РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 628/2013 НА КОМИСИЯТА
от 28 юни 2013 година
относно работните методи на Европейската агенция за авиационна безопасност за провеждане на стандартизационни инспекции и контрол на прилагането на правилата, определени в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (1), и по-специално член 24, параграф 5 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се изисква Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) да подпомага Комисията, като контролира прилагането на разпоредбите и правилата за прилагане на посочения регламент от компетентните органи на държавите членки чрез провеждане на стандартизационни инспекции.
(2)
В член 54, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008 се постановява, че когато инспекция на компетентен орган от дадена държава членка налага инспекция на предприятие или група от предприятия, Агенцията следва да спазва разпоредбите на член 55.
(3)
В Регламент (ЕО) № 736/2006 на Комисията (2) се установяват работните методи на Агенцията за извършване на стандартизационни инспекции (наричани по-долу „настоящите работни методи“).
(4)
Изминаха шест години от приемането на настоящите работни методи. Бяха приети значителни промени в общите правила, бяха сключени също редица международни споразумения, а освен това Агенцията и държавите членки събраха ценен опит, който трябва да бъде взет предвид.
(5)
Когато Регламент (ЕО) № 736/2006 беше приет, общите правила в областта на гражданското въздухоплаване бяха ограничени до първоначалната летателна годност и нейното поддържане. С Регламент (ЕО) № 1702/2003 на Комисията (3) бяха определени правила за прилагане на сертифицирането на летателната годност и по отношение на опазването на околната среда за въздухоплавателните средства и свързаните с тях продукти, части и устройства, както и за сертифицирането на проектантски и производствени организации. С Регламент (ЕО) № 2042/2003 на Комисията (4) бяха установени правила за прилагане относно поддържането на летателната годност на въздухоплавателните средства и аеронавигационните продукти, части и устройства, както и за одобряване на организациите и персонала, изпълняващ тези задачи.
(6)
Оттогава насам Регламент (ЕО) № 216/2008 замени Регламент (ЕО) № 1592/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2002 г. относно общите правила в областта на гражданското въздухоплаване и създаването на Европейска агенция за авиационна безопасност (5), а наборът от общи правила беше разширяван два пъти: първия път, за да включи въздушния екипаж, въздушните операции и наземните инспекции; втория път, за да включи управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване (УВД/АНО), както и безопасността на летищата, вследствие на което Комисията прие редица правила за прилагане в съответните нови области на компетентност, като Регламент (ЕС) № 805/2011 на Комисията от 10 август 2011 г. относно определянето на подробни правила за свидетелствата за правоспособност на ръководителите на полети и за някои свидетелства и сертификати (6), Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (7) относно надзора на безопасността при управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване, Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията от 17 октомври 2011 г. за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (8), Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 г. за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (9), Регламент (ЕИО) № 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. относно хармонизирането на техническите изисквания и административните процедури в областта на гражданското въздухоплаване (10), изменен с Регламент (ЕО) № 859/2008 на Комисията (11), Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно безопасността на въздухоплавателни средства на трети страни, които използват летища на Общността (12), изменена с Директива 2008/49/ЕО на Комисията от16 април 2008 г. за изменение на приложение II към Директива 2004/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на критериите за провеждане на наземни инспекции на въздухоплавателни средства, които използват летища на Общността (13), Регламент (ЕС) № 965/2012 на Комисията от 5 октомври 2012 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с въздушните операции (14) и Регламент (ЕС) № 1178/2011 на Комисията от 3 ноември 2011 г. за определяне на технически изисквания и административни процедури във връзка с екипажите на въздухоплавателни средства в гражданското въздухоплаване (15).
(7)
С Регламент (ЕО) № 216/2008 също бяха въведени редица нови разпоредби, които трябва да бъдат отразени в работните методи на Агенцията за провеждане на стандартизационни инспекции. По-специално в член 11 са определени условията за взаимно признаване на сертификатите, издадени от компетентните органи на държавите членки, както и условията за временно прекратяване на това признаване, при което стандартизационните инспекции представляват важен инструмент за вземането на такива решения. С член 15 се създава информационна мрежа, която осигурява полезна информация, която трябва да бъде взета предвид при стандартизационни инспекции, като същевременно може да възникне необходимост определени резултати от подобни стандартизационни инспекции да се предоставят незабавно на тази информационна мрежа. В член 27, параграф 3 се посочва, че Агенцията следва да подкрепя държавите членки при изпълнение на задълженията им към ИКАО.
(8)
Независимо от други промени на общите правила, установени с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, Агенцията следва да подпомага Комисията при контрола на прилагането на други изисквания за авиационна безопасност, например тези, които произтичат от законодателството за Единното европейско небе или законодателството относно разследването или докладването на произшествия.
(9)
От 2006 г. насам европейската външна политика в областта на въздухоплаването също претърпя значителни промени както по отношение на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), така и по отношение на държавите в съседство с Европейския съюз и някои ключови партньори на световно равнище.
(10)
Беше подписан меморандум за сътрудничество с Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО) през 2010 г. (16), който създава рамка за структурирано сътрудничество между страните, по-специално по отношение на обмена на информация, свързана с безопасността, с цел да се избегне дублиране на задачите, когато това е възможно, в резултат на което програмата на Агенцията за стандартизационни инспекции и Всеобщата програма на ИКАО за одит на надзора на безопасността (USOAP) следва да бъдат обвързани по-тясно една с друга. В работните методи за инспекциите следва да се вземе предвид също така ICAO DOC 9735 - ръководството за непрекъснат контрол на USOAP.
(11)
По отношение на държавите, които са част от политиката на ЕС за съседство и политиката на разширяване, включително по-специално държавите, които са страни по Споразумението за общо европейско авиационно пространство, стандартизационните инспекции следва да бъдат организирани в съответствие със същите работни методи и същите стандарти като за държавите членки, като за целта следва да бъдат сключени съответните споразумения или работни договорености.
(12)
По отношение на държавите, които са подписали двустранни споразумения за авиационна безопасност, предвиждащи взаимното приемане на някои констатации по сертифицирането и одобрения, стандартизационните инспекции следва да подпомогнат контрола на изпълнението на споразумението, а техните резултати да се докладват на съответния двустранен надзорен съвет с оглед на възможни корекции. Инспекциите на онези държави членки, чиито констатации по сертифицирането и одобрения се приемат в рамките на двустранни срещи, следва да включват допълнителни проверки, за да се гарантира, че компетентните власти изпълняват правилно задълженията си, произтичащи от двустранните споразумения.
(13)
С цел да се осъществява ефикасен контрол на прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, както и на други правила за авиационна безопасност, произтичащи от съществуващите регламенти и споразумения, е необходимо да се преразгледат настоящите работни методи, по-специално за да се гарантира, че те ще придобият по-системна ориентация, ще следват подход за по-последователен контрол, който е съсредоточен в по-голяма степен върху безопасността, ще осигурят по-ефективно използване на ресурсите, за да не възниква ненужна тежест за компетентните органи, и ще включват механизъм за обратна връзка относно дейностите на Агенцията, свързани с изготвянето на правила. Следва да бъдат създадени инспекционни екипи с адекватно обучен и квалифициран персонал, като Агенцията се стреми да балансира участието на упълномощените служители от различни държави членки.
(14)
Работните методи следва да отразяват определенията и принципите за одит, посочени в стандарта ISO 19011.
(15)
Освен в областта на инспекциите работни методи следва да бъдат разработени в областите на контрола на равнище системи и на равнище констатации.
(16)
Работните методи следва да осигурят по-голяма гъвкавост за Агенцията при предприемането на действия в области, където това съответства на нейните технически компетенции, като в същото време следва да се запази правната сигурност относно тези методи.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 736/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се установяват работни методи за:
а)
контрол на прилагането от страна на компетентните органи на държавите членки на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане в областите, обхванати от член 1, параграф 1 от посочения регламент;
б)
провеждане на стандартизационни инспекции от компетентните органи на държавите членки;
в)
проверка дали компетентните органи на държавите членки издават сертификати и упражняват надзор над тях в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
г)
участие в оценката на въздействието на изпълнението на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане от компетентните органи на държавите членки.
