ühisinvesteerimisettevõtjate osakutega seotud korralduste vastuvõtmise ja edastamise ja/või selliste finantsinstrumentidega seotud investeerimisnõustamise; ning
c)
võivad kõnealuse teenuse osutamise käigus edastada korraldusi üksnes:
i)
investeerimisühingutele, kellele on käesoleva direktiivi kohaselt antud tegevusluba;
ii)
krediidiasutustele, kellele on direktiivi 2013/36/EL kohaselt antud tegevusluba;
iii)
selliste investeerimisühingute või krediidiasutuste filiaalidele, kellele on antud tegevusluba kolmandas riigis ning kes järgivad nendele kehtivaid usaldatavusnõudeid, mida pädevad asutused peavad vähemalt sama rangeteks kui käesolevas direktiivis, määruses (EL) nr 575/2013 või direktiivis 2013/36/EL sätestatud nõuded;
iv)
ühisinvesteerimisettevõtjatele, kellele on antud liikmesriigi õiguse alusel luba oma osakuid avalikult müüa, ja selliste ettevõtjate valitsejatele;
v)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/30/EL (42) artikli 17 lõikes 7 sätestatud põhikapitaliga investeerimisühingutele, kelle väärtpaberid on liikmesriigi reguleeritud turul noteeritud ja millega seal kaubeldakse; või
d)
osutavad investeerimisteenuseid üksnes seoses kauba, lubatud heitkoguse väärtpaberite ja/või nende tuletisinstrumentidega ning üksnes oma klientide äririskide maandamise eesmärgil, kusjuures nende klientideks on ainult direktiivi 2009/72/EÜ artikli 2 punktis 35 määratletud kohalikud elektriettevõtjad ja/või direktiivi 2009/73/EÜ artikli 2 punktis 1 määratletud maagaasiettevõtjad, kellele kuulub ühiselt 100 % nende isikute kapitalist või häältearvust, kes teostavad ühist kontrolli ning kelle suhtes kehtib käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti j alusel erand, kui nad tegelevad nimetatud investeerimisteenuste osutamisega ise; või
e)
osutavad investeerimisteenuseid üksnes seoses lubatud heitkoguse väärtpaberite ja/või nende tuletisinstrumentidega ning üksnes oma klientide äririskide maandamise eesmärgil, kusjuures nende klientideks on eranditult direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 punktis f määratletud käitajad, kellele kuulub ühiselt 100 % nende isikute kapitalist või häältearvust, kes teostavad ühist kontrolli ning kelle suhtes kehtib käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti j alusel erand, kui nad tegelevad nimetatud investeerimisteenuste osutamisega ise.
2. Liikmesriikides kohaldatakse lõikes 1 osutatud isikute suhtes nõudeid, mis on vähemalt analoogsed järgmiste käesoleva direktiivi kohaste nõuetega:
a)
tegevuslubade ja pideva järelevalvega seotud tingimused ja menetlused, mis on kehtestatud artikli 5 lõigetega 1 ja 3, artiklitega 7-10, 21, 22 ja 23 ning vastavate delegeeritud õigusaktidega, mille komisjon on vastu võtnud kooskõlas artikliga 89;
b)
äritegevusega seotud kohustused, mis on kehtestatud artikli 24 lõigetega 1, 3, 4, 5, 7 ja 10, artikli 25 lõigetega 2, 5 ja 6 ning juhul, kui siseriiklik kord võimaldab neil isikutel määrata seotud vahendajaid, siis ka artikliga 29, ning vastavate rakendusmeetmetega;
c)
organisatsioonilised nõuded, mis on sätestatud artikli 16 lõike 3 esimese, kuuenda ja seitsmenda lõiguga, artikli 16 lõigetega 6 ja 7 ning vastavate delegeeritud õigusaktidega, mille komisjon on vastu võtnud kooskõlas artikliga 89.
Liikmesriigid nõuavad, et käesoleva artikli lõike 1 alusel käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jäetud isikud oleksid hõlmatud direktiivi 97/9/EÜ kohaselt tunnustatud investeeringute tagamise skeemiga. Liikmesriigid võivad lubada investeerimisühingute hõlmamata jätmist sellise skeemiga, kui asjaomasel investeerimisühingul on olemas kutsekindlustus ning tagatud on tema klientide samaväärne kaitse, võttes arvesse käesoleva artikli lõike 1 alusel erandi saanud isikute suurust, riskiprofiili ja õiguslikku laadi.
Erandina käesoleva lõike teisest lõigust võivad liikmesriigid, kus sellised õigus- või haldusnormid kehtivad juba enne 2. juulit 2014, nõuda kuni 3. juulini 2019, et kui käesoleva artikli lõike 1 alusel käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jäetud isikud pakuvad korralduste vastuvõtmise ja edastamise teenuseid ja/või investeerimisnõustamist seoses ühisinvesteerimisettevõtjate osakutega ning tegutsevad direktiivis 2009/65/EÜ esitatud määratlusele vastava fondivalitseja vahendajana, vastutavad kõnealused isikud kliendile kõnealuste teenustega seoses tekitatud kahju puhul solidaarselt koos fondivalitsejaga.
3. Lõike 1 kohaselt käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jäetud isikutele ei laiene investeerimisteenuste osutamise ja/või investeerimistegevuse vabadus ega filiaalide asutamise õigus, mis on ette nähtud vastavalt artiklites 34 ja 35.
4. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet käesoleva artikliga ette nähtud valikulise erandi kasutamisest ning tagavad, et kõikide lõike 1 alusel välja antud tegevuslubade puhul märgitakse, et tegevusluba on antud kooskõlas käesoleva artikliga.
5. Liikmesriigid teavitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet neist siseriikliku õiguse sätetest, mis on analoogsed käesoleva direktiivi lõike 2 kohaste nõuetega.
Artikkel 4
Mõisted
1. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „investeerimisühing”- juriidiline isik, kelle püsiv kutsetegevus või ärivaldkond on ühe või mitme investeerimisteenuse osutamine kolmandatele isikutele ja/või ühe või mitme investeerimistegevusega tegelemine kutsetegevusena.
Liikmesriigid võivad hõlmata investeerimisühingu mõistega ka ettevõtjaid, kes ei ole juriidilised isikud, tingimusel et:
a)
nende õiguslik seisund tagab kolmandate isikute huvide kaitse, mis on samaväärne juriidiliste isikute pakutava kaitsega, ning
b)
nende suhtes kohaldatakse samaväärset usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, mis vastab nende õiguslikule vormile.
Ilma et see piiraks muude käesoleva direktiiviga, määrusega (EL) nr 600/2014, ja direktiiviga 2013/36/EL kehtestatud nõuete kohaldamist, võib füüsilist isikut, kes osutab teenuseid, mis hõlmavad kolmandate isikute raha või vabalt võõrandatavate väärtpaberite hoidmist, käsitada investeerimisühinguna käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 tähenduses siiski ainult juhul, kui ta vastab järgmistele tingimustele:
a)
kolmandate isikute omandiõigused finantsinstrumentidele ja rahale peavad olema kaitstud, eriti ettevõtja või selle omanike maksejõuetuse korral ning vara käsutamise piiramise, tasaarvestuse või muu meetme rakendamise korral ettevõtja või selle omanike võlausaldajate poolt;
b)
ettevõtja suhtes peavad kehtima eeskirjad, mis on ette nähtud ettevõtja ja selle omanike maksevõimelisuse jälgimiseks;
c)
ettevõtja majandusaasta aruanded peavad kuuluma auditeerimisele ühe või mitme isiku poolt, kellel on siseriikliku õiguse kohaselt õigus raamatupidamisaruandeid auditeerida;
d)
juhul kui ettevõtjal on ainult üks omanik, peab see isik olema õiguslikult ette näinud investorite kaitse juhuks, kui ettevõtja lõpetab tegevuse seoses omaniku surma, töövõimetuks muutumise või muu sarnase sündmusega;
2) „investeerimisteenused ja -tegevus”- I lisa A jaos loetletud teenused ja tegevus, mis on seotud I lisa C jaos loetletud finantsinstrumentidega;
Komisjon võtab kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, millega täpsustatakse:
a)
I lisa C jao punktis 6 osutatud tuletislepingud, mis on oma olemuselt energia hulgimüügitooted, mille puhul tuleb arveldada natuuras, ning I lisa C jao punkti 6 kohased energiaalased tuletislepingud;
b)
I lisa C jao punktis 7 osutatud tuletislepingud, millel on teiste tuletisinstrumentide omadused,
c)
I lisa C jao punktis 10 osutatud tuletislepingud, millel on teiste tuletisinstrumentide omadused, võttes muu hulgas arvesse, kas nendega kaubeldakse reguleeritud turul, mitmepoolses kauplemissüsteemis või organiseeritud kauplemissüsteemis;
3) „kõrvalteenused”- I lisa B jaos loetletud teenused;
4) „investeerimisnõustamine”- isiklike soovituste andmine kliendile tema taotluse korral või investeerimisühingu algatusel seoses ühe või mitme finantsinstrumendiga seotud tehinguga;
5) „korralduste täitmine kliendi nimel”- tegutsemine lepingute sõlmimiseks, et omandada või võõrandada kliendi nimel üht või mitut finantsinstrumenti; see hõlmab selliste lepingute sõlmimist, millega investeerimisühingu või krediidiasutuse emiteeritud finantsinstrumendid võõrandatakse nende emiteerimise hetkel;
6) „kauplemine oma arvel”- kauplemine oma kapitali arvel, kusjuures tulemuseks on tehingute tegemine ühe või mitme finantsinstrumendiga;
7) „turutegija”- isik, kes on alaliselt finantsturgudel tegev ja valmis finantsinstrumendiga oma arvel kauplema oma ostu- ja müügipakkumuses määratud hinnaga;
8) „väärtpaberiportfelli valitsemine”- kliendipõhine väärtpaberiportfellide valitsemine oma äranägemisel klientide antud volituste alusel, kui tegemist on üht või mitut finantsinstrumenti sisaldavate portfellidega;
9) „klient”- füüsiline või juriidiline isik, kellele investeerimisühing osutab investeerimis- või kõrvalteenuseid;
10) „kutseline klient”- klient, kes vastab II lisas sätestatud tingimustele;
11) „jaeklient”- klient, kes ei ole kutseline klient;
12) „VKEde kasvuturg”- mitmepoolne kauplemissüsteem, mis on registreeritud VKEde kasvuturuna kooskõlas artikliga 33;
13) „väike või keskmise suurusega ettevõtja”- käesoleva direktiivi tähenduses ettevõtja, kelle keskmine turukapitalisatsioon on viimasel kolmel kalendriaastal olnud aastalõpunoteeringute kohaselt alla 200 000 000 euro;
14) „määratud hinnaga korraldus”- korraldus omandada või võõrandada finantsinstrumenti selle kindlaksmääratud piirhinnaga või sellest parema hinnaga ja kindlaksmääratud mahus;
15) „finantsinstrument”- I lisa C jaos täpsustatud finantsinstrumendid;
16) „C jao punkti 6 kohased energiaalased tuletislepingud”- söe või naftaga seotud optsioonid, futuurid, vahetuslepingud ja muud I lisa C jao punktis 6 nimetatud tuletislepingud, millega kaubeldakse organiseeritud kauplemissüsteemis ja mille puhul tuleb arveldada natuuras;
17) „rahaturuinstrument”- finantsinstrumentide liigid, millega kaubeldakse tavaliselt rahaturul (riigivõlakirjad, hoiusesertifikaadid ja kommertsväärtpaberid), välja arvatud maksevahendid;
18) „turukorraldaja”- isik või isikud, kes juhib ja/või korraldab reguleeritud turu majandustegevust; turukorraldajaks võib olla reguleeritud turg ise;
19) „mitmepoolne süsteem”- süsteem või rakendus, mis võimaldab viia süsteemis kokku mitme kolmanda isiku omandamis- ja võõrandamishuvid seoses finantsinstrumentidega;
20) „kliendi korralduste süsteemne täitja”- investeerimisühing, mis tegeleb organiseeritult, sageli, süsteemselt ja ulatuslikult oma arvel kliendi korralduste täitmisega väljaspool reguleeritud turgu või mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi, ilma et ta korraldaks mitmepoolset süsteemi.
Sagedust ja süsteemsust hinnatakse selle põhjal, kui palju börsiväliseid tehinguid on investeerimisühing finantsinstrumendiga oma arvel klientide korraldusi täites teinud. Ulatuslikkust hinnatakse investeerimisühingu börsivälise kauplemise mahu põhjal, võrreldes seda investeerimisühingu kogukauplemismahuga teatava finantsinstrumendi osas, või investeerimisühingu börsivälise kauplemise mahu põhjal, võrreldes seda kogukauplemismahuga liidus teatud finantsinstrumendi osas. Kliendi korralduste süsteemse täitja määratlust kohaldatakse üksnes juhul, kui ületatakse nii sageduse ja süsteemsuse piirmäära kui ka ulatuslikkust näitavat piirmäära, mis on eelnevalt kindlaks määratud, või kui investeerimisühing otsustab osaleda kliendi korralduste süsteemse täitja korra alusel;
21) „reguleeritud turg”- turukorraldaja poolt korraldatav ja/või juhitav mitmepoolne süsteem, milles viiakse kokku mitmed kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuvid seoses süsteemis olevate finantsinstrumentidega või hõlbustatakse nende kokkuviimist vastavalt ühetaolistele eeskirjadele, mille tulemuseks on lepingu sõlmimine seoses finantsinstrumentidega, mis on süsteemi eeskirjade ja/või süsteemide kohaselt kauplemisele lubatud, ning millel on tegevusluba ja mis toimib regulaarselt ja kooskõlas käesoleva direktiivi III jaotisega;
22) „mitmepoolne kauplemissüsteem”- investeerimisühingu või turukorraldaja poolt korraldatav mitmepoolne süsteem, milles viiakse kokku mitmed kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuvid seoses süsteemis olevate finantsinstrumentidega vastavalt ühetaolistele eeskirjadele, mille tulemuseks on lepingu sõlmimine kooskõlas käesoleva direktiivi II jaotisega;
23) „organiseeritud kauplemissüsteem”- mitmepoolne süsteem, mis ei ole reguleeritud turg ega mitmepoolne kauplemissüsteem ning mis võimaldab erinevate kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuvisid seoses võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, lubatud heitkoguse väärtpaberite või tuletisinstrumentidega viia süsteemis kokku selliselt, et kõnealuse kokkuviimise tulemuseks on lepingu sõlmimine kooskõlas käesoleva direktiivi II jaotisega;
24) „kauplemiskoht”- reguleeritud turg, mitmepoolne kauplemissüsteem või organiseeritud kauplemissüsteem;
25) „likviidne turg”- finantsinstrumendi või finantsinstrumentide liigi turg, kus on pidevalt ostjaid ja müüjaid, kes on valmis tegema tehinguid, ning mida hinnatakse järgmiste kriteeriumide põhjal ja võttes arvesse konkreetse finantsinstrumendi turu struktuuri või finantsinstrumentide konkreetse liigi turu struktuuri:
a)
tehingute keskmine sagedus ja maht erinevate turutingimuste juures, võttes arvesse finantsinstrumentide liiki kuuluvate toodete laadi ja olelusringi;
b)
turuosaliste arv ja liik, sealhulgas turuosaliste ja kaubeldud instrumentide suhtarv konkreetse toote puhul;
c)
keskmised hinnavahed, kui need on kättesaadavad;
26) „pädev asutus”- asutus, mille iga liikmesriik on määranud vastavalt artiklile 67, kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti;
27) „krediidiasutus”- krediidiasutus, nagu on määratletud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 1;
28) „eurofondi valitseja”- fondivalitseja, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ (43) artikli 2 lõike 1 punktis b;
29) „seotud vahendaja”- füüsiline või juriidiline isik, kes edendab üksnes ühe esindatava investeerimisühingu täielikul ja tingimusteta vastutusel investeerimis- ja/või kõrvalteenuseid klientidele või võimalikele klientidele, saab kliendilt ja edastab investeerimisteenustega või finantsinstrumentidega seotud juhiseid või korraldusi, vahendab finantsinstrumente või nõustab kliente või võimalikke kliente kõnealuste finantsinstrumentide või teenuste osas;
30) „filiaal”- äritegevuse koht, mis on investeerimisühingu osa, kuid mitte peakontor ega iseseisev juriidiline isik, kusjuures see osutab investeerimisteenuseid ja/või tegeleb investeerimistegevusega ning võib osutada ka kõrvalteenuseid, mille jaoks investeerimisühingul on tegevusluba; kõiki äritegevuse kohti, mis teises liikmesriigis asuva peakontoriga investeerimisühing on ühes liikmesriigis asutanud, käsitatakse ühe filiaalina;
31) „oluline osalus”- otsene või kaudne osalus investeerimisühingu kapitalis, mis on vähemalt 10 % investeerimisühingu kapitalist või häältearvust, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/109/EÜ (44) artiklites 9 ja 10, võttes arvesse nimetatud direktiivi artikli 12 lõigetes 4 ja 5 sätestatud osaluste summeerimise tingimusi, või osalus, mis võimaldab olulise mõju investeerimisühingu juhtorganite üle;
32) „emaettevõtja”- emaettevõtja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL (45) artikli 2 punkti 9 ja artikli 22 tähenduses;
33) „tütarettevõtja”- tütarettevõtja direktiivi 2013/34/EL artikli 2 punkti 10 ja artikli 22 tähenduses, sealhulgas põhiemaettevõtja tütarettevõtja tütarettevõtjad;
34) „kontsern”- kontsern, nagu on määratletud direktiivi 2013/34/EL artikli 2 punktis 11;
35) „märkimisväärne seos”- olukord, kus kaks või rohkem füüsilist või juriidilist isikut on seotud:
a)
osaluse kaudu, mis tähendab otseselt või kontrollsuhte kaudu vähemalt 20 % omamist ettevõtja häältearvust või kapitalist;
b)
kontrollsuhte kaudu, mis tähendab ema- ja tütarettevõtja suhet kõikidel direktiivi 2013/34/EL artikli 22 lõigetes 1 ja 2 osutatud juhtudel või samasugust suhet füüsilise või juriidilise isiku ja ettevõtja vahel, kusjuures kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid käsitatakse samuti kõnealuste ettevõtjate eesotsas oleva emaettevõtja tütarettevõtjana;
c)
asjaolu kaudu, et nad on kontrollisuhte kaudu ühe ja sama isikuga alaliselt seotud;
36) „juhtorgan”- investeerimisühingu, turukorraldaja või aruandlusteenuste pakkuja organ või organid, mille liikmed on nimetatud ametisse kooskõlas siseriikliku õigusega ja millel on õigus määrata kindlaks üksuse strateegia, eesmärgid ja üldine tegevussuund, kusjuures see kontrollib ja jälgib juhtimisotsuste tegemist ning sellesse kuuluvad üksuse äritegevust tegelikult suunavad isikud.
Kui käesolevas direktiivis osutatakse juhtorganile ning juhtorgani juhtimis- ja järelevalvefunktsioonid on määratud siseriikliku õiguse kohaselt eri organitele või ühe organi eri liikmetele, määrab liikmesriik vastutavad organid või juhtorgani vastutavad liikmed kindlaks kooskõlas oma siseriikliku õigusega, välja arvatud juhtudel, kui käesolevas direktiivis on sätestatud teisiti;
37) „kõrgem juhtkond”- füüsilised isikud, kellel on investeerimisühingus või turukorraldaja või aruandlusteenuste pakkuja juures täidesaatev funktsioon ning kes vastutavad üksuse igapäevase juhtimise eest, sealhulgas selliste strateegiliste otsuste elluviimise eest, mis on seotud teenuste osutamise ja toodete tarnimisega klientidele investeerimisühingu ja selle personali poolt, ning kes annavad selle kohta juhtorganile aru;
38) „kliendikorralduste sobitamistehing”- tehing, kus korraldaja paikneb tehingus ostja ja müüja vahel selliselt, et teda ei ohusta kogu tehingu tegemise aja jooksul tururisk, kusjuures mõlema poole tehing tehakse samal ajal ning tehing tehakse hinnaga, mille puhul korraldaja ei saa muud kasumit ega kahjumit peale eelnevalt avaldatud vahendustasu, teenustasu või muu tasu;
39) „algoritmkauplemine”- kauplemine finantsinstrumentidega, nii et arvuti algoritm määrab vähese inimsekkumisega või ilma inimsekkumiseta automaatselt kindlaks korralduste konkreetsed parameetrid, näiteks selle, kas käivitada korraldus või mitte, samuti ajastuse, korralduse hinna või mahu või selle, kuidas hallata korraldust pärast selle esitamist; see ei hõlma süsteeme, mida kasutatakse üksnes korralduste edastamiseks ühte või mitmesse kauplemiskohta, korralduste töötlemiseks ilma seejuures kauplemisparameetreid määramata ega ka korralduste kinnitamiseks või täidetud tehingute kauplemisjärgseks töötlemiseks;
40) „algoritmipõhine välkkauplemistehnika”- algoritmipõhine kauplemistehnika, mida iseloomustab:
a)
sellise taristu olemasolu, mille eesmärk on minimeerida võrgu ja muud latentsusaega ning mis hõlmab vähemalt üht sellistest algoritmipõhiste korralduste esitamise lahendustest nagu ühispaiknemine, lähestikku paiknemine või otsene kiire elektrooniline juurdepääs;
b)
sellise süsteemi olemasolu, mis algatab, annab, edastab või täidab eri kauplemistehingute või korralduste puhul korraldusi ilma inimsekkumiseta, ning
c)
suur päevane sõnumite hulk, kusjuures nende sõnumite hulka kuuluvad korraldused, hinnapakkumised ja tühistamised;
41) „otsene elektrooniline juurdepääs”- selline kord, mille puhul lubab kauplemiskoha liige, osaline või klient teisel isikul kasutada oma kauplemiskoodi, nii et see isik saab elektrooniliselt edastada finantsinstrumendiga seotud korraldusi otse kauplemiskohta; see hõlmab nii korda, kus teine isik kasutab korralduste edastamiseks liikme, osalise või kliendi taristu või liikme, osalise või kliendi muud ühendussüsteemi (otsene turulepääs), kui ka korda, kus kõnealune isik sellist taristut ei kasuta (spondeeritud turulepääs);
42) „ristmüük”- investeerimisteenuse pakkumine paketi osana koos mõne muu teenuse või tootega või sama lepingu või paketi tingimusena;
43) „investeerimishoius”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/49/EL (46) artikli 2 lõike 1 punktis c määratletud hoius, mis on tähtaja lõppemisel täielikult väljamakstav vastavalt tingimustele, mille kohaselt makstakse intressi või lisaintressi (või on selle maksmine ohus) vastavalt kindlale valemile, võttes arvesse järgmisi tegureid:
a)
indeks või indeksite kombinatsioon, välja arvatud muutuva intressimääraga hoiuste puhul, mille tootlus on otseselt seotud selliste intressimääraindeksitega nagu Euribor või Libor;
b)
finantsinstrument või finantsinstrumentide kombinatsioon;
c)
kaup või kaupade kogum või muu materiaalne või immateriaalne mitteasendatav vara või
d)
valuutakurss või valuutakursside kombinatsioon;
44) „vabalt võõrandatavad väärtpaber”- sellist liiki väärtpaber, mis on kapitaliturul kaubeldav, välja arvatud maksevahend, näiteks:
a)
äriühingute aktsiad, osad ja muud väärtpaberid, mis on samaväärsed äriühingute, seltsingute või muude üksuste aktsiate või osadega, ning aktsiate hoidmistunnistused;
b)
võlakirjad või muus vormis väärtpaberistatud võlad, sealhulgas selliste väärtpaberite hoidmistunnistused;
c)
muud väärtpaberid, mis annavad õiguse omandada või võõrandada selliseid vabalt võõrandatavaid väärtpabereid või millest tuleneb rahaline arveldus, mille kindlaksmääramise aluseks on vabalt võõrandatavad väärtpaberid, valuutad, intressimäärad või tootlused, kaubad või muud indeksid või näitajad;
45) „hoidmistunnistus”- väärtpaber, mis on kapitaliturul kaubeldav ja mis tõendab välismaise emitendi väärtpaberite omandiõigust, mida on võimalik võtta reguleeritud turule kauplemisele ja millega on võimalik seal kaubelda välismaise emitendi väärtpaberitest sõltumatult;
46) „börsil kaubeldav fond”- fond, mille vähemalt üks osakute või aktsiate liik on kaubeldav kogu päeva jooksul vähemalt ühes kauplemiskohas ja vähemalt ühe turutegijaga, kes astub samme tagamaks, et fondi osakute või aktsiate hind kauplemiskohas ei erineks märkimisväärselt nende puhasväärtusest ja, kui see on kohaldatav, siis nende indikatiivsest puhasväärtusest;
47) „sertifikaat”- sertifikaat, nagu on määratletud määruse (EL) nr 600/2014 artikli 2 lõike 1 punktis 27;
48) „struktureeritud finantstoode”- struktureeritud finantstoode, nagu on määratletud määruse (EL) nr 600/2014 artikli 2 lõike 1 punktis 28;
49) „tuletisinstrument”- tuletisinstrument, nagu on määratletud määruse (EL) nr 600/2014 artikli 2 lõike 1 punktis 29;
50) „kaubatuletisinstrument”- kaubatuletisinstrument, nagu on määratletud määruse (EL) nr 600/2014 artikli 2 lõike 1 punktis 30;
51) „keskne vastaspool”- keskne vastaspool, mis on määratletud määruse (EL) nr 648/2012 artikli 2 punktis 1;
52) „tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja”- isik, kellel on käesoleva direktiivi kohaselt õigus osutada investeerimisühingute nimel kauplemisteabearuannete avaldamise teenust vastavalt määruse (EL) nr 600/2014 artiklitele 20 ja 21;
53) „kauplemiskoondteabe pakkuja”- isik, kellel on käesoleva direktiivi kohane tegevusluba, et osutada teenust, mis seisneb reguleeritud turgudelt, mitmepoolsetelt kauplemissüsteemidelt, organiseeritud kauplemissüsteemidelt ja tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajatelt määruse (EL) nr 600/2014 artiklites 6, 7, 10, 12, 13, 20 ja 21 loetletud finantsinstrumentidega seonduvate kauplemisteabearuannete kokkukogumises ning nende koondamises pidevaks elektrooniliseks, reaalajas jälgitavaks andmevooks, mis pakub teavet iga finantsinstrumendi hinna ja käibe kohta;
54) „tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja”- isik, kellel on käesoleva direktiivi kohaselt õigus osutada investeerimisühingute nimel pädevatele asutustele või Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele tehingute üksikasjadest teatamise teenust;
55) „päritoluliikmesriik”-
a)
investeerimisühingute puhul:
i)
kui investeerimisühing on füüsiline isik, siis liikmesriik, kus asub tema peakontor;
ii)
kui investeerimisühing on juriidiline isik, siis liikmesriik, kus on tema registrijärgne asukoht;
iii)
kui investeerimisühingul ei ole siseriikliku õiguse kohaselt registrijärgset asukohta, siis liikmesriik, kus asub tema peakontor;
b)
reguleeritud turu puhul liikmesriik, kus on reguleeritud turu registrijärgne asukoht, või kui tal siseriikliku õiguse kohaselt ei ole registrijärgset asukohta, siis liikmesriik, kus asub reguleeritud turu peakontor;
c)
tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja puhul:
i)
kui tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja on füüsiline isik, siis liikmesriik, kus asub tema peakontor;
ii)
kui tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja on juriidiline isik, siis liikmesriik, kus on tema registrijärgne asukoht;
iii)
kui tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajal, kauplemiskoondteabe pakkujal või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkujal ei ole siseriikliku õiguse kohaselt registrijärgset asukohta, siis liikmesriik, kus asub tema peakontor;
56) „vastuvõttev liikmesriik”- päritoluliikmesriigist erinev liikmesriik, kus investeerimisühingul on filiaal või kus ta osutab investeerimisteenuseid ja/või tegeleb investeerimisega, või liikmesriik, kus reguleeritud turg võimaldab asjakohast korda, et soodustada kaugliikmete või samas liikmesriigis asutatud osalejate juurdepääsu selle süsteemis kauplemisele;
57) „kolmanda riigi äriühing”- äriühing, mis oleks krediidiasutus, mis osutab investeerimisteenuseid või tegeleb investeerimistegevusega, või investeerimisühing, kui tema peakontor või registrijärgne asukoht asuks liidus;
58) „energia hulgimüügitooted”- lepingud ja tuletisinstrumendid, nagu on määratletud määruse (EL) nr 1227/2011 artikli 2 punktis 4;
59) „põllumajandustoorme tuletisinstrument”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (47) artiklis 1, I lisa I-XX osas ja XXIV osa 1. jaos loetletud toodetega seotud tuletislepingud;
60) „avalik emitent”- võlainstrumentide emitent, kelleks on:
i)
liit;
ii)
liikmesriik, sealhulgas liikmesriigi valitsusasutus, amet või eriotstarbeline rahastamisvahend;
iii)
liitriigist liikmesriigi puhul liitriigi liige;
iv)
mitme liikmesriigi eriotstarbeline rahastamisvahend;
v)
rahvusvaheline finantseerimisasutus, mille on asutanud vähemalt kaks liikmesriiki ja mille eesmärk on koondada rahalisi vahendeid ning anda rahalist abi oma liikmetele, kellel on või keda ohustavad ulatuslikud finantsprobleemid, või
vi)
Euroopa Investeerimispank;
61) „avalik võlakohustus”- avaliku emitendi emiteeritud võlainstrument;
62) „püsiv andmekandja”- vahend, mis:
a)
võimaldab kliendil säilitada isiklikult talle saadetud teavet nii, et see on hilisemaks kontrollimiseks kättesaadav teabe otstarbele vastava aja jooksul, ning
b)
võimaldab säilitatud teavet muutmata kujul taasesitada;
63) „aruandlusteenuse pakkuja”- tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja.
2. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada lõikes 1 sätestatud mõistete teatavaid tehnilisi aspekte, et kohandada neid vastavalt turu suundumustele ja tehnoloogia arengule ning võtta arvesse määruse (EL) nr 596/2014 alusel keelatud tegevust ning tagada käesoleva direktiivi ühetaoline kohaldamine.
II JAOTIS
INVESTEERIMISÜHINGUTE TEGEVUSLOAD JA TEGEVUSTINGIMUSED
I PEATÜKK
Tegevusloa andmise tingimused ja kord
Artikkel 5
Tegevusloa nõue
1. Iga liikmesriik nõuab, et kutsetegevusena investeerimisteenuste osutamiseks ja/või investeerimistegevuseks regulaarse tegevusena või äritegevusena, on vaja tegevusluba, mis antakse vastavalt käesoleva peatüki sätetele. Sellise tegevusloa annab päritoluliikmesriigi pädev asutus, mis on määratud kooskõlas artikliga 67.
2. Erandina lõikest 1 annavad liikmesriigid igale turukorraldajale tegevusloa korraldada mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi, kui eelnevalt on tõendatud tema vastavus käesolevale peatükile.
3. Liikmesriigid registreerivad kõik investeerimisühingud. Kõnealune register on avalikkusele kättesaadav ja sisaldab teavet teenuste või tegevuste kohta, mille jaoks investeerimisühingul on tegevusluba. Registrit ajakohastatakse korrapäraselt. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet teavitatakse igast väljaantud tegevusloast.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve koostab kõigi liidu investeerimisühingute loetelu. Kõnealune loetelu sisaldab teavet teenuste või tegevuste kohta, mille jaoks konkreetsel investeerimisühingul on tegevusluba, ja seda ajakohastatakse korrapäraselt. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõnealuse loetelu ja ajakohastab seda oma veebisaidil.
Kui pädev asutus on tegevusloa kooskõlas artikli 8 punktidega b, c ja d kehtetuks tunnistanud, avaldatakse teave kõnealuse kehtetuks tunnistamise kohta loetelus viieks aastaks.
4. Kõik liikmesriigid nõuavad, et:
a)
juriidilisest isikust investeerimisühingul oleks peakontor samas liikmesriigis, kus on tema registrijärgne asukoht;
b)
investeerimisühingul, mis ei ole juriidiline isik, või juriidilisest isikust investeerimisühingul, mis ei oma siseriikliku õiguse alusel registrijärgset asukohta, oleks peakontor samas liikmesriigis, kus ta tegelikult oma äritegevusega tegeleb.
Artikkel 6
Tegevusloa ulatus
1. Päritoluliikmesriik tagab, et tegevusloas märgitakse investeerimisteenused, mida investeerimisühing võib osutada, või investeerimistegevused, millega ta võib tegeleda. Tegevusluba võib hõlmata ühte või mitut I lisa B jaos esitatud kõrvalteenust. Tegevusluba ei anta mingil juhul üksnes kõrvalteenuste osutamiseks.
2. Investeerimisühing, mis taotleb tegevusluba oma äritegevuse laiendamiseks täiendavatele investeerimisteenustele või -tegevustele või kõrvalteenustele, mis ei olnud ette nähtud esmase tegevusloa väljaandmise ajal, esitavad taotluse tegevusloa ulatuse laiendamiseks.
3. Tegevusluba kehtib kogu liidus ja lubab investeerimisühingul kogu liidus osutada teenuseid või tegeleda tegevustega, mille jaoks on talle antud tegevusluba, kasutades asutamisõigust, muu hulgas filiaali kaudu või teenuste osutamise vabaduse kaudu.
Artikkel 7
Tegevusloa andmise ja selle andmisest keeldumise kord
1. Pädev asutus ei anna tegevusluba enne, kui ta on täielikult veendunud, et taotleja vastab kõigile käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud normide nõuetele.
2. Investeerimisühing esitab kogu vajaliku teabe, sealhulgas tegevuskava, milles on muu hulgas kirjas kavandatud äritegevuse liigid ja organisatsiooniline struktuur, mis võimaldab pädeval asutusel veenduda, et investeerimisühing on esmase tegevusloa andmise ajal kehtestanud vajaliku korra käesolevast peatükist tulenevate kohustuste täitmiseks.
3. Taotlejale teatatakse kuue kuu jooksul pärast nõuetekohase taotluse esitamist, kas tegevusluba antakse või mitte.
4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada:
a)
teave, mis tuleb pädevatele asutustele esitada käesoleva artikli lõike 2 kohaselt (sealhulgas tegevuskava);
b)
artikli 9 lõike 6 kohased investeerimisühingute juhtimisalased nõuded ja artikli 9 lõikega 5 ette nähtud teavitamiseks vajalik teave;
c)
olulist osalust omavate aktsionäride, osanike ja liikmete suhtes kehtivad nõuded, samuti asjaolud, mis võivad takistada pädeva asutuse poolt tõhusat järelevalvet artikli 10 lõigete 1 ja 2 alusel.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3.juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
5. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks käesoleva artikli lõikega 2 ja artikli 9 lõikega 5 ette nähtud teavitamise või teabe esitamise standardviisid, -vormid ja kord.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3.jaanuariks2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 8
Tegevuslubade kehtetuks tunnistamine
Pädevad asutused võivad investeerimisühingule välja antud tegevusloa kehtetuks tunnistada, kui investeerimisühing:
a)
ei ole kasutanud tegevusluba 12 kuu jooksul, loobub otsesõnu tegevusloast või ei ole osutanud investeerimisteenuseid ega tegelenud investeerimistegevusega viimase kuue kuu jooksul ning asjaomane liikmesriik ei ole ette näinud, et tegevusluba kaotab sellistel juhtudel kehtivuse;
b)
on saanud tegevusloa valeandmeid esitades või muul ebaausal viisil;
c)
ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba anti, nagu määruses (EL) nr 575/2013 sätestatud tingimused;
d)
on jämedalt ja süstemaatiliselt rikkunud käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 alusel vastu võetud sätteid, millega reguleeritakse investeerimisühingute tegevustingimusi;
e)
vastab tingimustele, mille puhul nähakse siseriikliku õiguse alusel ette tegevusloa kehtetuks tunnistamine seoses käesoleva direktiivi kohaldamisalasse mittekuuluvate küsimustega.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet teavitatakse igast tegevusloa kehtetuks tunnistamisest.
Artikkel 9
Juhtorgan
1. Artikli 5 kohaselt tegevusluba andev pädev asutus tagab, et investeerimisühing ja selle juhtorgan vastavad direktiivi 2013/36/EL artiklites 88 ja 91 sätestatud nõuetele.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve ja Euroopa Pangandusjärelevalve võtavad vastu ühised suunised direktiivi 2013/36/EL artikli 91 lõikes 12 loetletud küsimustes.
2. Pädev asutus võib artikli 5 kohaselt tegevusluba andes lubada, et juhtorgani liikmel on mitte-tegevjuhtkonnas üks koht rohkem, kui on lubatud direktiivi 2013/36/EL artikli 91 lõikega 3. Pädevad asutused teavitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet korrapäraselt sellistest lubadest.
Euroopa Pangandusjärelevalve ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve koordineerivad käesoleva lõike esimese lõigu ja direktiivi 2013/36/EL artikli 91 lõike 6 kohase teabe kogumist investeerimisühingute kohta.
3. Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühingu juhtorgan määrab kindlaks sellise juhtimiskorra, millega tagatakse investeerimisühingu tõhus ja usaldusväärne juhtimine, sealhulgas ülesannete lahusus investeerimisühingus ja huvide konfliktide ennetamine, ta teostab järelevalvet kõnealuse korra rakendamise üle ja vastutab selle eest ning teeb seda turu usaldusväärsust ja klientide huve toetaval viisil.
Ilma et see piiraks direktiivi 2013/36/EL artikli 88 lõikes 1 sätestatud nõuete kohaldamist, tagab selline kord, et juhtorgan määrab kindlaks ja kiidab heaks järgmise ning teostab selle üle järelevalvet:
a)
investeerimisühingu investeerimisteenuste osutamise, investeerimistegevuse ja kõrvalteenuste osutamise struktuur, sealhulgas personalilt nõutavad oskused, teadmised ja kogemused, samuti vahendid, protseduurid ja kord, mis on vajalikud teenuste osutamiseks ja tegevuseks, võttes arvesse äritegevuse laadi, ulatust ja keerukust ning kõiki nõudeid, mida investeerimisühing peab järgima;
b)
investeerimisühingu osutatavate teenuste ning tema toodete ja tegevusega seotud poliitika vastavalt ühingu riskitaluvusele ning nende investeerimisühingu klientide olemusele ja vajadustele, kellele teenuseid osutatakse või tooteid pakutakse, muu hulgas testides asjakohasel juhul stressitaluvust;
c)
klientidele teenuste osutamisega seotud isikute tasustamispoliitika, et ergutada vastutustundlikku ettevõtlust ja klientide õiglast kohtlemist ning vältida kliendisuhetes huvide konflikte.
Juhtorgan jälgib ja hindab korrapäraselt ühingu strateegiliste eesmärkide asjakohasust ja nende rakendamist investeerimisteenuste osutamisel, investeerimistegevuses ja kõrvalteenuste osutamisel, samuti investeerimisühingu juhtimiskorra tulemuslikkust ja klientidele teenuste osutamise poliitika piisavust, ning ühtlasi võtab juhtorgan asjakohaseid meetmeid vajakajäämiste kõrvaldamiseks.
Juhtorgani liikmetel on piisav juurdepääs teabele ja dokumentidele, mis on vajalikud juhtimisotsuste kontrolliks ja jälgimiseks.
4. Pädev asutus keeldub tegevusloa andmisest, kui ta ei ole veendunud, et investeerimisühingu juhtorgani liikmetel on piisavalt hea maine, piisavad teadmised, oskused ja kogemused ning et nad pühendavad investeerimisühingus oma ülesannete täitmisele piisavalt aega, samuti juhul, kui on objektiivne ja tõendatav alus arvata, et ühingu juhtorgan võib seada ohtu selle tõhusa, kindla ja usaldusväärse juhtimise ning klientide huvide ja turu usaldusväärsuse nõuetekohase arvessevõtmise.
5. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühing teataks pädevale asutusele kõikidest oma juhtorgani liikmetest ja liikmeskonna muutustest, esitades kogu teabe, mis on vajalik selle hindamiseks, kas investeerimisühing vastab lõigete 1, 2 ja 3 nõuetele või mitte.
6. Liikmesriigid nõuavad, et tegevusluba taotleva investeerimisühingu äritegevuse tegeliku juhtimisega tegeleks vähemalt kaks isikut, kes vastavad lõikes 1 sätestatud nõuetele.
Erandina esimesest lõigust võivad liikmesriigid anda tegevusloa füüsilisest isikust investeerimisühingule või juriidilisest isikust investeerimisühingule, mida juhib üks füüsiline isik, kui see on kooskõlas investeerimisühingu põhikirja ja liikmesriikide siseriikliku õigusega. Liikmesriigid nõuavad siiski, et:
a)
kehtiks alternatiivne kord, mis tagab kõnealuste investeerimisühingute kindla ja usaldusväärse juhtimise ning klientide huvide ja turu usaldusväärsuse nõuetekohase arvessevõtmise;
b)
asjaomastel füüsilistel isikutel on piisavalt hea maine, piisavad teadmised, oskused ja kogemused ning et nad pühendavad oma ülesannete täitmiseks piisavalt aega.