2. Работните методи, установени в настоящия регламент, се прилагат също, доколкото това е практически възможно, когато Агенцията е натоварена със задачата да извършва контрол относно прилагането на изискванията за авиационна безопасност, произтичащи от друго законодателство на ЕС, споразумения, сключени от ЕС, или работни договорености, сключени от Агенцията.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„инспекция“ означава стандартизационната инспекция, посочена в член 24, параграф 1 и член 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008, включително инспекцията на предприятие или група от предприятия, посочена в член 54, параграф 4 и член 55 от посочения регламент, която се извършва от Агенцията;
2.
„компетентен орган“ означава органа, определен от държавата членка като компетентен за прилагането на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане;
3.
„упълномощен персонал“ означава лицата, упълномощени от Агенцията да извършват инспекции, включително командировани служители;
4.
„командирован персонал“ означава служители, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), други международни организации в областта на въздухоплаването или от компетентните органи на трети държави, които имат споразумения със Съюза или работни договорености с Агенцията, които са определени от тези органи да съдействат на Агенцията при провеждане на инспекциите;
5.
„доказателство“ означава документация, изложение на факти или друга информация, която е от значение в конкретния случай и може да бъде проверена;
6.
„констатация“ означава резултата от сравнението между наличните доказателства и приложимите изисквания;
7.
„корекция“ означава действие за отстраняване на констатирани несъответствия с приложимите изисквания;
8.
„коригиращо действие“ означава действие за отстраняване на причината на констатирано несъответствие с приложимите изисквания, с цел да се предотврати повторно възникване на несъответствието;
9.
„непосредствена заплаха за безопасността“ означава ситуация, при която съществуват доказателства, че даден продукт, услуга, система, съставен елемент, оборудване или съоръжение е в състояние, в което е вероятно да възникнат вреди за хората, или се експлоатира, доставя или поддържа технически по такъв начин, че е вероятно възникването на такива вреди, ако не бъдат извършени незабавно корекции в ситуацията.
Член 3
Принципи, приложими към контрола
1. Агенцията извършва контрол на прилагането от страна на компетентните органи на изискванията, посочени в член 1, както и тяхното еднакво прилагане в съответствие с методологията, изложена в настоящия регламент, и докладва за това.
2. Контролът е непрекъснат и съобразен с риска, въз основа на информацията, която е на разположение на Агенцията. Той включва оценка на способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора, като извършват инспекции, когато е необходимо, и предприемат действия, произтичащи от констатациите, направени при инспекции, с цел да се гарантира своевременното предприемане на подходящи корекции и коригиращи действия.
3. В рамките на контрола се използва системен подход. Той обхваща всички области и критични елементи на системата за надзор на безопасността, както е определено от ИКАО. Особено внимание се отделя на връзките между отделните области.
4. Контролът се извършва по прозрачен, ефикасен, ефективен, хармонизиран и последователен начин.
5. Агенцията анализира резултатите от своите дейности по контрола, за да установи дали съществува необходимост от регулаторни подобрения.
Член 4
Принципи, приложими към инспекциите и констатациите
1. При инспекциите на компетентните органи се вземат под внимание резултатите от предишни инспекции и се разглеждат по-конкретно промени в регулаторните изисквания и във възможностите на компетентния орган да упражнява надзор на безопасността. Те са пропорционални на размера и сложността на промишления сектор под надзора на компетентните органи, като техен приоритет е да гарантират високо и еднакво равнище на безопасност за търговския въздушен транспорт.
2. Инспекциите могат да включват инспекции на предприятия или групи от предприятия, които се намират под надзора на проверявания компетентен орган.
3. Инспекциите могат да включват, когато това е договорено между засегнатите страни, инспекции на военни съоръжения, отворени за обществено ползване, или на услуги, предоставяни от военен персонал на обществеността, с цел да се провери дали изискванията на член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008 са спазени.
4. Инспекциите се провеждат от екип, съставен от упълномощен от Агенцията персонал, който е квалифициран и обучен в своите съответни области на дейност. Упълномощеният персонал спазва принципите на независимост, почтеност, етично поведение, надлежна проверка, коректно представяне и поверителност.
5. Когато Агенцията установи, че един или повече сертификати не отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за неговото прилагане, констатираното несъответствие се докладва на съответния компетентен орган. Когато дадено констатирано несъответствие не бъде коригирано своевременно, Агенцията прави препоръки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 с цел да даде възможност за вземане на решение за взаимно признаване на посочените сертификати.
6. Агенцията класифицира и следи несъответствията, констатирани по време на инспекциите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, в зависимост от тяхното въздействие, като констатациите, засягащи сигурността и безопасността, се ползват с приоритет. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки, когато към корекцията на дадена непосредствена заплаха за безопасността не е подходено по задоволителен начин.
7. Настоящият регламент се прилага, без да се накърняват разпоредбите на членове 15 и 58 от Регламент (ЕО) № 216/2008, на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (17), на Регламент (ЕО) № 2111/2005 на Европейския парламент и на Съвета (18) и Регламент (ЕО) № 473/2006 на Комисията (19)
Член 5
Обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки предоставят на Агенцията цялата необходима информация, свързана с извършвания от тях надзор на безопасността, в която са разгледани всички критични елементи на тяхната система за надзор на безопасността, включително предприятията или групите от предприятия под техен надзор. Информацията се предоставя във форма и по начин, определени от Агенцията, като се взема под внимание информацията, предоставяна на ИКАО.
2. Агенцията може също да изисква ad-hoc информация от компетентните органи на държавите членки. Когато отправя такова искане за информация, Агенцията посочва своето правно основание и цел, уточнява каква информация се изисква и определя сроковете, в които тя трябва да бъде предоставена.
3. Агенцията предоставя на компетентните органи на държавите членки съответна информация с цел да подкрепи еднаквото прилагане на приложимите изисквания.
Член 6
Национален координатор по стандартизация
1. Държавите членки определят национален координатор по стандартизация, който действа като тяхна основна точка за контакт за всички дейности по стандартизация, и по-специално за координирането на обмена на информация, предвиден в член 5, параграф 1. Националният координатор по стандартизация има задължението да:
а)
поддържа и актуализира текущата информация, която се предоставя на Агенцията, включително информацията, поискана в съответствие с членове 3, 4 и 5, корекциите и плановете за коригиращи действия, както и доказателствата за изпълнението на договорените коригиращи действия;
б)
подпомага Агенцията във всички фази на дадена инспекция и да гарантира, че инспекционният екип се придружава по време на инспекциите на място.
2. Компетентните органи гарантират, че са налице ясни канали за комуникация между определения национален координатор по стандартизация и тяхната вътрешна организация, за да може този координатор да изпълнява своите задължения правилно.
Член 7
Непрекъснат контрол
1. Непрекъснатият контрол, посочен в член 3, съдържа следното:
а)
събиране и анализ на данните и информацията, предоставени от компетентните органи на държавите членки, Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), Комисията или от други съответни източници;
б)
оценка на способността на даден компетентен орган да изпълнява своите задължения по надзора на безопасността;
в)
в зависимост от оценката, посочена в буква б) - определяне на приоритети, планиране и определяне на обхвата на инспекциите;
г)
провеждане на такива инспекции, включително свързаното с това докладване;
д)
последващи действия и приключване на констатациите за несъответствия, произтичащи от инспекциите.
2. За оценката, посочена в параграф 1, буква б), Агенцията създава, разработва и поддържа единен модел, в който се вземат предвид поне следните елементи:
а)
размер и сложност на авиационната промишленост;
б)
сериозни произшествия, злополуки, злополуки с фатален изход и свързаните с тях смъртни случаи;
в)
резултати от наземните инспекции;
г)
резултати от предходните инспекции;
д)
способност на компетентните органи да прилагат ефективно корекции и коригиращи действия;
е)
резултати от одитите, проведени съгласно международни конвенции или държавни програми за оценка на безопасността;
ж)
съществуващи мерки съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или член 258 от Договора.
3. Резултатите от прилагането на модела, определен в параграф 2, както и входящите данни и резултатите от оценката се предоставят на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
4. Агенцията следва да адаптира програмата за инспекции с оглед на извършвания от нея непрекъснат контрол, като отразява както случаите на подобряване, така и случаите на влошаване на равнището на безопасност. Агенцията предприема подходящи действия, когато има доказателства, че равнището на безопасност се влошава.
Член 8
Програма за инспекциите
1. Агенцията създава в сътрудничество с Комисията многогодишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, буква а), както и годишна програма, включваща инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б).
2. В програмите за инспекция се посочват засегнатите държави членки, видът на инспекцията, областите, които трябва да бъдат проверени, и предвиденият график за провеждане на фазата на място, съобразно модела, посочен в член 7.
3. Контролните програми могат да бъдат адаптирани от Агенцията, за да бъдат взети предвид нововъзникващите рискове, установени при непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
4. Годишната програма се предоставя на Комисията, на членовете на управителния съвет на Агенцията като част от работната програма на Агенцията в съответствие с член 33, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и на националния координатор по стандартизация на съответната държава членка.
Член 9
Области на инспекциите
1. Агенцията извършва инспекции във всяка от областите, определени в глава II от Регламент (ЕО) № 216/2008. Тези области включват:
а)
летателната годност съгласно член 5 и опазването на околната среда съгласно член 6 от посочения регламент;
б)
летателните екипажи съгласно членове 7 и 8 от посочения регламент;
в)
въздушните операции съгласно членове 8 и 9 от посочения регламент;
г)
наземните инспекции съгласно член 10 от посочения регламент;
д)
летищата съгласно член 8а от посочения регламент;
е)
УВД/АНО и ръководителите на полети съгласно членове 8б и 8в от посочения регламент.
Допълнителни области могат да бъдат определени в зависимост от по-нататъшното развитие на Регламент (ЕО) № 216/2008 или по искане на Комисията.
2. Агенцията гарантира, че нейните ресурси са разпределени по подходящ начин за осъществяването на контрол и инспекции на различните области в зависимост от резултатите от непрекъснатия контрол, посочен в член 7.
Член 10
Видове инспекции
1. Агенцията провежда:
а)
комплексни инспекции с цел проверка на една или повече области; тези инспекции се извършват на интервали, определени въз основа на резултатите от непрекъснатия контрол;
б)
целенасочени инспекции с цел проверка на конкретни сектори в рамките на една или повече области и/или с цел оценяване на степента на изпълнение на договорените корекции и коригиращи действия;
в)
аd-hoc инспекции с цел проверка на конкретни проблеми, установени в рамките на непрекъснатия контрол на Агенцията, или по искане на Комисията.
2. Независимо от инспекциите, посочени в параграф 1, Агенцията може да прави констатации, които не се основават на проверки на място, когато има достатъчно доказателства за несъответствие.
Член 11
Критерии в областта на обучението, квалификацията и упълномощаването на инспекционните екипи
1. Агенцията установява критерии по отношение на квалификацията на персонала, който участва в инспекционните екипи.
2. Тези критерии включват:
а)
познаване на институционалната и регулаторната рамка, по-конкретно на настоящия регламент, както и на съответните международни споразумения;
б)
познаване на одитните техники и практически опит с тях;
в)
техническа компетентност и практически опит в съответните области, посочени в член 9.
3. Ръководителите на екипи са персонал, назначен от Агенцията. Критериите относно тяхната квалификация включват, в допълнение към посоченото в параграф 2, умения за ръководене на екип и умения за комуникация в международна среда и в деликатни ситуации.
4. Членовете на екипите са персонал, назначен от Агенцията, или командировани лица.
5. Както ръководителите, така и членовете на екипи са обучени относно приложимите изисквания и процедурите на Агенцията. Агенцията гарантира, че ръководителите и членовете на екипи винаги разполагат с компетентността, позволяваща те да бъдат упълномощени да участват в инспекции. За тази цел Агенцията създава подходящи програми за непрекъснато обучение.
6. Лица от персонала, които отговарят на критериите по отношение на квалификацията и са получили подходящо обучение, могат да бъдат упълномощени от Агенцията да участват в инспекционните екипи.
Член 12
Съставяне на екипи за инспекции
1. Инспекциите се извършват от екипи, съставени от Агенцията, които включват упълномощен персонал съгласно член 11.
2. Агенцията определя състава на екипа с оглед постигане на минималния състав, необходим за покриване на изискваните технически правомощия и работно натоварване, като взема под внимание вида на инспекцията, обхвата, броя на разглежданите области и очакваната програма. Всеки екип има ръководител и минимум един член. Във всички случаи Агенцията гарантира, че броят на служителите в отделните екипи е пропорционален на обхвата на задачите.
3. Агенцията гарантира, че при съставянето на екипите няма конфликт на интереси нито по отношение на инспектираните национални органи, нито по отношение на инспектираните предприятия или групи от предприятия.
4. Своевременно преди началото на инспекцията Агенцията изисква от органите или организациите, командироващи служители, информация относно наличността на членовете на екипа за участие във фазата на място.
5. Разходите, произтичащи от участието на национални координатори по стандартизация, както е предвидено в член 14, параграф 2 и член 19, параграф 2, и от участието на командировани служители в инспекции, извършвани от Агенцията, се поемат от Агенцията в съответствие с нормативната уредба на Съюза и без да се засяга годишната бюджетна процедура на Съюза.
Член 13
Провеждане на инспекции
1. Инспекциите, посочени в член 10, параграф 1, букви а) и б), включват следните фази:
а)
подготвителна фаза, която се провежда преди инспекцията и продължава най-малко 10 седмици;
б)
фаза на място;
в)
фаза на докладване, следваща фазата на място и продължаваща не повече от 10 седмици.
2. Инспекциите ad-hoc, посочени в член 10, параграф 1, буква в), се обявяват пред съответния компетентен орган с двуседмично предизвестие, но не се изисква при това да се спазват сроковете и процедурите, предвидени в членове 14, 15 и 16, освен задължението да бъде изготвен окончателен доклад.
3. Констатации за несъответствия, открити по време на инспекциите, посочени в член 10, се докладват в съответствие с член 16, проследяват се и се приключват в съответствие с член 17 и се класифицират в съответствие с член 18.
Член 14
Подготвителна фаза
1. В подготвителната фаза на инспекцията Агенцията:
а)
уведомява компетентния орган за инспекцията най-малко 10 седмици преди фазата на място, включително за планувания вид инспекция, както и за областите и секторите на инспекцията;
б)
събира необходимата информация за подготовка на инспекцията, като надлежно взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
в)
определя обхвата, степента и програмата на инспекцията, включително инспекцията на предприятия или групи от предприятия, като взема предвид информацията, получена от непрекъснатия контрол;
г)
определя размера и състава на екипа за инспекцията.
2. След получаване на предизвестието за инспекцията компетентният орган съдейства на Агенцията за бързото подготвяне на фазата на място. Ако се сметне за необходимо, може да бъде организирана предварителна среща между инспектиращия екип и националния координатор по стандартизация.
3. Агенцията предоставя на компетентния орган програмата на инспекцията и състава на екипа поне две седмици преди фазата на място.
Член 15
Фаза на място
1. По време на фазата на място от дадена инспекция Агенцията:
а)
организира встъпителна среща с националния координатор по стандартизация и проверявания компетентен орган;
б)
проследява останалите неприключени констатации за несъответствия, установени при предишни инспекции, и извършва преглед на съответните корекции и коригиращи действия;
в)
уведомява компетентния орган за всички непосредствени проблеми във връзка с безопасността, когато подобни проблеми бъдат установени по време на инспекцията;
г)
на заключителното заседание представя на проверявания компетентен орган списък с предварителните констатации за несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията.
2. Освен това Агенцията може да:
а)
проверява основните офиси и, доколкото това се счита за необходимо, всички регионални офиси на компетентния орган и на квалифицираните организации, на които компетентният орган може да е възложил задачи;
б)
проверява предприятията или групите от предприятия, които се намират под надзора на компетентния орган, като част от инспекцията на този компетентен орган; в такъв случай компетентният орган може да придружава екипа за инспекция;
в)
провежда интервюта с персонала на проверявания компетентен орган и на квалифицираните организации, ако има такива, и на посетените предприятия или групи от предприятия, ако има такива;
г)
проверява законодателни актове, процедури, сертификати, документация, данни и други подходящи материали.