Artikkel 10
Olulise osalusega aktsionärid, osanikud ja liikmed
1. Pädevad asutused ei anna investeerimisühingutele investeerimisteenuste osutamiseks või investeerimistegevuseks tegevusluba enne, kui neile ei ole teada olulist osalust omavate aktsionäride, osanike või liikmete isikud ja nende osaluse suurus, olenemata sellest, kas nimetatud osalus on otsene või kaudne või kas tegemist on füüsiliste või juriidiliste isikutega.
Pädevad asutused keelduvad tegevusloa andmisest, kui nad, võttes arvesse vajadust tagada investeerimisühingu kindel ja usaldusväärne juhtimine, ei ole veendunud olulist osalust omavate aktsionäride, osanike või liikmete sobivuses.
Kui investeerimisühingu ja muu füüsilise või juriidilise isiku vahel on märkimisväärne seos, annab pädev asutus tegevusloa üksnes juhul, kui nimetatud seos ei takista pädeva asutuse poolset tõhusat järelevalvet.
2. Pädev asutus keeldub tegevusloa andmisest ka juhul, kui kolmanda riigi õigus- ja haldusnormid, mis kehtivad ühele või mitmele ettevõtjaga märkimisväärses seoses olevale füüsilisele või juriidilisele isikule, või nende normide jõustamisega seotud raskused takistavad tal teostada tõhusat järelevalvet.
3. Kui lõike 1 esimeses lõigus osutatud isikud tõenäoliselt avaldavad kahjulikku mõju investeerimisühingu kindlale ja usaldusväärsele juhtimisele, nõuavad liikmesriigid, et pädev asutus võtaks asjakohaseid meetmeid sellise olukorra lõpetamiseks.
Sellisteks meetmeteks võivad muu hulgas olla kohtumääruste taotlused või karistuste mõistmine juhtkonna liikmetele ja juhtimise eest vastutavatele isikutele, samuti asjassepuutuvate aktsionäride, osanike või liikmete aktsiatest tuleneva hääleõiguse peatamine.
Artikkel 11
Kavandatavast omandamisest teatamine
1. Liikmesriigid nõuavad, et üksinda või kooskõlastatult tegutsevad füüsilised või juriidilised isikud („potentsiaalsed omandajad”), kes on otsustanud olulise osaluse investeerimisühingus kas otseselt või kaudselt omandada või seda osalust otseselt või kaudselt suurendada, nii et tekkiv osa häältearvust või kapitalist oleks 20 %, 30 % või 50 % või ületaks neid määrasid, või nii, et kõnealune investeerimisühing muutuks tema või nende tütarettevõtjaks („kavandatav omandamine”), teataksid kõigepealt pädevatele asutustele kirjalikult investeerimisühingu nime, milles nad soovivad omandada või suurendada olulist osalust, märkides kavandatava osaluse suuruse ja asjakohase teabe vastavalt artikli 13 lõikele 4.
Liikmesriigid kohustavad iga füüsilist või juriidilist isikut, kes on otsustanud olulise osaluse investeerimisühingus kas otseselt või kaudselt võõrandada, teatama sellest kõigepealt kirjalikult pädevatele asutustele, märkides kavandatava osaluse suuruse. Samuti teavitab selline isik pädevat asutust, kui ta on otsustanud vähendada oma olulist osalust sel määral, et tema osa häältearvust või kapitalist jääb alla 20 %, 30 % või 50 % või investeerimisühing lakkab olemast tema tütarettevõtja.
Liikmesriigid ei pea kohaldama 30 % piirmäära, kui nad kohaldavad vastavalt direktiivi 2004/109/EÜ artikli 9 lõike 3 punktile a piirmäära ulatusega üks kolmandik.
Et määrata kindlaks, kas artiklis 10 ja käesolevas artiklis osutatud olulise osaluse kriteeriumid on täidetud, ei võta liikmesriigid arvesse hääleõigust ega väärtpabereid, mida investeerimisühingud või krediidiasutused võivad omada tänu finantsinstrumentide ja/või finantsinstrumentide emissiooni tagamisele kindla kohustuse alusel, nagu on nimetatud käesoleva direktiivi I lisa A jao punktis 6, tingimusel et kõnealuseid õigusi ei rakendata ega kasutata muul viisil selleks, et sekkuda emitendi juhtimisse, ning et need võõrandatakse ühe aasta jooksul alates omandamisest.
2. Artikli 13 lõikes 1 sätestatud hindamist („hindamine”) teostades konsulteerivad asjaomased pädevad asutused omavahel, kui potentsiaalne omandaja on üks järgmistest:
a)
teises liikmesriigis või omandatava üksuse sektorist erinevas sektoris tegevusloa saanud krediidiasutus, elukindlustusandja, kahjukindlustusandja, edasikindlustusandja, investeerimisühing või eurofondi valitseja;
b)
teises liikmesriigis või omandatava üksuse sektorist erinevas sektoris tegevusloa saanud krediidiasutuse, elukindlustusandja, kahjukindlustusandja, edasikindlustusandja, investeerimisühingu või eurofondi valitseja emaettevõtja, või
c)
füüsiline või juriidiline isik, kelle kontrolli all on teises liikmesriigis või omandatava üksuse sektorist erinevas sektoris tegevusloa saanud krediidiasutus, elukindlustusandja, kahjukindlustusandja, edasikindlustusandja, investeerimisühing või eurofondi valitseja.
Pädevad asutused edastavad põhjendamatu viivituseta üksteisele hindamiseks vajaliku, olulise või asjakohase teabe. Sellega seoses edastavad pädevad asutused nõudmisel üksteisele kogu asjakohase teabe ning omal algatusel kogu olulise teabe. Omandatavale investeerimisühingule tegevusloa andnud pädeva asutuse otsuses tuleb ära näidata kõik seisukohad ja reservatsioonid, mida on väljendanud potentsiaalse omandaja eest vastutav pädev asutus.
3. Liikmesriigid nõuavad, et kui investeerimisühingule saab teatavaks tema kapitaliosaluse selline omandamine või võõrandamine, mille tõttu osalused ületavad või langevad alla lõike 1 esimeses lõigus osutatud piirmäärasid, peab kõnealune investeerimisühing sellest viivitamata pädevale asutusele teatama.
Vähemalt üks kord aastas teatavad investeerimisühingud pädevale asutusele ka olulist osalust omavate aktsionäride või liikmete nimed ning nende osaluse suuruse, tehes seda näiteks sellisel kujul, nagu seesama teave esitatakse aktsionäride ja liikmete aastakoosolekutel või nagu tuleneb eeskirjadest, mida kohaldatakse äriühingute suhtes, mille vabalt võõrandatavate väärtpaberitega on lubatud kaubelda reguleeritud turul.
4. Liikmesriigid nõuavad, et pädevad asutused võtaksid artikli 10 lõikes 3 osutatud meetmetega samaväärseid meetmeid isikute suhtes, kes ei täida kohustust anda olulise osaluse omandamisest või suurendamisest eelnevalt teada. Kui osalus on omandatud pädevate asutuste vastuseisust hoolimata, näevad liikmesriigid, sõltumata muudest kohaldatavatest karistustest, ette võimaluse peatada osalusega kaasneva hääleõiguse kasutamine, tunnistada hääletamisel antud hääled kehtetuks või need tühistada.
Artikkel 12
Hindamistähtaeg
1. Artikli 11 lõike 1 esimese lõigu kohaselt nõutava teate kättesaamise korral ja ka käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teabe võimaliku hilisema kättesaamise korral edastavad pädevad asutused potentsiaalsele omandajale viivitamata ja igal juhul kahe tööpäeva jooksul kirjaliku kinnituse teate kättesaamise kohta.
Pädevatel asutustel on alates teate ja kõikide selliste dokumentide kättesaamist tõendava kirjaliku kinnituse kuupäevast, mille lisamist liikmesriik artikli 13 lõikes 4 osutatud loetelu põhjal nõuab, hindamise teostamiseks aega kuni 60 tööpäeva („hindamistähtaeg”).
Teate kättesaamise kinnituses teatavad pädevad asutused potentsiaalsele omandajale ka hindamistähtaja lõppkuupäeva.
2. Vajaduse korral võivad pädevad asutused hindamistähtaja jooksul ning mitte pärast hindamistähtaja 50. tööpäeva nõuda lisateavet, mis on vajalik hindamise lõpuleviimiseks. Sellekohane taotlus esitatakse kirjalikult ning selles täpsustatakse, millist lisateavet on vaja.
Hindamistähtaeg peatub pädevate asutuste esitatud teabepäringu ja potentsiaalselt omandajalt vastuse saamise vaheliseks ajavahemikuks. Peatumine ei kesta kauem kui 20 tööpäeva. Pädevad asutused võivad nõuda lisa- või selgitavat teavet ka edaspidi, kuid nende teabepäringute esitamise tagajärjel hindamistähtaeg ei peatu.
3. Pädevad asutused võivad lõike 2 teises lõigus osutatud hindamistähtaja peatumist pikendada kuni 30 tööpäevani, kui potentsiaalne omandaja on üks järgmistest isikutest:
a)
füüsiline või juriidiline isik, kes asub väljaspool liitu või keda reguleerib kolmanda riigi õigus;
b)
füüsiline või juriidiline isik, kelle suhtes ei teostata järelevalvet käesoleva direktiivi ega direktiivide 2009/65/EÜ, 2009/138/EÜ või 2013/36/EL alusel.
4. Kui pädevad asutused otsustavad valminud hinnangu alusel seista kavandatavale omandamisele vastu, teatavad nad sellest hindamistähtaega ületamata potentsiaalsele omandajale kirjalikult kahe tööpäeva jooksul ning esitavad oma otsuse põhjendused. Potentsiaalse omandaja taotluse korral võib otsuse resolutiivosa siseriikliku õiguse kohaselt avalikustada. See ei takista liikmesriike lubamast pädevatel asutustel avaldada nimetatud teavet ilma potentsiaalse omandaja taotluseta.
5. Kui pädevad asutused ei esita hindamistähtaja jooksul kavandatavale omandamisele vastuseisu kirjalikult, loetakse kavandatav omandamine heakskiidetuks.
6. Pädevad asutused võivad näha kavandatava omandamise lõpuleviimiseks ette tähtaja ning seda vajaduse korral pikendada.
7. Liikmesriigid ei tohi kehtestada käesolevas direktiivis sätestatust rangemaid nõudeid pädevate asutuste teavitamiseks ja heakskiidu andmiseks seoses hääleõiguste või kapitali otsese või kaudse omandamisega.
8. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et kehtestada sellise artikli 13 lõikes 4 osutatud teabe ammendav loetelu, mis peab sisalduma potentsiaalse omandaja teatises, ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 2 kohaldamist.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuse regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 1. jaanuariks 2014.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
9. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks artikli 11 lõike 2 kohase pädevate asutuste vahelise konsulteerimise standardviisid, -vormid ja kord.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuse rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 1. jaanuariks 2014.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 13
Hindamine
1. Selleks, et tagada selle investeerimisühingu kindel ja usaldusväärne juhtimine, milles osalus omandatakse, ning arvestades potentsiaalse omandaja tõenäolist mõju investeerimisühingule, hindavad pädevad asutused artikli 11 lõikega 1 ette nähtud teate ja artikli 12 lõikes 2 osutatud teabe hindamisel potentsiaalse omandaja sobivust ning kavandatava omandamise majanduslikku usaldusväärsust, võttes arvesse kõiki järgmisi kriteeriume:
a)
potentsiaalse omandaja maine;
b)
kavandatava omandamise tulemusel investeerimisühingu äritegevuse juhtimisse kaasatavate isikute maine ja kogemused;
c)
potentsiaalse omandaja majanduslik usaldusväärsus, eriti seoses omandatava investeerimisühingu senise ja kavandatava äritegevuse laadiga;
d)
kas investeerimisühing suudab järgida käesoleval direktiivil ja vajaduse korral ka teistel direktiividel, eelkõige direktiividel 2002/87/EÜ ja 2013/36/EL põhinevaid usaldatavusnõudeid ning jätkata nende järgimist, ning kas kontsernil, mille osaks ühing saab, on olemas struktuur, mis võimaldab teostada tõhusat järelevalvet, vahetada pädevate asutuste vahel tulemuslikult teavet ning määrata kindlaks pädevate asutuste vaheline ülesannete jaotus;
e)
kas on mõistlik alus kahtlustada, et seoses kavandatava omandamisega toimub või on toimunud või üritatakse või on püütud üritada rahapesu või terrorismi rahastamist direktiivi 2005/60/EÜ artikli 1 tähenduses või kas kavandatav omandamine võiks suurendada sellise tegevuse ohtu.
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva lõike esimeses lõigus esitatud kriteeriumide kohandamiseks.
2. Pädevad asutused võivad seista kavandatavale omandamisele vastu üksnes siis, kui neil on mõistlik alus seda teha lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele tuginedes või kui potentsiaalse omandaja esitatud teave ei ole täielik.
3. Liikmesriigid ei kehtesta eeltingimusi omandamisele kuuluva osaluse määra suhtes ega luba oma pädevatel asutustel võtta kavandatava omandamise kontrollimisel aluseks turu majanduslikke vajadusi.
4. Liikmesriigid avalikustavad sellist teavet täpsustava loetelu, mida hindamiseks vajatakse ja mis tuleb esitada pädevatele asutustele koos artikli 11 lõikes 1 osutatud teatega. Nõutav teave peab olema proportsionaalne ning kohandatud vastavalt potentsiaalsele omandajale ja kavandatava omandamise laadile. Liikmesriigid ei nõua teavet, mis ei ole usaldusväärsuse hindamiseks asjakohane.
5. Kui pädevale asutusele on esitatud kaks või enam ettepanekut osaluse omandamise või suurendamise kohta ühes ja samas investeerimisühingus, tagab pädev asutus, olenemata artikli 12 lõigetest 1, 2 ja 3, et kõiki kavandatavaid omandajaid koheldakse diskrimineerimist välistaval viisil.
Artikkel 14
Lubatud investeeringute tagamise skeemide liikmelisus
Pädev asutus kontrollib, et iga investeerimisühinguna tegevusluba taotlev üksus täidab tegevusloa andmise ajal direktiivist 97/9/EÜ tulenevaid kohustusi.
Esimeses lõigus sätestatud kohustus tuleb täita ka investeerimishoiuste puhul, mille on välja andnud krediidiasutus, kes on direktiivi 2014/49/EL kohaselt tunnustatud hoiuste tagamise skeemi liige.
Artikkel 15
Algkapital
Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused ei anna tegevusluba, kui investeerimisühingul ei ole piisavat algkapitali vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 nõuetele, võttes arvesse kõnealuse investeerimisteenuse või -tegevuse laadi.
Artikkel 16
Organisatsioonilised nõuded
1. Päritoluliikmesriik nõuab investeerimisühingult käesoleva artikli lõigetes 2-10 ja artiklis 17 sätestatud organisatsiooniliste nõuete täitmist.
2. Investeerimisühing kehtestab sobiva strateegia ja protseduurid, mis on piisavad, et tagada investeerimisühingu, sealhulgas selle juhtide, töötajate ja seotud vahendajate kohustuste täitmine lähtuvalt käesoleva direktiivi sätetest, ning asjakohased eeskirjad, millega reguleeritakse kõnealuste isikute isiklikke tehinguid.
3. Investeerimisühing kasutab tõhusaid organisatsioonilisi ja administratiivseid meetmeid, et hoida ära olukord, kus artiklis 23 määratletud huvide konflikt võiks kahjustada klientide huve.
Investeerimisühing, kes töötab välja klientidele müüdavaid finantsinstrumente, rakendab korda, mille eesmärk on saada igale finantsinstrumendile või olemasoleva finantsinstrumendi olulisele muutmisele heakskiit enne finantsinstrumendi turustamist või selle klientide seas levitamist, ning kontrollib selle korra toimimist.
Finantstoote heakskiitmise korras täpsustatakse iga finantsinstrumendi kindlaksmääratud lõppklientide sihtturg asjaomase klientide kategooria raames ning sellega tagatakse, et kõik sellise kindlaksmääratud sihtturu puhul asjakohased riskid on hinnatud ning et kavandatav levistrateegia vastab kindlaksmääratud sihtturule.
Investeerimisühing vaatab oma pakutavad või turustatavad finantsinstrumendid korrapäraselt läbi, võttes arvesse kõiki sündmusi, mis võiksid kindlaksmääratud sihtturgu ähvardava võimaliku ohu suurust oluliselt mõjutada, et hinnata vähemalt seda, kas finantsinstrument vastab jätkuvalt kindlaksmääratud sihtturu vajadustele ja kas kavandatav levistrateegia on endiselt asjakohane.
Investeerimisühing, kes töötab välja finantsinstrumente, teeb levitajatele kättesaadavaks kogu finantsinstrumenti ja finantstoote heakskiitmise korda puudutava asjakohase teabe, sealhulgas finantsinstrumendi kindlaksmääratud sihtturu.
Kui investeerimisühing pakub või soovitab finantsinstrumente, mida ta ise välja ei tööta, on tal olemas asjakohased kokkulepped viiendas lõigus osutatud teabe saamiseks ning iga finantsinstrumendi laadi ja kindlaksmääratud sihtturu mõistmiseks.
Käesolevas lõikes osundatud strateegiad, kord ja kokkulepped ei piira ühegi muu käesoleva direktiivi ning määruse (EL) nr 600/2014 kohase nõude täitmist, sealhulgas seoses avalikustamise, sobivuse või asjakohasuse, huvide konflikti tuvastamise ja lahendamise ning hüvedega.
4. Investeerimisühing võtab mõistlikke meetmeid, et tagada investeerimisteenuste osutamise ning investeerimistegevuse järjepidevus ja korrapärasus. Selleks rakendab investeerimisühing sobivaid ja proportsionaalseid süsteeme, ressursse ja protseduure.
5. Kui investeerimisühing usaldab kolmandale isikule selliste tööülesannete täitmise, mis on otsustava tähtsusega klientidele jätkuva ja rahuldava teenuse osutamiseks ning investeerimistegevuseks pideval ja rahuldaval viisil, tagab ta, et see kolmas isik võtab mõistlikke meetmeid tarbetute lisariskide vältimiseks. Olulisi tööülesandeid ei või anda alltöövõtjatele viisil, mis kahjustab oluliselt sisekontrolli kvaliteeti ja järelevalvaja võimet jälgida kõigi investeerimisühingu kohustuste täitmist.
Investeerimisühingul on usaldusväärne haldus- ja raamatupidamiskord, sisekontrollimehhanismid, tõhus riskihindamise kord ning tulemuslikud kontrolli- ja kaitsemeetmed infotöötlussüsteemide jaoks.
Ilma et see piiraks pädevate asutuste õigust nõuda juurdepääsu teabevahetusele vastavalt käesolevale direktiivile ja määrusele (EL) nr 600/2014, kehtestab investeerimisühing usaldusväärsed turvasüsteemid, mille abil tagada teabeedastusviiside turvalisus ja autentimine, minimeerida andmelaostuse ja loata juurdepääsu ohtu ning hoida ära teabelekked, säilitades igal ajal andmete konfidentsiaalsuse.
6. Investeerimisühing korraldab kõigi oma osutatud teenuste, tegevuste ja tehtud tehingute andmete säilitamise, kusjuures andmed peavad olema piisavad, et võimaldada pädeval asutusel täita järelevalveülesandeid ja võtta täitmise tagamise meetmeid, mis tulenevad käesolevast direktiivist, määrusest (EL) nr 600/2014, direktiivist 2014/57/EL ja määrusest (EL) nr 596/2014, ning eelkõige peavad need võimaldama kindlaks teha, et investeerimisühing on täitnud kõik kohustused, kaasa arvatud klientide ja potentsiaalsete klientide ning turu usaldusväärsusega seotud kohustused.
7. Säilitamisele kuuluvad telefonivestluste salvestused ja elektrooniline teabevahetus, vähemalt seoses oma arvel kauplemise käigus tehtud tehingutega ning kliendi korraldustega seonduvate teenuste osutamisega seoses kliendi korralduste vastuvõtmise, edastamise ja täitmisega.
Sellised telefonivestlused ja selline elektrooniline teabevahetus hõlmavad ka neid, mille oodatavaks tulemuseks on tehingu tegemine, kui kauplemine toimub oma arvel, või kliendi korraldustega seonduvate teenuste osutamine, mis on seotud kliendi korralduste vastuvõtmise, edastamise ja täitmisega, isegi kui sellise vestluse või teabevahetuse tulemusel tehingut ei sõlmita või kliendi korraldusega seonduvat teenust ei osutata.
Selleks võtab investeerimisühing kõik mõistlikud meetmed, et salvestada asjaomased telefonivestlused ja elektrooniline teabevahetus, mis on toimunud, edastatud või vastu võetud seadmetega, mille investeerimisühing on töötajale või töövõtjale kasutada andnud või mida töötaja või töövõtja kasutab investeerimisühingu heakskiidul või loal.
Investeerimisühing teavitab uusi ja olemasolevaid kliente sellest, et vestlused või teabevahetus investeerimisühingu ja tema kliendi vahel, mille tulemuseks on või võib olla tehing, salvestatakse.
Sellise teate võib esitada ühe korra, enne uutele ja olemasolevatele klientidele investeerimisteenuste pakkumist.
Investeerimisühing ei osuta telefonitsi investeerimisteenuseid ega tegele investeerimistegevusega telefonitsi selliste klientide heaks, keda ei ole eelnevalt teavitatud sellest, et nende vestlus või teabevahetus salvestatakse, kui sellised investeerimisteenused ja selline investeerimistegevus on seotud kliendi korralduste vastuvõtmise, edastamise ja täitmisega.
Kliendid võivad anda korraldusi muude kanalite kaudu, kuid selline teave tuleb siiski esitada püsival andmekandjal, nagu kiri, faks, e-kiri või kohtumistel antud kliendi korraldusi käsitlevad dokumendid. Eelkõige võib salvestada kliendiga näost näkku toimuvaid vestlusi kirjalike protokollide või märkmetena. Selliseid korraldusi käsitatakse samaväärsetena telefonitsi saadud korraldustega.
Investeerimisühing võtab kõik mõistlikud meetmed, et hoida ära olukord, kus töötaja või töövõtja teeb või võtab vastu asjaomaseid telefonikõnesid ja saadab või võtab vastu elektroonilisi teateid isiklike seadmetega, nii et investeerimisühing ei saa neid salvestada ega kopeerida.
Käesoleva lõike kohaselt säilitatud andmed esitatakse taotluse korral asjaomasele kliendile ning neid säilitatakse viis aastat ning juhul, kui pädev asutus seda nõuab, kuni seitse aastat.
8. Kui investeerimisühing hoiab klientidele kuuluvaid finantsinstrumente, võtab ta kohaseid meetmeid, et kaitsta klientide omandiõigust, eriti investeerimisühingu maksejõuetuse korral, ja vältida kliendi finantsinstrumentide kasutamist oma arvel kauplemiseks, välja arvatud juhul, kui klient on andnud selleks sõnaselge nõusoleku.
9. Kui investeerimisühing hoiab klientidele kuuluvat raha, võtab ta kohaseid meetmeid, välja arvatud krediidiasutuse puhul, et kaitsta klientide õigusi ja vältida klientide raha kasutamist oma arvel kauplemiseks.
10. Investeerimisühing ei või sõlmida jaeklientidega omandiõiguse üleminekul põhinevaid finantstagatiskokkuleppeid eesmärgiga tagada või katta klientide praegusi või tulevasi, tegelikke, tingimuslikke või võimalikke kohustusi.
11. Investeerimisühingute filiaalide puhul jõustab filiaali asukohaks oleva liikmesriigi pädev asutus lõigetes 6 ja 7 sätestatud kohustuse seoses filiaali tehtud tehingutega, ilma et see piiraks investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädeva asutuse otsest juurdepääsu kõnealustele andmetele.
Erandjuhtudel võivad liikmesriigid kehtestada investeerimisühingutele klientide vara kaitsmise kohta täiendavaid nõudeid lisaks käesoleva artikli lõigetes 8, 9 ja 10 ning vastavates lõikes 12 osutatud delegeeritud õigusaktides sätestatud tingimustele. Sellised nõuded peavad olema objektiivselt põhjendatud ja proportsionaalsed, et maandada juhul, kui investeerimisühing hoiab klientide vara ja raha, konkreetseid investorite kaitse ja turu usaldusväärsusega seonduvaid riske, mis on asjaomase liikmesriigi turustruktuuri seisukohast äärmiselt olulised.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni põhjendamatu viivituseta kõikidest nõuetest, mida nad käesoleva lõike alusel kavatsevad kehtestada, tehes seda vähemalt kaks kuud enne sellise nõude kavandatavat jõustumist. Teavituses esitatakse kõnealuse nõude kehtestamise põhjendus. Ükski selline täiendav nõue ei tohi piirata ega muul viisil mõjutada artiklite 34 ja 35 kohaseid investeerimisühingute õigusi.
Komisjon esitab kahe kuu jooksul alates kolmandas lõigus osutatud teate saamisest oma arvamuse täiendavate nõuete proportsionaalsuse ja põhjendatuse kohta.
Liikmesriigid võivad säilitada täiendavad nõuded tingimusel, et nendest teavitati komisjoni direktiivi 2006/73/EÜ artikli 4 kohaselt enne 2. juulit2014 ja et kõnealuses artiklis esitatud tingimused on täidetud.
Komisjon teatab käesoleva lõike alusel kehtestatud täiendavatest nõuetest liikmesriikidele ja avalikustab need oma veebisaidil.
12. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada käesoleva artikli lõigetes 2-10 sätestatud konkreetseid organisatsioonilisi nõudeid, mida tuleb rakendada selliste investeerimisühingute suhtes ning artikli 41 kohaselt tegevusloa saanud kolmandate riikide äriühingute filiaalide suhtes, mis tegelevad erinevate investeerimisteenustega ja/või -tegevustega, kõrvalteenustega või nende kombinatsioonidega.
Artikkel 17
Algoritmkauplemine
1. Algoritmkauplemisega tegeleval investeerimisühingul on tema äritegevuse jaoks sobivad tõhusad süsteemid ja riskikontrollid selle tagamiseks, et tema kauplemissüsteemid on usaldusväärsed ja piisava võimsusega, et nende suhtes kohaldatakse asjakohaseid kauplemispiirmäärasid ja -piiranguid ning et välditakse vigaste korralduste saatmist või süsteemide muud sellist toimimist, mis võib tekitada või süvendada turgude ebastabiilsust. Sellisel investeerimisühingul on ka tõhusad süsteemid ja riskikontrollid selle tagamiseks, et kauplemissüsteeme ei ole võimalik kasutada ühelgi eesmärgil, mis on vastuolus määrusega (EL) nr 596/2014 või selle kauplemiskoha eeskirjadega, millega ta on seotud. Investeerimisühingul on tõhus talituspidevuse kord, et kõrvaldada oma kauplemissüsteemide tõrked, samuti kindlustab ta oma süsteemide täieliku testimise ja nõuetekohase kontrolli, et tagada nende vastavus käesolevas lõikes sätestatud nõuetele.
2. Liikmesriigis algoritmkauplemisega tegelev investeerimisühing teavitab sellest oma päritoluliikmesriigi pädevaid asutusi ning kauplemiskohta, kus investeerimisühing kauplemiskoha liikme või osalisena algoritmkauplemisega tegeleb.
Investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädev asutus võib nõuda, et investeerimisühing esitaks regulaarselt või ühekordselt algoritmkauplemise strateegiate kirjelduse ja süsteemis järgitavate kauplemisparameetrite või -piirmäärade üksikasjalikud andmed, samuti andmed lõikes 1 sätestatud tingimuste täitmise tagamiseks kehtestatud põhiliste vastavus- ja riskikontrollide ning oma süsteemide testimise kohta. Investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädev asutus võib igal ajal nõuda investeerimisühingult täiendavat teavet tema algoritmkauplemise ja selleks kasutatavate süsteemide kohta.
Selle kauplemiskoha eest vastutava pädeva asutuse taotluse korral, kus investeerimisühing kauplemiskoha liikme või osalisena algoritmkauplemisega tegeleb, edastab investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädev asutus põhjendamatu viivituseta teises lõigus osutatud teabe, mis ta saab algoritmkauplemisega tegelevalt investeerimisühingult.
Investeerimisühing korraldab andmete säilitamise kõigis käesolevas lõikes osutatud küsimustes ning tagab, et kõnealused andmed on piisavad, et võimaldada pädeval asutusel teostada järelevalvet käesolevast direktiivist tulenevate nõuete täitmise üle.
Algoritmipõhist välkkauplemistehnikat kasutav investeerimisühing salvestab heakskiidetud vormis täpsed ja kronoloogilised andmed kõikide antud korralduste kohta, sealhulgas tühistatud ja täidetud korraldused ja kauplemiskohtade hinnapakkumised, ning teeb need taotluse korral pädevale asutusele kättesaadavaks.
3. Investeerimisühing, kes tegeleb algoritmkauplemisega, et rakendada turutegemise strateegiat, arvestades seejuures konkreetse turu likviidsust, suurust ja laadi ning kaubeldavate instrumentide omadusi, peab:
a)
tegelema turutegemisega järjepidevalt kindlaksmääratud osa jooksul kauplemiskoha kauplemisajast, välja arvatud erakorralistel juhtudel, ning tagama kauplemiskohale korrapärase ja prognoositava likviidsuse;
b)
sõlmima kauplemiskohaga siduva kirjaliku lepingu, milles täpsustatakse vähemalt investeerimisühingu kohustused kooskõlas punktiga a, ning
c)
omama tõhusaid süsteeme ja teostama tõhusaid kontrolle, et tagada punktis b osutatud lepingust tulenevate kohustuste täitmine igal ajal.
4. Käesoleva artikli ja artikli 48 kohaldamisel käsitatakse algoritmkauplemisega tegelevat investeerimisühingut turutegemise strateegiat rakendavana juhul, kui tema strateegia hõlmab ühe või mitme kauplemiskoha liikmeks või osaliseks olles ja oma arvel kaubeldes konkreetsete, samaaegsete, konkurentsivõimeliste hindadega ja samasse suurusjärku jäävas mahus ostu- ja müügipakkumiste tegemist ühes või mitmes kauplemiskohas seoses ühe või mitme finantsinstrumendiga, et tagada kogu turu jaoks korrapärane ja pidev likviidsus.
5. Kauplemiskohale otsest elektroonilist juurdepääsu võimaldaval investeerimisühingul on tõhusad süsteemid ja ta teostab tõhusaid kontrolle, millega tagatakse, et teenust kasutavate klientide sobivust hinnatakse ja et see vaadatakse nõuetekohaselt läbi, et teenust kasutavaid kliente takistatakse ületamast eelnevalt kindlaks määratud asjakohaseid kauplemis- ja krediidipiirmäärasid, et teenust kasutavate klientide kauplemistegevust jälgitakse nõuetekohaselt ning et asjakohaste riskikontrollidega välditakse kauplemistegevust, mis võib tekitada investeerimisühingu jaoks riske, tekitada või süvendada turgude ebastabiilsust või olla vastuolus määrusega (EL) nr 596/2014 või kauplemiskoha eeskirjadega. Ilma sellise kontrollita on otsene elektrooniline juurdepääs keelatud.
Investeerimisühing, mis pakub otsest elektroonilist juurdepääsu, vastutab selle tagamise eest, et kõnealust teenust kasutavad kliendid täidavad käesoleva direktiivi nõudeid ja kauplemiskoha eeskirju. Investeerimisühing jälgib tehinguid, et tuvastada kõnealuste eeskirjade rikkumine, nõuetele mittevastavad kauplemistingimused või turukuritarvitust kätkeda võiv tegevus, millest tuleks teatada pädevale asutusele. Investeerimisühing tagab, et investeerimisühingu ja kliendi vahel sõlmitakse siduv kirjalik leping teenuse osutamisest tulenevate põhiliste õiguste ja kohustuste kohta ning et lepingu kohaselt jääb investeerimisühingule käesolevast direktiivist tulenev vastutus.
Kauplemiskohale otsest elektroonilist juurdepääsu võimaldav investeerimisühing teavitab sellest pädevaid asutusi nii oma päritoluliikmesriigis kui ka asjaomase kauplemiskoha liikmesriigis.
Investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädev asutus võib nõuda, et investeerimisühing esitaks kas korrapäraselt või ühekordselt esimeses lõigus osutatud süsteemide ja kontrollide kirjelduse ja tõendid nende kohaldamise kohta.
Investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädev asutus esitab pädevale asutusele, kes vastutab selle kauplemiskoha eest, millele investeerimisühing võimaldab otsest elektroonilist juurdepääsu, taotluse korral põhjendamatu viivituseta neljandas lõigus osutatud teabe, mille ta saab investeerimisühingult.
Investeerimisühing korraldab andmete säilitamise kõigis käesolevas lõikes osutatud küsimustes ning tagab, et säilitatavad andmed on piisavad, et võimaldada pädeval asutusel teha järelevalvet käesolevast direktiivist tulenevate nõuete täitmise üle.
6. Investeerimisühingul, mis tegutseb teiste isikute üldise kliiriva liikmena, on tõhusad süsteemid ja ta teostab tõhusaid kontrolle selle tagamiseks, et kliiringuteenuseid kohaldatakse üksnes selliste isikute suhtes, kes on sobivad ja kes vastavad selgetele kriteeriumidele, kusjuures kõnealustele isikutele kehtestatakse asjakohased nõuded, mille abil vähendada investeerimisühingu ja turu riske. Investeerimisühing tagab, et investeerimisühingu ja isiku vahel sõlmitakse siduv kirjalik leping kõnealuse teenuse osutamisest tulenevate põhiliste õiguste ja kohustuste kohta.
7. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada järgmist:
a)
lõigetes 1-6 sätestatud organisatsiooniliste nõuete üksikasjad, mis kehtestatakse selliste investeerimisühingute suhtes, mis tegelevad eri investeerimisteenuste osutamisega ja/või mitmesuguse investeerimistegevusega, kõrvalteenuste osutamise või nende kombinatsioonidega; lõikes 5 sätestatud organisatsioonilisi nõudeid käsitlevates täpsustustes nähakse ette konkreetsed nõuded otsese turulepääsu ja spondeeritud turulepääsu kohta, et tagada, et spondeeritud juurdepääsu suhtes kohaldatav kontroll on vähemalt samaväärne otsese turulepääsu suhtes kohaldatava kontrolliga;
b)
asjaolud, mille esinemisel peab investeerimisühing sõlmima lõike 3 punktis b osutatud turutegemise kokkuleppe, samuti selliste kokkulepete sisu ning lõikes 3 ette nähtud osa kauplemiskoha kauplemisajast;
c)
olukorrad, mida käsitatakse lõikes 3 osutatud erakorraliste juhtudena, sealhulgas ülisuur volatiilsus, poliitilised ja makromajanduslikud probleemid, süsteemi ja tegevusega seotud küsimused, ning asjaolud, mis takistavad investeerimisühingul järgida lõike 1 kohaseid mõistlikke riskijuhtimistavasid;
d)
lõike 2 viiendas lõigus osutatud heakskiidetud vormi sisu ja formaat ning kui kaua peab investeerimisühing selliseid andmeid säilitama.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite kavandi komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
Artikkel 18
Kauplemisprotsess ja tehingute lõpuleviimine mitmepoolses ja organiseeritud kauplemissüsteemis
1. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad kehtestaksid lisaks artiklis 16 sätestatud organisatsiooniliste nõuete täitmisele läbipaistvad eeskirjad ja menetlused õiglaseks ja korrektseks kauplemiseks ning objektiivsed kriteeriumid korralduste tõhusaks täitmiseks. Neil peab olema kord süsteemi tehniliste toimingute usaldusväärseks juhtimiseks, sealhulgas tõhusate situatsioonplaanide kehtestamiseks, et tulla toime süsteemide tõrgete ohuga.
2. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad kehtestaksid läbipaistvad eeskirjad seoses kriteeriumidega nende finantsinstrumentide kindlaksmääramiseks, millega võib tema süsteemides kaubelda.
Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad esitaksid vajaduse korral kasutajatele investeerimisalaste seisukohtade kujundamiseks vajaliku, piisava ja avalikkusele kättesaadava teabe, võttes arvesse nii kasutajate laadi kui ka kaubeldavate instrumentide liiki, või veenduksid, et selline teave on kättesaadav.
3. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad kehtestaksid, avaldaksid ja säilitaksid objektiivsete kriteeriumide alusel läbipaistvaid ja mittediskrimineerivaid eeskirju, millega reguleeritakse juurdepääsu süsteemile, ning rakendaksid neid.
4. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavatel investeerimisühingutel ja turukorraldajatel oleks kord, mille alusel saab selgelt kindlaks teha ja käsitleda mitmepoolse või organiseeritud kauplemissüsteemi, nende omanike või mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldava investeerimisühingu või turukorraldaja huvide ning mitmepoolse või organiseeritud kauplemissüsteemi nõuetekohase toimimise suhtes esineva huvi vahelisest konfliktist tulenevat võimalikku kahjulikku mõju mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi toimimisele või selle liikmetele, osalistele ja kasutajatele.
5. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad täidaksid artiklite 48 ja 49 sätteid ning et neil oleks selleks vajalikud tõhusad süsteemid, protseduurid ja kord.
6. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad teavitaksid selgelt selle liikmeid või osalisi nende vastavatest kohustustest kõnealuses süsteemis sooritatud tehingute arveldamisel. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad oleksid kehtestanud korra, mis on vajalik kõnealuses mitmepoolses või organiseeritud kauplemissüsteemis tehtud tehingute tõhusa arveldamise soodustamiseks.
7. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolsetel ja organiseeritud kauplemissüsteemidel oleks vähemalt kolm olulisel määral aktiivset liiget või kasutajat, kellel kõigil on võimalik suhelda hinnakujunduse osas ka kõikide teistega.
8. Kui vabalt võõrandatava väärtpaberiga, millega on lubatud kaubelda reguleeritud turul, kaubeldakse ilma emitendi loata ka mitmepoolses või organiseeritud kauplemissüsteemis, ei kehti emitendile mingid kohustused seoses finantsteabe esmase, jätkuva või ühekordse avalikustamisega kõnealuse mitmepoolse või organiseeritud kauplemissüsteemi osas.
9. Liikmesriigid nõuavad, et iga mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing ja turukorraldaja täidaks viivitamata liikmesriigi pädeva asutuse poolt artikli 69 lõike 2 alusel antud korralduse peatada või lõpetada finantsinstrumendiga kauplemine.
10. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad esitaksid pädevale asutusele mitmepoolse või organiseeritud kauplemissüsteemi toimimise üksikasjaliku kirjelduse, piiramata seejuures artikli 20 lõigete 1, 4 ja 5 kohaldamist, mis hõlmaks muu hulgas seoseid samale investeerimisühingule või turukorraldajale kuuluva reguleeritud turu, mitmepoolse kauplemissüsteemi, organiseeritud kauplemissüsteemi või kliendi korralduste süsteemse täitjaga või nende osalust, ning nende liikmete, osaliste ja/või kasutajate loetelu. Pädevad asutused teevad selle teabe Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele viimase nõudmisel kättesaadavaks. Igast investeerimisühingule või turukorraldajale antud mitmepoolse või organiseeritud kauplemissüsteemi tegevusloast teavitatakse ka Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve koostab kõigi liidu mitmepoolsete ja organiseeritud kauplemissüsteemide loetelu. Kõnealune loetelu sisaldab teavet mitmepoolse või organiseeritud kauplemissüsteemi osutatavate teenuste kohta ning mitmepoolsele või organiseeritud kauplemissüsteemile antud kordumatut koodi, mida kasutatakse aruannetes kooskõlas määruse (EL) nr 600/2014 artiklitega 6, 10 ja 26. Loetelu ajakohastatakse korrapäraselt. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõnealuse loetelu ja ajakohastab seda oma veebisaidil.
11. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks lõikes 10 osutatud kirjelduse ja teadete sisu ja vorm.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 19
Mitmepoolsete kauplemissüsteemide erinõuded
1. Liikmesriigid nõuavad, et lisaks artiklites 16 ja 18 sätestatud nõuete täitmisele kehtestaksid mitmepoolset kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad korralduste täitmise kohta süsteemis ühetaolised eeskirjad ning rakendaksid neid.
2. Liikmesriigid nõuavad, et artikli 18 lõikes 3 osutatud eeskirjad, millega reguleeritakse juurdepääsu mitmepoolsele kauplemissüsteemile, oleks kooskõlas artikli 53 lõikes 3 sätestatud tingimustega.
3. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad võtaksid meetmeid, et:
a)
omada piisavalt vahendeid, et tulla toime mitmepoolset kauplemissüsteemi mõjutavate riskidega, rakendada asjakohast korda ja süsteeme kõigi selle tegevust mõjutavate oluliste riskide tuvastamiseks ja kehtestada tõhusad meetmed kõnealuste riskide maandamiseks;
b)
kasutataks tõhusat korda selle süsteemides täidetavate tehingute tõhusa ja õigeaegse lõpuleviimise hõlbustamiseks ning
c)
omada tegevusloa saamise hetkel ja jooksvalt piisavaid rahalisi vahendeid nõuetekohase tegevuse soodustamiseks, võttes arvesse turul tehtud tehingute laadi ja ulatust ning teda ähvardavate riskide ulatust ja astet.
4. Liikmesriigid tagavad, et artikleid 24 ja 25, artikli 27 lõikeid 1, 2 ja 4-10 ning artiklit 28 ei kohaldata selliste tehingute suhtes, mis tehakse mitmepoolset kauplemissüsteemi reguleerivate eeskirjade alusel süsteemi liikmete või osaliste vahel või mitmepoolse kauplemissüsteemi ja selle liikmete või osaliste vahel seoses mitmepoolse kauplemissüsteemi kasutamisega. Mitmepoolse kauplemissüsteemi liikmed või osalised täidavad artiklites 24, 25, 27 ja 28 ette nähtud kohustusi seoses oma klientidega, kui nad täidavad klientide nimel tegutsedes mitmepoolse kauplemissüsteemi kaudu klientide korraldusi.
5. Liikmesriigid ei võimalda mitmepoolset kauplemissüsteemi korraldavatel investeerimisühingutel või turukorraldajatel täita kliendi korraldusi oma kapitali arvel ega teha kliendikorralduste sobitamistehinguid.
Artikkel 20
Organiseeritud kauplemissüsteemide erinõuded
1. Liikmesriigid nõuavad, et organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing ja turukorraldaja kehtestaks korra, millega välditakse organiseeritud kauplemissüsteemis klientide korralduste täitmist kõnealust süsteemi korraldava investeerimisühingu või turukorraldaja või investeerimisühingu või turukorraldajaga samasse kontserni või sama juriidilise isiku alla kuuluva üksuse kapitali arvel.
2. Liikmesriigid lubavad kaubelda võlakirjade, struktureeritud finantstoodete, lubatud heitkoguse väärtpaberite ja teatavate tuletisinstrumentidega kliendikorralduste sobitamistehingute teel ainult organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavatel investeerimisühingutel või turukorraldajatel ning üksnes juhul, kui klient on sellega nõustunud.
Organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja ei tohi kasutada organiseeritud kauplemissüsteemis kliendi korraldusi täites kliendikorralduste sobitamistehinguid selliste tuletisinstrumentide puhul, mis kuuluvad tuletisinstrumentide liiki, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 648/2012 artikli 5 kohast kliiringukohustust.
Organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja kehtestab korra, millega tagatakse vastavus artikli 4 lõike 1 punktis 38 esitatud „kliendikorralduste sobitamistehingu” määratlusele.
3. Liikmesriigid lubavad organiseeritud kauplemissüsteemi korraldaval investeerimisühingul või turukorraldajal kaubelda oma arvel, välja arvatud kliendikorralduste sobitamistehingud, üksnes avaliku võlakohustustega, millel puudub likviidne turg.
4. Liikmesriigid ei võimalda samal juriidilisel isikul korraldada organiseeritud kauplemissüsteemi ja kliendi korralduste süsteemset täitmist. Organiseeritud kauplemissüsteem ei tohi olla kliendi korralduste süsteemse täitjaga seotud nii, et organiseeritud kauplemissüsteemi korraldused ja kliendi korralduste süsteemse täitja korraldused või hinnapakkumised võiksid üksteist vastastikku mõjutada. Üks organiseeritud kauplemissüsteem ei tohi olla seotud teise organiseeritud kauplemissüsteemiga nii, et erinevates organiseeritud kauplemissüsteemides antud korraldused võiksid üksteist vastastikku mõjutada.
5. Liikmesriik ei takista organiseeritud kauplemissüsteemi korraldava investeerimisühingu või turukorraldaja koostööd teise investeerimisühinguga, et tegeleda kõnealuses organiseeritud kauplemissüsteemis sõltumatul viisil turutegemisega.
Käesoleva artikli kohaldamisel ei ole organiseeritud kauplemissüsteemis sõltumatul viisil turutegemisega tegelemisega tegemist juhul, kui investeerimisühingul on organiseeritud kauplemissüsteemi korraldava investeerimisühingu või turukorraldajaga märkimisväärne seos.
6. Liikmesriigid nõuavad, et korralduste täitmine organiseeritud kauplemissüsteemis toimuks otsustusõiguse alusel.
Organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja võib otsustusõigust kasutada vähemalt ühel järgmistest juhtudest:
a)
kui ta otsustab anda korralduse või selle tagasi võtta enda korraldatavas organiseeritud kauplemissüsteemis;
b)
kui ta otsustab mitte sobitada kliendi konkreetset korraldust muude sel hetkel süsteemis olevate korraldustega, tingimusel et see on kooskõlas kliendilt saadud konkreetsete korraldustega ja artikli 27 kohaste kohustustega.
Süsteemi puhul, milles klientide korraldused ristuvad, võib organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja otsustada, kas, millal ja kui mitut kahest või enamast korraldusest ta tahab süsteemis sobitada. Süsteemi puhul, milles korraldatakse tehinguid muude finantsinstrumentidega kui aktsiad, võib organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja kooskõlas lõigetega 1, 2, 4 ja 5, ning piiramata lõike 3 kohaldamist, hõlbustada klientidevahelisi läbirääkimisi, et viia ühes tehingus kokku kaks või enam potentsiaalselt ühilduvat kauplemishuvi.
Kõnealune kohustus ei piira artiklite 18 ja 27 kohaldamist.
7. Pädev asutus võib nõuda (kas siis, kui investeerimisühing või turukorraldaja taotleb organiseeritud kauplemissüsteemi korraldamiseks tegevusluba, või muul hetkel) üksikasjalikku selgitust selle kohta, miks kõnealune süsteem ei ole kooskõlas reguleeritud turuga, mitmepoolse kauplemissüsteemiga või kliendi korralduste süsteemse täitjaga ega ole võimeline nendena tegutsema, ning üksikasjalikku kirjeldust selle kohta, kuidas kasutatakse otsustusõigust, ning eelkõige selle kohta, millal võib organiseeritud kauplemissüsteemile antud korralduse tagasi võtta ning millal ja kuidas sobitatakse organiseeritud kauplemissüsteemis kaks või enam kliendi korraldust. Peale selle esitab organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja pädevale asutusele teabe, milles kirjeldatakse kliendikorralduste sobitamistehinguid süsteemis. Pädev asutus jälgib investeerimisühingu või turu korraldaja tegevust kliendikorralduste sobitamistehingute puhul, et tagada selle jätkuv vastavus sellise kauplemise määratlusele ning tagada, et kliendikorralduste sobitamistehingud ei põhjusta investeerimisühingu või turukorraldaja ja tema klientide vahel huvide konflikte.
8. Liikmesriigid tagavad artiklite 24, 25, 27 ja 28 kohaldamise organiseeritud kauplemissüsteemis sõlmitud tehingute suhtes.
II PEATÜKK
Investeerimisühingute tegevustingimused
1. jagu
Üldsätted
Artikkel 21
Esmaste tegevuslubade andmise tingimuste korrapärane läbivaatamine
1. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused nõuavad, et investeerimisühing, kellele nad on andnud oma territooriumil tegevusloa, täidaks alati I peatükiga ettenähtud esmase tegevusloa andmise tingimusi.
2. Liikmesriigid nõuavad, et pädevad asutused kehtestaksid asjakohased meetodid kontrollimaks, et investeerimisühingud täidavad oma kohustusi lõike 1 alusel. Nad nõuavad, et investeerimisühingud teataksid pädevatele asutustele olulistest muutustest esmaste tegevuslubade andmise tingimustes.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võib töötada välja suunised käesolevas lõikes osutatud kontrollimeetodite kohta.
Artikkel 22
Üldkohustus seoses pideva järelevalvega
Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused teostavad järelevalvet investeerimisühingute tegevuse üle, et hinnata vastavust käesoleva direktiiviga ettenähtud tegevustingimustele. Liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmete olemasolu, mis võimaldavad pädeval asutusel saada teavet, mida on vaja, et hinnata kõnealuste kohustuste täitmist investeerimisühingute poolt.
Artikkel 23
Huvide konflikt
1. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud võtaksid kõik asjakohased meetmed nendevaheliste huvide konfliktide, sealhulgas juhtide, töötajate ja seotud vahendajatega või nendega kontrolli osas otseselt või kaudselt seotud isikutega ning nende klientidega, või klientidevaheliste huvide konfliktide, mis ilmnevad investeerimis- või kõrvalteenuste või nende kombinatsioonide osutamise käigus, sealhulgas nende, mis tulenevad kolmandatelt isikutelt hüvede vastuvõtmistest või investeerimisühingu enda tasustamis- ja muudest motivatsioonisüsteemidest, tuvastamiseks ning vältimiseks või nende lahendamiseks.
2. Kui investeerimisühingu poolt kooskõlas artikli 16 lõikega 3 võetud organisatsioonilised või haldusmeetmed, mille eesmärk on vältida huvide konfliktide kahjulikku mõju klientide huvidele, ei ole piisavad, et tagada küllaldase kindlusega kliendi huvide kahjustamise riskide vältimine, avaldab investeerimisühing kliendile enne tema nimel äritegevusse astumist selgel kujul teabe huvide konfliktide üldise laadi ja/või allika ning nende riskide maandamiseks võetud meetmete kohta.
3. Lõikes 2 osutatud teave avaldatakse:
a)
püsival andmekandjal ja
b)
see sisaldab piisavalt üksikasju, võttes arvesse kliendi olemust, et võimaldada vastaval kliendil teha informeeritud otsuseid teenuse kohta, millega seoses huvide konflikt on tekkinud.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte, et:
a)
määrata kindlaks meetmed, mille võtmist võib investeerimisühingutelt mõistlikult eeldada, et tuvastada, vältida, lahendada ja avalikustada huvide konflikte mitmesuguste investeerimis- ja kõrvalteenuste ning nende kombinatsioonide osutamisel;
b)
kehtestada asjakohased kriteeriumid selliste huvide konfliktide liikide kindlakstegemiseks, mille olemasolu võib kahjustada investeerimisühingu klientide või potentsiaalsete klientide huve.
2. jagu
Sätted investorite kaitse tagamiseks
Artikkel 24
Üldpõhimõtted ja teave klientidele
1. Liikmesriigid nõuavad, et klientidele investeerimisteenuste või asjakohasel juhul kõrvalteenuste osutamisel tegutseks investeerimisühing ausalt, õiglaselt ja professionaalselt kooskõlas oma klientide parimate huvidega ja järgiks eelkõige käesolevas artiklis ja artiklis 25 sätestatud põhimõtteid.
2. Finantsinstrumente klientidele müügiks töötavad välja investeerimisühingud tagavad, et asjaomased finantsinstrumendid on loodud vastama kindlaksmääratud lõppklientide sihtturu vajadustele asjaomase klientide kategooria raames, finantsinstrumentide levistrateegia vastab kindlaksmääratud sihtturule ning investeerimisühing võtab mõistlikke meetmeid tagamaks, et asjaomast finantsinstrumenti levitatakse kindlaksmääratud sihtturule.
Investeerimisühing peab mõistma tema poolt pakutavaid või soovitatavaid finantsinstrumente, hindama asjaomaste finantsinstrumentide kokkusobivust klientide vajadustega, kellele ta investeerimisteenuseid osutab, võttes samuti arvesse artikli 16 lõikes 3 osutatud kindlaksmääratud lõppklientide sihtturgu, ja tagama, et finantsinstrumente pakutakse või soovitatakse üksnes juhul, kui see on kliendi huvides.
3. Kogu investeerimisühingu poolt klientidele või potentsiaalsetele klientidele suunatud teave, sealhulgas reklaamteated, on õiglane, selge ja mitteeksitav. Reklaamteated on selgesti sellistena tuvastatavad.
4. Klientidele või potentsiaalsetele klientidele esitatakse piisavalt vara asjakohane teave investeerimisühingu ja selle teenuste, finantsinstrumentide ja pakutavate investeerimisstrateegiate, täitmise kohtade ning kõigi kulude ja seotud tasude kohta. Kõnealune teave hõlmab muu hulgas järgmist:
a)
investeerimisnõustamisel peab investeerimisühing piisavalt vara enne investeerimisnõustamist kliendile teatama:
i)
kas nõu antakse sõltumatult või mitte;
ii)
kas antav nõu põhineb eri liiki finantsinstrumentide laiemal või piiratumal analüüsil, ja eelkõige, kas valik piirdub finantsinstrumentidega, mille on emiteerinud või mida pakuvad üksused, millel on investeerimisühinguga märkimisväärne seos või muu juriidiline või majanduslik suhe, näiteks lepinguline suhe, mis on nii märkimisväärne, et sellel on oht kahjustada antava nõu sõltumatust;
iii)
kas investeerimisühing pakub kliendile soovitatud finantsinstrumentide sobivuse perioodilist hindamist;
b)
finantsinstrumentide ja kavandatud investeerimisstrateegiate alane teave peaks hõlmama asjakohaseid juhiseid ja hoiatusi seoses riskidega, mis on seotud investeeringutega kõnealustesse instrumentidesse või seoses konkreetsete investeerimisstrateegiatega, ning teavet selle kohta, kas asjaomane finantsinstrument on mõeldud jae- või kutselistele klientidele, võttes arvesse kindlaksmääratud sihtturgu kooskõlas lõikega 2;
c)
teave kõigi kulude ja seotud tasude kohta peab sisaldama teavet nii investeerimis- kui ka kõrvalteenuste kohta, sealhulgas asjakohasel juhul nõustamistasud, kliendile soovitatud või turustatud finantsinstrumendi kulu ning viis, kuidas klient saab selle eest tasuda, hõlmates ka kolmandate isikutega seotud maksed.
Teave kõigi kulude ja tasude kohta, sealhulgas investeerimisteenuse ja finantsinstrumendiga seotud kulud ja tasud, mis ei ole põhjustatud turust tulenevast riskist, esitatakse koondatult, et võimaldada kliendil aru saada kogukuludest ja kumulatiivsest mõjust investeeringu tootlusele, ning kliendi nõudmisel esitatakse nende jaotumine punkthaaval. Kui see on asjakohane, esitatakse kliendile sellist teavet investeeringu kehtivusaja jooksul korrapäraselt, vähemalt kord aastas.
5. Lõigetes 4 ja 9 osutatud teave esitatakse asjakohases vormis nii, et kliendid või potentsiaalsed kliendid on võimelised mõistma pakutava investeerimisteenuse ja konkreetse finantsinstrumendi liigi olemust ja riske ning sellest tulenevalt tegema informeeritud investeerimisotsuseid. Liikmesriigid võivad lubada, et kõnealust teavet esitatakse standardiseeritud kujul.
6. Juhul kui investeerimisteenuseid pakutakse osana finantstootest, mille suhtes juba kehtivad muud liidu õiguse sätted krediidiasutuste ja tarbijakrediidi kohta seoses teabenõuetega, ei kohaldata kõnealuse teenuse suhtes täiendavalt lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud kohustusi.
7. Kui investeerimisühing teavitab klienti, et investeerimisnõustamist pakutakse sõltumatult, siis kõnealune investeerimisühing:
a)
hindab piisaval hulgal turul kättesaadavaid finantsinstrumente, mis peaksid nende liigi, emitendi või toote pakkuja poolest olema piisavalt mitmekesised tagamaks, et kliendi investeerimiseesmärke on võimalik sobivalt täita, ja need ei tohiks piirduda finantsinstrumentidega, mille on emiteerinud või mida pakuvad:
i)
investeerimisühing ise või üksused, millel on märkimisväärne seos investeerimisühinguga, või
ii)
muud üksused, millega investeerimisühingul on niivõrd märkimisväärne juriidiline või majanduslik suhe, näiteks lepinguline suhe, et sellel on oht kahjustada antava nõu sõltumatust;
b)
ei võta vastu ega saa teenustasu, vahendustasu ega rahalist või mitterahalist hüve, mida pakub kolmas isik või isik, kes tegutseb kolmanda isiku nimel seoses klientidele teenuse osutamisega. Käesolevat punkti ei kohaldata sõnaselgelt teatavaks tehtud väikeste mitterahaliste hüvede suhtes, mille abil on võimalik parandada kliendile osutatava teenuse kvaliteeti ning mis on oma ulatuselt ja olemuselt sellised, et neid ei saa käsitada investeerimisühingu poolt kliendi parimates huvides tegutsemise kohustuse täitmise eiramisena.
8. Väärtpaberiportfelli valitsemisel ei võta investeerimisühing vastu ega saa teenustasu, vahendustasu ega rahalist või mitterahalist hüve, mida pakub kolmas isik või isik, kes tegutseb kolmanda isiku nimel seoses klientidele teenuse osutamisega. Käesolevat lõiget ei kohaldata sõnaselgelt teatavaks tehtud väikeste mitterahaliste hüvede suhtes, mille abil on võimalik parandada kliendile osutatava teenuse kvaliteeti ning mis on oma ulatuselt ja olemuselt sellised, et neid ei saa käsitada investeerimisühingu poolt kliendi parimates huvides tegutsemise kohustuse täitmise eiramisena.
9. Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühinguid ei loeta artikli 23 või käesoleva artikli lõike 1 kohaseid kohustusi täitnuteks juhul, kui nad maksavad või neile makstakse tasu või komisjonitasu või nad pakuvad mitterahalist hüve seoses investeerimisteenuse või kõrvalteenuse osutamisega muule isikule kui kliendile või kliendi nimel tegutsevale isikule või saavad seda muu isiku kui kliendi või kliendi nimel tegutseva isiku poolt, välja arvatud juhul, kui asjaomane tasu või hüve:
a)
on mõeldud selleks, et parandada asjaomase teenuse kvaliteeti kliendi jaoks, ja
b)
ei kahjusta investeerimisühingu kohustust tegutseda ausalt, õiglaselt ja professionaalselt oma klientide parimates huvides.
Esimeses lõigus osutatud makse või hüve olemasolu, olemus ja summa või kui summat ei saa kindlaks teha, siis selle arvutamise meetod, peab olema kliendile avaldatud selgelt ning ammendaval, täpsel ja arusaadaval viisil enne asjakohase investeerimis- või kõrvalteenuse osutamist. Kui see on asjakohane, teavitab investeerimisühing klienti ka investeerimis- või kõrvalteenuse osutamisega seoses saadud tasu, komisjonitasu ja rahalise või mitterahalise hüve kliendile edastamise mehhanismidest.
Esimeses lõigus sätestatud nõudeid ei kohaldata makse või hüve suhtes, mis võimaldab investeerimisteenuste osutamist või on nende osutamiseks vajalik, näiteks hoidmise tasu, arveldus- ja valuutavahetustasud, regulatiivsed lõivud või juriidilise nõustamise tasud, ja millest ei saa selle olemust arvestades tuleneda konflikte investeerimisühingu kohustusega tegutseda ausalt, õiglaselt ja professionaalselt kooskõlas oma klientide parimate huvidega.
10. Klientidele investeerimisteenuseid osutav investeerimisühing tagab, et ta ei tasusta oma töötajaid ega hinda nende tulemuslikkust viisil, mis on vastuolus investeerimisühingu kohustusega tegutseda oma klientide parimates huvides. Eelkõige ei tohiks investeerimisühing tasustamisega, müügieesmärkidega või muul viisil kehtestada korda, mis võiks ergutada tema töötajaid soovitama jaekliendile konkreetset finantsinstrumenti, kui see investeerimisühing saaks pakkuda muud finantsinstrumenti, mis vastaks paremini kõnealuse kliendi vajadustele.
11. Kui investeerimisteenust pakutakse koos teise teenuse või tootega, mis on osa paketist või sama lepingu või paketi tingimuseks, teavitab investeerimisühing klienti sellest, kas on võimalik osta eri komponente eraldi, ja esitab eraldi tõendid iga komponendiga seotud kulude ja tasude kohta.
Kui sellise jaekliendile pakutava lepingu või paketiga kaasnev risk on tõenäoliselt erinev komponentidega eraldi seotud riskidest, esitab investeerimisühing lepingu või paketi eri komponentide ning nende omavahelisest seosest tuleneva riski muutumise viisi piisava kirjelduse.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab koostöös Euroopa Pangandusjärelevalve ja Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvega hiljemalt 3. jaanuariks 2016 välja suunised ristmüügitegevuse hindamiseks ja järelevalveks ning ajakohastab neid korrapäraselt ja märgib eelkõige ära olukorrad, kus ristmüügitegevus ei vasta lõikes 1 sätestatud kohustustele.
12. Liikmesriigid võivad erandjuhtudel kehtestada käesolevas artiklis käsitletavate küsimustega seoses investeerimisühingutele täiendavaid nõudeid. Sellised nõuded peavad olema objektiivselt põhjendatud ja proportsionaalsed, et maandada konkreetseid investorite kaitse ja turu usaldusväärsusega seonduvaid riske, mis on asjaomase liikmesriigi turustruktuuri seisukohast äärmiselt olulised.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni põhjendamatu viivituseta igast nõudest, mis nad käesoleva lõike alusel kavatsevad kehtestada, tehes seda vähemalt kaks kuud enne kõnealuse nõude jõustumist. Teates esitatakse kõnealuse nõude kehtestamise põhjendus. Ükski selline täiendav nõue ei tohi piirata ega muul viisil mõjutada käesoleva direktiivi artiklite 34 ja 35 kohaseid investeerimisühingute õigusi.
Komisjon esitab kahe kuu jooksul alates teises lõigus osutatud teate saamisest oma arvamuse täiendavate nõuete proportsionaalsuse ja nende kehtestamise põhjenduste kohta.
Komisjon teatab käesoleva lõike alusel kehtestatud täiendavatest nõuetest liikmesriikidele ja avalikustab need oma veebisaidil.
Liikmesriigid võivad säilitada täiendavad nõuded, millest on komisjoni direktiivi 2006/73/EÜ artikli 4 kohaselt teavitatud enne 2. juulit 2014, tingimusel et kõnealuses artiklis sätestatud tingimused on täidetud.
13. Komisjonil on õigus võtta artikli 89 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, millega tagatakse, et investeerimisühingud täidavad klientidele investeerimis- või kõrvalteenuste osutamisel käesolevas artiklis sätestatud põhimõtteid, sealhulgas:
a)
tingimusi, millele teave peab vastama, et see oleks õiglane, selge ja mitteeksitav;
b)
klientide kategooriatesse jagamise, investeerimisühingute ja nende teenuste, finantsinstrumentide ning kulude ja tasudega seonduva klientidele edastatava teabe sisu ja vormi üksikasju;
c)
erinevate turul kättesaadavate finantsinstrumentide hindamise kriteeriume;
d)
kriteeriume, mille alusel hinnatakse, kas hüvesid saavad ühingud järgivad kohustust tegutseda ausalt, õiglaselt ja professionaalselt oma kliendi parimates huvides.
Finantsinstrumentide suhtes lõike 4 punkti b kohase teabega seotud nõuete kindlaksmääramisel tuleb asjakohasel juhul hõlmata ka toote struktuuri, võttes arvesse kogu asjakohast liidu õiguse kohaselt nõutavat standardiseeritud teavet.
14. Lõikes 13 osutatud delegeeritud õigusaktides võetakse arvesse järgmist:
a)
kliendile või potentsiaalsele kliendile pakutavate või osutatavate teenuste laad, võttes arvesse tehingute liiki, objekti, mahtu ja sagedust;
b)
pakutavate või kaalumisel olevate toodete laad ja valik, sealhulgas eri tüüpi finantsinstrumendid ja investeerimishoiused;
c)
kliendi või potentsiaalse kliendi jaekliendi või kutselise kliendi staatus või lõigete 4 ja 5 korral nende liigitamine võrdseks vastaspooleks.
Artikkel 25
Sobivuse ja asjakohasuse hindamine ning aruannete esitamine klientidele
1. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud tagaksid ja tõendaksid taotluse korral pädevatele asutustele, et füüsilistel isikutel, kes pakuvad klientidele investeerimisühingu nimel investeerimisnõustamist või teavet finantsinstrumentide, investeerimisteenuste või kõrvalteenuste kohta, on vajalikud teadmised ja pädevused, et täita artiklist 24 ja käesolevast artiklist tulenevaid kohustusi. Liikmesriigid avaldavad selliste teadmiste ja pädevuste hindamiseks kasutatavad kriteeriumid.
2. Investeerimisnõustamise või väärtpaberiportfelli valitsemisega tegelemisel omandab investeerimisühing vajaliku teabe kliendi või potentsiaalse kliendi teadmiste ja kogemuste kohta seoses konkreetse toote või teenuse liigiga, kõnealuse isiku finantsseisundi, sealhulgas tema kahjumi katmise võime, ja investeerimiseesmärkide, sealhulgas tema riskitaluvuse kohta, et võimaldada investeerimisühingul soovitada kliendile või potentsiaalsele kliendile tema jaoks sobivaid ning eelkõige tema riskitaluvusele ja kahjumi katmise võimele vastavaid investeerimisteenuseid ja finantsinstrumente.
Liikmesriigid tagavad, et juhul, kui investeerimisühing tegeleb investeerimisnõustamisega, soovitades artikli 24 lõike 11 kohaselt komplekteeritud teenuste või toodete paketti, on kogu komplekteeritud pakett sobiv.
3. Liikmesriigid tagavad, et muude kui lõikes 2 osutatud investeerimisteenuste osutamisel paluvad investeerimisühingud kliendil või potentsiaalsel kliendil esitada andmed oma teadmiste ja kogemuste kohta investeerimisvaldkonnas, mis on seotud pakutava või nõutava konkreetse toote või teenuse liigiga, et võimaldada investeerimisühingul hinnata, kas kavandatud investeerimisteenus või toode on kliendile sobiv. Artikli 24 lõike 11 kohaselt teenuste või toodete komplekti kavandamise puhul kaalutakse hindamisel kogu komplekteeritud paketi asjakohasust.
Kui investeerimisühing leiab esimese lõigu kohaselt saadud andmete alusel, et toode või teenus ei ole kliendi või potentsiaalse kliendi jaoks sobiv, hoiatab investeerimisühing klienti või potentsiaalset klienti. Kõnealuse hoiatuse võib esitada standardvormis.
Juhul kui kliendid või potentsiaalsed kliendid otsustavad mitte esitada esimeses lõigus osutatud teavet või kui nad esitavad oma teadmiste ja kogemuste kohta ebapiisavad andmed, hoiatab investeerimisühing neid sellest, et investeerimisühing ei saa kindlaks teha, kas kavandatud teenus või toode on nende jaoks sobiv. Kõnealuse hoiatuse võib esitada standardvormis.
4. Liikmesriigid lubavad investeerimisühingutel üksnes klientide korralduste täitmises või vastuvõtmises ja edastamises seisnevate investeerimisteenuste osutamisel koos kõrvalteenustega või ilma nendeta, arvates välja I lisa B jao punktis 1 osutatud krediidi või laenude andmise, mis ei hõlma klientide laenude, arvelduskontode ja arvelduskrediidi olemasolevaid krediidilimiite, osutada kõnealuseid investeerimisteenuseid oma klientidele ilma vajaduseta hankida teavet või teha tuvastamist, mis on ette nähtud lõikega 3, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)
teenused, mis on seotud mis tahes järgmise finantsinstrumendiga:
i)
aktsiad, millega on lubatud kaubelda reguleeritud turul või samaväärsel kolmanda riigi turul või mitmepoolses kauplemissüsteemis, kui need on äriühingute aktsiad, välja arvatud aktsiad mitte-eurofondist ühisinvesteerimisettevõtjas, ning aktsiad, mis hõlmavad tuletisinstrumenti;
ii)
võlakirjad või muud liiki võlainstrumendid, millega on lubatud kaubelda reguleeritud turul või samaväärsel kolmanda riigi turul või mitmepoolses kauplemissüsteemis, välja arvatud sellised, mis hõlmavad tuletisinstrumenti või on sellise struktuuriga, mis teeb kliendi jaoks keeruliseks kaasneva riski mõistmise;
iii)
rahaturuinstrumendid, välja arvatud need, mis hõlmavad tuletisinstrumenti või on sellise struktuuriga, mis teeb kliendi jaoks keeruliseks kaasneva riski mõistmise;
iv)
eurofondi aktsiad või osakud, välja arvatud struktureeritud eurofondid, nagu on osutatud määruse (EL) nr 583/2010 artikli 36 lõike 1 teises lõigus;
v)
investeerimishoiused, välja arvatud hoiused, mille struktuuri tõttu on kliendil raske mõista tootlusega seotud riski või toote enne lõpptähtaega müümisega kaasnevat kulu;
vi)
muud lihtfinantsinstrumendid käesoleva lõike kohaldamiseks.
Käesoleva punkti kohaldamisel, kui direktiivi 2003/71/EÜ artikli 4 lõike 1 kolmandas ja neljandas lõigus sätestatud nõuded ja kord on täidetud, loetakse kolmanda riigi turg samaväärseks reguleeritud turuga;
b)
teenust osutatakse kliendi või potentsiaalse kliendi algatusel;
c)
klienti või potentsiaalset klienti on selgelt teavitatud, et kõnealuse teenuse osutamisel ei nõuta investeerimisühingult pakutava finantsinstrumendi või teenuse asjakohasuse hindamist ning et seepärast ei saa talle osaks asjakohaste äritegevuseeskirjadega kaasneva kaitse eelised. Sellise hoiatuse võib esitada standardvormis;
d)
investeerimisühing täidab artiklist 23 tulenevaid kohustusi.
5. Investeerimisühing seab sisse registri, mis sisaldab ühingu ja kliendi vahel sõlmitud dokumenti või dokumente, millega sätestatakse poolte õigused ja kohustused, ning muid tingimusi, mille alusel investeerimisühing kliendile teenuseid osutab. Lepingu osaliste õigused ja kohustused võib lisada viidetena teistele dokumentidele või õigusaktidele.
6. Investeerimisühing esitab kliendile püsival andmekandjal piisavad aruanded osutatud teenuse kohta. Kõnealused aruanded sisaldavad perioodilisi teateid klientidele, võttes arvesse hõlmatud finantsinstrumentide liiki ja keerukust ning kliendile osutatud teenuse laadi ning sisaldavad vajaduse korral kliendi nimel tehtud tehingute ja osutatud teenustega seotud kulusid.
Investeerimisnõustamisel esitab investeerimisühing enne tehingu tegemist kliendile püsival andmekandjal sobivuse kirjelduse, milles kirjeldatakse esitatud nõuannet ja seda, kuidas asjaomane nõuanne vastab jaekliendi eelistustele, eesmärkidele ja muudele omadustele.
Kui leping osta või müüa finantsinstrumenti sõlmitakse kaugsidevahendi abil, mis ei võimalda sobivuse kirjeldust eelnevalt esitada, võib investeerimisühing esitada kirjaliku sobivuse kirjelduse püsival andmekandjal viivitamata pärast seda, kui klient on lepingu sõlminud, tingimusel et on täidetud mõlemad järgmised nõuded:
a)
klient on andnud nõusoleku saada sobivuse kirjeldus põhjendamatu viivituseta pärast tehingu sõlmimist ja
b)
investeerimisühing on andnud kliendile võimaluse lükata tehingu tegemine edasi selleks, et sobivuse kirjeldus enne tehingut kätte saada.
Kui investeerimisühing pakub väärtpaberiportfelli valitsemist või ta on teavitanud klienti sellest, et ta viib läbi perioodilise sobivuse hindamise, sisaldab perioodiline aruanne ajakohastatud kirjeldust selle kohta, kuidas asjaomane investeering vastab kliendi eelistustele ja eesmärkidele ning jaekliendi muudele omadustele.
7. Kui elamukinnisvaraga seotud krediidilepingu, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/17/EL (48) tarbijate krediidivõimelisuse hindamist käsitlevaid sätteid, tingimuseks on samale tarbijale investeerimisteenuse osutamine seoses pandikirjadega, mis on välja antud konkreetselt elamukinnisvara finantseerimise tagamiseks ja millel on samad tingimused elamukinnisvaraga seotud krediidilepinguga, et laen oleks väljamakstav, refinantseeritav või tagasi makstav, ei kohaldata nimetatud teenuse suhtes käesolevas artiklis sätestatud kohustusi.
8. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte, millega tagatakse, et investeerimisühingud järgivad oma klientidele investeerimis- või kõrvalteenuste osutamisel käesoleva artikli lõigetes 2-6 sätestatud põhimõtteid, mis puudutab muu hulgas teavet, mis tuleb hankida teenuste ja finantsinstrumentide klientidele sobivuse või asjakohasuse hindamisel, kriteeriumeid lihtfinantsinstrumentide hindamiseks käesoleva artikli lõike 4 punkti a alapunkti vi kohaldamisel, klientidele teenuste osutamisega seotud andmete ja lepingute ning klientidele esitatavate osutatud teenuseid käsitlevate perioodiliste aruannete sisu ja vormi. Kõnealustes delegeeritud õigusaktides võetakse arvesse järgmist:
a)
kliendile või potentsiaalsele kliendile pakutavate või osutatavate teenuste laad, pidades silmas tehingute liiki, eset, mahtu ja sagedust;
b)
pakutavate või kaalumisel olevate toodete laad, sealhulgas eri tüüpi finantsinstrumendid;
c)
kliendi või potentsiaalse kliendi jaekliendi või kutselise kliendi staatus või lõike 6 korral nende liigitamine võrdseks vastaspooleks.
9. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võtab hiljemalt 3. jaanuariks 2016 vastu suunised, millega täpsustatakse lõikes 1 nõutud teadmiste ja pädevuste hindamise kriteeriume.
10. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab hiljemalt 3. jaanuariks 2016 välja suunised, ja ajakohastab neid korrapäraselt, et hinnata järgmist:
a)
lõike 4 punkti a alapunktide ii ja iii kohased finantsinstrumendid, mille struktuuri tõttu on kliendil raske mõista nendega kaasnevat riski;
b)
lõike 4 punkti a alapunkti v kohased investeerimishoiused, mille struktuuri tõttu on kliendil raske mõista nende tootlusega seotud riski või nende enne lõpptähtaega müümisega kaasnevat kulu.
11. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võib töötada välja suunised ja ajakohastada neid korrapäraselt selliste finantsinstrumentide hindamiseks, mis liigitatakse lõike 4 punkti a alapunkti vi tähenduses lihtfinantsinstrumentideks, võttes arvesse lõike 8 kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusakte.
Artikkel 26
Teenuste osutamine teise investeerimisühingu vahendusel
Liikmesriigid lubavad investeerimisühingutel, mis saavad juhised investeerimis- või kõrvalteenuste osutamiseks kliendi nimel teise investeerimisühingu vahendusel, tugineda viimatinimetatud investeerimisühingu poolt edastatud klienditeabele. Juhiseid vahendav investeerimisühing jääb vastutavaks edastatud teabe terviklikkuse ja täpsuse eest.
Investeerimisühing, mis saab juhised sel viisil teenuste osutamiseks kliendi nimel, saab ka tugineda teenuse või tehinguga seotud soovitustele, mille klient on saanud teiselt investeerimisühingult. Juhiseid vahendav investeerimisühing jääb vastutavaks selle eest, et antud soovitused või nõuanded sobivad kliendile.
Teise investeerimisühingu vahendusel kliendile määratud juhiseid või korraldusi saav investeerimisühing jääb vastutavaks teenuse või tehingu lõpuleviimise eest kõnealuse teabe või soovituste alusel kooskõlas käesoleva jaotise asjaomaste sätetega.
Artikkel 27
Kohustus täita korraldused kliendile kõige soodsamatel tingimustel
1. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud võtaksid korralduste täitmisel kõik piisavad meetmed klientide jaoks parima võimaliku tulemuse saamiseks, võttes arvesse hinda, kulusid, kiirust, täitmise ja arveldamise tõenäosust, mahtu, laadi või muid korralduse täitmisega seotud kaalutlusi. Kui klient on andnud konkreetse juhise, järgib investeerimisühing korralduse täitmisel kõnealust juhist.
Kui investeerimisühing täidab jaekliendi nimel korraldust, määratletakse parim võimalik tulemus kogumaksumuse järgi, mis koosneb finantsinstrumendi hinnast ja täitmisega seotud kuludest, mille hulka kuuluvad kõik kliendi kantud kulud, mis on korralduse täitmisega otseselt seotud, sealhulgas täitmiskoha teenustasud, kliiringu- ja arveldustasud ning muud korralduse täitmisega seotud kolmandatele isikutele makstud tasud.
Esimese lõigu kohase parima võimaliku tulemuse saavutamiseks olukorras, kus on mitu konkureerivat täitmiskohta, kus finantsinstrumendiga seoses antud korraldust saaks täita, võetakse nende tulemuste hindamisel ja võrdlemisel, mis saavutataks kliendi jaoks korralduse täitmisel kõigis erinevates investeerimisühingu täitmispoliitikas loetletud ja asjaomase korralduse täitmiseks kõlblikes täitmiskohtades, arvesse investeerimisühingu enda vahendustasusid ja kulusid, mis kaasnevad korralduse täitmisega igas kõlblikus täitmiskohas.
2. Investeerimisühing ei saa kliendi korralduste suunamise eest teatavasse kauplemiskohta või täitmiskohta mingit tasu, allahindlust või mitterahalist hüve, millega rikutaks käesoleva artikli lõikes 1, artikli 16 lõikes 3 ning artiklites 23 ja 24 sätestatud huvide konflikte või hüvesid käsitlevate nõudeid.
3. Liikmesriigid nõuavad, et finantsinstrumentide puhul, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 600/2014 artiklite 23 ja 28 kohast kohustusliku kauplemiskoha nõuet, teeks iga kauplemiskoht ja kliendi korralduste süsteemne täitja ning muude instrumentide puhul iga täitmiskoht avalikkusele kättesaadavaks vähemalt igal aastal tasuta andmed tehingute täitmise kvaliteedi kohta asjaomases täitmiskohas ja pärast kliendi nimel tehingu täitmist teavitaks investeerimisühing klienti sellest, kus korraldus täideti. Perioodilised aruanded sisaldavad andmeid eri finantsinstrumentidega seotud korralduste täitmise hinna, kulu, kiiruse ja tõenäosuse kohta.
4. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud kehtestaksid tõhusa korra lõike 1 järgimiseks ja rakendaksid seda. Eelkõige nõuavad liikmesriigid, et investeerimisühingud kehtestaksid ja rakendaksid korralduste täitmise poliitikat, mis võimaldab neil saada oma klientide korralduste täitmisel parima võimaliku tulemuse kooskõlas lõikega 1.
5. Korralduste täitmise poliitika hõlmab seoses iga finantsinstrumentide liigiga teavet erinevate kohtade kohta, kus investeerimisühing oma klientide korraldusi täidab, ja tegurite kohta, mis mõjutavad täitmiskoha valikut. See hõlmab vähemalt kohti, mis võimaldavad investeerimisühingul saada püsivalt parima võimaliku tulemuse klientide korralduste täitmiseks.
Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud annaksid klientidele asjakohast teavet oma korralduste täitmise poliitika kohta. Kõnealuse teabega kirjeldatakse selgelt, piisavalt üksikasjalikult ja kliendile kergesti mõistaval viisil, kuidas investeerimisühing täidab kliendi antud korraldusi. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud hangiksid korralduste täitmise poliitika kohta klientide eelneva nõusoleku.
Liikmesriigid nõuavad, et kui korralduste täitmise poliitika näeb ette võimaluse klientide korralduste täitmiseks väljaspool kauplemiskohta, teataks investeerimisühing kõnealusest võimalusest eelkõige oma klientidele. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud hangiksid oma klientide eelneva otsese nõusoleku enne korralduste täitmisele asumist väljaspool kauplemiskohta. Investeerimisühingud võivad saada sellise nõusoleku üldise kokkuleppe kujul või üksiktehingute kohta.
6. Liikmesriigid nõuavad, et klientide korraldusi täitvad investeerimisühingud teeksid kokkuvõtte igal aastal iga finantsinstrumendi liigi kohta kauplemismahu seisukohast viie peamise täitmiskoha kohta, kus nad eelnenud aastal täitsid kliendi korraldusi, ja saavutatud täitmise kvaliteedi kohta, ning avalikustaksid selle.
7. Liikmesriigid nõuavad, et klientide korraldusi täitvad investeerimisühingud kontrolliksid oma korralduste täitmise korra ja täitmispoliitika tõhusust, et avastada ja asjakohasel juhul kõrvaldada puudujäägid. Eelkõige hindavad nad korrapäraselt, kas täitmispoliitikasse kaasatud täitmiskohad näevad ette kliendi jaoks parima võimaliku tulemuse või kas neil on vaja oma täitmiskorras muudatusi teha, võttes muu hulgas arvesse lõigete 3 ja 6 kohaselt avaldatud teavet. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud teataksid klientidele, kellega neil on kehtiv kliendisuhe, olulistest muutustest oma korralduste täitmise korras või täitmispoliitikas.
8. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud suudaksid oma klientidele nende taotluse korral tõendada, et nad on täitnud klientide korraldused kooskõlas investeerimisühingu täitmispoliitikaga, ja tõendaksid pädevale asutusele viimase nõudmisel käesoleva artikli järgimist.
9. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte seoses järgmisega:
a)
kriteeriumid, et määrata kindlaks erinevate tegurite suhteline tähtsus, millega võib vastavalt lõikele 1 arvestada parima võimaliku tulemuse kindlaksmääramisel, võttes arvesse korralduse suurust ja liiki ning seda, kas tegu on jaekliendi või kutselise kliendiga;
b)
tegurid, mida investeerimisühing võib arvesse võtta oma täitmiskorra läbivaatamisel, ja asjaolud, mille korral võib olla põhjendatud muudatuste tegemine sellises korras; eelkõige tegurid tegemaks kindlaks, millised kohad võimaldavad investeerimisühingutel saada püsivalt parima võimaliku tulemuse klientide korralduste täitmiseks;
c)
vastavalt lõikele 5 klientidele oma täitmispoliitika kohta esitatava teabe laad ja ulatus.
10. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada järgmist:
a)
vastavalt lõikele 3 seoses täitmise kvaliteediga avaldatavate andmete konkreetne sisu, vorm ja avaldamise sagedus, võttes arvesse täitmiskoha ja asjaomase finantsinstrumendi liiki;
b)
sellise teabe sisu ja vorm, mille investeerimisühing peab avaldama vastavalt lõikele 6.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
Artikkel 28
Klientide korralduste käitlemise eeskirjad
1. Liikmesriigid nõuavad, et klientide nimel korralduste täitmiseks tegevusluba omavad investeerimisühingud rakendavad protseduuri ja korda, mis näeb ette klientide korralduste kiire, õiglase ja kiire täitmise võrreldes teiste klientide korralduste või investeerimisühingu enda kauplemishuvidega.
Kõnealune protseduur või kord võimaldab klientide muidu võrreldavate korralduste täitmist vastavalt nende vastuvõtmise ajale investeerimisühingu poolt.
2. Liikmesriigid nõuavad, et klientide määratud hinnaga korralduse puhul seoses reguleeritud turul kauplemisele lubatud aktsiatega või kauplemiskohas kaubeldavate aktsiatega, mida ei täideta viivitamata turul valitsevate tingimuste juures, peaksid investeerimisühingud, kui klient ei anna teistsuguseid juhiseid, võtma meetmeid soodustamaks kõnealuse korralduse võimalikult varast täitmist, avalikustades selle kliendi määratud hinnaga korralduse viivitamata teistele turuosalistele kergesti kättesaadaval viisil. Liikmesriigid võivad otsustada, et investeerimisühingud täidavad seda kohustust, edastades kliendi määratud hinnaga korralduse kauplemiskohale. Liikmesriigid näevad ette, et pädevad asutused võivad loobuda kohustusest avalikustada määratud hinnaga korraldus, mis on määruse (EL) nr 600/2014 artikli 4 määratluse kohaselt suuremahuline võrreldes tavalise turumahuga.
3. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte, millega määratakse kindlaks:
a)
tingimused ning protseduuri ja korra laad, mille tulemuseks on klientide korralduste kiire ja õiglane täitmine, ja olukorrad või tehingute liigid, mille puhul investeerimisühingud võivad mõistlikul määral kalduda kõrvale kiirest täitmisest, et saada kliendi jaoks soodsamaid tingimusi;
b)
eri meetodid, mille puhul saab investeerimisühingu lugeda täitnuks oma kohustuse avalikustada turule klientide määratud hinnaga korraldused, mis ei ole viivitamata täidetavad.
Artikkel 29
Investeerimisühingute kohustused seotud vahendajate määramisel
1. Liikmesriigid lubavad investeerimisühingul määrata seotud vahendajaid investeerimisühingu teenuste edendamiseks, müügiedendustegevuseks või korralduste vastuvõtmiseks klientidelt või potentsiaalsetelt klientidelt ja nende edastamiseks, finantsinstrumentide müümiseks ning nende finantsinstrumentidega ja kõnealuse investeerimisühingu pakutavate teenustega seotud nõustamiseks.
2. Liikmesriigid nõuavad, et kui investeerimisühing otsustab määrata seotud vahendaja, jääb ta täielikult ja tingimusteta vastutavaks seotud vahendaja tegevuse või tegevusetuse eest investeerimisühingu nimel tegutsedes. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühing tagaks, et seotud vahendaja teeb oma ametivolitused ja esindatava investeerimisühingu teatavaks kliendiga või potentsiaalse kliendiga kontakti võtmisel või enne temaga kauplemist.
Liikmesriigid võivad vastavalt artikli 16 lõigetele 6, 8 ja 9 lubada nende territooriumil registreeritud seotud vahendajatel hoida klientide raha ja/või klientide finantsinstrumente nende territooriumil selle investeerimisühingu nimel ja täielikul vastutusel, kelle eest nad tegutsevad, või piiriülese tegevuse korral selle liikmesriigi territooriumil, kes lubab seotud vahendajal kliendi raha hoida.
Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud teostaksid järelevalvet oma seotud vahendajate üle, et nad seotud vahendajate kaudu tegutsedes jätkuvalt järgiksid käesolevat direktiivi.
3. Seotud vahendajad kantakse riiklikku registrisse selles liikmesriigis, kus nad on asutatud. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab oma veebisaidil viited või hüperlingid käesoleva artikli kohaselt loodud riiklikele registritele liikmesriikides, kes otsustavad lubada investeerimisühingutel määrata seotud vahendajaid.
Liikmesriigid tagavad, et seotud vahendajad kantakse riiklikku registrisse üksnes juhul, kui on kindlaks tehtud, et neil on piisavalt hea maine ja asjakohased üldised, ärialased ja erialased teadmised ja pädevused, mis võimaldavad neil osutada investeerimis- või kõrvalteenust ning edastada kliendile või potentsiaalsele kliendile adekvaatselt kogu pakutud teenusega seotud asjakohast teavet.
Liikmesriigid võivad otsustada, et investeerimisühingud saavad kontrollida, kas nende poolt määratud seotud vahendajatel on piisavalt hea maine ning teises lõigus osutatud teadmised ja pädevused, tingimusel et on tagatud asjakohane kontroll.
Registrit ajakohastatakse regulaarselt. Registris olevad andmed on avalikkusele kättesaadavad.
4. Liikmesriigid nõuavad, et seotud vahendajaid määravad investeerimisühingud võtaksid piisavad meetmed, et vältida seotud vahendajate käesoleva direktiivi kohaldamisalaga hõlmamata tegevuse võimalikku negatiivset mõju tegevusele, mida seotud vahendaja teostab investeerimisühingu nimel.
Liikmesriigid võivad lubada pädevatel asutustel teha seotud vahendajate registreerimisel ja selle kontrollimisel, kas seotud vahendajad järgivad lõike 3 nõudeid, koostööd investeerimisühingute ja krediidiasutustega, nende liitudega ja teiste üksustega. Eelkõige võivad seotud vahendajaid pädeva asutuse järelevalve all registreerida investeerimisühing, krediidiasutus või nende liidud ja muud üksused.
5. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud määraksid üksnes neid seotud vahendajaid, kes on kantud lõikes 3 osutatud riiklikesse registritesse.
6. Liikmesriigid võivad võtta vastu või säilitada nõuded, mis on käesolevas artiklis sätestatud nõuetest rangemad või kohaldada nende jurisdiktsioonis registreeritud seotud vahendajate suhtes täiendavaid nõudeid.
Artikkel 30
Võrdsete vastaspooltega tehtud tehingud
1. Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühingud, kellel on luba klientide nimel korraldusi täita ja/või kaubelda oma arvel ja/või võtta vastu ja edastada korraldusi, võivad algatada või teha tehinguid võrdsete vastaspooltega, ilma et nad oleksid kohustatud täitma artiklist 24 (välja arvatud lõiked 4 ja 5), artiklist 25 (välja arvatud lõige 6), artiklist 27 ning artikli 28 lõikest 1 tulenevaid kohustusi seoses kõnealuste tehingutega või seoses kõrvalteenusega, mis on otseselt seotud kõnealuste tehingutega.
Liikmesriigid tagavad, et oma suhetes võrdsete vastaspooltega tegutsevad investeerimisühingud ausalt, õiglaselt ja professionaalselt ning suhtlevad viisil, mis on õiglane, selge ja mitteeksitav, ning võtavad arvesse võrdse vastaspoole staatust ja tema äritegevuse laadi.
2. Liikmesriigid tunnustavad võrdsete vastaspooltena käesoleva artikli tähenduses investeerimisühinguid, krediidiasutusi, kindlustusandjaid, eurofonde ja nende fondivalitsejaid, pensionifonde ja nende fondivalitsejaid, muid liidu või liikmesriigi õiguse alusel lubatud või reguleeritud finantseerimisasutusi, riikide valitsusi ja neile vastavaid ametkondi, sealhulgas valitsemissektori võlaga riiklikul tasandil tegelevaid ametiasutusi, keskpanku ja rahvusüleseid organisatsioone.
Liigitamine võrdseks vastaspooleks esimese lõigu alusel ei piira selliste üksuste õigust taotleda üldises vormis või tehingupõhiselt kohtlemist klientidena, kelle ärisuhteid investeerimisühinguga reguleeritakse artiklitega 24, 25, 27 ja 28.
3. Liikmesriigid võivad võrdsete vastaspooltena tunnustada ka teisi ettevõtjaid, kes vastavad varem kindlaksmääratud proportsionaalsetele nõuetele, sealhulgas koguselistele piirmääradele. Tehingu puhul, mille võrdsed vastaspooled asuvad eri jurisdiktsioonides, arvestab investeerimisühing teise ettevõtja seisundit vastavalt selle liikmesriigi õigusele või meetmetele, milles kõnealune ettevõtja on asutatud.
Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühing hangib kõnealuste ettevõtjatega tehingute tegemisel kooskõlas lõikega 1 võimalikult vastaspoolelt otsese kinnituse, et viimane on nõus sellega, et teda käsitatakse võrdse vastaspoolena. Liikmesriigid lubavad investeerimisühingul saada kõnealuse kinnituse üldise kokkuleppe kujul või iga üksiku tehingu kohta eraldi.
4. Liikmesriigid võivad võrdsete vastaspooltena tunnustada kolmandate riikide üksuseid, mis on samaväärsed lõikes 2 osutatud üksuste kategooriatega.
Liikmesriigid võivad võrdsete vastaspooltena tunnustada ka kolmandate riikide ettevõtjaid, nagu on osutatud lõikes 3, samadel tingimustel ja samade nõuete kohaselt, nagu on sätestatud lõikes 3.
5. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada järgmist:
a)
klientidena kohtlemise taotlemise kord vastavalt lõikele 2;
b)
võimalikelt vastaspooltelt otsese kinnituse saamise kord vastavalt lõikele 3;
c)
varem kindlaks määratud proportsionaalsed nõuded, sealhulgas koguselised piirmäärad, mis võimaldaksid ettevõtjat pidada võrdseks vastaspooleks vastavalt lõikele 3.
3. jagu
Turu läbipaistvus ja usaldusväärsus
Artikkel 31
Mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi eeskirjade ja muude juriidiliste kohustuste täitmise järelevalve
1. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad kehtestaksid ja säilitaksid tõhusa korra ja protseduurid kontrollimaks korrapäraselt mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi eeskirjade täitmist selle liikmete, osaliste või kasutajate poolt. Mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad teostavad järelevalvet esitatud korralduste (kaasa arvatud tühistamiste) ning oma liikmete, osaliste või kasutajate poolt nende süsteemides tehtud tehingute üle, et avastada nende eeskirjade rikkumisi, nõuetele mittevastavaid kauplemistingimusi, tegevust, mis võib osutada määruse (EL) nr 596/2014 alusel keelatud tegevusele või süsteemihäiretele seoses finantsinstrumendiga, ja võtavad kasutusele ressursid, mis on vajalikud sellise järelevalve tulemuslikkuse tagamiseks.
2. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad teavitaksid viivitamata oma pädevat asutust oma eeskirjade olulistest rikkumistest või nõuetele mittevastavatest kauplemistingimustest või tegevusest, mis võib osutada määruse (EL) nr 596/2014 alusel keelatud tegevusele või süsteemihäiretele seoses finantsinstrumendiga.
Mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavate investeerimisühingute ja turukorraldajate pädevad asutused edastavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele esimeses lõigus osutatud teabe.
Seoses tegevusega, mis võib osutada määruse (EL) nr 596/2014 alusel keelatud tegevusele, peab pädev asutus olema enne teiste liikmesriikide pädevate asutuste ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve teavitamist veendunud, et selline keelatud tegevus leiab aset või on aset leidnud.
3. Liikmesriigid nõuavad ka seda, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldavad investeerimisühingud ja turukorraldajad esitaksid põhjendamatuviivituseta lõikes 2 osutatud teabe ka turukuritarvituse uurimise ja vastutuselevõtmise asjus pädevale asutusele ning osutaksid viimasele igakülgset abi nende süsteemides või nende süsteemide kaudu toimunud turukuritarvituse uurimisel ja selle eest vastutusele võtmisel.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusakte, millega määratakse kindlaks asjaolud, mille esinemisel tuleb täita käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teavitamisnõuet.
Artikkel 32
Mitmepoolses või organiseeritud kauplemissüsteemis finantsinstrumentidega kauplemise peatamine ja lõpetamine
1. Ilma et see piiraks pädeva asutuse õigust nõuda artikli 69 lõike 2 alusel finantsinstrumendiga kauplemise peatamist või lõpetamist, võib mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja peatada või lõpetada kauplemise finantsinstrumendiga, mis ei vasta enam mitmepoolse ega organiseeritud kauplemissüsteemi eeskirjadele, välja arvatud juhul, kui selline peatamine või lõpetamine võiks märkimisväärselt kahjustada investorite huve või turu nõuetekohast toimimist.
2. Liikmesriigid nõuavad, et mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja, kes peatab või lõpetab finantsinstrumendiga kauplemise, peataks või lõpetaks kauplemise ka I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, kui see on vajalik alusvaraks oleva finantsinstrumendiga kauplemise peatamise või lõpetamise eesmärgi saavutamise toetamiseks. Mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja avalikustab oma otsuse finantsinstrumendi ja kõigi sellega seotud tuletisinstrumentidega kauplemise peatamise või lõpetamise kohta ning teatab asjaomastest otsustest oma pädevale asutusele.
Pädev asutus, kelle jurisdiktsioonist peatamine või lõpetamine pärines, nõuab, et reguleeritud turud, muud mitmepoolsed kauplemissüsteemid, muud organiseeritud kauplemissüsteemid ja kliendi korralduste süsteemsed täitjad, kes kuuluvad tema jurisdiktsiooni ja kauplevad sama finantsinstrumendiga või käesoleva direktiivi I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, peataksid või lõpetaksid samuti kõnealuse finantsinstrumendi või tuletisinstrumendiga kauplemise, kui peatamise või lõpetamise põhjuseks on turukuritarvituse kahtlus, ülevõtmispakkumine või siseteabe varjamine emitendi või finantsinstrumendi kohta, millega rikutakse määruse (EL) nr 596/2014 artikleid 7 ja 17, välja arvatud juhul, kui selline peatamine või lõpetamine võiks märkimisväärselt kahjustada investorite huve või turu nõuetekohast toimimist.
Pädev asutus avalikustab sellise otsuse viivitamata ja edastab selle Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ning teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.
Teiste liikmesriikide teavitatud pädevad asutused nõuavad, et reguleeritud turud, muud mitmepoolsed kauplemissüsteemid, muud organiseeritud kauplemissüsteemid ja kliendi korralduste süsteemsed täitjad, kes kuuluvad nende jurisdiktsiooni ja kauplevad sama finantsinstrumendiga või I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, peataksid või lõpetaksid samuti kõnealuse finantsinstrumendi või tuletisinstrumendiga kauplemise, kui peatamise või lõpetamise põhjuseks on turukuritarvituse kahtlus, ülevõtmispakkumine või siseteabe varjamine emitendi või finantsinstrumendi kohta, millega rikutakse määruse (EL) nr 596/2014 artikleid 7 ja 17, välja arvatud juhul, kui selline peatamine või lõpetamine võiks märkimisväärselt kahjustada investorite huve või turu nõuetekohast toimimist.
Iga teavitatud pädev asutus edastab oma otsuse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ja teistele pädevatele asutustele, lisades selgituse juhul, kui otsustati mitte peatada või lõpetada kauplemist finantsinstrumendiga või I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud.
Käesolevat lõiget kohaldatakse ka siis, kui finantsinstrumendiga või I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, kauplemise peatamine on lõpetatud.
Käesolevas lõikes osutatud teatamise korda kohaldatakse ka juhul, kui otsuse peatada või lõpetada kauplemine finantsinstrumendiga või I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, on teinud pädev asutus vastavalt artikli 69 lõike 2 punktidele m ja n.
Tagamaks, et kohustust peatada või lõpetada selliste tuletisinstrumentidega kauplemine kohaldatakse proportsionaalselt, töötab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse täiendavalt olukorrad, kus I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumendi, mis on seotud finantsinstrumendiga, millega kauplemine on peatatud või lõpetatud, või sellest tuletatud, ja algse finantsinstrumendi vahelisest seosest tulenevalt tuleb peatada või lõpetada ka asjaomase tuletisinstrumendiga kauplemine, et saavutada alusvaraks oleva finantsinstrumendiga kauplemise peatamise või lõpetamise eesmärk.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
3. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks lõikes 2 osutatud teadete ja avaldamise vorm ja aeg.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, et täpsustada asjaolud, puhul on tegemist investorite huvide ja turu nõuetekohase toimimise märkimisväärseks kahjustamisega, millele osutatakse käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2.
4. jagu
VKEde kasvuturud
Artikkel 33
VKEde kasvuturud
1. Liikmesriigid näevad ette, et mitmepoolse kauplemissüsteemi korraldaja võib taotleda päritoluliikmesriigi pädevalt asutustelt mitmepoolse kauplemissüsteemi registreerimist VKEde kasvuturuna.
2. Liikmesriigid näevad ette, et päritoluliikmesriigi pädev asutus võib registreerida mitmepoolse kauplemissüsteemi VKEde kasvuturuna, kui pädev asutus saab lõikes 1 osutatud taotluse ja on veendunud, et lõikes 3 sätestatud nõuded on seoses mitmepoolse kauplemissüsteemiga täidetud.
3. Liikmesriigid tagavad, et mitmepoolse kauplemissüsteemi suhtes kohaldatakse tõhusaid eeskirju, süsteeme ja menetlusi, millega tagatakse järgmiste nõuete täitmine:
a)
vähemalt 50 % emitentidest, kelle finantsinstrumentidega on lubatud kaubelda mitmepoolses kauplemissüsteemis, on VKEd ajal, mil mitmepoolne kauplemissüsteem on registreeritud VKEde kasvuturuna, ja mis tahes sellele järgneval kalendriaastal;
b)
kehtestatud on asjakohased kriteeriumid turu emitentide finantsinstrumentide esmaseks või jätkuvaks kauplemisele lubamiseks;
c)
finantsinstrumentide esmaseks turul kauplemisele lubamiseks on avaldatud piisavalt teavet, mis võimaldab investoritel teha teadliku otsuse selle kohta, kas investeerida finantsinstrumentidesse, või on olemas asjakohane luba või prospekt, kui kohaldatakse direktiivi 2003/71/EÜ nõudeid seoses avaliku pakkumisega, mis on seotud finantsinstrumendi esmase lubamisega mitmepoolses kauplemissüsteemis kauplemisele;
d)
kättesaadavad on turu emitendi poolt või tema nimel avaldatavad perioodilised finantsaruanded, näiteks auditeeritud aastaaruanded;
e)
määruse (EL) nr 596/2014 artikli 3 lõike 1 punktis 21 määratletud emitendid, määruse (EL) nr 596/2014 artikli 3 lõike 1 punktis 25 määratletud juhtimiskohustusi täitvad isikud ning määruse (EL) nr 596/2014 artikli 3 lõike 1 punktis 26 määratletud lähedased täidavad nende suhtes määruse (EL) nr 596/2014 alusel kohaldatavaid asjaomaseid nõudeid;
f)
säilitatakse turu emitente puudutavat korraldatud teavet ja see avalikustatakse;
g)
on tõhusad süsteemid ja teostatakse tõhusaid kontrolle, mille eesmärk on hoida ära ja avastada turukuritarvitusi kõnealusel turul, nagu on nõutud vastavalt määrusele (EL) nr 596/2014.
4. Lõikes 3 sätestatud kriteeriumid ei piira mitmepoolset kauplemissüsteemi korraldava investeerimisühingu või turukorraldaja poolset muude selliste kohustuste täitmist vastavalt käesolevale direktiivile, mis on seotud mitmepoolse kauplemissüsteemi korraldamisega. Samuti ei takista need mitmepoolset kauplemissüsteemi korraldavat investeerimisühingut või turukorraldajat kehtestamast täiendavaid nõudeid lisaks kõnealuses lõikes määratletutele.
5. Liikmesriigid näevad ette, et päritoluliikmesriigi pädevad asutused võivad mitmepoolse kauplemissüsteemi kui VKEde kasvuturu registrist kustutada mis tahes järgmisel juhul:
a)
turgu korraldav investeerimisühing või turukorraldaja taotleb enda registrist kustutamist;
b)
lõikes 3 sätestatud tingimused ei ole enam seoses mitmepoolse kauplemissüsteemiga täidetud.
6. Liikmesriigid nõuavad, et kui päritoluliikmesriigi pädev asutus registreerib või kustutab registrist mitmepoolse kauplemissüsteemi kui VKEde kasvuturu vastavalt käesolevale artiklile, teavitab ta registreerimisest või registrist kustutamisest võimalikult kiiresti Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab oma veebisaidil VKEde kasvuturgude loetelu ja ajakohastab seda.
7. Liikmesriigid nõuavad, et kui emitendi finantsinstrument lubatakse kauplemisele ühel VKEde kasvuturul, võib finantsinstrumendiga kaubelda ka teisel VKEde kasvuturul üksnes juhul, kui emitenti on sellest teavitatud ja ta ei ole väljendanud oma vastuseisu. Sellisel juhul ei kohaldata emitendi suhtes siiski ühtegi kohustust seoses üldjuhtimisega või esmase, jätkuva või ühekordse avalikustamisega seoses viimatinimetatud VKEde kasvuturuga.
8. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, millega täpsustatakse täiendavalt käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud nõudeid. Meetmetes võetakse arvesse vajadust nõuete järele, millega säilitatakse investorite kaitse kõrge tase, et toetada investorite usaldust kõnealuste turgude vastu, vähendades seejuures miinimumini turu emitentide halduskoormust, ning seda, et registrist ei kustutataks ja registreerimisest ei keeldutaks üksnes käesoleva artikli lõike 3 punkti a tingimustele ajutise mittevastamise tõttu.
III PEATÜKK
Investeerimisühingute õigused
Artikkel 34
Investeerimisteenuste osutamise ja investeerimistegevuse vabadus
1. Liikmesriigid tagavad, et iga investeerimisühing, kellele teise liikmesriigi pädev asutus on andnud tegevusloa ja kes on nende järelevalve all vastavalt käesolevale direktiivile ja krediidiasutuste osas vastavalt direktiivile 2013/36/EL, võib vabalt osutada investeerimisteenuseid ja/või tegeleda investeerimistegevusega ning osutada kõrvalteenuseid nende territooriumil, tingimusel et kõnealused teenused ja tegevus on tema tegevusloaga kaetud. Kõrvalteenuseid võib osutada üksnes koos investeerimisteenusega ja/või investeerimistegevusega.
Liikmesriigid ei kehtesta mingeid täiendavaid nõudeid kõnealusele investeerimisühingule või krediidiasutusele käesoleva direktiiviga reguleeritud küsimustes.
2. Iga investeerimisühing, kes soovib osutada teise liikmesriigi territooriumil teenuseid või teostada investeerimistegevust esmakordselt või muuta osutatavate teenuste või tegevuste valikut, edastab oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele järgmised andmed:
a)
liikmesriik, kus ta kavatseb tegutseda;
b)
tegevuskava, milles on ära näidatud eelkõige investeerimisteenused ja/või investeerimistegevused ning kõrvalteenused, mida ta kavatseb osutada kõnealuse liikmesriigi territooriumil, ja kas ta kavatseb teha seda tema päritoluliikmesriigis asutatud seotud vahendajate kaudu. Kui investeerimisühing kavatseb kasutada seotud vahendajaid, teatab investeerimisühing päritoluliikmesriigi pädevale asutusele kõnealuste seotud vahendajate andmed.
Kui investeerimisühing kavatseb kasutada tema päritoluliikmesriigis asutatud seotud vahendajaid selle liikmesriigi territooriumil, kus ta kavatseb teenuseid osutada, edastab investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädev asutus ühe kuu jooksul kogu teabe saamisest vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, mis on määratud kontaktpunktiks vastavalt artikli 79 lõikele 1, nende seotud vahendajate andmed, keda investeerimisühing kavatseb selles liikmesriigis kasutada investeerimisteenuste osutamiseks ja investeerimistegevuseks. Vastuvõttev liikmesriik avaldab sellise teabe. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võib taotleda juurdepääsu kõnealusele teabele määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 35 sätestatud korras ja tingimustel.
3. Päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab ühe kuu jooksul pärast teabe saamist selle vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, mis on määratud kontaktpunktiks vastavalt artikli 79 lõikele 1. Pärast seda võib investeerimisühing alustada asjaomaste investeerimisteenuste osutamist ja asjaomast investeerimistegevust vastuvõtvas liikmesriigis.
4. Kui vastavalt lõikele 2 teatavaks tehtud andmed muutuvad, saadab investeerimisühing kõnealuse muudatuse kohta päritoluliikmesriigi pädevale asutusele kirjaliku teate vähemalt üks kuu enne kõnealuse muudatuse jõustumist. Päritoluliikmesriigi pädev asutus teatab kõnealusest muudatusest vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele.
5. Iga krediidiasutus, kes soovib osutada investeerimis- ja kõrvalteenuseid või tegeleda investeerimistegevusega vastavalt lõikele 1 läbi seotud vahendaja, teatab päritoluliikmesriigi pädevale asutusele kõnealuste seotud vahendajate andmed.
Kui krediidiasutus kavatseb kasutada tema päritoluliikmesriigis asutatud seotud vahendajaid selle liikmesriigi territooriumil, kus ta kavatseb teenuseid osutada, teatab krediidiasutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus ühe kuu jooksul alates kogu teabe saamisest vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, mis on määratud kontaktpunktiks vastavalt artikli 79 lõikele 1, nende seotud vahendajate andmed, keda krediidiasutus kavatseb kasutada teenuste osutamiseks selles liikmesriigis. Vastuvõttev liikmesriik avaldab sellise teabe.
6. Liikmesriigid lubavad ilma täiendava õigusliku või haldusnõudeta teistest liikmesriikidest mitmepoolseid kauplemissüsteeme ja organiseeritud kauplemissüsteeme korraldavatel investeerimisühingutel ja turukorraldajatel näha nende territooriumil ette asjakohane kord soodustamaks nendele turgudele juurdepääsu ja nendel turgudel kauplemist kaugkasutajate, liikmete või nende territooriumil asutatud osaliste poolt.
7. Mitmepoolset või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldav investeerimisühing või turukorraldaja teatab oma päritoluliikmesriigi pädevale asutusele liikmesriigi, kus ta kavatseb kõnealust korda rakendada. Päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab kõnealuse teabe ühe kuu jooksul selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus mitmepoolne või organiseeritud kauplemissüsteem kavatseb kõnealust korda rakendada.
Mitmepoolse kauplemissüsteemi päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab mitmepoolse kauplemissüsteemi vastuvõtva liikmesriigi taotluse korral ilma põhjendamatu viivituseta kõnealuses liikmesriigis asutatud mitmepoolse kauplemissüsteemi kaugliikmete või osaliste andmed.
8. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada lõigete 2, 4, 5 ja 7 kohaselt esitatavat teavet.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
9. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et kehtestada standardvormid, -mallid ja -menetlused teabe edastamiseks lõigete 3, 4, 5 ja 7 kohaselt
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 35
Filiaali asutamine
1. Liikmesriigid tagavad, et nende territooriumil võib osutada investeerimis- ja kõrvalteenuseid ja/või tegeleda investeerimistegevusega kooskõlas käesoleva direktiiviga ja direktiiviga 2013/36/EL asutamisõigusele tuginedes, asutades selleks filiaali või kasutades seotud vahendajat, kes on asutatud väljaspool oma päritoluliikmesriiki olevas liikmesriigis, tingimusel et kõnealused teenused ja tegevused on hõlmatud investeerimisühingule või krediidiasutusele päritoluliikmesriigis antud tegevusloaga. Kõrvalteenuseid võib osutada üksnes koos investeerimisteenusega ja/või investeerimistegevusega.
Liikmesriigid ei kehtesta lisaks lõikes 8 lubatud nõuetele täiendavaid nõudeid filiaali struktuuri ja tegevuse kohta käesoleva direktiiviga reguleeritud küsimustes.
2. Liikmesriigid nõuavad investeerimisühingult, kes soovib teise liikmesriigi territooriumil filiaali asutada või kasutada seotud vahendajaid, kes on asutatud teises liikmesriigis, kus investeerimisühing ei ole filiaali asutanud, et ta kõigepealt teavitaks oma päritoluliikmesriigi pädevat asutust ja esitaks sellele järgmise teabe:
a)
liikmesriigid, mille territooriumil investeerimisühing kavatseb asutada filiaali, või liikmesriigid, kus investeerimisühing ei ole filiaali asutanud, kuid kus ta kavatseb kasutada seal asutatud seotud vahendajaid;
b)
tegevuskava, milles on märgitud muu hulgas investeerimisteenused ja/või investeerimistegevused, samuti osutatavad kõrvalteenused;
c)
kui filiaal on asutatud, siis selle organisatsiooniline struktuur, milles näidatakse ära, kas filiaal kavatseb kasutada seotud vahendajaid, ning kõnealuste seotud vahendajate andmed;
d)
kui seotud vahendajaid kasutatakse liikmesriigis, kus investeerimisühing ei ole filiaali asutanud, siis seotud vahendaja(te) kavandatud kasutamise kirjeldus ja organisatsiooniline struktuur, sealhulgas aruandluskohustus, milles näidatakse ära, kuidas vahendaja sobitub või vahendajad sobituvad investeerimisühingu struktuuri;
e)
aadress vastuvõtvas liikmesriigis, kust on võimalik dokumente saada;
f)
filiaali või seotud vahendaja juhtimise eest vastutavate isikute nimed.
Juhul kui investeerimisühing kasutab seotud vahendajat, kes on asutatud liikmesriigis, mis ei ole investeerimisühingu päritoluliikmesriik, loetakse sellist seotud vahendajat samalaadseks filiaaliga, kui see on asutatud, ja tema suhtes kohaldatakse igal juhul käesoleva direktiivi filiaale käsitlevaid sätteid.
3. Kui päritoluliikmesriigi pädeval asutusel ei ole alust kahelda investeerimisühingu juhtimisstruktuuri või varalise olukorra nõuetele vastavuses, arvestades kavandatavat tegevust, edastab ta kolme kuu jooksul pärast kogu teabe saamist selle teabe vastavalt artikli 79 lõikele 1 kontaktpunktiks määratud vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele ning teavitab ühtlasi asjaomast investeerimisühingut.
4. Lisaks lõikes 2 osutatud teabele edastab päritoluliikmesriigi pädev asutus vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele vastavalt direktiivile 97/9/EÜ üksikasjad akrediteeritud tagatisskeemi kohta, millesse investeerimisühing kuulub. Kui andmed muutuvad, teatab päritoluliikmesriigi pädev asutus sellest vastavalt vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele.
5. Kui päritoluliikmesriigi pädev asutus keeldub edastamast teavet vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, põhjendab ta kolme kuu jooksul alates kogu teabe saamisest asjaomasele investeerimisühingule oma keeldumist.
6. Vastuvõtva liikmesriigi pädevalt asutuselt teate saamise korral või sellise teate mittesaamise korral hiljemalt kahe kuu jooksul alates päritoluliikmesriigi pädeva asutuse teate edastamise kuupäevast võib asutada filiaali ja alustada äritegevust.
7. Iga krediidiasutus, kes soovib kasutada seotud vahendajat, kes on asutatud väljaspool asjaomase krediidiasutuse päritoluliikmesriiki, et osutada investeerimis- ja kõrvalteenuseid ja/või tegeleda investeerimistegevusega vastavalt käesolevale direktiivile, teavitab sellest päritoluliikmesriigi pädevat asutust ja annab talle lõikes 2 osutatud teavet.
Kui päritoluliikmesriigi pädeval asutusel ei ole alust kahelda krediidiasutuse juhtimisstruktuuri või varalise olukorra nõuetele vastavuses, edastab ta kolme kuu jooksul pärast kogu teabe saamist selle teabe vastavalt artikli 79 lõikele 1 kontaktpunktiks määratud vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele ning teavitab ühtlasi asjaomast krediidiasutust.
Kui päritoluliikmesriigi pädev asutus keeldub edastamast teavet vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, põhjendab ta kolme kuu jooksul alates kogu teabe saamisest asjaomasele krediidiasutusele oma keeldumist.
Vastuvõtva liikmesriigi pädevalt asutuselt teate saamise korral või sellise teate mittesaamise korral hiljemalt kahe kuu jooksul alates päritoluliikmesriigi pädeva asutuse teate edastamise kuupäevast, võib seotud vahendaja alustada tegevust. Kõnealuste seotud vahendajate suhtes kehtivad filiaale käsitlevad käesoleva direktiivi sätted.
8. Filiaali asukohaks oleva liikmesriigi pädev asutus võtab endale vastutuse tagada, et filiaali poolt tema territooriumil osutatud teenused on kooskõlas käesoleva direktiivi artiklites 24, 25, 27 ja 28 ning määruse (EL) nr 600/2014 artiklites 14-26 sätestatud kohustustega ja nende alusel vastuvõtva liikmesriigi poolt võetud meetmetega, kui see on artikli 24 lõike 12 kohaselt lubatud.
Filiaali asukohaks oleva liikmesriigi pädeval asutusel on õigus tutvuda filiaali töökorraldusega ja nõuda selliste muudatuste tegemist, mis on tingimata vajalikud, võimaldamaks pädeval asutusel tagada käesoleva direktiivi artiklitest 24, 25, 27, 28 ja määruse (EL) nr 600/2014 artiklitest 14-26 tulenevate kohustuste ja nende alusel võetud meetmete täitmine seoses filiaali poolt tema territooriumil osutatavate teenustega ja/või tegevusega.
9. Iga liikmesriik näeb ette, et kui teises liikmesriigis tegevusloa saanud investeerimisühing on asutanud tema territooriumil filiaali, võib investeerimisühingu päritoluliikmesriigi pädev asutus oma kohustuste täitmisel, olles teavitanud vastuvõtva liikmesriigi pädevat asutust, teostada filiaalis kohapealseid kontrolle.
10. Kui vastavalt lõikele 2 edastatud teave muutub, saadab investeerimisühing kõnealuse muudatuse kohta päritoluliikmesriigi pädevale asutusele kirjaliku teate vähemalt üks kuu enne kõnealuse muudatuse jõustumist. Päritoluliikmesriigi pädev asutus teatab sellest muudatusest ka vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele.
11. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada lõigete 2, 4, 7 ja 10 kohaselt esitatavat teavet.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
12. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et kehtestada standardvormid, -mallid ja -menetlused teabe edastamiseks lõigete 3, 4, 7 ja 10 kohaselt.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 36
Juurdepääs reguleeritud turgudele
1. Liikmesriigid nõuavad, et teiste liikmesriikide investeerimisühingud, kellel on tegevusluba klientide korralduste täitmiseks või oma arvel kauplemiseks, on nende territooriumil asutatud reguleeritud turgude liikmed või omavad neile juurdepääsu ühel järgnevatest viisidest:
a)
otseselt, vastuvõtvates liikmesriikides filiaalide asutamise teel;
b)
saades reguleeritud turu kaugliikmeks või omades sellele kaugjuurdepääsu, ilma et nad peaksid olema asutatud reguleeritud turu päritoluliikmesriigis, kui kõnealuse turu kauplemiskord ja süsteemid ei nõua füüsilist kohalolekut turul tehingute tegemiseks.
2. Liikmesriigid ei kehtesta käesoleva direktiiviga reguleeritud küsimustes täiendavaid regulatiivseid ega haldusnõudeid investeerimisühingute suhtes, mis kasutavad lõikest 1 tulenevat õigust.
Artikkel 37
Juurdepääs kesksele vastaspoolele ja kliiringu- ja arveldussüsteemidele ning õigus määrata arveldussüsteem
1. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 648/2012 III, IV või V jaotise kohaldamist, nõuavad liikmesriigid, et teiste liikmesriikide investeerimisühingutel oleks nende territooriumil otsese ja kaudse juurdepääsu õigus kesksele vastaspoolele, kliiringu- ja arveldussüsteemidele finantsinstrumentidega tehtavate tehingute lõpuleviimiseks või lõpuleviimise korraldamiseks.
Liikmesriigid nõuavad, et nende investeerimisühingute otsene ja kaudne juurdepääs kõnealustele süsteemidele alluks samadele mittediskrimineerivatele, läbipaistvatele ja objektiivsetele kriteeriumidele, mis kehtivad kohalike liikmete või osaliste suhtes. Liikmesriigid ei piira kõnealuste süsteemide kasutamist nende territooriumil asuvas kauplemiskohas finantsinstrumentidega tehtud tehingute kliirimiseks ja arveldamiseks.
2. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turud nende territooriumil annaksid kõigile oma liikmetele või osalistele õiguse määrata süsteem kõnealusel reguleeritud turul finantsinstrumentidega tehtud tehingute arveldamiseks, kui on olemas:
a)
sellised ühendused ja kokkulepped määratud arveldussüsteemi ja muu süsteemi vahel, mis on vajalikud, et tagada kõnealuste tehingute tõhus ja ökonoomne arveldamine;
b)
reguleeritud turu üle järelevalve teostamise eest vastutava pädeva asutuse nõusolek, et reguleeritud turul muu kui reguleeritud turu määratud arveldussüsteemi raames sooritatud tehingute arveldamise tehnilised tingimused võimaldavad finantsturgudel sujuvalt ja nõuetekohaselt toimida.
Kõnealuse pädeva asutuse hinnang reguleeritud turule ei piira riikide keskpankade pädevust arveldussüsteemide üle järelevalve teostajatena ega muude selliste süsteemidega seoses pädevust omavate järelevalveasutuste pädevust. Pädev asutus võtab arvesse kõnealuste institutsioonide poolt juba kohaldatud järelevalvet, et vältida kontrolli tarbetut dubleerimist.
Artikkel 38
Keskset vastaspoolt ning kliiringu- ja arveldussüsteeme käsitlevad sätted seoses mitmepoolsete kauplemissüsteemidega
1. Liikmesriigid ei takista mitmepoolset kauplemissüsteemi rakendavatel investeerimisühingutel ja turukorraldajatel sisse seada asjakohast korda keskse vastaspoole või kliiringukoja ja arveldussüsteemiga teises liikmesriigis eesmärgiga võimaldada nende süsteemide liikmete või osaliste poolt tehtud mõne või kõigi tehingute kliiringut ja/või arveldamist.
2. Mitmepoolset kauplemissüsteemi korraldavate investeerimisühingute ja turukorraldajate pädev asutus ei või seista vastu keskse vastaspoole, kliiringukodade ja/või arveldussüsteemide kasutamisele teises liikmesriigis, välja arvatud juhul, kui see on tõendatavalt vajalik, et säilitada kõnealuse mitmepoolse kauplemissüsteemi nõuetekohane toimimine ja võttes arvesse artikli 37 lõikega 2 arveldussüsteemidele kehtestatud tingimusi.
Kontrolli tarbetu dubleerimise vältimiseks võtab pädev asutus arvesse keskpankade kui kliiringu- ja arveldussüsteemide üle järelevalve teostajate või teiste kõnealuste süsteemide suhtes pädevate järelevalveasutuste poolt juba kohaldatavat järelevalvet kliiringu- ja arveldussüsteemide üle.
IV PEATÜKK
Investeerimisteenuste osutamine kolmanda riigi äriühingute poolt ning nende investeerimistegevus
1. jagu
Teenuste osutamine või tegevus filiaali asutamise teel
Artikkel 39
Filiaali asutamine
1. Liikmesriik võib nõuda, et kolmanda riigi äriühing, kes kavatseb osutada jaeklientidele või kutselistele klientidele II lisa II jao tähenduses investeerimisteenuseid või tegeleda investeerimistegevusega koos kõrvalteenuste osutamisega või ilma kõrvalteenuste osutamiseta tema territooriumil, asutaks kõnealuses liikmesriigis filiaali.