Член 16
Фаза на докладване
1. Във фазата на докладване от дадена инспекция Агенцията, в срок от 6 седмици след заключителното заседание на фазата на място, прави преглед на предварителните констатации, класифицира ги и изготвя въз основа на това проектодоклад до проверявания компетентен орган.
2. Проектодокладът съдържа най-малко:
а)
обобщение, в което са представени констатациите;
б)
подробности за извършването на инспекцията, включително вида на инспекцията, проверяваните области, обхвата и състава на екипа;
в)
анализ на критичните елементи с акцент върху основните констатации;
г)
списък на констатираните несъответствия, установени или проследени по време на инспекцията, заедно с тяхната класификация;
д)
препоръки, включително, когато е необходимо, относно взаимното признаване на сертификати.
3. Констатациите за несъответствия се съобщават посредством проектодоклада, посочен в параграф 2, освен ако вече са нотифицирани в писмена форма от Агенцията чрез други средства.
4. Компетентният орган може да изпрати писмени коментари на Агенцията в срок от две седмици след уведомяването.
5. Агенцията, в рамките на 10 седмици след заключителното заседание, издава окончателен доклад въз основа на проектодоклада, посочен в параграф 2, който отразява коментарите на проверявания компетентен орган, ако има такива. Агенцията може да адаптира описанието на дадена констатация за несъответствие, нейното правно основание, нейната класификация или нейния актуален статус, както е уместно, за да бъдат взети предвид коментарите, както и корекциите и коригиращите действия, представени във фазата на докладване.
6. Агенцията определя и поддържа статус на непрекъснатия контрол за всяка държава членка, който при поискване се предоставя на засегнатата държава членка и на Комисията.
7. Окончателният доклад се адресира до проверявания компетентен орган и до Комисията, която впоследствие може да изпрати този доклад на съответната държава членка и на други компетентни органи, ако е уместно.
Член 17
Проследяване и приключване на констатациите
1. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, букви б) и в), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от четири седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
2. За всички констатирани несъответствия, класифицирани съгласно член 18, параграф 1, буква а), компетентният орган предлага корекции и коригиращи действия не по-късно от 10 седмици след получаване на уведомлението от Агенцията.
3. Компетентният орган докладва на Агенцията своевременно относно приключването на коригиращите действия и представя доказателства за това.
4. Агенцията:
а)
оценява корекциите и коригиращите действия, представени от компетентния орган, или своевременно изисква допълнителни разяснения;
б)
одобрява или отхвърля представените корекции и/или коригиращи действия в рамките на 16 седмици след уведомяването;
в)
контролира удовлетворителното изпълнение на коригиращите действия;
г)
установява необходимостта от допълнителни действия в съответствие с член 22;
д)
докладва редовно на компетентния орган и на Комисията за статуса на констатациите за несъответствия и на съответните корекции/коригиращи действия посредством доклади за статуса;
е)
приключва констатациите за несъответствия, ако остане удовлетворена от коригиращите действия и предоставените доказателства, регистрира приключването на констатациите за несъответствие и уведомява компетентния орган за това.
5. За целите на буква в) Агенцията може да поиска доказателства или разяснения от компетентния орган. Агенцията също така може да вземе решение да извърши проверка на място на изпълнението посредством инспекция.
6. Когато констатациите за несъответствия са предмет на разследване за нарушение по силата на член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008 или по силата на договорите, Агенцията осигурява подходящи последващи действия след консултации с Комисията и не приключва такива констатации без предварително съгласуване с Комисията.
Член 18
Класифициране на констатациите
1. Всички констатации за несъответствия, направени от Агенцията в рамките на инспекциите, посочени в член 10, се класифицират и докладват от Агенцията, независимо дали се отнасят до административни или технически изисквания, в един от следните класове:
а)
клас C: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда главно проблеми във връзка със стандартизацията;
б)
клас D: несъответствие с приложимите изисквания, което поражда проблеми във връзка със стандартизацията и проблеми във връзка с безопасността, ако не се коригира своевременно;
в)
клас G: непосредствен проблем във връзка с безопасността.
2. Докладването, проследяването и приключването се степенуват по важност в зависимост от тяхната класификация.
Член 19
Непосредствен проблем във връзка безопасността
1. Когато Агенцията е извършила уведомяване за непосредствен проблем във връзка с безопасността:
а)
Агенцията изисква от компетентния орган да предприеме подходящи коригиращи действия, включително незабавни корекции;
б)
компетентният орган прилага ефективни корекции за отстраняване на констатираното несъответствие и предоставя на Агенцията доказателства за това.
2. Агенцията може да поиска от компетентния орган в срок от две седмици след постъпване на уведомлението за непосредствен проблем във връзка с безопасността да присъства на заседание, за да направи оценка на прилагането на незабавните корекции.
3. Когато корекциите не удовлетворяват Агенцията, тя отправя препоръки към Комисията, включително, когато е необходимо, искане относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган. Агенцията също така информира незабавно компетентните органи на държавите членки.
Член 20
Документация
1. Агенцията създава система за водене на документация, която осигурява подходящо съхранение, достъп и надеждно проследяване на:
а)
обучението, квалификацията и упълномощаването на ръководителите и членовете на екипи;
б)
програмите на инспекциите;
в)
докладите;
г)
констатациите и свързаните с тях доказателства;
д)
договорените корекции и коригиращи действия;
е)
приключването на констатации за несъответствия и свързаните с това доказателства;
ж)
препоръките относно взаимното признаване на сертификати;
з)
оценките, посочени в член 7, параграф 1, буква б).
2. Всички документи се съхраняват за минимален срок от 15 години, като се спазва приложимото законодателство за защита на данните.
Член 21
Достъп до информацията, съдържаща се в докладите за инспекциите
1. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, засяга предприятие или група от предприятия, намиращи се под надзор относно безопасността, упражняван от трета държава, и попада в обхвата на прилагане на споразумение на Съюза, сключено в съответствие с член 12 от Регламент (ЕО) № 216/2008, тази информация се предоставя на третата държава като страна по това споразумение съгласно неговите съответни разпоредби.
2. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, попада в обхвата на прилагане на Меморандума за сътрудничество между Съюза и ИКАО, информацията се предоставя на ИКАО в съответствие с разпоредбите на посочения Меморандум за сътрудничество и съответното приложение относно безопасността.
3. Когато информацията, съдържаща се в доклада за инспекцията, се отнася до текущо разследване във връзка с безопасността, провеждано в съответствие с Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (20), информацията се предоставя незабавно на органа, отговорен за това разследване.
4. За целите на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (21) процесът на вземане на решения, свързани с доклад за инспекция, не се счита за приключил, преди да са приключени свързаните с него констатации за несъответствия.
Член 22
Допълнителни действия
1. Агенцията установява всяко неизпълнение на изискването за проследяване на констатирано несъответствие, като например:
а)
коригиращо действие, което не е представено в срока, посочен в член 17, параграф 1;
б)
коригиращо действие, което не е одобрено от Агенцията в срока, посочен в член 17, параграф 4, буква б);
в)
коригиращо действие, което не е надлежно изпълнено.
2. В случаите, посочени в параграф 1, Агенцията изисква от компетентния орган да предостави разяснения относно неизпълнението и да представи допълнителни действия, като определя срок за отговор.
3. Агенцията оценява последствията от неизпълнението, заедно с отговора на компетентния орган, в рамките на определения краен срок. Въз основа на резултатите от оценката Агенцията може:
а)
да приеме представените допълнителни действия; или
б)
да изготви допълнителен доклад до съответния компетентен орган и до Комисията. Този доклад включва оценката на Агенцията, както и препоръките до Комисията, включително, ако бъде счетено за необходимо, препоръки относно взаимното признаване на сертификати, издадени от компетентния орган.
4. Без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2111/2005, след получаването на допълнителния доклад, посочен в параграф 3, буква б), Комисията може да предприеме всяка от следните стъпки:
а)
да изпрати коментари до съответната държава членка или да поиска допълнителни обяснения за изясняване на констатациите за несъответствия или част от тях;
б)
да изиска от Агенцията да извърши ad-hoc инспекция, за да провери удовлетворителното изпълнение на корекциите и коригиращите действия;
в)
да задейства процедурата, посочена в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008, за да вземе решение дали сертификатите, издадени от компетентния орган, съответстват на приложимите изисквания;
г)
да задейства процедура по силата на член 258 от Договора.