2. Kui liikmesriik nõuab, et kolmanda riigi äriühing, kes kavatseb osutada tema territooriumil investeerimisteenuseid koos kõrvalteenustega või ilma või tegeleda investeerimistegevusega, rajaks filiaali, peab filiaal saama kõnealuse liikmesriigi pädevalt asutuselt eelnevalt tegevusloa vastavalt järgmistele tingimustele:
a)
teenuste osutamise jaoks, milleks kolmanda riigi äriühing taotleb tegevusluba, on nõutav selles kolmandas riigis tegevusluba ja kehtib selle kolmanda riigi järelevalve, kus äriühing on asutatud ja kus taotluse esitanud äriühingul on nõuetekohane tegevusluba, kusjuures pädev asutus pöörab kohast tähelepanu rahapesuvastase töökonna kõigile soovitustele seoses rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitlusega;
b)
koostöökokkulepped, mis hõlmavad sätteid, millega reguleeritakse teabevahetust, et säilitada turu usaldusväärsus ja kaitsta investoreid, on sõlmitud asjaomase liikmesriigi, kus filiaal asutatakse, pädevate asutuste ja selle kolmanda riigi pädevate järelevalveasutuste vahel, kus äriühing on asutatud;
c)
filiaali käsutuses on piisavalt algkapitali;
d)
määratakse üks või mitu filiaali juhtimise eest vastutavat isikut ja nad kõik vastavad artikli 9 lõikes 1 sätestatud nõudele;
e)
kolmas riik, kus kolmanda riigi äriühing on asutatud, on sõlminud kokkuleppe selle liikmesriigiga, kus filiaal asutatakse, mis on täielikult kooskõlas OECD maksustamisalase näidiskonventsiooni artiklis 26 sätestatud standarditega ning tagab maksustamisalase teabe tõhusa vahetamise, sealhulgas vajaduse korral mitmepoolsed maksustamisalased lepingud;
f)
äriühing kuulub investeeringute tagamise skeemi, millel on tegevusluba või mida on tunnustatud vastavalt direktiivile 97/9/EÜ.
3. Lõikes 1 osutatud kolmanda riigi äriühing esitab taotluse selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus ta kavatseb filiaali asutada.
Artikkel 40
Teavitamiskohustus
Kolmanda riigi äriühing, kes kavatseb saada liikmesriigi territooriumil tegevusloa investeerimisteenuste osutamiseks koos kõrvalteenuste osutamisega või ilma või investeerimistegevuseks filiaali kaudu, esitab kõnealuse liikmesriigi pädevale asutusele järgmise teabe:
a)
asjaomases kolmandas riigis tema järelevalve eest vastutava asutuse nimi. Kui järelevalve eest vastutab mitu asutust, esitatakse üksikasjad pädevusvaldkondade kohta;
b)
äriühingu kõik asjakohased andmed (nimi, õiguslik vorm, registrijärgne asukoht ja aadress, juhtorgani liikmed, asjaomased aktsionärid) ja tegevuskava, milles määratakse kindlaks osutatavad investeerimisteenused ja investeerimistegevus, samuti kõrvalteenused, filiaali organisatsiooniline struktuur, sealhulgas oluliste tegevusfunktsioonide kolmandale isikule edasiandmise kirjeldus;
c)
filiaali juhtimise eest vastutavate isikute nimed ja asjaomased dokumendid, mis tõendavad artikli 9 lõike 1 nõuete täitmist;
d)
teave filiaali käsutuses oleva algkapitali kohta.
Artikkel 41
Tegevusloa andmine
1. Selle liikmesriigi pädev asutus, kus kolmanda riigi äriühing on asutanud või kavatseb asutada filiaali, annab tegevusloa üksnes juhul, kui pädev asutus on veendunud, et:
a)
artiklis 39 sätestatud tingimused on täidetud ja
b)
kolmanda riigi äriühingu filiaal suudab järgida lõikes 2 osutatud sätteid.
Pädev asutus teatab kolmanda riigi äriühingule kuue kuu jooksul pärast nõuetekohase taotluse esitamist, kas tegevusluba antakse või mitte.
2. Lõike 1 kohaselt tegevusloa saanud kolmanda riigi äriühingu filiaal täidab kõiki kohustusi, mis on sätestatud käesoleva direktiivi artiklites 16-20, 23, 24, 25 ja 27, artikli 28 lõikes 1 ning artiklites 30, 31 ja 32 ning määruse (EL) nr 600/2014 artiklites 3-26, ning nende kohaselt vastu võetud meetmeid, ning tema üle teostab järelevalvet selle liikmesriigi pädev asutus, kus tegevusluba anti.
Liikmesriigid ei kehtesta ühtegi täiendavat nõuet filiaali organisatsioonilise struktuuri ja tegevuse kohta käesoleva direktiiviga reguleeritud küsimustes ega kohalda kolmandate riikide äriühingute filiaalide suhtes soodsamaid tingimusi kui liidu äriühingute suhtes.
Artikkel 42
Teenuste osutamine kliendi ainuisikulisel algatusel
Liikmesriigid tagavad, et kui liidus asutatud või asuv jaeklient või kutseline klient II lisa II jao tähenduses algatab ainuisikuliselt investeerimisteenuse osutamise või investeerimistegevuse kolmanda riigi äriühingu poolt, ei kohaldata artikli 39 kohaseid tegevusloanõudeid kolmanda riigi äriühingu poolt sellele isikule kõnealuse teenuse osutamise või tegevuse suhtes, sealhulgas suhte suhtes, mis on konkreetselt seotud kõnealuse teenuse osutamisega või tegevusega. Selliste klientide algatus ei anna kolmanda riigi äriühingule õigust turustada kõnealusele kliendile uusi investeerimistoodete või -teenuste kategooriaid muidu kui filiaali kaudu, kui filiaali olemasolu nõutakse siseriikliku õigusega.
2. jagu
Tegevuslubade kehtetuks tunnistamine
Artikkel 43
Tegevuslubade kehtetuks tunnistamine
Pädev asutus, kes andis tegevusloa vastavalt artiklile 41, võib kolmanda riigi äriühingule antud tegevusloa kehtetuks tunnistada, kui see äriühing:
a)
ei ole tegevusluba kasutanud 12 kuu jooksul, otseselt loobub tegevusloast või ei ole osutanud investeerimisteenuseid ega tegelenud investeerimisega viimase kuue kuu jooksul, välja arvatud juhul, kui kõnealune liikmesriik on ette näinud, et sellistel juhtudel kaotab tegevusluba kehtivuse;
b)
on saanud tegevusloa valeandmeid esitades või mõnel muul ebaausal viisil;
c)
ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba anti;
d)
on jämedalt ja järjekindlalt rikkunud käesoleva direktiivi alusel vastu võetud sätteid, mis käsitlevad investeerimisühingute tegevustingimusi ja mida kohaldatakse kolmanda riigi äriühingute suhtes;
e)
vastab ühele juhtudest, mille puhul siseriiklik õigus näeb väljaspool käesoleva direktiivi kohaldamisala olevates küsimustes ette tegevusloa kehtetuks tunnistamise.
III JAOTIS
REGULEERITUD TURUD
Artikkel 44
Tegevusluba ja kohaldatav õigus
1. Liikmesriigid annavad reguleeritud turu tegevusloa üksnes neile süsteemidele, mis vastavad käesolevale jaotisele.
Reguleeritud turule antakse tegevusluba üksnes juhul, kui pädev asutus on veendunud, et nii turukorraldaja kui ka reguleeritud turu süsteemid vastavad vähemalt käesolevas jaotises sätestatud nõuetele.
Reguleeritud turu puhul, mis on juriidiline isik ja mida korraldab või juhib muu turukorraldaja kui reguleeritud turg ise, kehtestavad liikmesriigid, kuidas turukorraldaja suhtes käesoleva direktiiviga kehtestatud erinevad kohustused jaotatakse reguleeritud turu ja turukorraldaja vahel.
Turukorraldaja esitab kogu vajaliku teabe, sealhulgas tegevuskava, milles on muu hulgas kirjas kavandatud äritegevuse liigid ja organisatsiooniline struktuur, mis võimaldab pädeval asutusel veenduda, et reguleeritud turg on esmase tegevusloa andmise ajal kehtestanud kogu vajaliku korra oma käesolevast jaotisest tulenevate kohustuste täitmiseks.
2. Liikmesriigid nõuavad, et turukorraldaja täidaks reguleeritud turu korralduse ja toimingutega seotud ülesandeid pädeva asutuse järelevalve all. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused kontrollivad korrapäraselt reguleeritud turgude vastavust käesolevale jaotisele. Nad tagavad ka, et pädevad asutused teostavad järelevalvet selle üle, et reguleeritud turud vastaksid alati käesolevas jaotises kehtestatud esmase tegevusloa andmise tingimustele.
3. Liikmesriigid tagavad, et turukorraldaja vastutab selle tagamise eest, et tema poolt juhitav reguleeritud turg vastab kõigile käesolevas jaotises sätestatud nõuetele.
Liikmesriigid tagavad ka selle, et turukorraldaja saaks kasutada õigusi, mis vastavad käesoleva direktiivi kohaselt tema poolt juhitavale reguleeritud turule.
4. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 596/2014 või direktiivi 2014/57/EL asjakohaste sätete kohaldamist, kohaldatakse reguleeritud turu süsteemides toimuva kauplemise suhtes reguleeritud turu päritoluliikmesriigi avalikku õigust.
5. Pädev asutus võib reguleeritud turule väljaantud tegevusloa kehtetuks tunnistada, kui reguleeritud turg:
a)
ei ole tegevusluba kasutanud 12 kuu jooksul, otseselt loobub tegevusloast või ei ole tegutsenud viimase kuue kuu jooksul, välja arvatud juhul, kui kõnealune liikmesriik on ette näinud, et sellistel juhtudel kaotab tegevusluba kehtivuse;
b)
on saanud tegevusloa valeandmeid esitades või mõnel muul ebaausal viisil;
c)
ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba anti;
d)
on jämedalt ja järjekindlalt rikkunud käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 alusel vastu võetud sätteid;
e)
vastab ühele juhtudest, mille puhul siseriiklik õigus näeb ette tegevusloa kehtetuks tunnistamise.
6. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet teavitatakse igast tegevusloa kehtetuks tunnistamisest.
Artikkel 45
Nõuded turukorraldaja juhtorgani suhtes
1. Liikmesriigid nõuavad, et turukorraldaja juhtorgani kõigi liikmete maine on igal ajal piisavalt hea ning neil on piisavad teadmised, oskused ja kogemused oma ülesannete täitmiseks. Juhtorgani kogu koosseisu kogemustepagas peab samuti olema piisavalt lai.
2. Juhtorgani liikmed vastavad eelkõige järgmistele nõuetele:
a)
kõik juhtorgani liikmed pühendavad piisavalt aega oma funktsioonide täitmisele turukorraldajas. Juhtorgani liikme samaaegne kohtade arv juriidilise isiku juhtkonnas otsustatakse lähtudes konkreetsest asjaoludest ning turukorraldaja tegevuse laadist, ulatusest ja keerukusest.
Välja arvatud juhul, kui nad esindavad liikmesriiki, ei ole oma suuruselt, sisekorralduselt ning tegevuse laadilt, ulatuselt ja keerukuselt oluliste turukorraldajate juhtorgani liikmetel samal ajal rohkem kohti, kui on ette nähtud ühe järgmise kombinatsiooniga:
i)
üks koht tegevjuhtkonnas koos kahe kohaga mitte-tegevjuhtkonnas;
ii)
neli kohta mitte-tegevjuhtkonnas.
Tegevjuhtkonna või mitte-tegevjuhtkonna kohti samas kontsernis või ettevõtetes, kus turukorraldajale kuulub oluline osalus, käsitatakse ühe juhtkonnakohana.
Pädevad asutused võivad lubada, et juhtorgani liikmel on lisaks veel üks mitte-tegevjuhtkonna koht. Pädevad asutused teavitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet korrapäraselt sellistest lubadest.
Organisatsioonide puhul, mille eesmärgid ei ole eeskätt ärilised, ei kohaldata juhtorgani liikme juhtkonnakohtade arvu piirangut;
b)
juhtorganil on kollektiivselt piisavad teadmised, oskused ja kogemused, et suuta mõista turukorraldaja tegevust, sealhulgas peamisi riske;
c)
juhtorgani iga liige peab tegutsema ausalt, usaldusväärselt ja sõltumatult, et vajaduse korral tulemuslikult hinnata ja vaidlustada kõrgema juhtkonna otsuseid ning tulemuslikult kontrollida ja jälgida otsustusprotsessi.
3. Turukorraldajad tagavad piisava personali ja piisavad finantsvahendid juhtorgani liikmete ametisse seadmiseks ja koolitamiseks.
4. Liikmesriigid tagavad, et oma suuruse, sisemise korralduse ning oma tegevuse laadi, ulatuse ja keerukuse tõttu olulised turukorraldajad moodustavad ametissenimetamise komisjoni, mis koosneb juhtorgani liikmetest, kes ei täida asjaomase turukorraldaja juures ühtegi täidesaatvat funktsiooni.
Ametissenimetamise komisjon teeb järgmist:
a)
kui juhtorganis on vaja täita ametikoht, määrab kindlaks kandidaadid ja soovitab kandidaate, kelle peab heaks kiitma juhtorgan või üldkoosolek. Seejuures hindab ametissenimetamise komisjon, kas teadmised, oskused, erinevused ja kogemused on juhtorganis tasakaalus. Lisaks sellele valmistab komisjon ette konkreetse ametikohaga seotud ülesannete ja selle puhul nõutavate võimete kirjelduse ning hindab ülesannete täitmiseks kuluvat aega. Samuti otsustab ametissenimetamise komisjon, milline on juhtorganis alaesindatud soo esindatuse soovitav sihtmärk, ja valmistab ette strateegia, kuidas suurendada alaesindatud soo arvu juhtorganis, et kõnealust sihtmärki täita;
b)
hindab korrapäraselt ja vähemalt kord aastas juhtorgani ülesehitust, suurust, koosseisu ja tulemuslikkust ning annab juhtorganile soovitusi muudatuste tegemiseks;
c)
hindab korrapäraselt ja vähemalt kord aastas nii juhtorgani üksikute liikmete kui ka kogu juhtorgani teadmisi, oskusi ja kogemusi ning teavitab sellest juhtorganit;
d)
vaatab korrapäraselt läbi juhtorgani poliitika kõrgema juhtkonna valimiseks ja ametissenimetamiseks ning annab juhtorganile soovitusi.
Oma ülesandeid täites võtab ametissenimetamise komisjon võimaluste piires jooksvalt arvesse vajadust tagada, et juhtorgani otsustamise üle ei domineeri üks isik või väike isikute rühm sellisel viisil, mis on kahjulik turukorraldaja huvidele tervikuna.
Ametissenimetamise komisjonil on oma ülesannete täitmisel võimalik kasutada mis tahes vahendeid, mida ta peab vajalikuks, sealhulgas välisnõustamist.
Käesolevat lõiget ei kohaldata, kui juhtorganil ei ole siseriikliku õiguse kohaselt mingit pädevust ühegi liikme valimisel ja ametisse nimetamisel.
5. Liikmesriigid või pädevad asutused peavad nõudma, et turukorraldajad ning nende vastavad ametissenimetamise komisjonid pööraksid oma juhtorganite liikmete töölevõtmisel tähelepanu suurele hulgale isikuomadustele ja pädevustele ning kehtestaksid selleks põhimõtted, millega edendatakse mitmekesisust juhtorganis.
6. Liikmesriigid tagavad, et turukorraldaja juhtorgan koostab sellise juhtimiskorra, millega tagatakse organisatsiooni tulemuslik ja usaldusväärne juhtimine, sealhulgas ülesannete lahusus organisatsioonis ja huvide konfliktide ennetamine, ja teostab järelevalvet selle rakendamise üle, tehes seda turu usaldusväärsust toetaval viisil.
Liikmesriigid tagavad, et juhtorgan jälgib ja hindab korrapäraselt turukorraldaja juhtimiskorra tulemuslikkust ning võtab asjakohaseid meetmeid puuduste kõrvaldamiseks.
Juhtorgani liikmetel on piisav juurdepääs teabele ja dokumentidele, mida on vaja juhtimisotsuste kontrolliks ja jälgimiseks.
7. Pädev asutus keeldub tegevusloa andmisest, kui ta ei ole veendunud, et turukorraldaja juhtorgani liikmetel on piisavalt hea maine, piisavad teadmised, oskused ja kogemused ning nad pühendavad piisavalt aega oma ülesannete täitmisele, või kui on objektiivne ja tõendatav alus arvata, et turukorraldaja juhtorgan võib seada ohtu selle tulemusliku, kindla ja usaldusväärse juhtimise ning turu usaldusväärsuse.
Liikmesriigid tagavad, et reguleeritud turule tegevusloa andmise protsessis loetakse isikut või isikuid, kes juhib või juhivad juba tegevusloa saanud reguleeritud turu äritegevust või toiminguid kooskõlas käesoleva direktiiviga, vastavaks lõikes 1 sätestatud nõuetele.
8. Liikmesriigid nõuavad, et turukorraldaja teavitaks pädevat asutust kõigi juhtorgani liikmete isikutest ning muutustest juhtorgani koosseisus ning edastaks pädevale asutusele kogu teabe, mida on vaja selleks, et otsustada, kas turukorraldaja täidab lõigetes 1-5 sätestatud nõudeid.
9. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve annab välja suunised järgmise kohta:
a)
piisava aja määratlus, mille juhtorgani liige pühendab oma ülesannete täitmisele seoses konkreetsete asjaolude ning turukorraldaja tegevuse laadi, ulatuse ja keerukusega;
b)
juhtorgani piisavate kollektiivsete teadmiste, oskuste ja kogemuste määratlus, millele on osutatud lõike 2 punktis b;
c)
juhtorgani liikme aususe, usaldusväärsuse ja sõltumatuse määratlus, millele on osutatud lõike 2 punktis c;
d)
piisava personali ja piisavate finantsvahendite määratlus juhtorgani liikmete ametisseseadmiseks ja koolitamiseks, millele on osutatud lõikes 3;
e)
mitmekesisuse määratlus, mida võetakse juhtorgani liikmete valikul arvesse ning millele on osutatud lõikes 5.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve annab kõnealused suunised välja hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Artikkel 46
Nõuded isikutele, kes omavad olulist mõju reguleeritud turu juhtimisele
1. Liikmesriigid nõuavad, et isikud, kelle ametikoht võimaldab neil mõjutada otseselt või kaudselt olulisel määral reguleeritud turu juhtimist, oleksid ametikohale sobivad.
2. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turukorraldaja:
a)
esitaks pädevale asutusele ja avalikustaks teabe, mis käsitleb reguleeritud turu omandiõigust ja/või turukorraldajat, ning eelkõige nende isikute andmeid ja huvide skaalat, kelle positsioon võimaldab neil mõjutada oluliselt juhtimist;
b)
teavitaks pädevat asutust omandiõiguste võõrandamisest, mis toob kaasa muudatused nende isikute ringis, kellel on oluline mõju reguleeritud turu tegevusele, ja avalikustaks selle.
3. Pädev asutus keeldub reguleeritud turu aktsiate kontrollpaki ja/või turukorraldaja osas kavandatud muudatuste heakskiitmisest, kui on objektiivne ja tõendatav alus arvata, et need ohustaksid reguleeritud turu kindlat ja usaldusväärset juhtimist.
Artikkel 47
Organisatsioonilised nõuded
1. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turg:
a)
omaks korda võimalike kahjulike tagajärgede kindlaks väljaselgitamiseks ja haldamiseks seoses reguleeritud turu tegevusega või selle liikmete või osalistega, mis tulenevad huvide konfliktist reguleeritud turu, selle omanike või turukorraldajate huvide ning reguleeritud turu kindla toimimise vahel, ning eelkõige, kui sellised huvide konfliktid võivad kahjustada pädeva asutuse poolt reguleeritud turule delegeeritud funktsioonide täitmist;
b)
oleks piisavalt varustatud, et tulla toime võimalike riskidega, rakendaks asjakohast korda ja süsteeme kõigi selle tegevuse jaoks oluliste riskide avastamiseks ja kehtestaks tõhusad meetmed nende riskide maandamiseks;
c)
omaks korda süsteemi tehniliste toimingute usaldusväärseks juhtimiseks, sealhulgas tõhusate situatsioonplaanide kehtestamiseks, et tulla toime süsteemide tõrgetega;
d)
rakendaks läbipaistvaid ja ühetaolisi eeskirju ja korda, mis näevad ette õiglase ja nõuetekohase kauplemise, ning kehtestaks objektiivsed kriteeriumid korralduste tõhusaks täitmiseks;
e)
omaks tõhusat korda oma süsteemides tehtavate tehingute tõhusa ja õigeaegse lõpuleviimise hõlbustamiseks;
f)
omaks tegevusloa andmise ajal ja jätkuvalt piisavaid rahalisi vahendeid turu nõuetekohase toimimise soodustamiseks, pidades silmas turul sõlmitud tehingute laadi ja ulatust ning turu suhtes eksisteerivate riskide ulatust ja taset.
2. Liikmesriigid ei võimalda turukorraldajatel täita kliendi korraldusi endale kuuluva kapitali arvel ega teha kliendikorralduste sobitamistehinguid ühelgi reguleeritud turul, mida nad korraldavad.
Artikkel 48
Süsteemide vastupidavus, kauplemispiirangud ja elektrooniline kauplemine
1. Liikmesriigid nõuavad reguleeritud turult tõhusaid süsteeme, protseduure ja korda, mis aitaksid tagada, et kauplemissüsteemid oleksid vastupidavad, nende maht võimaldaks käsitleda suurt hulka korraldusi ja sõnumeid, nad suudaksid nõuetekohaselt kaubelda ka tõsiste turupingete korral, nende vastavust sellistele tingimustele oleks täielikult testitud ning oleks olemas tõhus talitluspidevuse kord, mis tagab teenuste jätkuvuse kauplemissüsteemide häirete korral.
2. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turul oleksid:
a)
kirjalikud lepingud kõigi reguleeritud turul turutegemise strateegiat rakendavate investeerimisühingutega;
b)
skeemid, millega tagatakse piisava arvu investeerimisühingute osalemine sellistes lepingutes, mis eeldavad neilt siduvate hinnapakkumiste esitamist konkurentsivõimeliste hindadega, millega tagatakse regulaarselt ja prognoositavalt turu likviidsus, kui selline nõue on asjakohane kõnealuse reguleeritud turu kauplemise laadi ja ulatuse puhul.
3. Lõikes 2 osutatud kirjalikus lepingus täpsustatakse vähemalt järgnev:
a)
investeerimisühingu kohustused seoses likviidsuse tagamisega ja asjakohasel juhul seoses muude kohustustega, mis tulenevad osalemisest lõike 2 punktis b osutatud skeemis;
b)
stiimulid hinnaalanduste kujul või muul kujul, mida reguleeritud turg investeerimisühingule pakub likviidsuse tagamise eest regulaarsel ja prognoositaval alusel, ja asjakohasel juhul muud õigused, mis investeerimisühingule antakse seoses lõike 2 punktis b osutatud skeemis osalemisega.
Reguleeritud turg teostab järelevalvet ja jõustab investeerimisühingute kinnipidamist sellistest siduvatest kirjalikest lepingutest. Reguleeritud turg teavitab oma pädevat asutust siduva kirjaliku lepingu sisust ja esitab taotluse alusel pädevale asutusele kogu täiendava teabe, mis on vajalik selleks, et pädev asutus saaks veenduda selles, et reguleeritud turg järgib käesoleva lõike nõudeid.
4. Liikmesriigid nõuavad reguleeritud turult tõhusaid süsteeme, protseduure ja korda, millega välistada korraldused, mis ületavad eelnevalt kindlaks määratud mahu- ja hinnapiiri või mis on selgelt vigased.
5. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turg oleks võimeline ajutiselt kauplemise peatama või seda piirama, kui finantsinstrumendi hind vastaval turul või seotud turul lühikese ajaga märkimisväärselt muutub, ning erandjuhul tehingu tühistama, seda muutma või parandama. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turg tagaks selle, et kauplemise peatamise asjakohaste parameetrite kindlaksmääramisel võetakse arvesse eri varaklasside ja nende alaklasside likviidsust, turumudeli laadi ja kasutajate liike ning et sellest piisaks, et hoida ära märkimisväärseid häireid nõuetekohases kauplemises.
Liikmesriigid tagavad selle, et reguleeritud turg teavitab kauplemise peatamise parameetritest ja nende olulistest muutustest järjepidevalt ja võrreldaval alusel pädevat asutust, kes teavitab neist omakorda Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet. Liikmesriigid nõuavad, et juhul kui reguleeritud turg, mis on selle finantsinstrumendiga kauplemise osas likviidsuse poolest oluline, peatab kauplemise mis tahes liikmesriigis, siis oleksid kauplemiskohal olemas vajalikud süsteemid ja protseduurid, millega tagatakse pädevate asutuste teavitamine, et kooskõlastada tervet turgu hõlmav olukorrale reageerimine ja teha kindlaks, kas on asjakohane peatada kauplemine ka muudes kauplemiskohtades, kus finantsinstrumendiga kaubeldakse, kuni kauplemine algsel turul taastub.
6. Liikmesriigid nõuavad reguleeritud turult tõhusaid süsteeme, protseduure ja korda ning liikmetelt või osalistelt muu hulgas algoritmide asjakohast testimist ning sellist testimist hõlbustava keskkonna loomist, mis tagaksid, et algoritmkauplemise süsteemid ei looks turul nõuetele mittevastavaid kauplemistingimusi ega aitaks selliste tingimuste tekkele kaasa, ja haldaksid neist algoritmkauplemise süsteemidest tulenevaid nõuetele mittevastavaid kauplemistingimusi, sealhulgas liikme või osalise poolt süsteemi sisestatavate täitmata kohustuste ja tehingute suhtarvu piiravaid süsteeme, et korralduste voogu saaks aeglustada, kui on oht, et süsteemi maht võib saada ületatud, ning et minimaalset hinnasammu saaks piirata ning selle täitmist tagada.
7. Liikmesriigid nõuavad otsest elektroonilist juurdepääsu võimaldavalt reguleeritud turult tõhusaid süsteeme, protseduure ja korda, mis tagaksid, et liikmetel või osalistel lubatakse sellist teenust pakkuda ainult juhul, kui nad on käesoleva direktiivi kohaselt tegevusloa saanud investeerimisühingud või direktiivi 2013/36/EL kohaselt tegevusloa saanud krediidiasutused, et kehtestataks piisavad kriteeriumid seoses selliste isikute sobivusega, kellele juurdepääsu võimaldatakse, ja neid kriteeriume kohaldataks ning et liige või osaline vastutaks korralduste ja tehingute eest, mis täideti või tehti kõnealust teenust kasutades seoses käesoleva direktiivi nõuetega.
Samuti nõuavad liikmesriigid, et reguleeritud turg kehtestaks piisavad standardid seoses sellise juurdepääsu kaudu tehtud tehingute riskikontrolli ja piirangutega ning oleks suuteline eristama otsest elektroonilist juurdepääsu kasutava isiku korraldusi või tehinguid liikme või osalise muudest korraldustest või tehingutest ning otsest elektroonilist juurdepääsu kasutava isiku korraldusi või tehinguid vajaduse korral eraldi peatama.
Reguleeritud turg rakendab korda, mille kohaselt peatatakse või katkestatakse käesoleva lõike nõuete täitmatajätmise korral otsese elektroonilise juurdepääsu võimaldamine kliendile liikme või osalise poolt.
8. Liikmesriigid nõuavad reguleeritud turult, et ühispaiknemisteenuseid käsitlevad eeskirjad oleksid läbipaistvad, õiglased ja mittediskrimineerivad.
9. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turg tagaks selle, et tema teenustasude struktuur, sealhulgas täitmistasud, lisatasud ja hinnaalandused, oleks läbipaistev, õiglane ja mittediskrimineeriv ning et see ei motiveeriks esitama, muutma või tühistama korraldusi või täitma tehinguid viisil, mis aitaks kaasa nõuetele mittevastavatele kauplemistingimustele või turukuritarvitustele. Eelkõige nõuavad liikmesriigid, et reguleeritud turg kehtestaks turu tegemise kohustuse üksikute aktsiate või sobiva aktsiakorvi osas vastutasuks võimaldatavate hinnaalanduste eest.
Liikmesriigid lubavad reguleeritud turul kohandada tühistatud korralduste teenustasu vastavalt sellele, kui kaua korraldus kehtis, ning määrata kindlaks tasud iga finantsinstrumendi osas, mille suhtes neid kohaldatakse.
Liikmesriigid võivad lubada reguleeritud turul kehtestada täidetud korraldusega võrreldes suurema teenustasu hiljem tühistatava korralduse esitamisele ning kehtestada suurema teenustasu osalistele, kelle tühistatud korralduste suhe täidetud korraldustega on suur, ja neile, kes kasutavad algoritmipõhist välkkauplemistehnikat, et kajastada lisakoormust süsteemi mahule.
10. Liikmesriigid nõuavad reguleeritud turult, et see oleks suuteline liikmete või osaliste poolse märgistamise abil kindlaks tegema algoritmipõhise kauplemise kaudu genereeritud korraldused, korralduste loomiseks kasutatud erinevad algoritmid ja asjaomased isikud, kes kõnealused korraldused on algatanud. Nimetatud teave tehakse taotluse korral pädevatele asutustele kättesaadavaks.
11. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turu päritoluliikmesriigi pädeva asutuse taotluse korral esitaksid reguleeritud turud pädevale asutusele tellimusraamatuga seotud andmed või võimaldab pädevale asutusele juurdepääsu tellimusraamatule, nii et pädev asutus saaks kauplemist jälgida.
12. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, milles täpsustatakse järgmist:
a)
nõuded, et tagada reguleeritud turgude kauplemissüsteemide vastupidavus ja piisav maht;
b)
lõikes 6 osutatud suhtarv, võttes arvesse selliseid tegureid nagu täitmata korralduste väärtus täidetud korralduste väärtusega võrreldes;
c)
kontroll otsese elektroonilise juurdepääsu üle, millega tagatakse, et spondeeritud juurdepääsu suhtes kohaldatav kontroll on vähemalt samaväärne otsese turule juurdepääsu suhtes kohaldatava kontrolliga;
d)
nõuded tagamaks, et ühispaiknemisteenused ja teenustasude struktuur oleksid õiglased ja mittediskrimineerivad ning et teenustasude struktuur ei looks stiimuleid nõuetele mittevastavateks kauplemistingimusteks või turukuritarvitusteks;
e)
selle kindlaksmääramine, kus reguleeritud turg on oluline kõnealuse finantsinstrumendi likviidsuse osas;
f)
nõuded tagamaks, et turutegemise skeemid oleksid õiglased ja mittediskrimineerivad, ning minimaalsed turutegemise kohustused, mille reguleeritud turud peavad tagama turutegemise skeemi kavandades, ja tingimused, mille korral nõue turutegemise skeemi olemasolu kohta ei ole asjakohane, võttes arvesse kõnealusel reguleeritud turul kauplemise laadi ja ulatust, sealhulgas seda, kas reguleeritud turul on lubatud või võimalik rakendada algoritmkauplemist, mis toimuks tema süsteemide kaudu;
g)
nõuded, et tagada algoritmide asjakohane testimine, millega tagatakse see, et algoritmkauplemise süsteemid, sealhulgas algoritmipõhise välkkauplemise süsteemid ei saa luua turul nõuetele mittevastavaid kauplemistingimusi ega sellele kaasa aidata.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
13. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab hiljemalt 3. jaanuariks 2016 välja suunised lõike 5 kohase kauplemise peatamise asjakohaseks kalibreerimiseks, võttes arvesse kõnealuses lõikes osutatud tegureid.
Artikkel 49
Hinnasammud
1. Liikmesriigid nõuavad reguleeritud turgudelt, et nad võtaksid vastu hinnasammude korrad aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste finantsinstrumentide ning kõigi muude finantsinstrumentide kohta, mille regulatiivsed tehnilised standardid töötatakse välja vastavalt lõikele 4.
2. Lõikes 1 osutatud hinnasammu korrad:
a)
sihistatakse, et kajastada finantsinstrumendi likviidsusprofiili eri turgudel ja keskmist pakkumishinna ja müügihinna vahet, võttes arvesse, kui soovitav on võimaldada mõistlikult stabiilseid hindu, piiramata ebakohasel määral hinnavahede edasist kitsenemist;
b)
kohandatakse hinnasammu asjakohaselt iga finantsinstrumendi osas.
3. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada minimaalne hinnasamm või hinnasammu korrad konkreetsete aktsiate, hoidmistunnistuste, börsil kaubeldavate fondide, sertifikaatide ja muude sarnaste finantsinstrumentide kohta, kui seda on vaja, et tagada turgude nõuetekohane toimimine kooskõlas lõikes 2 osutatud teguritega ja finantsinstrumentide hinna, hinnavahede ning likviidsusega.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võib töötada välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada minimaalsed hinnasammud või hinnasammu korrad seoses konkreetsete finantsinstrumentidega, mis ei ole lõikes 3 loetletud instrumendid, kui seda on vaja, et tagada turgude nõuetekohane toimimine kooskõlas lõikes 2 osutatud teguritega ja finantsinstrumentide hinna, hinnavahede ning likviidsusega.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuse regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
Artikkel 50
Äritegevuses kasutatavate kellade sünkroniseerimine
1. Liikmesriigid nõuavad, et kõik kauplemiskohad ja nende liikmed või osalejad sünkroniseeriksid oma kellad, mida nad kasutavad teatamisele kuuluvate sündmuste kuupäeva ja kellaaja registreerimiseks.
2. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks täpsusaste, millele vastavalt tuleks kellad rahvusvaheliste standardite kohaselt sünkroniseerida.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
Artikkel 51
Finantsinstrumentide kauplemisele lubamine
1. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turgudel oleksid selged ja läbipaistvad eeskirjad seoses finantsinstrumentide kauplemisele lubamisega.
Kõnealuste eeskirjadega tagatakse, et reguleeritud turul kauplemisele lubatud finantsinstrumentidega oleks võimalik kaubelda õiglasel, nõuetekohasel ja tõhusal viisil ning vabalt võõrandatavad väärtpaberid oleksid vabalt kaubeldavad.
2. Tuletisinstrumentide puhul tagavad lõikes 1 osutatud eeskirjad eelkõige selle, et tuletislepingu ülesehitus võimaldaks selle nõuetekohast hinnakujundust ja tõhusate arveldustingimuste olemasolu.
3. Lisaks lõigetes 1 ja 2 sätestatud kohustustele nõuavad liikmesriigid, et reguleeritud turg kehtestaks tõhusa korra ja säilitaks seda tõendamaks, et reguleeritud turul kauplemisele lubatud vabalt võõrandatavate väärtpaberite emitendid täidavad liidu õigusest tulenevaid kohustusi seoses esmase, jätkuva ja ühekordse avalikustamisega.
Liikmesriigid tagavad, et reguleeritud turg kehtestaks korra, mis soodustab selle liikmete või osaliste juurdepääsu saamist liidu õiguse alusel avalikustatud teabele.
4. Liikmesriigid tagavad, et reguleeritud turud oleksid kehtestanud vajaliku korra, mille kohaselt vaadatakse regulaarselt läbi kauplemisele lubatavatele finantsinstrumentidele esitatavad nõuded.
5. Reguleeritud turul kauplemisele lubatud vabalt võõrandatava väärtpaberi võib järgnevalt lubada kauplemisele teistel reguleeritud turgudel isegi ilma emitendi nõusolekuta ja kooskõlas direktiivi 2003/71/EÜ asjaomaste sätetega. Reguleeritud turg teatab emitendile asjaolust, et tema väärtpaberitega kaubeldakse kõnealusel reguleeritud turul. Emitendi suhtes ei kohaldata kohustust anda lõikes 3 nõutud teavet vahetult reguleeritud turgudele, mis on lubanud emitendi väärtpaberid kauplemisele ilma emitendi nõusolekuta.
6. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, milles:
a)
täpsustatakse erinevate finantsinstrumentide liikide tunnusjooned, mida reguleeritud turg peab arvesse võtma hinnates, kas finantsinstrument emiteeritakse lõike 1 teises lõigus sätestatud tingimustele vastaval viisil seoses kauplemisele lubamisega tema poolt korraldatavates erinevates turusegmentides;
b)
selgitatakse korda, mida reguleeritud turg on kohustatud kasutama, et saaks lugeda täidetuks tema kohustus kontrollida, et vabalt võõrandatava väärtpaberi emitent täidab liidu õigusest tulenevaid kohustusi seoses esmase, jätkuva ja ühekordse avalikustamisega;
c)
selgitatakse korda, mille reguleeritud turg peab lõike 3 alusel kehtestama, et soodustada oma liikmete või osaliste juurdepääsu liidu õiguse alusel kehtestatud tingimustel avalikustatud teabele.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
Artikkel 52
Reguleeritud turul finantsinstrumentidega kauplemise peatamine ja lõpetamine
1. Ilma et see piiraks pädeva asutuse õigust nõuda artikli 69 lõike 2 alusel finantsinstrumendiga kauplemise peatamist või selle lõpetamist, võib turukorraldaja peatada või lõpetada kauplemise finantsinstrumendiga, mis ei vasta enam reguleeritud turu eeskirjadele, välja arvatud juhul, kui selline peatamine või lõpetamine võiks märkimisväärselt kahjustada investorite huve või turu nõuetekohast toimimist.
2. Liikmesriigid nõuavad, et turukorraldaja, kes peatab või lõpetab finantsinstrumendiga kauplemise, peataks või lõpetaks kauplemise ka I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, kui see on vajalik alusvaraks oleva finantsinstrumendiga kauplemise peatamise või lõpetamise eesmärgi saavutamise toetamiseks. Turukorraldaja avalikustab oma otsuse finantsinstrumendi ja kõigi sellega seotud tuletisinstrumentidega kauplemise peatamise või lõpetamise kohta ning teatab asjaomastest otsustest oma pädevale asutusele.
Pädev asutus, kelle jurisdiktsioonist peatamine või lõpetamine pärines, nõuab, et muud reguleeritud turud, mitmepoolsed kauplemissüsteemid, organiseeritud kauplemissüsteemid ja kliendi korralduste süsteemsed täitjad, kes kuuluvad tema jurisdiktsiooni ja kauplevad sama finantsinstrumendiga või käesoleva direktiivi I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, peataksid või lõpetaksid samuti kõnealuse finantsinstrumendi või tuletisinstrumendiga kauplemise, kui peatamise või lõpetamise põhjuseks on turukuritarvituse kahtlus, ülevõtmispakkumine või siseteabe varjamine emitendi või finantsinstrumendi kohta, rikkudes määruse (EL) nr 596/2014 artikleid 7 ja 17, välja arvatud juhul, kui selline peatamine või lõpetamine võiks märkimisväärselt kahjustada investorite huve või turu nõuetekohast toimimist.
Iga teavitatud pädev asutus edastab oma otsuse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ja teistele pädevatele asutustele, lisades selgituse juhul, kui otsustati mitte peatada või lõpetada kauplemist finantsinstrumendiga või I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud.
Pädev asutus avalikustab sellise otsuse viivitamata ja edastab selle Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ning teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.
Teiste liikmesriikide teavitatud pädevad asutused nõuavad, et reguleeritud turud, muud mitmepoolsed kauplemissüsteemid, muud organiseeritud kauplemissüsteemid ja kliendi korralduste süsteemsed täitjad, kes kuuluvad nende jurisdiktsiooni ja kauplevad sama finantsinstrumendiga või käesoleva direktiivi I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, peataksid või lõpetaksid samuti kõnealuse finantsinstrumendi või tuletisinstrumendiga kauplemise, kui peatamise või lõpetamise põhjuseks on turukuritarvituse kahtlus, ülevõtmispakkumine või siseteabe varjamine emitendi või finantsinstrumendi kohta, millega rikutakse määruse (EL) nr 596/2014 artikleid 7 ja 17, välja arvatud juhul, kui selline peatamine või lõpetamine võiks märkimisväärselt kahjustada investorite huve või turu nõuetekohast toimimist.
Käesolevat lõiget kohaldatakse ka siis, kui finantsinstrumendiga või I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, kauplemise peatamine on lõpetatud.
Käesolevas lõikes osutatud teatamise korda kohaldatakse ka juhul, kui otsuse peatada või lõpetada kauplemine finantsinstrumendiga või I lisa C jao punktides 4-10 osutatud tuletisinstrumentidega, mis on selle finantsinstrumendiga seotud või sellest tuletatud, on teinud pädev asutus vastavalt artikli 69 lõike 2 punktidele m ja n.