Член 23
Годишен доклад
Агенцията предава на Комисията най-късно до 31 март на всяка година годишен доклад относно дейностите и инспекциите, извършени през предходната година в рамките на непрекъснатия контрол. Докладът включва анализ на резултатите от дейностите и инспекциите, който отразява способността на компетентните органи да изпълняват своите задължения по надзора на безопасността, както и препоръки за възможни подобрения. В препоръките по-конкретно се посочват техническите правила, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 17, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 216/2008, както и мерките, предприемани от Агенцията, които ще трябва да бъдат определени или изменени в съответствие с член 18, буква в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 24
Работни процедури
Агенцията преразглежда своите работни процедури с оглед на изпълнението на задачите, възложени ѝ по членове 3 - 23, в срок от шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Член 25
Преходни разпоредби
1. Констатации за несъответствия, направени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, за които на Агенцията не е било представено доказателство за приключването им към момента на влизане в сила на настоящия регламент, се считат за направени в съответствие с настоящия регламент и се третират по съответния начин.
2. Планове за коригиращи действия, одобрени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за одобрени в съответствие с настоящия регламент.
3. Членовете и ръководителите на екипи, упълномощени от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 736/2006, се считат за упълномощен персонал съгласно настоящия регламент.
Член 26
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/2006 се отменя.
Член 27
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юни 2013 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 628/2013,
28. juuni 2013,
milles käsitletakse Euroopa Lennundusohutusameti töömeetodeid standardimiskontrollide korraldamisel ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2008 eeskirjade kohaldamise järelevalvel ning millega tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 736/2006
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 216/2008, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ja millega luuakse Euroopa Lennundusohutusamet ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 91/670/EMÜ, määrus (EÜ) nr 1592/2002 ning direktiiv 2004/36/EÜ, (1) eriti selle artikli 24 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 24 lõike 1 ja artikli 54 kohaselt peab Euroopa Lennundusohutusamet (edaspidi „amet”) aitama komisjonil teostada standardimiskontrollide abil järelevalvet selle üle, kuidas liikmesriikide pädevad asutused kohaldavad kõnealuse määruse sätteid ja rakenduseeskirju.
(2)
Määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 54 lõikes 4 on sätestatud, et kui liikmesriigi pädeva asutuse kontroll hõlmab ettevõtja või ettevõtjate ühenduse kontrolli, peaks amet järgima kõnealuse määruse artikli 55 sätteid.
(3)
Komisjoni määruses (EÜ) nr 736/2006 (2) on sätestatud ameti standardimiskontrollimeetodid (edaspidi „kehtivad töömeetodid”).
(4)
Kehtivad töömeetodid võeti vastu kuus aastat tagasi. Selle aja jooksul on märkimisväärselt muudetud ühiseeskirju ja ka mitut rahvusvahelist lepingut, samuti on amet ja liikmesriigid saanud väärtuslikke kogemusi, mida tuleb arvesse võtta.
(5)
Määruse (EÜ) nr 736/2006 vastuvõtmise ajal käsitleti tsiviillennunduse ühiseeskirjades üksnes esmast ja jätkuvat lennukõlblikkust. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 1702/2003 (3) on ette nähtud õhusõidukite ja nendega seotud toodete, osade ja seadmete lennukõlblikkuse ja keskkonnaohutuse sertifitseerimise ning projekteerimis- ja tootjaorganisatsioonide sertifitseerimise rakenduseeskirjad. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 2042/2003 (4) on ette nähtud õhusõidukite ja lennundustoodete ning nende osade ja seadmete jätkuva lennukõlblikkuse ning sellega tegelevate organisatsioonide ja isikute sertifitseerimise rakenduseeskirjad.
(6)
Pärast seda on määrusega (EÜ) nr 216/2008 asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1592/2002, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ja Euroopa Lennundusohutusameti loomist, (5) ja ühiseeskirjade reguleerimisala on kaks korda laiendatud: kõigepealt lisati sinna lennumeeskond, lennutegevus ja õhusõiduki kontrollid seisuplatsil; seejärel laiendati eeskirjade reguleerimisala selleks, et hõlmata lennuliikluse korraldamine ja aeronavigatsiooniteenused (ATM/ANS) ning lennujaamade ohutus, mille tulemusena on komisjon võtnud vastu kõnealuseid pädevusvaldkondi käsitlevaid mitmeid uusi rakenduseeskirju, nt komisjoni 10. augusti 2011. aasta määrus (EL) nr 805/2011, milles sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad lennujuhtide lubade ning teatavate tõendite kohta, (6) komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1034/2011 (7) lennuliikluse korraldamise ja aeronavigatsiooniteenuste ohutusjärelevalve kohta, komisjoni 17. oktoobri 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1035/2011, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ühised nõuded, (8) komisjoni 29. juuli 2010. aasta määrus (EL) nr 691/2010, millega kehtestatakse aeronavigatsiooniteenuste ja võrgufunktsioonide tulemuslikkuse kava ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2096/2005, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ühised nõuded, (9) nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 3922/91 tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses (10) (muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 859/2008 (11)), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/36/EÜ ühenduse lennujaamu kasutavate kolmandate riikide õhusõidukite ohutuse kohta (12) (muudetud komisjoni 16. aprilli 2008. aasta direktiiviga 2008/49/EÜ, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/36/EÜ II lisa seoses ühenduse lennujaamu kasutavate õhusõidukite seisuplatsil kontrollimist käsitlevate kriteeriumitega (13)), komisjoni 5. oktoobri 2012. aasta määrus (EL) nr 965/2012, millega kehtestatakse lennutegevusega seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused, (14) ning komisjoni 3. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1178/2011, millega kehtestatakse tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused (15).
(7)
Määrusega (EÜ) nr 216/2008 on ka kehtestatud mitu uut sätet, mis peavad kajastuma ameti standardimiskontrollimeetodites. Konkreetsemalt kehtestatakse artikliga 11 liikmesriikide pädevate asutuste välja antud sertifikaatide vastastikuse tunnustamise ja tunnustamise peatamise tingimused, kui selliste otsuste tegemisel rakendatakse ühe olulise vahendina standardimiskontrolle. Artikli 15 kohaselt luuakse infovõrk, mille kaudu saab standardimiskontrollide jaoks kasulikku teavet, samal ajal kui selliste standardimiskontrollide teatavad tulemused võib olla vaja viivitamata edastada kõnealusesse võrku. Artikli 27 lõikes 3 on sätestatud, et amet peab toetama liikmesriike nende kohustuste täitmisel ICAO ees.
(8)
Olenemata määrusega (EÜ) nr 216/2008 ja selle rakenduseeskirjadega kehtestatud ühiseeskirjade edasistest muudatustest, peaks amet aitama komisjonil teostada järelevalvet selliste muude lennuohutusnõuete täitmise üle, mis tulenevad näiteks ühtset Euroopa taevast käsitlevatest õigusaktidest või õnnetuste uurimist või vahejuhtumitest teatamist käsitlevatest õigusaktidest.
(9)
Alates 2006. aastast on ka oluliselt arenenud ELi lennundusalane välispoliitika seoses Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO), Euroopa Liidu naaberriikide ja teatavate põhipartneritega kogu maailmas.
(10)
Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooniga (ICAO) sõlmiti 2010. aastal koostöömemorandum, (16) millega luuakse osalistevahelise struktureeritud koostöö raamistik eelkõige seoses ohutusteabe vahetamisega, et võimaluse korral vältida ülesannete dubleerimist, ning tänu millele peaksid ameti standardimiskontrollikava ja ICAO ohutusjärelevalve üldine auditikava (USOAP) muutuma omavahel paremini seotuks. Kontrollimeetodite puhul tuleks ka arvesse võtta ICAO dokumenti 9735, milles käsitletakse ohutusjärelevalve üldise auditikava raames kohaldatava pideva järelevalve juhiseid.
(11)
Pidades silmas ELi naabrus- ja laienemispoliitikaga hõlmatud riike, sealhulgas eelkõige Euroopa ühise lennunduspiirkonna lepingu osalisriike, tuleks standardimiskontrollide korraldamisel kohaldada samasuguseid töömeetodeid ja nõudeid nagu liikmesriikide puhul, kui asjakohastest lepingutest või töökorrast ei tulene teisiti.
(12)
Riikides, kellega on sõlmitud kahepoolne lennuohutusleping, millega nähakse ette teatavate sertifitseerimistulemuste ja kinnituste vastastikune tunnustamine, tuleks standardimiskontrollide abil toetada järelevalvet lepingu rakendamise üle ning esitada tulemused asjakohasele kahepoolsele järelevalvenõukogule võimalike kohanduste tegemiseks. Nende liikmesriikide kontrollimisel, kus sertifitseerimistulemused ja kinnitused kiidetakse heaks kahepoolsete lepingute raames, tuleks ka ühtlasi veenduda, et pädevad asutused täidavad korralikult kahepoolsest lepingust tulenevaid kohustusi.
(13)
Selleks et tõhusalt jälgida määruse (EÜ) nr 216/2008 ja selle rakenduseeskirjade ning kehtivatest määrustest ja lepingutest tulenevate muude lennuohutuseeskirjade kohaldamist, on vaja läbi vaadata kehtivad töömeetodid eelkõige selleks, et muuta need süsteemsemaks, et järgida pidevama järelevalve lähenemisviisi, milles rohkem keskendutakse ohutusele, et ressursse tõhusamalt kasutada, et pädevaid asutusi tarbetult mitte koormata ja et tagada ametile võimalus anda eeskirjade koostamise protsessis tagasisidet. Kontrollirühmad peaksid koosnema nõuetekohaselt koolitatud ja kvalifitseeritud töötajatest ja amet püüab tagada, et eri liikmesriikide volitatud töötajad oleksid võrdselt esindatud.
(14)
Töömeetodid peaksid kajastama standardis ISO 19011 määratletud mõisteid ja auditeerimispõhimõtteid.
(15)
Lisaks kontrolli tasandil teostatavale järelevalvele tuleks töömeetodites üksikasjalikult esitada süsteemi ja kontrollitulemuste tasandil teostatava järelevalve tingimused.
(16)
Töömeetodid peaksid tagama ametile suurema paindlikkuse võtta meetmeid tema tehnilisele pädevusele vastaval juhul, ent samal ajal peaks säilima nende meetodite õiguskindlus.
(17)
Määrus (EÜ) nr 736/2006 tuleks seepärast kehtetuks tunnistada.
(18)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 65 alusel loodud komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja -ala
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse töömeetodid järgmiste ülesannete täitmiseks:
a)
järelevalve selle üle, kuidas liikmesriikide pädevad asutused kohaldavad määrust (EÜ) nr 216/2008 ja selle rakenduseeskirju kõnealuse määruse artikli 1 lõikega 1 hõlmatud valdkondades;
b)
standardimiskontrollide tegemine liikmesriikide pädevates asutustes;
c)
veendumine, et liikmesriikide pädevad asutused annavad välja ja kontrollivad sertifikaate kooskõlas määrusega (EÜ) nr 216/2008 ja selle rakenduseeskirjadega;
d)
osalemine hindamises, et selgitada välja, kui suurt mõju avaldab määruse (EÜ) nr 216/2008 ja selle rakenduseeskirjade rakendamine liikmesriikide pädevate asutuste poolt.
2. Käesoleva määrusega kehtestatud töömeetodeid kohaldatakse võimaluse korral ka siis, kui ametile tehakse ülesandeks teostada järelevalvet ELi muude õigusaktidega, liidu sõlmitud lepingutega või ameti sõlmitud töökokkulepetega kehtestatud lennuohutusnõuete kohaldamise üle.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „kontroll”- määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 24 lõikes 1 ja artiklis 54 osutatud standardimiskontroll, sh kõnealuse määruse artikli 54 lõikes 4 ja artiklis 55 osutatud ametipoolne kontroll ettevõtjate või ettevõtjate ühenduste üle;
2) „pädev asutus”- üksus, kelle liikmesriik on tunnistanud pädevaks määruse (EÜ) nr 216/2008 ja selle rakenduseeskirjade täitmiseks;
3) „volitatud töötajad”- isikud, keda amet volitab tegema kontrolle, sealhulgas lähetatud töötajad;
4) „lähetatud töötajad”- ametnikud, kelle on lähetanud liikmesriikide pädevad asutused, Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO), muud rahvusvahelised lennundusorganisatsioonid või liiduga lepingu või ametiga töökokkuleppe sõlminud kolmandate riikide pädevad asutused ja kelle kõnealused asutused on määranud ametit abistama kontrolli tegemisel;
5) „tõendusmaterjal”- andmed, faktid või muu teave, mis on asjakohased ja kontrollitavad;
6) „kontrollitulemus”- olemasoleva tõendusmaterjali ja kohaldatavate nõuete vaheline võrdlus;
7) „parandamine”- meetmed, millega kõrvaldatakse kohaldatavate nõuete täitmata jätmine;
8) „parandusmeetmed”- meetmed, millega kõrvaldatakse kohaldatavate nõuete täitmata jätmise põhjus, et vältida olukorra kordumist;
9) „otsene ohutusprobleem”- olukord, kus on olemas tõendusmaterjal selle kohta, et toode, teenus, süsteem, komponent, seade või rajatis on kas sellises seisukorras või seda käitatakse, tarnitakse või hooldatakse nii, et kahju inimestele on tõenäoline, kui olukorda viivitamata ei parandata.
Artikkel 3
Järelevalvepõhimõtted
1. Amet teostab järelevalvet selle üle, kuidas pädevad asutused täidavad artiklis 1 osutatud nõudeid ja kas nad järgivad oma üldises tegevuses käesolevas määruses sätestatud metoodikat, ning esitab selle kohta aruande.
2. Amet teostab järelevalvet pidevalt ja riskipõhiselt talle kättesaadava teabe alusel. Järelevalve käigus hinnatakse pädevate asutuste suutlikkust täita ohutusjärelevalveülesandeid, vajadust teha kontrolle ning teha kontrollitulemustega ette nähtud meetmete järelkontrolli, et õigel ajal tagada asjakohaste paranduste tegemine ja parandusmeetmete võtmine.
3. Järelevalvet teostatakse süsteemselt. Selle käigus käsitletakse kõiki ohutusjärelevalve süsteemi valdkondi ja olulisi aspekte, mille ICAO on kindlaks määranud. Erilist tähelepanu pööratakse valdkondadevahelistele liidestele.
4. Järelevalvet teostatakse läbipaistvalt, tõhusalt, tulemuslikult, ühtlustatult ja järjepidevalt.
5. Amet analüüsib järelevalvetegevuse tulemusi, et teha kindlaks vajadus täiustada reguleerivaid meetmeid.
Artikkel 4
Kontrollimise ja selle tulemuste kohaldamise põhimõtted
1. Pädevate asutuste kontrollimisel võetakse arvesse varasemate kontrollide tulemusi ja käsitletakse eelkõige seda, kuidas on muudetud reguleerivaid nõudeid, samuti pädeva asutuse ohutusjärelevalvesuutlikkust ja seda, kas need muudatused on proportsionaalsed kontrollitava tööstusharu taseme ja keerukusega, seades esikohale ärilise lennutranspordi ühtlaselt kõrge ohutustaseme.
2. Kontrollid võivad hõlmata kontrollitava pädeva asutuse järelevalve all olevate ettevõtjate ja nende ühenduste kontrollimist.
3. Asjaosaliste kokkuleppel võidakse kontrollida ka sõjalisi rajatisi, mis on üldsusele avatud või kus sõjaväelased osutavad üldsusele teenuseid, et veenduda määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 1 lõike 3 nõuete täitmises.
4. Kontrollib rühm, mis koosneb ameti volitatud töötajatest, kellel on asjakohases valdkonnas (asjakohastes valdkondades) vajalik kvalifikatsioon ja kes on saanud sellekohase koolituse. Volitatud töötajate suhtes kohaldatakse sõltumatuse, usaldusväärsuse, eetilisuse, hoolsuskohustuse, õiglase esituse ja konfidentsiaalsuse põhimõtteid.