Tagamaks, et kohustust peatada või lõpetada selliste tuletisinstrumentidega kauplemine kohaldatakse proportsionaalselt, töötab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse täiendavalt olukorrad, kus tuletisinstrumendi, mis on seotud finantsinstrumendiga, millega kauplemine on peatatud või lõpetatud, või sellest tuletatud, ja algse finantsinstrumendi vahelisest seosest tulenevalt tuleb peatada või lõpetada ka asjaomase tuletisinstrumendiga kauplemine, et saavutada alusvaraks oleva finantsinstrumendiga kauplemise peatamise või lõpetamise eesmärk.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
3. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks lõikes 2 osutatud teadete ja avaldamise vorm ja aeg.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 kohaselt vastu delegeeritud õigusaktid, et täpsustada asjaolud, mida käsitatakse investorite huvide ja turu nõuetekohase toimimise märkimisväärseks kahjustamisena, millele osutatakse käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2.
Artikkel 53
Juurdepääs reguleeritud turule
1. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turg kehtestaks objektiivsete kriteeriumide alusel läbipaistvad ja diskrimineerimist välistavad eeskirjad, mis reguleerivad juurdepääsu reguleeritud turule või selle liikmelisust, ning rakendaks ja säilitaks neid.
2. Lõikes 1 osutatud eeskirjades täpsustatakse liikmete või osaliste kohustused, mis tulenevad järgmisest:
a)
reguleeritud turu loomine ja haldamine;
b)
turul tehtavate tehingutega seotud eeskirjad;
c)
kutsestandardid, mis kehtivad turul tegutsevate investeerimisühingute või krediidiasutuste töötajate suhtes;
d)
muude liikmete või osaliste kui investeerimisühingute ja krediidiasutuste suhtes kehtestatud tingimused vastavalt lõikele 3;
e)
reguleeritud turul tehtud tehingute kliirimise ja arveldamise eeskirjad ja kord.
3. Reguleeritud turud võivad liikmeteks või osalisteks vastu võtta investeerimisühinguid, krediidiasutusi, kellel on direktiivile 2013/36/EL vastav tegevusluba, ja teisi isikuid, kes:
a)
on piisavalt hea mainega;
b)
omavad piisavat kauplemisvõimet, pädevust ja kogemusi;
c)
omavad asjakohasel juhul piisavat organisatsioonilist korda;
d)
omavad piisavaid vahendeid kavandatud rolli täitmiseks, võttes arvesse erinevaid finantssüsteeme, mille reguleeritud turg võib olla kehtestanud, et tagada tehingute adekvaatne arveldamine.
4. Liikmesriigid tagavad, et reguleeritud turul tehtavate tehingute osas ei ole liikmed ja osalised kohustatud kohaldama üksteise suhtes artiklites 24, 25, 27 ja 28 sätestatud kohustusi. Reguleeritud turu liikmed või osalised kohaldavad siiski oma klientide suhtes artiklitega 24, 25, 27 ja 28 ette nähtud kohustusi, kui nad täidavad klientide nimel tegutsedes reguleeritud turul klientide korraldusi.
5. Liikmesriigid tagavad, et reguleeritud turule juurdepääsu, selles liikmelisust või osalemist käsitlevad eeskirjad näevad ette investeerimisühingute ja krediidiasutuste otsese või kaugosalemise.
6. Liikmesriigid lubavad ilma täiendavate juriidiliste või haldusnõueteta teiste liikmesriikide reguleeritud turgudel kehtestada nende territooriumil asjakohase korra soodustamaks kaugliikmete või nende territooriumil asutatud osaliste juurdepääsu kõnealustele turgudele ja nendel turgudel kauplemist.
Reguleeritud turg teatab oma päritoluliikmesriigi pädevale asutusele liikmesriigi, milles ta kavatseb kõnealust korda rakendada. Päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab kõnealuse teabe ühe kuu jooksul liikmesriigile, kus reguleeritud turg kavatseb kõnealust korda rakendada. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võib taotleda juurdepääsu kõnealusele teabele määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 35 sätestatud korras ja tingimustel.
Reguleeritud turu päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab vastuvõtva liikmesriigi pädeva asutuse taotluse korral ilma põhjendamatu viivituseta kõnealuses liikmesriigis asutatud reguleeritud turu liikmete või osaliste andmed.
7. Liikmesriigid nõuavad, et turukorraldaja edastaks reguleeritud turu pädevale asutusele korrapäraselt reguleeritud turu liikmete või osaliste loetelu.
Artikkel 54
Reguleeritud turu eeskirjade ja muude juriidiliste kohustuste täitmise järelevalve
1. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turud kehtestaksid ja säilitaksid tõhusa süsteemi ja korra, sealhulgas vajalikud vahendid, et teostada korrapäraselt järelevalvet nende eeskirjade täitmise üle oma liikmete või osaliste poolt. Reguleeritud turud teostavad järelevalvet oma liikmete või osaliste poolt nende süsteemis tehtud tehingute ja esitatud, sealhulgas tühistatud korralduste üle, et teha kindlaks kõnealuste eeskirjade rikkumine, nõuetele mittevastavad kauplemistingimused või tegevus, mis võib osutada määruse (EL) nr 596/2014 alusel keelatud tegevusele või süsteemihäiretele seoses finantsinstrumendiga.
2. Liikmesriigid nõuavad, et reguleeritud turgude korraldajad teavitaksid oma pädevaid asutusi kohe nende eeskirjade olulisest rikkumisest või nõuetele mittevastavatest kauplemistingimustest või tegevusest, mis võib osutada määruse (EL) nr 596/2014 alusel keelatud tegevusele või süsteemihäiretele seoses finantsinstrumendiga.
Reguleeritud turgude pädevad asutused edastavad esimeses lõigus osutatud teabe Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele.
Seoses tegevusega, mis võib osutada määruse (EL) nr 596/2014 alusel keelatud tegevusele, peab pädev asutus olema enne teiste liikmesriikide pädevate asutuste ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve teavitamist veendunud, et selline keelatud tegevus leiab aset või on aset leidnud.
3. Liikmesriigid nõuavad, et turukorraldaja esitaks ilma põhjendamatu viivituseta asjaomase teabe reguleeritud turukuritarvituse uurimise ja vastutuselevõtmise asjus pädevale asutusele ning osutaks viimasele igakülgset abi reguleeritud turul või selle süsteemide kaudu toimunud turukuritarvituse uurimisel ja selle eest vastutusele võtmisel.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, millega täpsustatakse asjaolud, mille esinemisel tuleb täita käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teavitamisnõuet.
Artikkel 55
Keskse vastaspoole ning kliiringu- ja arveldussüsteemidega seotud sätted
1. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 648/2012 III, IV või V jaotise kohaldamist, ei takista liikmesriigid reguleeritud turge seadmast sisse asjakohast korda keskse vastaspoole või kliiringukojaga ja arveldussüsteemiga teises liikmesriigis eesmärgiga võimaldada nende süsteemides turuosaliste poolt sõlmitud mõne tehingu või kõigi tehingute kliiringut ja/või arveldamist.
2. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 648/2012 III, IV või V jaotise kohaldamist, ei või reguleeritud turu pädev asutus seista vastu keskse vastaspoole, kliiringukodade ja/või arveldussüsteemide kasutamisele teises liikmesriigis, välja arvatud juhul, kui see on tõendatavalt vajalik, et säilitada kõnealuse reguleeritud turu nõuetekohast toimimist ja võttes arvesse käesoleva direktiivi artikli 37 lõikega 2 arveldussüsteemidele kehtestatud tingimusi.
Kontrolli tarbetu dubleerimise vältimiseks võtab pädev asutus arvesse keskpankade kui kliiringu- ja arveldussüsteemide järelevalve teostajate või teiste kõnealuste süsteemide asjus pädevate järelevalveasutuste poolt juba kohaldatavat järelevalvet kliiringu- ja arveldussüsteemide üle.
Artikkel 56
Reguleeritud turgude loetelu
Iga liikmesriik koostab loetelu reguleeritud turgudest, mille jaoks ta on päritoluliikmesriigiks, ning edastab kõnealuse loetelu teistele liikmesriikidele ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele. Samal viisil teatatakse igast muudatusest kõnealuses loetelus. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõigi reguleeritud turgude loetelu oma veebisaidil ja ajakohastab seda. Kõnealune loetelu sisaldab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt vastavalt artikli 65 lõikele 6 loodud kordumatut koodi, millega määratakse kindlaks reguleeritud turud, mida kasutatakse aruannetes kooskõlas käesoleva direktiivi artikli 65 lõike 1 punktiga g ja artikli 65 lõike 2 punktiga g ning määruse (EL) nr 600/2014 artiklitega 6, 10 ja 26.
IV JAOTIS
POSITSIOONIPIIRANGUD JA POSITSIOONIDE HALDAMISE KONTROLLID KAUBATULETISINSTRUMENTIDE PUHUL NING POSITSIOONIDEST TEATAMINE
Artikkel 57
Positsioonipiirangud ja positsioonide haldamise kontrollid kaubatuletisinstrumentide puhul
1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused kehtestavad kooskõlas Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt kindlaks määratud arvutamismeetodiga positsioonipiirangud seoses sellise netopositsiooni suurusega kauplemiskohtades kaubeldavates kaubatuletisinstrumentides ja majanduslikult samaväärsetes börsivälistes lepingutes, mida isik võib igal ajal hoida, ja kohaldavad neid. Piirangud kehtestatakse isiku poolt hoitavate kõigi positsioonide ja tema nimel kontserni poolt hoitavate positsioonide põhjal eesmärgiga:
a)
hoida ära turukuritarvitusi;
b)
toetada nõuetekohaseid hinnakujundus- ja arveldustingimusi, sealhulgas hoides ära turgu moonutavate positsioonide kujunemise ja tagades eelkõige tuletisinstrumendi hinna ja tuletisinstrumendi aluseks oleva kauba hetkehinna lähenemise tarnekuul, ilma et see piiraks hinna leidmist tuletisinstrumendi aluseks oleva kauba turul.
Positsioonipiiranguid ei kohaldata finantssektorivälise üksuse poolt või tema nimel hoitavate positsioonide suhtes, mis vähendavad objektiivselt mõõdetaval moel kõnealuse finantssektorivälise üksuse äritegevusega otseselt seotud riske.
2. Positsioonipiirangutega määratakse selged kvantitatiivsed piirmäärad, nähes ette isiku poolt kaubatuletisinstrumendis hoida lubatud positsiooni maksimaalse suuruse.
3. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks arvutamismeetod, mida pädeva asutused peavad kohaldama natuuras ja rahas arveldatavate kaubatuletisinstrumentide kuu hetkepositsiooni piirangute kindlaksmääramiseks ja teise kuu positsiooni piirangute kindlaksmääramiseks asjaomase tuletisinstrumendi omaduste põhjal. Arvutamismeetodis tuleb arvesse võtta vähemalt järgmisi elemente:
a)
kaubatuletislepingute lunastamise tähtaeg;
b)
aluseks oleva kauba üleantav varu;
c)
kõik kõnealuse lepinguga seotud avatud positsioonid ja kõik avatud positsioonid sama aluseks oleva kaubaga seotud muudes finantsinstrumentides;
d)
volatiilsus asjaomastel turgudel, sealhulgas asendavate tuletisinstrumentide ja aluseks olevate toorme- või kaubaturgude osas;
e)
turuosaliste arv ja suurus;
f)
aluseks oleva toorme- või kaubaturu omadused, sealhulgas tootmis-, tarbimis- ning turule transportimise mudelid;
g)
uute lepingute väljatöötamine.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võtab arvesse investeerimisühingute või kauplemiskohta korraldavate turukorraldajate positsioonipiirangutega seotud ja muude jurisdiktsioonide kogemust.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab esimeses lõigus osutatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
4. Pädev asutus kehtestab piirangud kõigile kauplemiskohtades kaubeldavatele kaubatuletisinstrumentide lepingutele, kasutades selleks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt vastavalt lõikele 3 kindlaks määratud arvutamismeetodit. Kõnealune positsioonipiirang hõlmab majanduslikult samaväärseid börsiväliseid lepinguid.
Pädev asutus vaatab positsioonipiirangud läbi, kui üleantav varu või avatud positsioonid on oluliselt muutunud või on toimunud muu oluline muutus turul, tuginedes enda poolt kindlaks määratud üleantavale varule ja avatud positsioonidele, ja kehtestab uued positsioonipiirangud vastavalt Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve välja töötatud arvutamismeetodile.
5. Pädevad asutused teavitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet täpsetest positsioonipiirangutest, mille nad kavatsevad kehtestada vastavalt Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt lõike 3 alusel kehtestatud arvutamismeetodile. Kahe kuu jooksul pärast teate kättesaamist esitab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve asjaomasele pädevale asutusele arvamuse, hinnates positsioonipiirangute vastavust lõike 1 eesmärkidele ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt lõike 3 kohaselt kehtestatud arvutamismeetodile. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab arvamuse oma veebisaidil. Asjaomane pädev asutus muudab positsioonipiiranguid vastavalt Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve arvamusele või esitab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele põhjenduse selle kohta, miks ta ei pea muutmist vajalikuks. Kui pädev asutus kehtestab piirangud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve arvamuse vastaselt, avaldab ta viivitamata oma veebisaidil teate, kus selgitab sellise toimimise põhjuseid.
Kui Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve teeb kindlaks, et positsioonipiirang ei ole kooskõlas lõikes 3 osutatud arvutamismeetodiga, võtab ta meetmeid vastavalt talle määruse (EL) nr 1095/2010 artikliga 17 antud volitustele.
6. Kui sama kaubatuletisinstrumendiga kaubeldakse olulises mahus rohkem kui ühes jurisdiktsioonis asuvates kauplemiskohtades, määrab suurima kauplemismahuga kauplemiskoha pädev asutus (keskne pädev asutus) ühtse positsiooni piirangu, mida kohaldatakse kõikide kõnealuse lepinguga tehtavate tehingute suhtes. Keskne pädev asutus konsulteerib teiste selle tuletisinstrumendiga olulises mahus kauplevate kauplemiskohtade pädevate asutustega kohaldatava ühtse positsiooni piirangu ja selle piirangu läbivaatamise üle. Kui pädevad asutused sellega ei nõustu, esitavad nad kirjalikus vormis täielikud ja üksikasjalikud põhjendused selle kohta, miks nad arvavad, et lõikes 1 sätestatud nõuded ei ole täidetud. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve lahendab pädevate asutuste vahelisest erimeelsusest tingitud vaidlused vastavalt talle määruse (EL) nr 1095/2010 artikliga 19 antud volitustele.
Sama kaubatuletisinstrumendiga kauplevate kauplemiskohtade pädevad asutused ja kõnealuses kaubatuletisinstrumendis positsioone hoidvate isikute pädevad asutused sõlmivad koostöökokkulepped, sealhulgas üksteisega asjakohase teabe vahetamise kohta, et võimaldada ühtse positsiooni piirangu kontrollimist ja täitmise tagamist.
7. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve kontrollib vähemalt korra aastas, kuidas pädevad asutused on rakendanud positsioonipiiranguid, mis on kehtestatud vastavalt Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt lõike 3 alusel koostatud arvutamismeetodile. Seejuures peab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve tagama, et positsioonide suhtes kehtestatud ühtset positsiooni piirangut kohaldatakse tulemuslikult sama lepingu suhtes, olenemata sellest, kus sellega lõike 6 kohaselt kaubeldakse.
8. Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühing või kauplemiskohta korraldav turukorraldaja, kes kaupleb kaubatuletisinstrumentidega, teostab positsioonide haldamise kontrolli. Kõnealuse kontrolli puhul on kauplemiskohal vähemalt õigus:
a)
jälgida isikute avatud positsioone;
b)
omada juurdepääsu isikutelt saadud teabele, sealhulgas kõigile asjakohastele dokumentidele, positsiooni suuruse ja eesmärgi või võetud kohustuse kohta, tulusaavate omanike või alusvara omanike kohta, kooskõlastatud korra kohta ning varade või kohustuste kohta alusvara turul;
c)
nõuda isikult positsiooni ajutist või alalist lõpetamist või vähendamist vastavalt sellele, mida võib konkreetse juhtumi puhul vaja olla, ja võtta ühepoolselt asjakohaseid meetmeid, et tagada positsiooni lõpetamine või vähendamine, kui isik ei kuuletu, ning
d)
vajaduse korral nõuda isikult turul likviidsuse ajutist tagamist kokkulepitud hinnaga ja mahus selge kavatsusega leevendada suure ja valitseva seisundi mõjusid.
9. Positsioonipiirangud ja positsioonide haldamise kontrollid peavad olema läbipaistvad ja mittediskrimineerivad, nendega seoses määratakse kindlaks, kuidas neid kohaldatakse isikute suhtes, ning võetakse arvesse turuosaliste olemust ja koosseisu ning seda, kuidas nad kauplemiseks pakutavaid lepinguid kasutavad.
10. Kauplemiskohta korraldav investeerimisühing või turukorraldaja teavitab pädevat asutust positsioonide haldamise kontrolli üksikasjadest.
Pädev asutus edastab selle teabe ja kehtestatud positsioonipiirangute üksikasjad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, kes avaldab oma veebisaidil positsioonipiiranguid ja positsioonide haldamise kontrolli kokkuvõtteid sisaldava andmebaasi ning haldab seda.
11. Pädevad asutused kehtestavad lõike 1 kohased positsioonipiirangud vastavalt artikli 69 lõike 2 punktile p.
12. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et määrata kindlaks:
a)
kriteeriumid ja meetodid, mille alusel määratakse kindlaks, kas positsioon kvalifitseerub äritegevusega otseselt seotud riske vähendavaks;
b)
meetodid, millega määrata kindlaks, millal tuleb isiku positsioonid kontsernisiseselt koondada;
c)
kriteeriumid, millega määratakse kindlaks, kas leping on lõikes 1 osutatud kauplemiskohas kaubeldava lepinguga majanduslikult samaväärne börsiväline leping, nii et see hõlbustab samaväärsetes börsivälistes lepingutes võetud positsioonidest teatamist asjaomasele pädevale asutusele, nagu on määratletud artikli 58 lõikes 2;
d)
käesoleva artikli lõike 6 kohase sama kaubatuletisinstrumendi ja oluliste mahtude määratlus;
e)
metoodika börsiväliste ja kauplemiskohas kaubeldavate kaubatuletisinstrumentide positsioonide koondamiseks ja tasaarveldamiseks, et määrata kindlaks netopositsioon piirangutest kinnipidamise hindamiseks. Selliste meetoditega kehtestatakse kriteeriumid, et määrata kindlaks, milliseid positsioone võib üksteise suhtes tasaarvestada, kusjuures see ei tohiks lihtsustada positsioonide kujunemist viisil, mis on vastuolus käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud eesmärkidega;
f)
protseduur selle kohta, kuidas isikud võivad taotleda käesoleva artikli lõike 1 teise lõigu kohase erandi kohaldamist ning kuidas asjaomane pädev asutus sellised taotlused heaks kiidab;
g)
arvutamismeetod, mille abil määratakse kindlaks käesoleva artikli lõike 6 kohane kauplemiskoht, kus kaubatuletisinstrumendiga kauplemise maht on kõige suurem, ja olulised mahud.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab esimeses lõigus osutatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
13. Pädevad asutused ei kehtesta lõike1 kohaselt vastu võetud piirangutest rangemaid piiranguid, välja arvatud erandjuhtudel, kui rangemad piirangud on objektiivselt põhjendatud ja proportsionaalsed, võttes arvesse konkreetse turu likviidsust ja kõnealuse turu nõuetekohast toimimist. Pädevad asutused avaldavad oma veebisaidil andmed kavandatavate rangemate positsioonipiirangute kohta, mis ei kehti esialgselt rohkem kui kuus kuud alates nende veebisaidil avaldamisest. Rangemaid positsioonipiiranguid võib pikendada järgnevate, maksimaalselt kuuekuuliste ajavahemike kaupa, kui piirangu põhjuseks olevad asjaolud püsivad. Kui piiranguid kuue kuu möödudes ei pikendata, kaotavad need automaatselt kehtivuse.
Kui pädevad asutused otsustavad kehtestada rangemad positsioonipiirangud, teavitavad nad sellest Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet. Teade sisaldab ka rangemate positsioonipiirangute põhjendust. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab 24 tunni jooksul arvamuse selle kohta, kas ta peab rangemaid positsioonipiiranguid konkreetsel erandjuhul vajalikuks. Arvamus avaldatakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve veebisaidil.
Kui pädev asutus kehtestab piirangud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve arvamuse vastaselt, avaldab ta viivitamata oma veebisaidil teate, kus selgitab sellise toimimise põhjuseid.
14. Liikmesriigid näevad ette, et pädevad asutused võivad kasutada käesoleva direktiivi kohast volitust mõista karistusi kooskõlas käesoleva artikliga kehtestatud järgmiste positsioonipiirangute rikkumise eest:
a)
tema territooriumil või välismaal asuvate või tegutsevate isikute hoitavad positsioonid, mis ületavad kaubatuletisinstrumentide lepingute piiranguid, mille pädev asutus on kehtestanud seoses lepingutega, millega kaubeldakse tema territooriumil asuvates või korraldatavates kauplemiskohtades, või seoses majanduslikult samaväärsete börsiväliste lepingutega;
b)
tema territooriumil asuvate või tegutsevate isikute hoitavad positsioonid, mis ületavad kaubatuletisinstrumentide lepingute piiranguid, mille on kehtestanud muude liikmesriikide pädevad asutused.
Artikkel 58
Positsioonidest teatamine positsiooni omavate isikute kategooriate kaupa
1. Liikmesriigid tagavad, et kauplemiskohta korraldav investeerimisühing või turukorraldaja, kes kaupleb kaubatuletisinstrumentide või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega:
a)
avaldab lõike 4 kohaselt iganädalase aruande oma kauplemiskohas kaubeldavate eri isikute kategooriate poolt hoitavate erinevate kaubatuletisinstrumentide või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentide koondpositsioonide kohta, täpsustades pikkade ja lühikeste positsioonide arvu selliste kategooriate lõikes, nende muutused võrreldes eelmise aruandega, avatud positsioonide kogumahu määra iga kategooria puhul ning positsiooni omavate isikute arvu igas kategoorias, ning edastab kõnealuse aruande pädevale asutusele ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele; Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab keskselt kõnealustes aruannetes sisalduva teabe;
b)
esitab pädevale asutusele vähemalt kord päevas kõnealuse kauplemiskoha kõigi isikute, sealhulgas liikmete või osaliste ja nende klientide hoitavatest positsioonidest täieliku aruande.
Punktis a sätestatud kohustust kohaldatakse üksnes siis, kui nii isikute arv kui ka nende avatud positsioonid ületavad miinimummäära.
2. Liikmesriigid tagavad, et investeerimisühingud, mis kauplevad kaubatuletisinstrumentidega või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega väljaspool kauplemiskohta, esitavad kaubatuletisinstrumentide või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega kaupleva kauplemiskoha pädevale asutusele või kesksele pädevale asutusele, kui kaubatuletisinstrumentide või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentidega kaubeldakse olulises mahus rohkem kui ühes jurisdiktsioonis asuvates kauplemiskohtades, vähemalt kord päevas täieliku aruande kauplemiskohas kaubeldavates kaubatuletisinstrumentides või lubatud heitkoguse väärtpaberites või nende tuletisinstrumentides ja majanduslikus mõttes samaväärsetes börsivälistes lepingutes võetud positsioonide kohta, samuti oma klientide positsioonide ja kõnealuste klientide klientide positsioonide kohta, kuni lõppkliendini välja, vastavalt määruse (EL) nr 600/2014 artiklile 26 ja kui see on kohaldatav, määruse (EL) nr 1227/2011 artiklile 8.
3. Selleks et võimaldada vastavuse kontrollimist artikli 57 lõikega 1, nõuavad liikmesriigid, et reguleeritud turgude ja mitmepoolsete kauplemissüsteemide liikmed või osalised ja organiseeritud kauplemissüsteemide kliendid teataksid kõnealust kauplemiskohta korraldavale investeerimisühingule või turukorraldajale vähemalt kord päevas üksikasjad oma positsioonide kohta, mida hoitakse lepingute kaudu, millega selles kauplemiskohas kaubeldakse, samuti oma klientide positsioonide ja kõnealuste klientide klientide positsioonide üksikasjad, kuni lõppkliendini välja.
4. Kaubatuletisinstrumendis või lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumendes positsiooni omavad isikud liigitatakse investeerimisühingu või kõnealust kauplemiskohta korraldava turukorraldaja poolt järgmiselt, lähtudes nende põhitegevuse laadist ja võttes arvesse kehtivaid tegevuslube:
a)
investeerimisühingud või krediidiasutused;
b)
investeerimisfondid, mis võivad olla kas direktiivis 2009/65/EÜ määratletud vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjad (eurofondid) või direktiivis 2011/61/EL määratletud alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad;
c)
muud finantseerimisasutused, sealhulgas direktiivis 2009/138/EÜ määratletud kindlustusandjad ja edasikindlustusandjad ning direktiivis 2003/41/EÜ määratletud tööandjapensioni kogumisasutused;
d)
äriühingud;
e)
lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentide puhul korraldajad, kes peavad täitma direktiivis 2003/87/EÜ sätestatud kohustusi.
Lõike 1 punktis a osutatud aruannetes tuleb täpsustada pikkade ja lühikeste positsioonide arv isikute kategooriate lõikes, muutused eelmise aruandega võrreldes, avatud positsioonide protsent iga kategooria kohta ning isikute arv iga kategooria kohta.
Lõike 1 punktis a osutatud aruannetes ja lõikes 2 osutatud täielikes aruannetes eristatakse järgmist:
a)
positsioone, mis on määratletud positsioonidena, millega objektiivselt mõõdetaval viisil vähendatakse äritegevusega otseselt seotud riske, ning
b)
muid positsioone.
5. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, millega määratakse kindlaks lõike 1 punktis a aruannete ja lõikes 2 osutatud täielike aruannete vorm.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Lubatud heitkoguse väärtpaberite või nende tuletisinstrumentide puhul ei mõjuta kõnealused aruanded direktiivi 2003/87/EÜ kohaste nõuete täitmise kohustust.
6. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, et täpsustada seoses käesoleva artikli lõike 1 teises lõigus osutatud miinimummäärade, võttes arvesse avatud positsioonide koguarvu ja suurust ning positsiooni hoidvate isikute koguarvu.
7. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada meetmeid, millega nõutakse kõigi lõike 1 punktis a osutatud aruannete saatmist Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele igal nädalal kindlaks määratud ajal, et Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve saaks need keskselt avaldada.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
V JAOTIS
ARUANDLUSTEENUSED
1. jagu
Aruandlusteenuste pakkujate tegevusloa menetlus
Artikkel 59
Nõue taotleda tegevusluba
1. Liikmesriigid nõuavad, et I lisa D jaos kirjeldatud aruandlusteenuste pakkumiseks tavalise tegevuse või äritegevusena tuleb eelnevalt saada tegevusluba kooskõlas käesoleva jaoga. Sellise tegevusloa annab päritoluliikmesriigi pädev asutus, mis on määratud kooskõlas artikliga 67.
2. Erandina lõikest 1 lubavad liikmesriigid kauplemiskohta korraldaval investeerimisühingul või turukorraldajal korraldada tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja aruandlusteenuseid, kui eelnevalt on tõendatud nende vastavus käesolevale jaotisele. Selline teenus kajastub nende tegevusloas.
3. Liikmesriigid registreerivad kõik aruandlusteenuste pakkujad. Kõnealune register on avalikkusele kättesaadav ja sisaldab teavet teenuste kohta, mille jaoks aruandlusteenuste pakkujal on tegevusluba. Registrit ajakohastatakse korrapäraselt. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet teavitatakse igast antud tegevusloast.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve koostab kõigi liidu aruandlusteenuste pakkujate loetelu. Kõnealune loetelu sisaldab teavet teenuste kohta, mille jaoks aruandlusteenuste pakkujal on tegevusluba, ja seda ajakohastatakse korrapäraselt. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõnealuse loetelu ja ajakohastab seda oma veebisaidil.
Kui pädev asutus on tegevusloa kooskõlas artikliga 62 kehtetuks tunnistanud, avaldatakse teave kehtetuks tunnistamise kohta loetelus viieks aastaks.
4. Liikmesriigid nõuavad, et aruandlusteenuste pakkujad osutaksid oma teenuseid pädeva asutuse järelevalve all. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused kontrollivad korrapäraselt aruandlusteenuste pakkujate vastavust käesolevale jaotisele. Nad tagavad ka, et pädevad asutused teostavad järelevalvet selle üle, et aruandlusteenuste pakkujad vastavad alati käesolevas jaotises kehtestatud esmase tegevusloa andmise tingimustele.
Artikkel 60
Tegevusloa ulatus
1. Päritoluliikmesriik tagab, et tegevusloas on täpsustatud aruandlusteenus, mida aruandlusteenuste pakkujal on luba osutada. Aruandlusteenuste pakkuja, kes soovib oma tegevust laiendada teistele aruandlusteenustele, esitab taotluse tegevusloa ulatuse laiendamiseks.
2. Tegevusluba kehtib kogu liidus ning võimaldab aruandlusteenuste pakkujal osutada kogu liidus teenuseid, mille jaoks on talle antud tegevusluba.
Artikkel 61
Tegevusloa andmise ja selle andmisest keeldumise kord
1. Pädev asutus ei anna tegevusluba enne, kui ta on täielikult veendunud, et taotleja vastab kõigile käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud sätetest tulenevatele nõuetele.
2. Aruandlusteenuste pakkuja esitab kogu vajaliku teabe, sealhulgas tegevusplaani, milles on muu hulgas kirjas kavandatud teenuste liigid ja organisatsiooniline struktuur, mis võimaldab pädeval asutusel veenduda, et aruandlusteenuste pakkuja on esmase tegevusloa andmise ajaks kehtestanud kogu vajaliku korra käesoleva jaotise sätetest tulenevate kohustuste täitmiseks.
3. Taotlejale teatatakse kuue kuu jooksul pärast täieliku taotluse esitamist, kas tegevusluba antakse või mitte.
4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, et täpsustada järgmist:
a)
teave, mis tuleb pädevatele asutustele lõike 2 kohaselt esitada, sealhulgas tegevuskava;
b)
artikli 63 lõike 3 kohaste teadete sisu.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab esimeses lõigus osutatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
5. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, et kehtestada standardvormid, -mallid ja -menetlused teabe edastamiseks käesoleva artikli lõike 2 ning artikli 63 lõike 4 kohaselt.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 62
Tegevuslubade kehtetuks tunnistamine
Pädev asutus võib aruandlusteenuste pakkujale välja antud tegevusloa kehtetuks tunnistada, kui aruandlusteenuste pakkuja:
a)
ei ole tegevusluba kasutanud 12 kuu jooksul, otseselt loobub tegevusloast või ei ole osutanud aruandlusteenuseid viimase kuue kuu jooksul, kui asjaomane liikmesriik ei ole ette näinud, et sellistel juhtudel kaotab tegevusluba kehtivuse;
b)
on saanud tegevusloa valeandmeid esitades või mõnel muul ebaausal viisil;
c)
ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba on välja antud;
d)
on jämedalt või järjekindlalt rikkunud käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 sätteid.
Artikkel 63
Nõuded aruandlusteenuste pakkuja juhtorganile
1. Liikmesriigid nõuavad, et aruandlusteenuste pakkuja juhtorgani kõigi liikmete maine oleks igal ajal piisavalt hea, neil oleks piisavad teadmised, oskused ja kogemused ning nad pühendaksid piisavalt aega oma ülesannete täitmisele.
Juhtorganil on kollektiivselt piisavad teadmised, oskused ja kogemused, et suuta mõista aruandlusteenuste pakkuja tegevust. Juhtorgani iga liige tegutseb ausalt, usaldusväärselt ja sõltumatult, et vajaduse korral tulemuslikult vaidlustada kõrgema juhtkonna otsuseid ning vajaduse korral tulemuslikult kontrollida ja jälgida juhtimisotsuste tegemist.
Kui turukorraldaja taotleb tegevusluba tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja tegevuse korraldamiseks ning tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja juhtorgani liikmed on samad mis reguleeritud turu juhtorganil, peetakse selliseid isikuid vastavaks esimeses lõigus sätestatud nõudele.
2. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab hiljemalt 3. jaanuariks 2016 välja suunised juhtorgani liikmete sobivuse hindamiseks vastavalt lõikele 1, võttes arvesse nende erinevaid rolle ja ülesandeid ning vajadust vältida tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja või tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja juhtorgani liikmete ja kasutajate vahelist huvide konflikti.
3. Liikmesriigid nõuavad, et aruandlusteenuste pakkuja teavitaks pädevat asutust kõigi juhtorgani liikmete isikutest ning muutustest juhtorgani koosseisus ning edastaks pädevale asutusele kogu teabe, mida tal on vaja selleks, et otsustada, kas aruandlusteenuste pakkuja täidab lõikes 1 sätestatud nõudeid.
4. Liikmesriigid tagavad, et aruandlusteenuste pakkuja juhtorgan määratleb sellise juhtimiskorra, millega tagatakse organisatsiooni tõhus ja usaldusväärne juhtimine, sealhulgas ülesannete lahusus organisatsioonis ja huvide konfliktide ennetamine, teostab järelevalvet selle rakendamise üle ning teeb seda turu usaldusväärsust ja klientide huve toetaval viisil.
5. Pädev asutus keeldub tegevusloa andmisest, kui ta ei ole veendunud, et aruandlusteenuste pakkuja äritegevust tegelikult juhtiva(te)l isiku(te)l on piisavalt hea maine, või kui on objektiivne ja tõendatav alus arvata, et kavandatavad muutused aruandlusteenuste pakkuja juhtimises võivad seada ohtu selle kindla ja usaldusväärse juhtimise ning klientide huvide ja turu usaldusväärsuse nõuetekohase arvessevõtmise.
2. jagu
Nõuded tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajatele
Artikkel 64
Organisatsioonilised nõuded
1. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja kehtestaks asjakohase poliitika ja korra määruse (EL) nr 600/2014 artiklitega 20 ja 21 nõutud teabe avalikustamiseks tehniliste võimaluste piires reaalajas ja mõistlikel kommertsalustel. Kõnealune teave tehakse tasuta kättesaadavaks 15 minutit pärast seda, kui tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja on selle avaldanud. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja suudaks tõhusalt ja järjekindlalt levitada kõnealust teavet viisil, mis kedagi diskrimineerimata tagab teabele kiire juurdepääsu, ning vormis, mis hõlbustab teabe konsolideerimist muudest allikatest pärit sarnaste andmetega.
2. Teave, mille tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja vastavalt lõikele 1 avalikustab, hõlmab vähemalt järgmisi üksikasju:
a)
finantsinstrumendi identifitseerimistunnus;
b)
hind, millega tehing tehti;
c)
tehingu maht;
d)
tehingu aeg;
e)
tehingust teatamise aeg;
f)
tehingu vääring;
g)
tehingu täitmise kauplemiskoha kood või kood „SI”, kui tehing täideti kliendi korralduste süsteemse täitja kaudu, või siis kood „OTC”;
h)
asjakohasel juhul märge selle kohta, et tehingule kehtisid eritingimused.
3. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja kehtestaks tõhusa halduskorra, mis aitaks ära hoida huvide konflikte klientidega, ning rakendaks seda korda pidevalt. Eeskätt suhtub turukorraldajana tegutsev tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja kogu kogutud teabesse diskrimineerimist välistavalt, kehtestab asjakohase korra eri äritegevuste lahushoidmiseks ning rakendab seda pidevalt.
4. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja kehtestaks usaldusväärsed turvasüsteemid, mis tagaksid teabeedastusvahendite turvalisuse, minimeeriksid andmelaostuse ja loata juurdepääsu ohtu ning hoiaksid ära teabe lekkimise enne avaldamist. Tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja tagab piisavad ressursid ja varuseadmed, mis võimaldavad pidevalt teenuseid pakkuda.
5. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja kehtestaks süsteemid, mis võimaldavad tõhusalt kontrollida kauplemisaruannete terviklikkust, märgata andmete väljajäämist ja ilmseid vigu ning nõuda vigaste aruannete uuesti esitamist.
6. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega määratakse kindlaks ühised formaadid, andmenõuded ja tehniline kord, mis hõlbustab lõikes 1 osutatud teabe konsolideerimist.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab esimeses lõigus osutatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
7. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 kohaselt vastu delegeeritud õigusaktid, milles selgitatakse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teabe avalikustamise mõistlike kommertsaluste mõistet.
8. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse:
a)
vahendeid, mille abil kauplemisteabearuandluse avalikustaja saab täita lõikes 1 osutatud teavitamiskohustust;
b)
lõike 1 kohaselt avaldatava teabe sisu, sealhulgas vähemalt lõikes 2 osutatud teave nii, et artiklis 64 nõutud teabe avaldamine oleks võimalik;
c)
lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud konkreetsed organisatsioonilised nõuded.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
3. jagu
Nõuded kauplemiskoondteabe pakkujatele
Artikkel 65
Organisatsioonilised nõuded
1. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkujad kehtestaksid asjakohase poliitika ja korra, mis võimaldab koguda määruse (EL) nr 600/2014 artiklite 6 ja 20 kohaselt avalikustatud teavet, koondada see pidevaks elektrooniliseks andmevooks ning teha kõnealune teave avalikkusele kättesaadavaks tehniliste võimaluste piires reaalajas ja mõistlikel kommertsalustel.
Kõnealune teave sisaldab vähemalt järgmist:
a)
finantsinstrumendi identifitseerimistunnus;
b)
hind, millega tehing tehti;
c)
tehingu maht;
d)
tehingu aeg;
e)
tehingust teatamise aeg;
f)
tehingu vääring;
g)
tehingu täitmise kauplemiskoha kood või kood „SI”, kui tehing täideti kliendi korralduste süsteemse täitja kaudu, või muul juhul kood „OTC”;
h)
asjakohasel juhul asjaolu, et investeerimisotsuse ja tehingu täitmise eest oli vastutav investeerimisühingu arvutialgoritm;
i)
asjakohasel juhul märge selle kohta, et tehingule kehtisid eritingimused;
j)
kui määruse (EL) nr 600/2014 artikli 3 lõikes 1 osutatud teabe avalikustamise kohustuse täitmisest anti kooskõlas kõnealuse määruse artikli 4 lõike 1 punktiga a või b vabastus, siis märge selle kohta, kumma sätte alusel vabastus anti.
Kõnealune teave tehakse tasuta kättesaadavaks 15 minutit pärast seda, kui kauplemiskoondteabe pakkuja on selle avaldanud. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkuja suudaks tõhusalt ja järjekindlalt levitada kõnealust teavet viisil, mis kedagi diskrimineerimata tagab teabele kiire juurdepääsu, ning vormis, mis teeb selle turuosaliste jaoks hõlpsasti juurdepääsetavaks ja kasutatavaks.
2. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkujad kehtestaksid asjakohase poliitika ja korra, mis võimaldab koguda määruse (EL) nr 600/2014 artiklite 10 ja 21 kohaselt avalikustatud teavet, koondada see pidevaks elektrooniliseks andmevooks ning teha kõnealune teave avalikkusele kättesaadavaks tehniliste võimaluste piires reaalajas ja mõistlikel kommertsalustel, kusjuures teave peab sisaldama vähemalt järgmist:
a)
finantsinstrumendi identifitseerimistunnus või identifitseerivad tunnused;
b)
hind, millega tehing tehti;
c)
tehingu maht;
d)
tehingu aeg;
e)
tehingust teatamise aeg;
f)
tehingu vääring;
g)
tehingu täitmise kauplemiskoha kood või kood „SI”, kui tehing täideti kliendi korralduste süsteemse täitja kaudu, või muul juhul kood „OTC”;
h)
asjakohasel juhul märge selle kohta, et tehingule kehtisid eritingimused.
Kõnealune teave tehakse tasuta kättesaadavaks 15 minutit pärast seda, kui kauplemiskoondteabe pakkuja on selle avaldanud. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkuja suudaks tõhusalt ja järjekindlalt levitada kõnealust teavet viisil, mis kedagi diskrimineerimata tagab teabele kiire juurdepääsu, ning üldiselt aktsepteeritavates formaatides, mis on koostalitlusvõimelised ning teevad teabe turuosaliste jaoks hõlpsasti juurdepääsetavaks ja kasutatavaks.
3. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkuja tagaks, et esitatav teave koondab kõigi reguleeritud turgude, mitmepoolsete kauplemissüsteemide, organiseeritud kauplemissüsteemide ja tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajate andmeid ning andmeid lõike 8 punkti c kohastes regulatiivsetes tehnilistes standardites täpsustatud finantsinstrumentide kohta.
4. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkuja kehtestaks tõhusa halduskorra, mis aitaks ära hoida huvide konflikte, ning rakendaks seda korda pidevalt. Turukorraldajad ja tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajad, kes korraldavad ka kauplemiskoondteavet, suhtuvad kogu kogutud teabesse mittediskrimineerivalt, kehtestavad piisava korra eri tegevuste lahus hoidmiseks ning rakendavad seda pidevalt.
5. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkuja kehtestaks usaldusväärsed turvasüsteemid, mis tagaksid teabeedastusvahendite turvalisuse ning minimeeriks andmelaostuse ja loata juurdepääsu ohtu. Päritoluliikmesriik nõuab, et kauplemiskoondteabe pakkuja tagaks piisavad ressursid ja varuseadmed, mis võimaldavad pidevalt teenuseid pakkuda.
6. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, millega määratakse kindlaks andmenõuded ja formaadid teabe avaldamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 600/2014 artiklitega 6, 10, 20 ja 21 ja mis hõlmavad finantsinstrumendi identifitseerimistunnust, tehingu hinda, kogust, tehingu aega, vääringut, kauplemiskoha tunnust ning märget tehingu eritingimuste kohta; samuti määratakse nendega kindlaks tehniline kord, mis aitaks teavet levitada tõhusalt ja järjepidevalt ning viisil, mis tagaks, et see oleks turuosaliste jaoks vastavalt lõigetele 1 ja 2 hõlpsasti juurdepääsetav ja kasutatav, ning käsitletakse ka kauplemiskoondteabe pakkuja võimalikke lisateenuseid, mis aitavad suurendada turu tõhusust.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab esimese lõigus osutatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015 seoses määruse (EL) nr 600/2014 artiklite 6 ja 20 alusel avaldatava teabega ning hiljemalt 3. juuliks 2015 seoses määruse (EL) nr 600/2014 artiklite 10 ja 21 alusel avaldatava teabega.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
7. Komisjon võtab kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, millega selgitatakse käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud andmevoogude kättesaadavaks tegemise mõistlike kommertsaluste mõistet.
8. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse:
a)
vahendeid, mille abil kauplemiskoondteabe pakkuja saab täita lõigetes 1 ja 2 osutatud teavitamiskohustust;
b)
lõigete 1 ja 2 kohaselt avaldatud teabe sisu;
c)
andmeid finantsinstrumentide kohta, mida andmevoog peab sisaldama, ning omakapitaliväliste instrumentide puhul kauplemiskohti ja kauplemisteabearuandluse avalikustajaid, kes tuleb kaasata;
d)
muid vahendeid, millega tagatakse eri kauplemiskoondteabe pakkujate avaldatavate andmete ühtsus, andmete ulatuslik kaardistamine ning ristviitamine muudest allikatest pärit sarnaste andmetega ja koondamise võimalus liidu tasandil;
e)
lõigetes 4 ja 5 sätestatud konkreetsed organisatsioonilised nõuded.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
4. jagu
Nõuded tunnustatud aruandlussüsteemi pakkujatele
Artikkel 66
Organisatsioonilised nõuded
1. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja kehtestaks asjakohase poliitika ja korra määruse (EL) nr 600/2014 artikliga 26 nõutud teabe esitamiseks võimalikult kiiresti ja hiljemalt tehingu toimumise päevale järgneva päeva lõpuks. Selline teave esitatakse kooskõlas määruse (EL) nr 600/2014 artiklis 26 sätestatud nõuetega.
2. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja kehtestaks tõhusa halduskorra, mis aitaks ära hoida huvide konflikte klientidega, ning rakendaks seda korda pidevalt. Eeskätt suhtub turukorraldajana või investeerimisühinguna tegutsev tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja kogu kogutud teabesse mittediskrimineerivalt ja kehtestab piisava korra eri tegevuste lahushoidmiseks ning rakendab seda pidevalt.
3. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja kehtestaks usaldusväärsed turvasüsteemid, mis tagaksid teabeedastusvahendite turvalisuse ja autentimise, minimeeriksid andmelaostuse ja loata juurdepääsu ohtu ning hoiaksid ära teabe lekkimise, säilitades igal ajal andmete konfidentsiaalsuse. Päritoluliikmesriik nõuab, et aruandlussüsteemi pakkuja tagaks piisavad ressursid ja varuseadmed, mis võimaldavad pidevalt teenuseid pakkuda.
4. Päritoluliikmesriik nõuab, et tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja kehtestaks süsteemid, mis võimaldavad tõhusalt kontrollida andmete terviklikkust, märgata investeerimisühingu põhjustatud andmete väljajäämist ja ilmseid vigu, edastada andmed selliste vigade ja väljajäämiste kohta investeerimisühingule ning nõuda vigu sisaldanud aruannete uuesti esitamist.
Päritoluliikmesriik nõuab ka, et tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja kasutaks süsteeme, mis võimaldavad tal tuvastada tema enda põhjustatud vigu ja väljajäämisi ning esitada või vajadusel uuesti esitada pädevale asutusele õiged ja täielikud tehinguaruanded.
5. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse:
a)
vahendeid, mille abil tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja saab täita lõikes 1 osutatud teavitamiskohustust, ning
b)
lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud konkreetseid organisatsioonilisi nõudeid.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
VI JAOTIS
PÄDEVAD ASUTUSED
I PEATÜKK
Määramine, volitused ja õiguskaitsemenetlused
Artikkel 67
Pädevate asutuste määramine
1. Iga liikmesriik määrab pädevad asutused, kes täidavad määruses (EL) nr 600/2014 ja käesolevas direktiivis sätestatud ülesandeid. Liikmesriigid teatavad komisjonile, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele kõnealuste ülesannete täitmise tagamise eest vastutavate pädevate asutuste nimed ja nende ülesannete jaotuse.
2. Lõikes 1 nimetatud pädevad asutused on ametiasutused, ilma et see piiraks ülesannete teistele üksustele delegeerimise võimalust, kui see on sõnaselgelt ette nähtud artikli 29 lõikega 4.
Ülesannete delegeerimine muudele üksustele, mis ei ole lõikes 1 osutatud asutused, ei või hõlmata avaliku võimu ega kaalutlusõiguse kasutamist. Liikmesriigid nõuavad, et pädevad asutused võtaksid enne delegeerimist kõik mõistlikud meetmed tagamaks, et üksusel, kellele ülesanded delegeeritakse, on võimalused ja ressursid kõigi ülesannete tõhusaks täitmiseks, ja et delegeerimine toimub üksnes juhul, kui delegeeritud ülesannete täitmiseks on kehtestatud selgelt määratletud ja dokumenteeritud raamistik, milles on ära näidatud võetavad ülesanded ja nende täitmise tingimused. Need tingimused sisaldavad ka klauslit, mis kohustab asjaomast üksust tegutsema ja olema korraldatud nii, et oleks välditud huvide konflikt ja et delegeeritud ülesannete täitmisel saadud teavet ei kasutataks ebaõiglaselt või konkurentsi välistamiseks. Lõppvastutus käesoleva direktiivi ja selle rakendusmeetmete täitmise järelevalve eest lasub lõike 1 kohaselt määratud pädeval asutusel või pädevatel asutustel.
Liikmesriigid teatavad komisjonile, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele kõikidest kokkulepetest, mis on sõlmitud ülesannete delegeerimiseks, sealhulgas sellise delegeerimise täpsetest tingimustest.
3. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab lõigetes 1 ja 2 osutatud pädevate asutuste loetelu oma veebisaidil ja ajakohastab seda.
Artikkel 68
Koostöö sama liikmesriigi asutuste vahel
Kui liikmesriik määrab käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 sätte jõustamiseks rohkem kui ühe pädeva asutuse, määratletakse selgelt nende vastavad ülesanded ja nad teevad tihedat koostööd.
Iga liikmesriik nõuab, et selline koostöö toimuks ka pädevate asutuste vahel käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 tähenduses ja kõnealuses liikmesriigis krediidiasutuste ja muude finantseerimisasutuste, pensionifondide, eurofondide, kindlustus- ja edasikindlustusvahendajate ning kindlustusandjate üle järelevalve teostamise eest vastutavate pädevate asutuste vahel.
Liikmesriigid nõuavad, et pädevad asutused vahetaksid teavet, mis on nende ülesannete ja kohustuste täitmiseks vajalik või asjakohane.
Artikkel 69
Järelevalvevolitused
1. Pädevatele asutustele antakse kõik nende käesolevast direktiivist ja määrusest (EL) nr 600/2014 tulenevate ülesannete täitmiseks vajalikud järelevalvevolitused, sealhulgas uurimisvolitused ja volitused kehtestada parandusmeetmeid.
2. Lõikes 1 osutatud volitused hõlmavad vähemalt õigust:
a)
tutvuda kõigi dokumentidega või mis tahes vormingus muude andmetega, mis pädeva asutuse arvates võiksid olla tema ülesannete täitmiseks olulised, ja saada või teha nende dokumentide koopiaid;
b)
taotleda või nõuda isikutelt teabe esitamist ja vajaduse korral kutsuda isikuid välja ja neid teabe saamise eesmärgil küsitleda;
c)
teha kohapeal kontrolle või toimetada uurimisi;
d)
nõuda investeerimisühingult või krediidiasutuselt või käesoleva direktiiviga või määrusega (EL) nr 600/2014 reguleeritavalt muult üksuselt olemasolevaid telefonikõnede või elektroonilise teabevahetuse salvestusi või muid andmeliikluse andmeid;
e)
nõuda vara käsutamise piiramist, arestimist või mõlemat;
f)
nõuda kutsetegevuse ajutist keelustamist;
g)
nõuda, et tegevusloa saanud investeerimisühingute, reguleeritud turgude ja andmeedastusteenuste pakkujate audiitorid edastaksid teavet;
h)
anda asi üle kriminaalmenetluse algatamiseks;
i)
lubada audiitoritel või ekspertidel teha kontrolle või toimetada uurimist;
j)
taotleda või nõuda mis tahes isikult kõigi asjakohaste dokumentidega seotud teabe esitamist kaubatuletisinstrumentidega seotud positsiooni või riskipositsiooni suuruse ja eesmärgi kohta ning vara või kohustuste kohta alusvara turul.
k)
nõuda sellise tegevuse või tava ajutist või alalist peatamist, mis pädeva asutuse arvates on vastuolus määruse (EL) nr 600/2014 sätetega ja käesoleva direktiivi rakendamiseks vastu võetud sätetega, ning hoida ära sellise tegevuse või tava kordumine;
l)
võtta mis tahes liiki meetmeid tagamaks, et investeerimisühingud, reguleeritud turud ja muud isikud, kelle suhtes kohaldatakse käesolevat direktiivi või määrust (EL) nr 600/2014, täidaksid jätkuvalt õiguslikke nõudeid;
m)
nõuda finantsinstrumendiga kauplemise peatamist;
n)
nõuda finantsinstrumendiga kauplemise lõpetamist reguleeritud turul või muu kauplemissüsteemi raames;
o)
nõuda mis tahes isikult positsiooni või riskipositsiooni suuruse vähendamist;
p)
piirata isiku võimalust kaubatuletisinstrumentidesse investeerimiseks, sealhulgas ka piirangute kehtestamisega selle positsiooni suurusele, mida mis tahes isik võib igal ajal hoida vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 57;
q)
väljastada avalikke teadaandeid;
r)
nõuda siseriikliku õigusega lubatud ulatuses sideoperaatorite valduses olevaid olemasolevaid andmeliiklusandmeid, kui on piisav alus kahtlustada rikkumist ja kui sellised andmed võivad olla asjakohased käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumiste uurimisel;
s)
peatada finantsinstrumentide või investeerimishoiuste turustamine või müük, kui ei ole täidetud määruse (EL) nr 600/2014 artiklite 40, 41 või 42 tingimused;
t)
peatada finantsinstrumentide või investeerimishoiuste turustamine või müük, kui investeerimisühing ei ole välja töötanud või kohaldanud tõhusat toodete heakskiitmise korda või on muul viisil jätnud käesoleva direktiivi artikli 16 lõikes 3 sätestatud nõuded täitmata;
u)
nõuda investeerimisühingu või turukorraldaja juhatusest mõne füüsilise isiku eemaldamist.
Liikmesriigid teavitavad hiljemalt 3. juuliks 2016 komisjoni ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet lõigete 1 ja 2 siseriiklikku õigusesse ülevõtmiseks kohaldatavatest õigus- ja haldusnormidest. Nad teatavad komisjonile ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele põhjendamatu viivituseta õigus- ja haldusnormide hilisematest muudatustest.
Liikmesriigid tagavad, et neil on kehtestatud mehhanismid tagamaks, et käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumise tagajärjel tekkinud rahalise või muu kahju eest makstakse hüvitist või võetakse muid parandusmeetmeid vastavalt siseriiklikule õigusele.
Artikkel 70
Karistused õigusrikkumiste eest
1. Mõjutamata pädevate asutuste artikli 69 kohaseid järelevalvevolitusi, sealhulgas uurimisvolitusi ja volitusi kehtestada parandusmeetmeid, ning liikmesriikide õigust näha ette ja mõista kriminaalkaristusi, kehtestavad liikmesriigid halduskaristusi ja muid meetmeid käsitlevad eeskirjad ja tagavad, et nende pädevad asutused võivad mõista halduskaristusi ja kohaldada muid meetmeid, mida kohaldatakse kõigi käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 ja käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rakendamisel vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise eest, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Sellised karistused ja muud meetmed peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning neid kohaldatakse õigusrikkumiste suhtes ka siis, kui neile ei ole otseselt osutatud lõigetes 3, 4 ja 5.
Liikmesriigid võivad otsustada jätta halduskaristusi käsitlevad eeskirjad kehtestamata selliste õigusrikkumiste puhul, mille eest kohaldatakse siseriikliku õiguse alusel kriminaalkaristusi. Sellisel juhul edastavad liikmesriigid komisjonile asjakohased kriminaalõiguse sätted.
Liikmesriigid teavitavad hiljemalt 3. juuliks 2016 komisjoni ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet oma õigus- ja haldusnormidest, millega võetakse üle käesolev artikkel, sealhulgas asjaomastest kriminaalõiguse sätetest. Liikmesriigid teatavad põhjendamatu viivituseta komisjonile ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele kõnealuste normide hilisematest muudatustest.
2. Liikmesriigid tagavad, et kui investeerimisühingud, turukorraldajad, aruandlusteenuste pakkujad, krediidiasutused seoses investeerimisteenuste või - tegevuste või kõrvalteenustega või kolmandate riikide äriühingute filiaalid rikuvad oma kohustusi, saab investeerimisühingute ja turukorraldajate juhtorganite liikmete ning muu füüsilise või juriidilise isiku suhtes, kes siseriikliku õiguse kohaselt rikkumise eest vastutavad, kohaldada karistusi ja muid meetmeid, arvestades tingimusi, mis on sätestatud siseriiklikus õiguses käesoleva direktiiviga ühtlustamata valdkondades.
3. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumiseks loetakse vähemalt järgmiste käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 sätete rikkumist:
a)
käesoleva direktiivi:
i)
artikli 8 punkt b;
ii)
artikli 9 lõiked 1-6;
iii)
artikli 11 lõiked 1 ja 3;
iv)
artikli 16 lõiked 1-11;
v)
artikli 17 lõiked 1-6;
vi)
artikli 18 lõiked 1-9 ja lõike 10 esimene lause;
vii)
artiklid 19 ja 20;
viii)
artikli 21 lõige 1;
ix)
artikli 23 lõiked 1, 2 ja 3;
x)
artikli 24 lõiked 1-5 ja 7-10 ning lõike 11 esimene ja teine lõik;
xi)
artikli 25 lõiked 1-6;
xii)
artikli 26 lõike 1 teine lause ja artikli 26 lõiked 2 ja 3;
xiii)
artikli 27 lõiked 1-8;
xiv)
artikli 28 lõiked 1 ja 2;
xv)
artikli 29 lõike 2 esimene ja kolmas lõik, lõike 3 esimene lause, lõike 4 esimene lõik ja lõige 5;
xvi)
artikli 30 lõike 1 teine lõik ja lõike 3 teise lõigu esimene lause;
xvii)
artikli 31 lõige 1, lõike 2 esimene lõik ja lõige 3;
xviii)
artikli 32 lõige 1 ning lõike 2 esimene teine ja neljas lõik;
xix)
artikli 33 lõige 3;
xx)
artikli 34 lõige 2, lõike 4 esimene lause, lõike 5 esimene lause ning lõike 7 esimene lause;
xxi)
artikli 35 lõige 2, lõike 7 esimene lõik ja lõike 10 esimene lause;
xxii)
artikli 36 lõige 1;
xxiii)
artikli 37 lõike 1 esimene lõik ja teise lõigu esimene lause ning lõike 2 esimene lõik;
xxiv)
artikli 44 lõike 1 neljas lõik, lõike 2 esimene lause, lõike 3 esimene lõik ning lõike 5 punkt b;
xxv)
artikli 45 lõiked 1-6 ja lõige 8;
xxvi)
artikli 46 lõige 1, lõike 2 punktid a ja b;
xxvii)
artikkel 47;
xxviii)
artikli 48 lõiked 1-11;
xxix)
artikli 49 lõige 1;
xxx)
artikli 50 lõige 1;
xxxi)
artikli 51 lõiked 1-4 ning lõike 5 teine lause;
xxxii)
artikli 52 lõige 1 ning lõike 2 esimene, teine ja viies lõik;
xxxiii)
artikli 53 lõiked 1, 2 ja 3, lõike 6 teise lõigu esimene lause ning lõige 7;
xxxiv)
artikli 54 lõige 1, lõike 2 esimene lõik ja lõige 3;
xxxv)
artikli 57 lõiked 1 ja 2, lõige 8 ja lõike 10 esimene lõik;
xxxvi)
artikli 58 lõiked 1-4;
xxxvii)
artikli 63 lõiked 1, 3 ja 4;
xxxviii)
artikli 64 lõiked 1-5;
xxxix)
artikli 65 lõiked 1-5;
xxxx)
artikli 66 lõiked 1-4; ja
b)
määruse (EL) nr 600/2014:
i)
artikli 3 lõiked 1 ja 3;
ii)
artikli 4 lõike 3 esimene lõik;
iii)
artikkel 6;
iv)
artikli 7 lõike 1 kolmanda lõigu esimene lause;
v)
artikli 8 lõiked 1, 3 ja 4;
vi)
artikkel 10;
vii)
artikli 11 lõike 1 kolmanda lõigu esimene lause ning artikli 11 lõike 3 kolmas lõik;
viii)
artikli 12 lõige 1;
ix)
artikli 13 lõige 1;
x)
artikli 14 lõige 1, lõike 2 esimene lause ja lõike 3 teine, kolmas ja neljas lause;
xi)
artikli 15 lõike 1 esimene lõik ning teise lõigu esimene ja kolmas lause, lõige 2 ning lõike 4 teine lause;
xii)
artikli 17 lõike 1 teine lause;
xiii)
artikli 18 lõiked 1 ja 2, lõike 4 esimene lause, lõike 5 esimene lause, lõike 6 esimene lõik, lõiked 8 ja 9;
xiv)
artikli 20 lõige 1 ja lõike 2 esimene lause;
xv)
artikli 21 lõiked 1, 2 ja 3;
xvi)
artikli 22 lõige 2;
xvii)
artikli 23 lõiked 1 ja 2;
xviii)
artikli 25 lõiked 1 ja 2;
xix)
artikli 26 lõike 1 esimene lõik, lõiked 2-5, lõike 6 esimene lõik, lõike 7 esimene kuni viies ja kaheksas lõik;
xx)
artikli 27 lõige 1;
xxi)
artikli 28 lõige 1 ja lõike 2 esimene lõik;
xxii)
artikli 29 lõiked 1 ja 2;
xxiii)
artikli 30 lõige 1;
xxiv)
artikli 31 lõiked 2 ja 3;
xxv)
artikli 35 lõiked 1, 2 ja 3;
xxvi)
artikli 36 lõiked 1, 2 ja 3;
xxvii)
artikli 37 lõiked 1 ja 3;
xxviii)
artiklid 40, 41 ja 42.
4. Käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 rikkumisena käsitatakse ka investeerimisteenuste osutamist või investeerimistegevust ilma käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 järgmiste sätete kohaselt nõutud tegevusloata või heakskiiduta:
a)
käesoleva direktiivi artikkel 5, artikli 6 lõige 2 või artiklid 34, 35, 39 või 59, või
b)
määruse (EL) nr 600/2014 artikli 7 lõike 1 kolmas lause või artikli 11 lõige 1.
5. Käesoleva direktiivi rikkumiseks loetakse ka artiklis 69 sätestatud uurimise, kontrolli või taotluse puhul koostööst keeldumist või nende nõuete mittejärgimist.
6. Liikmesriigid tagavad, et lõigetes 3, 4 ja 5 osutatud õigusrikkumiste puhul antakse pädevatele asutustele kooskõlas siseriikliku õigusega volitus kohaldada halduskaristusi ja muid meetmeid, mis hõlmavad vähemalt järgmist:
a)
avalik teadaanne, milles on märgitud füüsiline või juriidiline isik ja rikkumise laad vastavalt artiklile 71;
b)
ettekirjutus, millega nõutakse, et füüsiline või juriidiline isik lõpetaks sellise tegevuse ja hoiduks selle tegevuse kordamisest;
c)
investeerimisühingu, mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi korraldamiseks luba omava turukorraldaja, reguleeritud turu, tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustaja, kauplemiskoondteabe pakkuja ja tunnustatud aruandlussüsteemi pakkuja tegevusloa kehtetuks tunnistamine või tegevusloa kehtivuse peatamine kooskõlas artiklitega 8, 43 ja 65;
d)
investeerimisühingu juhtorgani liikme või teise vastutava füüsilise isiku suhtes kehtestatud ajutine, või korduvate raskete õigusrikkumiste korral, alaline keeld täita investeerimisühingus juhtimisülesandeid;
e)
ajutine keeld investeerimisühingule olla reguleeritud turgude või mitmepoolsete kauplemissüsteemide liige või osaline või organiseeritud kauplemissüsteemide klient;
f)
juriidilise isiku puhul maksimaalne haldustrahv vähemalt kuni 5 000 000 eurot, või liikmesriigis, mille rahaühik ei ole euro, vastav summa kõnealuse riigi omavääringus 2. juuli 2014. aasta seisuga, või kuni 10 % juriidilise isiku aastasest kogukäibest vastavalt viimasele kättesaadavale raamatupidamisaruandele, mille juhtorgan on kinnitanud; kui juriidiline isik on emaettevõtja või selle emaettevõtja tütarettevõtja, kes peab koostama konsolideeritud finantsaruandeid vastavalt direktiivile 2013/34/EL, siis on asjaomane aasta kogukäive vastavalt asjakohastele raamatupidamisdirektiividele aasta kogukäive või vastav tululiik viimase kättesaadava konsolideeritud raamatupidamisaruande järgi, mille on heaks kiitnud kõrgeima taseme emaettevõtja juhtorgan;
g)
füüsilise isiku puhul maksimaalne haldustrahv vähemalt 5 000 000 eurot, või liikmesriigis, mille rahaühik ei ole euro, vastav summa omavääringus 2. juuli 2014. aasta seisuga;
h)
maksimaalne haldustrahv, mis on vähemalt sama suur kui kahekordne kasu, mis saadi rikkumise tulemusel, mille puhul on võimalik kasu kindlaks määrata, isegi kui see ületab punktides f ja g osutatud maksimumsummasid.
7. Liikmesriigid võivad volitada pädevaid asutusi mõistma lisaks lõikes 6 osutatud karistustele karistuste liike või karistusi, mille summad ületavad lõike 6 punktides f, g ja h osutatud summasid.
Artikkel 71
Otsuste avaldamine
1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused avaldavad oma ametlikul veebisaidil kõik otsused halduskaristuste või muude meetmete kohta, mis on mõistetud või võetud määruse (EL) nr 600/2014 või käesoleva direktiivi rakendamiseks vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise eest, tehes seda viivitamata pärast karistatud isiku vastavast otsusest teatamist. Avaldatakse vähemalt teave õigusrikkumise liigi ja laadi kohta ning vastutavate isikute andmed. Kõnealune kohustus ei kehti otsuste suhtes, millega võetakse uurivat laadi meetmeid.
Kui pädev asutus, olles hinnanud iga üksikjuhtumi puhul eraldi selliste andmete avaldamise proportsionaalsust, peab juriidilise isiku identiteedi või füüsilise isiku isikuandmete avaldamist ebaproportsionaalseks, või kui nende andmete avaldamine ohustab finantsturgude stabiilsust või käimasolevat uurimist, tagavad liikmesriigid, et pädevad asutused kas:
a)
viivitavad karistuse mõistmise või muu meetme võtmise otsuse avaldamisega kuni hetkeni, mil vastava teabe avaldamisest hoidumise põhjused lakkavad eksisteerimast;
b)
avaldavad karistuse mõistmise või muu meetme võtmise otsuse kohta anonüümsed andmed siseriiklikus õiguses sätestatud korras, kui selline anonüümne andmete avaldamine tagab asjaomaste isikuandmete tõhusa kaitse;
c)
jätab karistuse mõistmise või muu meetme võtmise otsuse üldse avaldamata, kui punktides a ja b sätestatud võimalusi peetakse ebapiisavaks, et tagada:
i)
et finantsturgude stabiilsust ei seata ohtu;
ii)
sellise otsuse avaldamise proportsionaalsus vähemoluliseks peetava meetme puhul.
Kui karistuse mõistmine või muu meetme võtmise otsus otsustatakse avaldada anonüümselt, võib asjakohaste andmete avaldamise edasi lükata mõistliku aja võrra, kui on ette näha, et selle ajavahemiku jooksul anonüümse avaldamise põhjused kaovad.
2. Juhul kui karistuse mõistmise või muu meetme võtmise otsuse saab asjakohasele õigus- või muule asutusele edasi kaevata, avaldavad pädevad asutused oma ametlikul veebisaidil viivitamata ka sellise teabe ja hilisema teabe kaebuse tulemuste kohta. Lisaks avaldatakse otsused varasemate karistuse mõistmise või muu meetme võtmise otsuste tühistamise kohta.
3. Pädevad asutused tagavad, et käesoleva artikli kohaselt avaldatud andmed on nende ametlikul veebisaidil vähemalt viis aastat alates nende avaldamisest. Avaldatud isikuandmeid hoitakse pädeva asutuse ametlikul veebisaidil ainult aja jooksul, mis on ette nähtud kohaldatavates andmekaitse-eeskirjades.
Pädevad asutused teavitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet kõikidest mõistetud, kuid lõike 1 punkti c kohaselt avaldamata halduskaristustest, sealhulgas nendega seotud kaebustest ja kaebuste lahendamise tulemustest. Liikmesriigid tagavad, et pädevaid asutusi teavitatakse mõistetud kriminaalkaristustest ja nendega seotud lõplikest otsustest ning et nad esitavad kõnealuse teabe Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peab talle teatatud karistuste keskset andmebaasi üksnes pädevate asutuste vahel teabe vahetamise eesmärgil. Kõnealusele andmebaasile pääsevad ligi ainult pädevad asutused ja seda ajakohastatakse pädevate asutuste esitatud teabe põhjal.
4. Liikmesriigid esitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele kord aastas koondteabe kõikide lõigete 1 ja 2 kohaselt mõistetud karistuste ja võetud muude meetmete kohta. Kõnealune kohustus ei kehti uurivat laadi meetmete suhtes. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab selle teabe aastaaruandes.
Kui liikmesriigid on kooskõlas artikliga 70 otsustanud kehtestada nimetatud artiklis osutatud sätete rikkumise eest kriminaalkaristused, esitavad nende pädevad asutused Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele kord aastas anonüümsed koondandmed kõigi algatatud kriminaaluurimiste ja mõistetud kriminaalkaristuste kohta. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab mõistetud kriminaalkaristuste andmed aastaaruandes.
5. Kui pädev asutus avalikustab haldusmeetme, -karistuse või kriminaalkaristuse, teatab ta sellisest avalikustamisest samaaegselt ka Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele.
6. Kui avaldatud kriminaal- või halduskaristus on seotud investeerimisühinguga, turukorraldajaga, aruandlusteenuste pakkujaga, krediidiasutusega seoses investeerimisteenuste või -tegevuste või kõrvalteenustega või kolmandate riikide äriühingute filiaalidega, millele on antud tegevusluba kooskõlas käesoleva direktiiviga, lisab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve viite avaldatud karistusele asjaomases registris.
7. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu käesolevas artiklis osutatud teabe esitamise menetluste ja vormide kohta.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 72
Järelevalve- a karistuste mõistmise volituste kasutamine
1. Pädevad asutused kasutavad artiklis 69 osutatud järelevalvevolitusi, sh uurimisvolitusi ja parandusmeetmete kehtestamise volitusi ning artiklis 70 osutatud karistuste mõistmise volitusi kooskõlas siseriikliku õiguskorraga:
a)
otse;
b)
koostöös teiste asutustega;
c)
omal vastutusel delegeerimise teel üksustele, kellele on delegeeritud ülesanded vastavalt artikli 67 lõikele 2, või
d)
suunates küsimuse pädevatele õigusasutustele.
2. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused võtavad artiklis 70 osutatud karistuste mõistmise volituse kasutamise puhul halduskaristuse suuruse või muu meetme ulatuse ning nende liigi määramisel arvesse kõiki asjaolusid, sealhulgas järgmist:
a)
õigusrikkumise raskus ja kestus;
b)
õigusrikkumise toime pannud füüsilise või juriidilise isiku vastutuse ulatus;
c)
vastutava füüsilise või juriidilise isiku finantsseisundi tugevus, mida näitab eelkõige vastutava juriidilise isiku kogukäive või vastutava füüsilise isiku aastane sissetulek ja netovara;
d)
vastutava füüsilise või juriidilise isiku saadud kasu või välditud kahjumi suurus, kui seda saab kindlaks määrata;
e)
kolmandate isikute kahjum, mis tulenes rikkumisest, kui seda on võimalik kindlaks määrata;
f)
vastutava füüsilise või juriidilise isiku ja pädeva asutuse koostöö tase, ilma et see piiraks vajadust tagada kõnealuse isiku saadud kasumi või välditud kahjumi loovutamist;
g)
vastutava füüsilise või juriidilise isiku varasemad õigusrikkumised.
Pädevad asutused võivad halduskaristuse suuruse või muu meetme ulatuse ning nende liigi määramisel võtta peale esimeses lõigus osutatud asjaolude arvesse täiendavaid asjaolusid.
Artikkel 73
Õigusrikkumistest teatamine
1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused kehtestavad tõhusa korra, et võimaldada määruse (EL) nr 600/2014 sätete ja käesoleva direktiivi rakendamiseks vastu võetud siseriiklike sätete võimalikust või tegelikust rikkumisest teatamist pädevatele asutustele.
Esimeses lõigus osutatud kord hõlmab vähemalt järgmist:
a)
võimalike või tegelike rikkumiste ja nende järelkontrolli puudutavate teadete vastuvõtmise erimenetlused, sealhulgas turvaliste sidekanalite loomine nende teadaannete esitamiseks;
b)
finantseerimisasutuses toimepandud rikkumistest teavatate töötajate asjakohane kaitse vähemalt kättemaksu, diskrimineerimise või muud laadi ebaõiglase kohtlemise eest;
c)
nii rikkumisest teatanud isiku kui ka väidetavalt rikkumise toimepanemise eest vastutava füüsilise isiku isikuandmete kaitse kõigis menetluse etappides, välja arvatud juhul, kui andmete avaldamine on siseriiklikust õigusest tulenevalt nõutav edasise uurimise või järgneva haldus- või kohtumenetluse raames.
2. Liikmesriigid nõuavad, et investeerimisühingud, turukorraldajad, aruandlusteenuste pakkujad, krediidiasutused seoses investeerimisteenuste või - tegevuste või kõrvalteenustega või kolmandate riikide äriühingute filiaalid kehtestaksid asjakohase korra, mille kohaselt nende töötajad teatavad võimalikest või tegelikest rikkumistest ettevõttesiseselt sõltumatu ja iseseisva erikanali kaudu.
Artikkel 74
Kaebuse esitamise õigus
1. Liikmesriigid tagavad, et määruse (EL) nr 600/2014 sätete või käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud õigus- ja haldusnormide alusel tehtud otsused on nõuetekohaselt põhjendatud ja nende peale võib esitada kaebuse kohtule. Samuti kehtib kohtule kaebuse esitamise õigus, kui kuue kuu jooksul alates kõiki nõutud andmeid sisaldava tegevusloa taotluse esitamist ei võeta vastu otsust.
2. Liikmesriigid näevad ette, et vastavalt siseriiklikule õigusele võivad tarbijate huvides ja kooskõlas siseriikliku õigusega algatada kohtuasja või suunata asja lahendamiseks pädevatele haldusasutustele ka üks või mitu järgmist asutust, et tagada määruse (EL) nr 600/2014 ja käesoleva direktiivi rakendamiseks vastu võetud siseriiklike sätete kohaldamine:
a)
ametiasutused või nende esindajad;
b)
tarbijaorganisatsioonid, kellel on õigustatud huvi tarbijaid kaitsta;
c)
kutseorganisatsioonid, kellel on õigustatud huvi oma liikmete kaitseks meetmeid võtta.
Artikkel 75
Tarbijate kaebuste kohtuvälise lahendamise kord
1. Liikmesriigid tagavad tulemuslike ja tõhusate kaebuste lahendamise ja heastamismenetluste kehtestamise tarbijate vaidluste kohtuväliseks lahendamiseks seoses investeerimis- ja kõrvalteenuste osutamisega investeerimisühingute poolt, kasutades selleks asjakohasel juhul olemasolevaid asutusi. Lisaks tagavad liikmesriigid, et kõik investeerimisühingud on seotud ühe või mitme kaebuste lahendamise ja heastamismenetlusi rakendava asutusega.
2. Liikmesriigid tagavad, et kõnealused asutused teevad piiriüleste vaidluste lahendamiseks aktiivset koostööd teiste liikmesriikide sarnaste asutustega.
3. Pädevad asutused teavitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet lõikes 1 osutatud kaebuste lahendamise ja heastamismenetlustest, mis on nende jurisdiktsioonis kättesaadavad.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõigi kohtuväliste kordade loetelu oma veebisaidil ja ajakohastab seda.
Artikkel 76
Ametisaladus
1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused, kõik isikud, kes töötavad või on töötanud pädevates asutustes või üksustes, kellele on delegeeritud ülesanded vastavalt artikli 67 lõikele 2, samuti pädevate asutuste määratud audiitorid ja eksperdid on kohustatud hoidma ametisaladust. Nad ei avalda konfidentsiaalset teavet, mida nad on võinud saada oma ülesandeid täites, välja arvatud kokkuvõttena või sellises üldises vormis, mille põhjal üksikuid investeerimisühinguid, turukorraldajaid, reguleeritud turge ega muid isikuid ei saa identifitseerida, ilma et see piiraks siseriikliku kriminaal- või maksuõiguse valdkonda kuuluvate või käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 nõuete kohaldamist.
2. Investeerimisühingu, turukorraldaja või reguleeritud turu suhtes pankroti väljakuulutamise või sundlõpetamise korral võib tsiviil- ja kaubandusõiguse menetluse käigus avaldada kolmandaid isikuid mittepuudutavat konfidentsiaalset teavet, mis on vajalik menetluse läbiviimiseks.
3. Ilma et see piiraks siseriikliku kriminaal- või maksuõiguse sätteid, võivad pädevad asutused või muud organid või füüsilised või juriidilised isikud, kes saavad käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 kohaselt konfidentsiaalset teavet, kasutada seda üksnes oma kohustuste täitmisel ja oma ülesannete täitmiseks käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 kohaldamisalas, või kui nad on pädevad asutused või muude asutused, organid või füüsilised või juriidilised isikud, eesmärgil, mille jaoks kõnealune teave neile esitati ja/või haldus- või kohtumenetluse kontekstis, mis on seotud just kõnealuste ülesannete täitmisega. Teavet edastava pädeva asutuse või muu asutuse, organi või isiku nõusolekul võib teavet saav asutus kasutada seda siiski ka muudel eesmärkidel.
4. Käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 kohaselt saadud, vahetatud või edastatud konfidentsiaalse teabe kohta kehtib käesolevas artiklis sätestatud ametisaladuse hoidmise kohustus. Käesolev artikkel ei takista siiski pädevaid asutusi vahetamast või edastamast konfidentsiaalset teavet kooskõlas käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 ja teiste direktiivide või määrustega, mida kohaldatakse investeerimisühingute, krediidiasutuste, pensionifondide, eurofondide, alternatiivsete investeerimisfondide, kindlustus- ja edasikindlustusvahendajate, kindlustusandjate, reguleeritud turgude või turukorraldajate, kesksete vastaspoolte ja väärtpaberite keskdepositooriumide suhtes, või muul viisil teabe edastanud pädeva asutuse, muu asutuse või organi või füüsilise või juriidilise isiku nõusolekul.
5. Käesolev artikkel ei takista pädevatel asutustel kooskõlas siseriikliku õigusega vahetamast või edastamast konfidentsiaalset teavet, mida ei ole saadud teise liikmesriigi pädevalt asutuselt.
Artikkel 77
Suhted audiitoritega
1. Liikmesriigid näevad ette vähemalt selle, et isikud, kellel on tegevusluba vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2006/43/EÜ (49) ning kes täidavad investeerimisühingus, reguleeritud turul või aruandlusteenuste pakkujas ülesannet, mida on kirjeldatud direktiivi 2013/34/EL artiklis 34 või direktiivi 2009/65/EÜ artiklis 73, või muud õigusaktidega ettenähtud ülesannet, on kohustatud teatama pädevale asutusele viivitamata ettevõtjat puudutavatest asjaoludest või otsustest, mis on nimetatud isikule kõnealuse ülesande täitmise käigus selgunud ja mis võivad:
a)
kujutada endast tegevusloa andmise tingimuste või investeerimisühingute tegevust sätestavate õigus- ja haldusnormide olulist rikkumist;
b)
mõjutada investeerimisühingu pidevat toimimist;
c)
viia raamatupidamisaruannete kinnitamata jätmiseni või märkustega kinnitamiseni.
Samuti on nimetatud isik kohustatud aru andma kõikidest esimeses lõigus märgitud tööülesannete täitmise käigus temale teatavaks saanud asjaoludest ja otsustest äriühingus, millel on tihedad sidemed investeerimisühinguga, kus ta nimetatud ülesandeid täidab.
2. Kui isikud, kes on saanud direktiivi 2006/43/EÜ kohase tegevusloa, edastavad pädevatele asutustele lõikes 1 osutatud asjaolude või otsuste kohta teabe heauskselt, ei käsitleta seda teabe avaldamisele lepinguga või õigusnormidega kehtestatud piirangute rikkumisena ning nimetatud isikud ei kanna selle eest mingit vastutust.
Artikkel 78
Andmekaitse
Käesoleva direktiivi kohaste järelevalvevolituste, sealhulgas uurimisvolituste kasutamise käigus või nende volituste kasutamiseks kogutud isikuandmeid töödeldakse kooskõlas siseriikliku õigusega, millega rakendatakse direktiivi 95/46/EÜ, ja määrusega (EÜ) nr 45/2001, kui see on kohaldatav.
II PEATÜKK
Liikmesriikide pädevate asutuste vaheline koostöö ja koostöö Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega
Artikkel 79
Koostöökohustus
1. Eri liikmesriikide pädevad asutused teevad käesolevast direktiivist või määrusest (EL) nr 600/2014 tulenevate ülesannete täitmiseks vajaduse korral koostööd, kasutades käesolevas direktiivis või määruses (EL) nr 600/2014 või siseriiklikus õiguses sätestatud volitusi.
Kui liikmesriigid otsustavad artikli 70 kohaselt kehtestada kriminaalkaristused, mida kohaldatakse nimetatud artiklis osutatud sätete rikkumise korral, tagavad nad, et võetakse asjakohaseid meetmeid, et pädevatel asutustel oleks vajalikud volitused teha oma jurisdiktsiooni piires koostööd õigusasutustega, et saada konkreetset teavet, mis on seotud käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 võimaliku rikkumisega seoses algatatud kriminaaluurimise või -menetlusega, ja nad esitavad sama teabe muudele pädevatele asutustele ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, et täita oma kohustust teha käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 kohaldamisel üksteisega ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega koostööd.
Pädevad asutused abistavad teiste liikmesriikide pädevaid asutusi. Eelkõige vahetatakse teavet ja tehakse koostööd uurimise või järelevalve käigus.
Pädevad asutused võivad teiste liikmesriikide pädevate asutustega koostööd teha ka selleks, et hõlbustada rahatrahvide täitmisele pööramist.
Koostöö ning eelkõige teabevahetuse soodustamiseks ja kiirendamiseks määravad liikmesriigid käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 kohaldamise eesmärgil kontaktpunktiks ühe pädeva asutuse. Liikmesriigid teevad komisjonile, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele ja teistele liikmesriikidele teatavaks nende ametiasutuste nimed, kes käesoleva lõike kohaselt on määratud võtma vastu taotlusi teabevahetuse või koostöö kohta. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõnealuste ametiasutuste loetelu oma veebisaidil ja ajakohastab seda.
2. Kui vastuvõtva liikmesriigi väärtpaberiturgude olukorda arvesse võttes on vastuvõtvas liikmesriigis sisse seatud kauplemiskoha kord omandanud kõnealuse vastuvõtva liikmesriigi väärtpaberiturgude toimimise ja sealse investorite kaitse seisukohast olulise tähtsuse, kehtestavad kauplemiskoha päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused proportsionaalse koostöökorra.