5. Kui amet leiab, et üks või mitu sertifikaati ei vasta määrusele (EÜ) nr 216/2008 ja selle rakenduseeskirjadele, teatab ta sellisest mittevastavuses asjaomasele pädevale asutusele. Kui mittevastavust ei kõrvaldata korralikult õigel ajal, esitab amet määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 11 lõike 2 alusel soovitused, et võimaldada teha otsus kõnealuse sertifikaadi (kõnealuste sertifikaatide) vastastikuse tunnustamise kohta.
6. Amet liigitab lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud kontrollide käigus välja selgitatud mittevastavusi käsitlevad kontrollitulemused sõltuvalt nende mõjust ohutusele ja teeb järelkontrolli tulemustega ette nähtud meetmete üle, kusjuures esikohale seatakse ohutustulemused. Samuti teavitab amet liikmesriikide pädevaid asutusi viivitamata, kui otsest ohutusprobleemi ei ole rahuldavalt lahendatud.
7. Käesoleva määruse kohaldamine ei piira määruse (EÜ) nr 216/2008 artiklite 15 ja 58, komisjoni otsuse 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom, (17) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2111/2005 (18) ega komisjoni määruse (EÜ) nr 473/2006 (19) kohaldamist.
Artikkel 5
Teabevahetus
1. Liikmesriikide pädevad asutused esitavad ametile kogu vajaliku ohutusjärelevalveteabe, käsitledes kõiki ohutusjärelevalvesüsteemi olulisi elemente, sh nende järelevalve all olevate ettevõtjate või ettevõtjate ühenduste kohta. Teave esitatakse ameti kindlaks määratud vormis ja viisil, võttes arvesse ICAO-le kättesaadavaks tehtud teavet.
2. Amet võib küsida liikmesriikide pädevatelt asutustelt ka sihtotstarbelist teavet. Sellise teabenõude esitamise korral märgib amet õigusliku aluse ja otstarbe, täpsustab, millist teavet vajatakse, ja määrab tähtaja, mille jooksul teave tuleb esitada.
3. Amet tagab liikmesriikide pädevatele asutustele asjakohase teabe, et toetada neid kohaldatavate nõuete ühtses rakendamises.
Artikkel 6
Riiklik standardimiskoordinaator
1. Liikmesriigid määravad riikliku standardimiskoordinaatori, kes tegutseb nende esmase kontaktpunktina kogu standardimistegevuses ja kelle ülesanne on eelkõige koordineerida artikli 5 lõikes 1 sätestatud teabevahetust. Riiklik standardimiskoordinaator vastutab järgmise eest:
a)
sellise teabe säilitamine ja ajakohastamine, mida amet pidevalt esitab, sh artiklite 3, 4 ja 5 kohaselt taotletud teave, parandused, parandusmeetmekavad ja tõendusmaterjal kokkulepitud parandusmeetmete rakendamise kohta;
b)
ameti abistamine kõikidel kontrollietappidel ja kontrollirühmale kogu kohapealse kontrolli jooksul abi tagamine.
2. Pädevad asutused tagavad, et riikliku standardimiskoordinaatori ja nende sisemise töökorralduse vahel oleks olemas selged teabevahetusvõimalused, et riiklik standardimiskoordinaator saaks nõuetekohaselt täita oma ülesandeid.
Artikkel 7
Pidev järelevalve
1. Artiklis 3 osutatud pidev järelevalve hõlmab järgmist:
a)
liikmesriikide pädevatelt ametiasutustelt, Rahvusvaheliselt Tsiviillennunduse Organisatsioonilt (ICAO), komisjonilt või muudest asjakohastest allikatest saadavate andmete ja teabe kogumine ja analüüsimine;
b)
selle hindamine, kuidas pädev asutus suudab täita oma ohutusjärelevalvekohustusi;
c)
kontrollide eelisjärjekorda seadmine ja kavandamine ning nende ulatuse kindlaksmääramine sõltuvalt punktis b osutatud hinnangust;
d)
selliste kontrollide tegemine, sh sellekohane aruandlus;
e)
kontrollide käigus välja selgitatud mittevastavusi käsitlevate kontrollitulemustega ette nähtud meetmete järelkontroll ja lõpetamine.
2. Amet kehtestab lõike 1 punktis b osutatud hindamise ühtse näidise, töötab selle välja ja säilitab seda, võttes arvesse vähemalt järgmisi asjaolusid:
a)
lennundussektori suurus ja keerukus;
b)
rängad intsidendid, õnnetusjuhtumid, surmaga lõppenud õnnetusjuhtumid ja inimohvrite arv;
c)
seisuplatsil tehtud kontrollide tulemused;
d)
varasemate kontrollide tulemused;
e)
pädevate asutuste suutlikkus tõhusalt teha parandusi ja võtta parandusmeetmeid;
f)
rahvusvaheliste konventsioonide või riiklike ohutushindamiskavade alusel tehtud auditite tulemus;
g)
määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 11 lõikest 2 või aluslepingu artiklist 258 tulenevad meetmed.
3. Lõike 2 kohane hindamisnäidis, hindamisel kasutatud andmed ja hindamistulemused tehakse kättesaadavaks asjaomase liikmesriigi standardimiskoordinaatorile.
4. Amet kohandab kontrollikava pideva järelevalve alusel, nii et see kajastaks nii lennuohutusalase olukorra paranemist kui ka halvenemist. Amet võtab asjakohased meetmed, kui on olemas tõendusmaterjal selle kohta, et lennuohutuse olukord halveneb.
Artikkel 8
Kontrollikava
1. Amet ja komisjon koostavad mitmeaastase kava, milles on nimetatud artikli 10 lõike 1 punktis a osutatud kontrollid, ja aastakava, milles on nimetatud artikli 10 lõike 1 punktides a ja b osutatud kontrollid.
2. Kontrollikavades täpsustatakse asjaomane liikmesriik (asjaomased liikmesriigid), kontrolli liik, kontrollitavad valdkonnad ja kohapealse kontrolli prognoositav ajakava, võttes arvesse artiklis 7 osutatud hindamisnäidist.
3. Amet võib kontrollikava kohandada, et võtta arvesse uusi ohte, mis on kindlaks tehtud artiklis 7 osutatud pideva järelevalve käigus.
4. Aastakava esitatakse komisjonile, ameti nõukogu liikmetele osana ameti tööprogrammist vastavalt määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 33 lõike 2 punktile c ja asjaomase liikmesriigi standardimiskoordinaatorile.
Artikkel 9
Kontrollivaldkonnad
1. Amet kontrollib kõiki määruse (EÜ) nr 216/2008 II peatükis kindlaks määratud valdkondi. Nende valdkondade hulka kuuluvad:
a)
kõnealuse määruse artikli 5 kohane lennukõlblikkus ja artikli 6 kohane keskkonnakaitse;
b)
kõnealuse määruse artiklites 7 ja 8 kindlaks määratud lennumeeskonna liikmed;
c)
kõnealuse määruse artiklite 8 ja 9 kohane lennutegevus;
d)
kõnealuse määruse artikli 10 kohane õhusõidukite kontroll seisuplatsil;
e)
kõnealuse määruse artikli 8a kohased lennuväljad;
f)
kõnealuse määruse artiklites 8b ja 8c kindlaks määratud lennuliikluse korraldamine, aeronavigatsiooniteenused ja lennujuhid.
Sõltuvalt määruse (EÜ) nr 216/2008 muutmisest või komisjoni taotlusel võib kindlaks määrata täiendavad valdkonnad.
2. Amet tagab vahendite nõuetekohase eraldamise erinevate valdkondade järelevalvele ja kontrollimisele sõltuvalt artiklis 7 osutatud pideva järelevalve tulemustest.
Artikkel 10
Kontrolliliigid
1. Amet teeb järgmisi kontrolle:
a)
üldkontrollid, et kontrollida üht või mitut valdkonda; neid tehakse pideva järelevalve tulemuste alusel kindlaks määratud ajavahemike tagant;
b)
sihtotstarbelised kontrollid, et kontrollida ühe või mitme valdkonna konkreetseid sektoreid ja/või et hinnata kokkulepitud paranduste tegemist ja parandusmeetmete võtmist;
c)
erakorralised kontrollid, et uurida konkreetseid probleeme, mis amet on pideva järelevalve käigus avastanud või mille uurimist taotleb komisjon.