3. Liikmesriigid võtavad vajalikud haldus- ja korralduslikud meetmed, et hõlbustada lõikes 1 sätestatud abistamist.
Pädevad asutused võivad kasutada oma volitusi koostöö tegemiseks isegi juhul, kui uurimisalune tegevus ei kujuta endast ühegi kõnealuses liikmesriigis kehtiva õigusakti rikkumist.
4. Kui pädeval asutusel on alust kahtlustada, et tema järelevalve alla mittekuuluvad üksused on toime pannud või panevad toime teise liikmesriigi territooriumil teo, mis on käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 sätetega vastuolus, teatab ta sellest võimalikult täpselt teise liikmesriigi pädevale asutusele ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele. Teabe saanud pädev asutus võtab asjakohased meetmed. Ta teavitab teabe esitanud pädevat asutust ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet meetme lõpptulemusest ning võimaluse korral ka olulistest vahetulemustest. Käesolev lõige ei piira teavet edastanud pädeva asutuse volitusi.
5. Ilma et see piiraks lõikeid 1 ja 4, teavitavad pädevad asutused Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet ja teisi pädevaid asutusi järgmistest üksikasjadest:
a)
kõigist nõuetest positsioonide või riskipositsioonide vähendamiseks kooskõlas artikli 69 lõike 2 punktiga o;
b)
isikute suhtes kehtestatud piirangutest seoses teatava finantsinstrumendi omandamisega kooskõlas artikli 69 lõike 2 punktiga p.
Kõnealune teavitamine hõlmab vajaduse korral artikli 69 lõike 2 punkti j kohase taotluse või nõude üksikasju, sealhulgas ka teavet isiku või isikute kohta, kellele nõue adresseeriti, ning selle põhjusi, samuti artikli 69 lõike 2 punkti p kohaselt kehtestatud piirangute ulatust, sealhulgas ka teavet asjaomase isiku kohta, asjaomaste finantsinstrumentide kohta, piirangute kohta sellise positsioonide suuruses, mida isik võib igal ajal hoida, selle suhtes artikli 57 kohaselt tehtud erandite kohta ning nende põhjuste kohta.
Teatis esitatakse vähemalt 24 tundi enne meetmete kavandatud jõustumist. Eriolukorras võib pädev asutus esitada teatise vähem kui 24 tundi enne meetmete kavandatud jõustumist, kui ei ole võimalik seda teha 24 tundi enne jõustumist.
Liikmesriigi pädev asutus, kes saab käesoleva lõike kohase teatise, võib võtta artikli 69 lõike 2 punkti o või p kohaseid meetmeid, kui ta jõuab seisukohale, et kõnealused meetmed on vajalikud teise pädeva asutuse eesmärgi saavutamiseks. Pädev asutus esitab käesoleva lõike kohase teatise ka siis, kui ta teeb ettepaneku meetmete võtmiseks.
Kui käesoleva lõike punktide a või b kohane meede on seotud energia hulgimüügitoodetega, teavitab pädev asutus ka määruse (EÜ) nr 713/2009 alusel asutatud Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametit.
6. Seoses lubatud heitkoguste väärtpaberitega teevad pädevad asutused koostööd hetke- ja oksjoniturgude järelevalve eest vastutavate ametiasutustega ning pädevate asutuste, registrihaldajate ja muude ametiasutustega, kes teostavad järelevalvet vastavuse üle direktiivile 2003/87/EÜ, nii et kõnealused asutused saaksid lubatud heitkoguse väärtpaberite turgudest koondülevaate.
7. Seoses põllumajandustoorme tuletisinstrumentidega annavad pädevad asutused aru ametiasutustele, kes vastutavad põllumajandustoodete turgude järelevalve, juhtimise ja reguleerimise eest määruse (EL) nr 1308/2013 alusel, ja teevad kõnealuste asutustega koostööd.
8. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid, millega kehtestatakse kriteeriumid, mille puhul võib kauplemiskoha tegevust vastuvõtvas liikmesriigis käsitada väärtpaberituru toimimise ja investorite kaitse seisukohast kõnealuses vastuvõtvas liikmesriigis olulist tähtsust omavana.
9. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et kehtestada standardvormid, -mallid ja -menetlused seoses lõikes 2 osutatud koostöökorraga.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 80
Pädevate asutuste koostöö järelevalvetegevuse, kohapealse kontrolli või uurimise valdkonnas
1. Ühe liikmesriigi pädev asutus võib taotleda teise liikmesriigi pädeva asutuse koostööd järelevalvetegevuse, kohapealse kontrolli või uurimise alal. Investeerimisühingute puhul, mis on reguleeritud turu kaugliikmed või -osalised, võib reguleeritud turu pädev asutus otsustada nende poole otse pöörduda, millisel juhul ta teavitab vastavalt kaugliikme või -osalise päritoluliikmesriigi pädevat asutust.
Kui pädev asutus saab taotluse seoses kohapealse kontrolli või uurimisega, toimib ta oma volituste raames järgmiselt:
a)
teeb kontrolli või toimetab uurimist ise;
b)
lubab taotluse esitanud asutusel teha kontrolli või toimetada uurimist;
c)
lubab kontrolli teha või uurimist toimetada audiitoritel või ekspertidel.
2. Järelevalvetavade lähendamiseks võib Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve osaleda järelevalvekolleegiumide tegevuses, sealhulgas kohapealsetes kontrollides või uurimistes, mida vastavalt teevad või toimetavad koos kaks või enam pädevat asutust määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 21 kohaselt.
3. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, et täpsustada, millist teavet tuleb pädevate asutuste vahel vahetada, kui nad teevad koostööd järelevalvetegevuse, kohapealse kontrolli ja uurimiste alal.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. juuliks 2015.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitele 10-14.
4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et kehtestada standardvormid, -mallid ja -menetlused pädevate asutuste koostööks järelevalvetegevuse, kohapealse kontrolli või uurimiste alal.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 81
Teabevahetus
1. Liikmesriikide pädevad asutused, mis on määratud käesoleva direktiivi artikli 79 lõike 1 kohaselt käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 tähenduses kontaktpunktideks, varustavad üksteist viivitamata teabega, mis on vajalik vastavalt käesoleva direktiivi artikli 67 lõikele 1 määratud pädevate asutuste ülesannete täitmiseks, mis on kehtestatud käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 alusel vastuvõetud sätetega.
Pädevad asutused, mis vahetavad käesoleva direktiivi või määruse (EL) nr 600/2014 alusel teavet teiste pädevate asutustega, võivad teabe edastamise ajal ära märkida, et kõnealust teavet ei tohi avalikustada ilma nende otsese nõusolekuta, millest tulenevalt kõnealust teavet võib vahetada üksnes eesmärkidel, milleks nimetatud asutused on oma nõusoleku andnud.
2. Pädev asutus, kes on artikli 79 lõike 1 kohaselt kontaktpunktiks määratud, võib edastada käesoleva artikli lõike 1 ja artiklite 77 ja 88 alusel saadud teavet artikli 67 lõikes 1 osutatud asutustele. Nad ei edasta seda teistele asutustele ega füüsilistele või juriidilistele isikutele ilma teabe avalikustanud pädevate asutuste otsese nõusolekuta ja edastavad teabe üksnes nende asutustega kokkulepitud eesmärkidel, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud asjaoludel. Viimasel juhul teavitab kontaktpunkt viivitamata teabe saatnud kontaktpunkti.
3. Artiklis 71 nimetatud asutused ning muud asutused või füüsilised ja juriidilised isikud, kes saavad konfidentsiaalset teavet vastavalt käesoleva artikli lõikele 1 või artiklitele 77 ja 88, võivad seda kasutada üksnes oma kohustustega seoses, eelkõige selleks, et:
a)
kontrollida, kas investeerimisühingute äritegevuse alustamise tingimused on täidetud, ning hõlbustada kõnealuse äritegevuse korralduse konsolideeritud või konsolideerimata jälgimist, eriti direktiivis 2013/36/EL kehtestatud kapitali adekvaatsuse nõuete, samuti haldus- ja raamatupidamisarvestuse korra ja sisekontrollimehhanismide osas;
b)
teostada järelevalvet kauplemiskohtade nõuetekohase toimimise üle;
c)
mõista karistusi;
d)
pädevate asutuste otsuste peale esitatud halduskaebuste korral;
e)
artikli 74 alusel algatatud kohtumenetlustes;
f)
artiklis 75 sätestatud investorite kaebuste lahendamise kohtuvälises mehhanismis.
4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et kehtestada teabe vahetamiseks standardvormid, -mallid ja -menetlused.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
5. Käesoleva artikliga ega artiklitega 76 või 88 ei takistata pädeval asutusel edastada Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule, keskpankadele, Euroopa Keskpankade Süsteemile ja Euroopa Keskpangale ning vajaduse korral muudele ametiasutustele, kes vastutavad makse- ja arveldussüsteemide järelevalve eest, konfidentsiaalset teavet, mis on ette nähtud nende ülesannete täitmiseks. Samuti ei takistata kõnealustel asutustel ega organitel edastada pädevatele asutustele teavet, mida need võivad vajada käesolevas direktiivis või määruses (EL) nr 600/2014 sätestatud ülesannete täitmiseks.
Artikkel 82
Siduv vahendusmenetlus
1. Pädevad asutused võivad teatada Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele juhtudest, mil üks allpool nimetatud taotlus on tagasi lükatud või sellele ei ole mõistliku aja jooksul vastatud:
a)
artikli 80 kohane taotlus järelevalvetegevuse läbiviimiseks, kohapealseks kontrolliks või uurimiseks, või
b)
artikli 81 kohane taotlus teabe vahetamiseks.
2. Lõikes 1 osutatud juhtudel võib Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võtta meetmeid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 19, ilma et see piiraks käesoleva direktiivi artiklis 83 ettenähtud võimalust lükata teabetaotlus tagasi ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võimalust toimida määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 17 kohaselt.
Artikkel 83
Keeldumine koostööst
Pädev asutus võib koostöötaotluse uurimise, kohapealse kontrolli või järelevalvetegevuse teostamiseks vastavalt artiklile 84 või teabevahetuseks vastavalt artiklile 81 tagasi lükata üksnes juhul, kui:
a)
samade meetmete ja samade isikute suhtes on juba algatatud kohtumenetlus taotluse saanud liikmesriigis;
b)
taotluse saanud liikmesriigis on seoses samade isikute ja samade meetmetega lõplik kohtuotsus juba välja kuulutatud.
Sellise keeldumise korral teavitab pädev asutus taotlevat pädevat asutust ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet, esitades võimalikult üksikasjaliku teabe.
Artikkel 84
Konsulteerimine enne tegevusloa andmist
1. Teise asjassepuutuva liikmesriigi pädevate asutustega peetakse enne investeerimisühingule tegevusloa andmist nõu, kui investeerimisühing kuulub ühte järgmistest kategooriatest:
a)
teises liikmesriigis tegevusluba omava investeerimisühingu või turukorraldaja või krediidiasutuse tütarettevõtja;
b)
teises liikmesriigis tegevusluba omava investeerimisühingu või krediidiasutuse emaettevõtja tütarettevõtja;
c)
ta on samade füüsiliste või juriidiliste isikute kontrolli all, kes kontrollivad teises liikmesriigis tegevusluba omavat investeerimisühingut või krediidiasutust.
2. Krediidiasutuste või kindlustusandjate järelevalve eest vastutava liikmesriigi pädeva asutusega tuleb konsulteerida enne tegevusloa andmist ükskõik millisele järgmisele investeerimisühingule või turukorraldajale:
a)
liidus tegevusloa saanud krediidiasutuse või kindlustusandja tütarettevõtja;
b)
liidus tegevusloa saanud krediidiasutuse või kindlustusandja emaettevõtja tütarettevõtja;
c)
teda kontrollib sama füüsiline või juriidiline isik, kes kontrollib liidus tegevusloa saanud krediidiasutust või kindlustusandjat.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud asjaomased pädevad asutused konsulteerivad üksteisega eelkõige aktsionäride või liikmete sobivuse ning sama kontserni teise üksuse tegeliku juhtimisega tegelevate isikute maine ja kogemuse hindamisel. Nad edastavad üksteisele aktsionäride või liikmete sobivuse ja sama kontserni teise üksuse tegeliku juhtimisega tegelevate isikute maine ja kogemuse kohta kõik andmed, mis on olulised teistele tegevusloa andmisega seotud pädevatele asutustele ja tegevustingimuste järgimise pideva hindamise jaoks.
4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et kehtestada standardvormid, -mallid ja -menetlused konsulteerimiseks teiste pädevate asutustega enne tegevusloa andmist.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõu komisjonile hiljemalt 3. jaanuariks 2016.
Komisjonil on õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 15.
Artikkel 85
Vastuvõtvate liikmesriikide volitused
1. Vastuvõtvad liikmesriigid sätestavad, et pädev asutus võib statistika eesmärgil nõuda kõigilt investeerimisühingutelt, kellel on filiaalid nende territooriumil, et nad esitaksid neile oma filiaalide tegevuse kohta korrapäraselt aruandeid.
2. Käesolevas direktiivis sätestatud kohustuste täitmiseks sätestavad vastuvõtvad liikmesriigid, et pädev asutus võib nõuda, et investeerimisühingute filiaalid esitaksid vajaliku teabe, et kontrollida nende vastavust vastuvõtva liikmesriigi kehtestatud standarditele, mida kohaldatakse nende suhtes artikli 35 lõikes 8 ettenähtud juhtudel. Kõnealused nõuded ei tohi olla rangemad kui need, mida sama liikmesriik kehtestab liikmesriigis asutatud äriühingute suhtes kontrollimaks nende vastavust samadele standarditele.
Artikkel 86
Vastuvõtvate liikmesriikide võetavad ettevaatusabinõud
1. Kui vastuvõtva liikmesriigi pädeval asutusel on ilmselgelt ja tõendatavalt alus arvata, et tema territooriumil teenuste osutamise vabaduse alusel tegutsev investeerimisühing või tema territooriumil filiaali omav investeerimisühing rikub kohustusi, mis tulenevad käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud sätetest, mis ei anna vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele volitusi, suunab ta kõnealuse asja päritoluliikmesriigi pädevale asutusele.
Kui päritoluliikmesriigi pädeva asutuse võetud meetmetele vaatamata või selliste meetmete ebapiisavaks osutumise tõttu tegutseb investeerimisühing jätkuvalt viisil, mis kahjustab selgelt vastuvõtva liikmesriigi investorite huve või turgude nõuetekohast toimimist, kohaldatakse järgmist:
a)
vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus võtab pärast päritoluliikmesriigi pädeva asutuse teavitamist kõik asjakohased meetmed, mis on vajalikud investorite kaitseks ja turgude nõuetekohaseks toimimiseks ja mille hulka kuulub ka võimalus takistada eeskirju rikkuvatel investeerimisühingutel mis tahes edasiste tehingute algatamist vastuvõtva liikmesriigi territooriumil. Kõnealustest meetmetest teatatakse põhjendamatu viivituseta komisjonile ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, ning
b)
vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus võib esitada kõnealuse küsimuse lahendamiseks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, kes võib võtta meetmeid talle vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 19 antud volitustele.
2. Kui vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused teevad kindlaks, et kõnealuse riigi territooriumil filiaali omav investeerimisühing rikub õigus- või haldusnorme, mis on kõnealuses liikmesriigis kehtestatud käesoleva direktiivi nende sätete alusel, mis annavad volitused vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele, nõuavad kõnealused asutused asjaomaselt investeerimisühingult õigusvastase tegevuse lõpetamist.
Kui kõnealune investeerimisühing ei võta vajalikke meetmeid, võtavad vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused kõik asjakohased meetmed tagamaks, et kõnealune investeerimisühing lõpetab oma õigusvastase tegevuse. Kõnealuste meetmete laad teatatakse päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele.
Kui investeerimisühing jätkab vastuvõtva liikmesriigi võetud meetmetele vaatamata vastuvõtvas liikmesriigis kehtivate esimeses lõigus osutatud õigusnormide rikkumist, võtab vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus pärast päritoluliikmesriigi pädeva asutuse teavitamist kõik asjakohased meetmed, mis on vajalikud investorite kaitseks ja turgude nõuetekohaseks toimimiseks. Kõnealustest meetmetest teatatakse põhjendamatu viivituseta komisjonile ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele.
Lisaks võib vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus esitada kõnealuse küsimuse lahendamiseks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, kes võib võtta meetmeid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 19 antud volitustele.
3. Kui reguleeritud turu, mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi vastuvõtva liikmesriigi pädeval asutusel on selge ja tõendatav alus arvata, et kõnealune reguleeritud turg, mitmepoolne kauplemissüsteem või organiseeritud kauplemissüsteem rikub käesoleva direktiivi alusel vastuvõetud sätetest tulenevaid kohustusi, suunab ta kõnealused küsimused reguleeritud turu, mitmepoolse kauplemissüsteemi või organiseeritud kauplemissüsteemi päritoluliikmesriigi pädevale asutusele.
Kui päritoluliikmesriigi pädeva asutuse võetud meetmetele vaatamata või selliste meetmete ebapiisavaks osutumise tõttu tegutseb nimetatud reguleeritud turg, mitmepoolne kauplemissüsteem või organiseeritud kauplemissüsteem jätkuvalt viisil, mis kahjustab selgelt vastuvõtva liikmesriigi investorite huve või turgude nõuetekohast toimimist, võtab vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus pärast päritoluliikmesriigi pädeva asutuse teavitamist kõik asjakohased meetmed, mis on vajalikud investorite kaitseks ja turgude nõuetekohaseks toimimiseks ja mis sisaldavad võimalust takistada asjaomasel reguleeritud turul, mitmepoolsel kauplemissüsteemil või organiseeritud kauplemissüsteemil tegemast oma süsteemi kättesaadavaks kaugliikmetele või vastuvõtvas liikmesriigis asutatud osalistele. Kõnealustest meetmetest teatatakse põhjendamatu viivituseta komisjonile ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele.
Lisaks võib vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus esitada kõnealuse küsimuse lahendamiseks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, kes võib võtta meetmeid vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 19 antud volitustele.
4. Kõik meetmed, mis on võetud vastavalt lõigetele 1, 2 ja 3 ning sisaldavad karistusi või piiranguid investeerimisühingu või reguleeritud turu tegevuse suhtes, peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud ja kõnealusele investeerimisühingule või reguleeritud turule teatavaks tehtud.
Artikkel 87
Koostöö ja teabevahetus Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega
1. Pädevad asutused teevad käesoleva direktiivi kohaldamisel kooskõlas määrusega (EL) nr 1095/2010 koostööd Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega.
2. Pädevad asutused esitavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele põhjendamatu viivituseta kogu teabe, mis on vajalik tema ülesannete täitmiseks käesoleva direktiivi, määruse (EL) nr 600/2014 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artiklite 35 ja 36 kohaselt.
III PEATÜKK
Koostöö kolmandate riikidega
Artikkel 88
Teabevahetus kolmandate riikidega
1. Liikmesriigid ja vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 33 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võivad sõlmida kolmandate riikide pädevate asutustega teabevahetust käsitlevaid koostöölepinguid üksnes tingimusel, et edastatava teabe kohta kehtivad vähemalt samaväärsed ametisaladuse hoidmise tagatised, nagu on ette nähtud artikliga 76. Kõnealune teabevahetus peab olema ette nähtud kõnealuste pädevate asutuste ülesannete täitmiseks.
Isikuandmeid edastab liikmesriik kolmandale riigile kooskõlas direktiivi 95/46/EÜ IV peatükiga.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve edastab kolmandale riigile isikuandmeid kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 artikliga 9.
Liikmesriigid ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve võivad sõlmida ka koostöölepinguid teabevahetuseks kolmandate riikide asutuste, organite ja füüsiliste või juriidiliste isikutega, kes vastutavad ühe või mitme järgmise valdkonna eest:
a)
krediidiasutuste, muude finantseerimisasutuste ja kindlustusandjate ning finantsturgude järelevalve;
b)
investeerimisühingute likvideerimis- ja pankrotimenetlused ning muud samalaadsed menetlused;
c)
investeerimisühingute ja muude finantseerimisasutuste, krediidiasutuste ja kindlustusandjate raamatupidamisaruannete seadusjärgne auditeerimine seoses järelevalvefunktsioonide täitmisega või tagatisskeemide haldamine seoses ametiülesannete täitmisega;
d)
investeerimisühingute likvideerimis- ja pankrotimenetluste ning muude samalaadsete menetluste eest vastutavate organisatsioonide järelevalve;
e)
järelevalve isikute üle, kellele on ülesandeks tehtud kindlustusandjate, krediidiasutuste, investeerimisühingute ja muude finantseerimisasutuste raamatupidamisaruannete seadusjärgne auditeerimine;
f)
lubatud heitkoguse väärtpaberite turgudel tegutsevate isikute järelevalve eesmärgiga saada finants- ja hetketurgude koondülevaade;
g)
põllumajandustoorme tuletisinstrumentide turgudel tegutsevate isikute järelevalve eesmärgiga saada finants- ja hetketurgude koondülevaade.
Kolmanda lõigu kohaseid koostöölepinguid võib sõlmida üksnes tingimusel, et edastatava teabe kohta kehtivad vähemalt samaväärsed ametisaladuse hoidmise tagatised, nagu on ette nähtud artikliga 76. Kõnealune teabevahetus on ette nähtud kõnealuste ametiasutuste, organite, füüsiliste või juriidiliste isikute ülesannete täitmiseks. Kui liikmesriik edastab koostöölepingu alusel isikuandmeid, tehakse seda kooskõlas direktiivi 95/46/EÜ IV peatükiga või määrusega (EÜ) nr 45/2001, kui andmete edastamises osaleb Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve.
2. Kui teave on pärit teisest liikmesriigist, võib seda avalikustada üksnes teabe edastanud pädevate asutuste otsesel nõusolekul ja vajaduse korral üksnes eesmärkidel, millega need asutused nõustunud on. Sama sätet kohaldatakse kolmanda riigi pädevate asutuste esitatud teabe suhtes.
VII JAOTIS
DELEGEERITUD ÕIGUSAKTID
Artikkel 89
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 2 lõikes 3, artikli 4 lõike 1 punkti 2 teises lõigus, artikli 4 lõikes 2, artikli 13 lõikes 1, artikli 16 lõikes 12, artikli 23 lõikes 4, artikli 24 lõikes 13, artikli 25 lõikes 8, artikli 27 lõikes 9, artikli 28 lõikes 3, artikli 30 lõikes 5, artikli 31 lõikes 4, artikli 32 lõikes 4, artikli 33 lõikes 8, artikli 52 lõikes 4, artikli 54 lõikes 4, artikli 58 lõikes 6, artikli 64 lõikes 7, artikli 65 lõikes 7 ja artikli 79 lõikes 8 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 2. juulist 2014.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 2 lõikes 3, artikli 4 lõike 1 punkti 2 teises lõigus, artikli 4 lõikes 2, artikli 13 lõikes 1, artikli 16 lõikes 12, artikli 23 lõikes 4, artikli 24 lõikes 13, artikli 25 lõikes 8, artikli 27 lõikes 9, artikli 28 lõikes 3, artikli 30 lõikes 5, artikli 31 lõikes 4, artikli 32 lõikes 4, artikli 33 lõikes 8, artikli 52 lõikes 4, artikli 54 lõikes 4, artikli 58 lõikes 6, artikli 64 lõikes 7, artikli 65 lõikes 7 ja artikli 79 lõikes 8 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 2 lõike 3, artikli 4 lõike 1 punkti 2 teise lõigu, artikli 4 lõike 2, artikli 13 lõike 1, artikli 16 lõike 12, artikli 23 lõike 4, artikli 24 lõike 13, artikli 25 lõike 8, artikli 27 lõike 9, artikli 28 lõike 3, artikli 30 lõike 5, artikli 31 lõike 4, artikli 32 lõike 4, artikli 33 lõike 8, artikli 52 lõike 4, artikli 54 lõike 4, artikli 58 lõike 6, artikli 64 lõike 7, artikli 65 lõike 7 ja artikli 79 lõike 8 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kolme kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kolme kuu võrra.
LÕPPSÄTTED
Artikkel 90
Aruandlus ja läbivaatamine
1. Enne 3. märtsi 2019 esitab komisjon pärast Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega konsulteerimist Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande:
a)
organiseeritud kauplemissüsteemide toimimise kohta, sealhulgas nende kasutamise kohta kliendikorralduste sobitamistehinguteks, võttes arvesse pädevate asutuste järelevalvekogemust, liidus tegevusloa saanud organiseeritud kauplemissüsteemide arvu ja turuosa ning eelkõige uurides, kas organiseeritud kauplemissüsteemi määratlust tuleks kohandada ja kas organiseeritud kauplemissüsteemi kategooriasse kuuluvate finantsinstrumentide valik on jätkuvalt asjakohane;
b)
VKEde kasvuturgude korra toimimise kohta, võttes arvesse VKEde kasvuturgudena registreeritud mitmepoolsete kauplemissüsteemide arvu, kõnealustel turgudel tegutsevate emitentide arvu ning kauplemismahtu;
Eelkõige hinnatakse selles aruandes, kas artikli 33 lõike 3 punktis a kehtestatud piirmäär on jätkuvalt sobiv käesolevas direktiivis kehtestatud VKEde kasvuturu eesmärkide saavutamiseks;
c)
algoritmkauplemise, sealhulgas algoritmipõhise välkkauplemise suhtes kehtestatud nõuete mõju kohta;
d)
teatavate toodete või tavade keelamise mehhanismiga seotud kogemuste kohta, võttes arvesse mehhanismi rakendamise kordade arvu ning mõju;
e)
haldus- ja kriminaalkaristuste kohaldamise ja eelkõige vajaduse kohta veelgi ühtlustada käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 600/2014 nõuete rikkumise eest ette nähtud halduskaristusi;
f)
mõju kohta, mis positsioonipiirangute ja positsioonide haldamise kehtestamine on avaldanud likviidsusele, turukuritarvitustele ja nõuetekohastele hinnakujundus- ja arveldustingimustele kaubatuletisinstrumentide turgudel;
g)
hinnamuutuste kohta reguleeritud turgude, mitmepoolsete kauplemissüsteemide, organiseeritud kauplemissüsteemide ja tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajate tehingueelse ja -järgse läbipaistvuse andmetes;
h)
mõju kohta, mida avaldab nõue avalikustada kõik kliendile osutatavate investeerimisteenuste või täiendavate teenustega seotud tasud, vahendustasud ja mitterahalised hüved vastavalt käesoleva direktiivi artikli 24 lõikele 9, sealhulgas mõju piiriülese investeerimisnõustamise siseturu nõuetekohasele toimimisele.
2. Komisjon esitab pärast Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega konsulteerimist Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanded V jaotise kohase kauplemiskoondteabe toimimise kohta. Artikli 65 lõike 1 kohane aruanne esitatakse hiljemalt 3. septembriks 2018. Artikli 65 lõike 2 kohane aruanne esitatakse hiljemalt 3. septembriks 2020.
Esimeses lõigus osutatud aruannetes hinnatakse kauplemiskoondteabe toimimist järgmiste kriteeriumide kohaselt:
a)
kõiki tehinguid hõlmava kvaliteetse kauplemisjärgse koondteabe kättesaadavus ja õigeaegne esitamine, olenemata sellest, kas tehingud on tehtud kauplemiskohas või mitte;
b)
kvaliteetse täieliku ja osalise kauplemisjärgse teabe kättesaadavus ja selle õigeaegne esitamine turuosalistele hõlpsasti juurdepääsetaval ja kasutataval kujul ning kättesaadavana mõistlikel kommertsalustel.
Kui komisjon jõuab järeldusele, et kauplemiskoondteabe pakkujad ei ole esitanud teavet viisil, mis vastaks teises lõigus esitatud kriteeriumitele, lisab komisjon oma aruandele taotluse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele algatada läbirääkimistega menetlus ühtse kauplemiskoondteavet korraldava äriüksuse määramiseks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt läbiviidava avaliku hankega. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve käivitab hankemenetluse pärast komisjonilt vastava taotluse saamist, järgides selles komisjoni taotluses esitatud tingimusi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL, Euratom) nr 966/2012 (50).
3. Kui on alustatud lõikes 2 osutatud menetlust, on komisjonil õigus võtta vastu delegeeritud õigusaktid kooskõlas artikliga 89 seoses käesoleva direktiivi artiklite 59-65 ja I lisa D jao ning määruse (EL) nr 600/2014 artikli 2 lõike 1 punkti 19 muutmisega, nähes ette meetmed, millega:
a)
nähakse ette kauplemiskoondteavet korraldava äriüksusega sõlmitava lepingu kestus ning lepingu pikendamise ja uue avaliku hanke käivitamise menetlus ja tingimused;
b)
nähakse ette, et kauplemiskoondteavet korraldav äriüksus teeb seda ainuisikuliselt ning artikli 59 kohaselt ei ole ühelgi teisel üksusel luba tegutseda kauplemiskoondteabe pakkujana;
c)
antakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele õigus tagada hanketingimuste järgimine avaliku hanke alusel määratud kauplemiskoondteavet korraldava äriüksuse poolt;
d)
tagatakse, et kauplemiskoondteavet korraldava äriüksuse esitatud kauplemisjärgne teave on kõrge kvaliteediga ning esitatud turuosaliste jaoks hõlpsasti juurdepääsetaval ja kasutataval kujul ja kogu turgu hõlmava koondteabena;
e)
tagatakse, et kauplemisjärgset teavet esitatakse mõistlikel kommertsalustel nii koondteabena kui ka konsolideerimata kujul ning see rahuldab kõnealuse teabe kasutajate vajadused kogu liidus;
f)
tagatakse, et kauplemiskohad ja tunnustatud kauplemisteabe aruandluse avalikustajad teevad oma kauplemisandmed mõistliku tasu eest kättesaadavaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt läbiviidava avaliku hanke alusel määratud ühtsele kauplemiskoondteavet korraldavale äriüksusele;
g)
täpsustatakse kord, mida kohaldatakse juhul, kui avaliku hanke alusel määratud kauplemiskoondteavet korraldav äriüksus ei täida hanketingimusi;
h)
täpsustatakse kord, mille kohaselt artikli 59 kohaselt volitatud kauplemiskoondteabe pakkujad võivad jätkata kauplemiskoondteabe korraldamist, kui käesoleva lõike punktis b osutatud õigust ei kasutata või kui avaliku hankega ei määrata ühtegi üksust, kuni ajani, mil viiakse lõpule uus avalik hankekonkurss ja kauplemiskoondteabe korraldamiseks on määratud äriüksus.
4. Komisjon koostab pärast Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve ja Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametiga konsulteerimist hiljemalt 1. jaanuariks 2018 aruande, milles hinnatakse võimalikku mõju energiahindadele ja energiaturu toimimisele ning vastaspoolte ja süsteemsete riskide ning C jao punkti 6 kohaste energiaalaste tuletislepingute (mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 4 sätestatud kliiringukohustust ja artikli 11 lõikes 3 sätestatud riskimaandamismeetodeid) otseste kulude vähendamise teostatavust ja sellest saadavat kasu ning nende lisamist artiklis 10 sätestatud kliirimiskünnise arvutamisse.
Kui komisjon leiab, et kõnealuste lepingute hõlmamine ei ole teostatav ja kasulik, esitab ta vajaduse korral Euroopa Parlamendile ja nõukogule seadusandliku ettepaneku. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas käesoleva direktiivi artikliga 89 vastu delegeeritud õigusaktid käesoleva direktiivi artikli 95 lõikes 1 osutatud 42 kuu pikkuse ajavahemiku pikendamiseks üks kord kahe aasta võrra ja veel üks kord ühe aasta võrra.
Artikkel 91
Direktiivi 2002/92/EÜ muutmine
Direktiivi 2002/92/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:
a)
punkti 3 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Välja arvatud käesoleva direktiivi IIIA peatükk, ei loeta kõnealust tegevust kindlustusvahenduseks ega -turustuseks, kui sellega tegeleb kindlustusandja või kindlustusandja töötaja, kes tegutseb kõnealuse kindlustusandja vastutusel.”;
b)
lisatakse järgmine punkt:
„13)
IIIA peatüki tähenduses on „kindlustuspõhine investeerimistoode” investeerimistoode, mis annab õiguse lõpptähtajale või tagasiostuväärtusele ja mille puhul see lõpptähtaeg või tagasiostuväärtus sõltub täielikult või osaliselt, otseselt või kaudselt hinnakõikumistest turgudel, ning see ei hõlma järgmist:
a)
direktiivi 2009/138/EÜ I lisas kahjukindlustuse liikide all loetletud kahjukindlustustooted;
b)
elukindlustuslepingud, kui lepingu kohased hüvitised on makstavad üksnes surma korral või vigastusest, haigusest või jõuetusest tingitud teovõimetuse tõttu;
c)
pensionitooted, mille esmane eesmärk on siseriikliku õiguse kohaselt tagada investorile pensionipõlves sissetulek ning mis annavad investorile õiguse teatavatele hüvitistele;
d)
ametlikult tunnustatud tööandjapensioni skeemid, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2003/41/EÜ või direktiivi 2009/138/EÜ;
e)
erapensionitooted, mille puhul siseriikliku õiguse kohaselt nõutakse tööandja rahalist osalust ning tööandja ja töötaja ei saa pensionitoodet ega selle pakkujat valida.”
2)
Lisatakse järgmine peatükk:
„IIIA PEATÜKK
Täiendavad nõuded klientide kaitseks seoses kindlustuspõhiste investeerimistoodetega
Artikkel 13a
Kohaldamisala
Võttes arvesse artikli 2 punkti 3 teises lõigus sätestatud erandit, sätestatakse käesoleva peatükiga lisanõuded kindlustusandjate kindlustusvahendusele ja otsemüügile, kui neid teostatakse seoses kindlustuspõhiste investeerimistoodete müügiga. Kõnealuseid tegevusi nimetatakse kindlustusturustuseks.
Artikkel 13b
Huvide konfliktide vältimine
Kindlustusvahendaja või -andja kehtestab tõhusa organisatsioonilise ja halduskorra ning rakendab seda, eesmärgiga võtta kõiki mõistlikke meetmeid, et vältida artiklis 13c määratletud huvide konfliktide kahjulikku mõju klientide huvidele.
Artikkel 13c
Huvide konflikt
1. Liikmesriigid nõuavad, et kindlustusvahendajad ja -andjad võtaksid kõik asjakohased meetmed, et tuvastada kindlustusturustuse käigus tekkivad omavahelised huvide konfliktid, sealhulgas juhtide, töötajate ja seotud kindlustusvahendajatega või nendega kontrolli kaudu otseselt või kaudselt seotud isikute ja nende klientide või klientide endi vahelised huvide konfliktid.
2. Kui kindlustusvahendaja või -andja poolt kooskõlas artikliga 13b võetud organisatsioonilised või haldusmeetmed huvide konfliktide lahendamiseks ei ole piisavad, et tagada küllaldase kindlusega kliendi huvide kahjustamise ohu vältimine, avalikustab kindlustusvahendaja või -andja kliendile enne tema nimel äritegevusse astumist selgel kujul huvide konfliktide üldise laadi ja/või allika.
3. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 13e vastu delegeeritud õigusaktid, et:
a)
määratleda meetmed, mille võtmist kindlustusvahendajalt või -andjalt võiks mõistlikult oodata, et tuvastada, ennetada, lahendada ja avalikustada kindlustusturustuse käigus huvide konflikte;
b)
kehtestada asjakohased kriteeriumid selliste huvide konfliktide liikide kindlakstegemiseks, mille olemasolu võib kahjustada kindlustusvahendajate või -andjate klientide või potentsiaalsete klientide huve.
Artikkel 13d
Üldpõhimõtted ja teave klientidele
1. Liikmesriigid tagavad, et kindlustusturustusega tegeledes tegutseb kindlustusvahendaja või -andja ausalt, õiglaselt ja professionaalselt oma klientide parimates huvides.
2. Kogu kindlustusvahendaja või -andja poolt klientidele või potentsiaalsetele klientidele suunatud teave, sealhulgas reklaamteated, on õiglane, selge ja mitteeksitav. Reklaamteated on sellistena selgesti tuvastatavad.
3. Liikmesriigid võivad sätestada, et kindlustusvahendajatel või -andjatel on keelatud vastu võtta või saada kolmandalt isikult või kolmanda isiku nimel tegutsevalt isikult seoses klientidele kindlustuspõhiste investeerimisteenuste turustamisega makstavaid või pakutavaid tasusid, vahendustasusid või rahalisi hüvesid.
Artikkel 13e
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 13c osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 2. juulist 2014.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 13c osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 13c alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kolme kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kolme kuu võrra.”
Artikkel 92
Direktiivi 2011/61/EL muutmine
Direktiivi 2011/61/EL muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 4 lõike 1 punkti r lisatakse järgmine alapunkt:
„vii)
liikmesriik, kus ELi AIFi valitseja pakub artikli 6 lõikes 4 osutatud teenuseid ja mis ei ole päritoluliikmesriik;”.
2)
Artiklit 33 muudetakse järgmiselt:
a)
pealkiri asendatakse järgmisega:
„Teises liikmesriigis asutatud ELi AIFi valitsemise ja teises liikmesriigis teenuste osutamise tingimused”;
b)
lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:
„1. Liikmesriigid tagavad, et tegevusloa saanud ELi AIFi valitseja võib kas otse või filiaali asutamise kaudu:
a)
valitseda teises liikmesriigis asutatud ELi AIFe, kui AIFi valitseja on saanud loa seda liiki AIFe valitseda;
b)
osutada teises liikmesriigis artikli 6 lõikes 4 osutatud teenuseid, mille osutamiseks ta on loa saanud.
2. AIFi valitseja, kes kavatseb teostada ja osutada vastavalt lõikes 1 osutatud tegevusi ja teenuseid esimest korda, esitab oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele järgmise teabe:
a)
liikmesriik, milles ta kavatseb valitseda AIFi otse või asutada filiaali ja/või osutada artikli 6 lõikes 4 osutatud teenuseid;
b)
tegevuskava, milles märgitakse eelkõige ära teenused, mida ta kavatseb osutada, ja/või AIF, mida ta kavatseb valitseda.”
Artikkel 93
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 3. juuliks 2016. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
Liikmesriigid kohaldavad kõnealuseid sätteid alates 3. jaanuarist 2017, välja arvatud artikli 65 lõike 2 ülevõtmise sätted, mida kohaldatakse alates 3. septembrist 2018.
Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. Samuti lisavad liikmesriigid märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud direktiividele käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi ja kõnealuse märkuse sõnastuse näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid kohaldavad artiklis 92 osutatud meetmeid alates 3. juulist 2015.
3. Liikmesriigid edastavad komisjonile ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 94
Kehtetuks tunnistamine
Direktiiv 2004/39/EÜ, mida on muudetud käesoleva direktiivi III lisa A osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse kehtetuks alates 3. jaanuarist 2017, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud käesoleva direktiivi III lisa B osas osutatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtpäevadega.
Viiteid direktiividele 2004/39/EÜ ja 93/22/EMÜ käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile või määrusele (EL) nr 600/2014 ning neid loetakse vastavalt käesoleva direktiivi IV lisas esitatud vastavustabelile.
Viiteid direktiivides 2004/39/EÜ või 93/22/EMÜ määratletud mõistetele või nende artiklitele tõlgendatakse viidetena käesolevas direktiivis määratletud samaväärsele mõistele või selle artiklitele.
Artikkel 95
Üleminekusätted
1. Kuni 3. juulini 2020:
a)
ei kohaldata määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 4 sätestatud kliiringukohustust ja kõnealuse määruse artikli 11 lõikes 3 sätestatud riskimaandamismeetodeid C jao punkti 6 kohastele energiaalastele tuletislepingutele, mis on sõlmitud finantssektoriväliste vastaspoolte poolt, kes vastavad määruse (EL) nr 648/2012 artikli 10 lõikes 1 sätestatud tingimustele, või finantssektoriväliste vastaspoolte poolt, kes saavad esimest korda loa investeerimisühingutena toimimiseks pärast 3. jaanuari 2017, ning
b)
selliseid C jao punkti 6 kohaseid energiaalaseid tuletislepinguid ei loeta määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 10 sätestatud kliirimiskünnise tähenduses börsivälisteks tuletislepinguteks.
C jao punkti 6 kohaste energiaalaste tuletislepingute suhtes, mille suhtes kohaldatakse esimeses lõigus sätestatud üleminekukorda, kohaldatakse kõiki muid määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud nõudeid.
2. Lõikes 1 osutatud erandi teeb asjakohane pädev asutus. Pädev asutus teavitab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet C jao punkti 6 kohastest energiaalastest tuletislepingutest, millele on tehtud lõike 1 kohane erand, ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõnealuste C jao punkti 6 kohaste energiaalaste tuletislepingute loetelu oma veebisaidil.
Artikkel 96
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 97
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 15. mai 2014