2. Olenemata lõikes 1 osutatud kontrollidest, võib amet esitada kontrollitulemused mujal kui kohapealsete kontrollide käigus, kui ta on kogunud piisavalt tõendusmaterjali mittevastavuse kohta.
Artikkel 11
Kontrollirühmade koolitamise, kvalifikatsiooni ja volitamise kriteeriumid
1. Amet kehtestab kontrollirühmade töös osalevate töötajate kvalifikatsiooni kriteeriumid.
2. Kõnealused kvalifikatsioonikriteeriumid on:
a)
institutsioonilise ja õigusraamistiku alased, eelkõige käesoleva määruse ja asjakohaste rahvusvaheliste lepingute alased teadmised,
b)
auditeerimismeetodite alased teadmised ja kogemused,
c)
tehnilised oskused ja praktilised kogemused artiklis 9 osutatud asjakohases valdkonnas (asjakohastes valdkondades).
3. Rühma juhid on ameti töötajad. Nende kvalifikatsiooni kriteeriumid hõlmavad ka lõikes 2 osutatud kriteeriume ning võimet juhtida meeskonda ja korraldada teabevahetust rahvusvahelises keskkonnas ja tundlikes olukordades.
4. Rühma liikmed on kas ameti töötajad või lähetatud töötajad.
5. Nii rühma juhtidele kui ka liikmetele tehakse selgeks kohaldatavad nõuded ja ameti menetlused. Amet tagab rühma juhtidele ja liikmetele pidevad oskused, et nad saaksid volitatud töötajana kontrollimises osaleda. Selleks kehtestab amet asjakohased täiendõppekavad.
6. Amet võib volitada töötajaid, kes vastavad kvalifikatsioonikriteeriumidele ja on saanud asjakohase koolituse, osalema kontrollirühmade töös.
Artikkel 12
Kontrollirühmade moodustamine
1. Kontrolli teevad rühmad, mille amet on artikli 11 alusel moodustanud volitatud töötajatest.
2. Amet määrab kindlaks rühma koosseisu, et kehtestada selle miinimumsuurus, mis on vajalik nõutavate tehniliste oskuste ja töökoormuse katmiseks, võttes arvesse kontrolli liiki, ulatust, asjaomaste valdkondade arvu ja eeldatavat kava. Igal rühmal on juht ja vähemalt üks liige. Kõigil juhtudel tagab amet, et rühmade suurus on vastavuses kontrolli ulatusega.
3. Amet tagab, et rühmade moodustamisel puudub huvide konflikt kontrollitavate pädevate asutustega või kontrollitavate ettevõtjate või nende ühendustega.
4. Amet taotleb ettenähtud ajal enne kontrolli lähetavatelt asutustelt või organisatsioonidelt teavet selle kohta, kas rühma liikmetel on võimalik osaleda kohapealses kontrollis.
5. Osalemise kulud, mis kaasnevad riiklike standardimiskoordinaatorite osalemisega ameti tehtavates kontrollides vastavalt artikli 14 lõikele 2 ja artikli 19 lõikele 2 ning lähetatud töötajate osalemisega ameti tehtavates kontrollides, kannab amet vastavalt liidu eeskirjadele ja ilma, et see piiraks liidu iga-aastast eelarvemenetlust.
Artikkel 13
Kontrolli tegemine
1. Artikli 10 lõike 1 punktides a ja b osutatud kontrollid koosnevad järgmistest etappidest:
a)
ettevalmistav etapp, mis kestab vähemalt kümme nädalat enne kontrolli;
b)
kohapealne kontroll;
c)
aruandeetapp, mis kestab kõige rohkem kümme nädalat pärast kohapealset kontrolli.
2. Artikli 10 lõike 1 punktis c osutatud erakorralistest kontrollidest teatatakse asjaomasele pädevale asutusele kaks nädalat ette, ent ei pruugita järgida artiklitega 14, 15 ja 16 ette nähtud tähtaegu ega menetlusi, v.a lõpparuande nõue.
3. Artiklis 10 osutatud kontrollide käigus välja selgitatud mittevastavusi käsitlevatest kontrollitulemustest antakse aru kooskõlas artikliga 16, nendega ette nähtud meetmete kohaldamise suhtes tehakse järelkontrolli, meetmete kohaldamine lõpetatakse kooskõlas artikliga 17 ja kontrollitulemused liigitatakse kooskõlas artikliga 18.
Artikkel 14
Ettevalmistav etapp
1. Ettevalmistavas etapis teeb amet järgmist:
a)
teavitab pädevat asutust kohapealsest kontrollist vähemalt kümme nädalat enne selle teostamist, sh kavandatav kontrolliliik ning kontrollitav valdkond ja sektor (kontrollitavad valdkonnad ja sektorid);
b)
kogub kontrolli ettevalmistamiseks vajalikku teavet ja võtab nõuetekohaselt arvesse pideva järelevalve käigus saadud teavet;
c)
määrab kindlaks kontrolli, sh ettevõtjate või ettevõtjate ühenduste üle tehtava kontrolli ulatuse, mahu ja kava, võttes arvesse pideva järelevalve käigus saadud teavet;
d)
määrab kindlaks kontrollirühma suuruse ja koosseisu.
2. Kontrolliteate saamise korral teeb pädev asutus ametiga koostööd, et kohapealne kontroll sujuvalt ette valmistada. Vajaduse korral võivad kontrollirühm ja riiklik standardimiskoordinaator korraldada ettevalmistava kohtumise.
3. Amet esitab kontrollikava ja kontrollirühma koosseisu pädevale asutusele vähemalt kaks nädalat enne kohapealset kontrolli.
Artikkel 15
Kohapealne kontroll
1. Kohapealse kontrolli jooksul teeb amet järgmist:
a)
korraldab koos riikliku standardimiskoordinaatori ja kontrollitava pädeva asutusega avakoosoleku;
b)
teeb järelkontrolli eelmiste kontrollide käigus välja selgitatud mittevastavusi käsitlevate kontrollitulemustega ette nähtud meetmete üle ning vaatab läbi nende kohaselt tehtud parandused ja võetud parandusmeetmed;
c)
teatab pädevale asutusele kõikidest otsestest ohutusprobleemidest, kui selliseid kontrolli jooksul avastatakse;
d)
esitab kontrollitud pädevale asutusele lõppistungil loetelu kontrolli käigus avastatud mittevastavusi käsitlevate algsete kontrollitulemuste kohta või järelkontrollitud mittevastavuste kohta.
2. Lisaks võib amet:
a)
kontrollida pädeva asutuse peakontorit ja vajaduse piires ka piirkonnakontoreid ning selliste kvalifitseeritud üksuste peakontoreid ja piirkonnakontoreid, kellele pädev asutus võib oma ülesandeid jagada;
b)
kontrollida pädeva asutuse kontrolli käigus tema järelevalve all olevaid ettevõtjad või ettevõtjate ühendusi; sel juhul võib pädev asutus osaleda kontrollirühma töös;
c)
küsitleda kontrollitava pädeva asutuse, kontrollitavate kvalifitseeritud üksuste (kui need on olemas) ja külastatavate ettevõtjate või ettevõtjate ühenduste (kui need on olemas) töötajaid;
d)
uurida õigusakte, menetlusi, sertifikaate, dokumente, andmeid ja kõiki muid asjakohaseid materjale.
Artikkel 16
Aruandeetapp
1. Kontrolli aruandeetapis vaatab amet kuue nädala jooksul pärast kohapealse kontrolli lõppistungit läbi algsed kontrollitulemused, liigitab need ja koostab nende põhjal aruande kavandi, mis saadetakse kontrollitud pädevale asutusele.
2. Aruande kavand sisaldab vähemalt järgmist:
a)
kommenteeritud kokkuvõte, milles on esitatud järeldused;
b)
kontrolli üksikasjad, sh kontrolli liik, kontrollitud valdkonnad, kontrolli ulatus ja kontrollirühma koosseis;
c)
oluliste osade analüüs, milles keskendutakse põhilistele kontrollitulemustele;
d)
selliste kontrollitulemuste loetelu, mis käsitlevad kontrolli käigus välja selgitatud mittevastavusi või kõnealuste mittevastavuste kõrvaldamiseks ette nähtud meetmete järelkontrolli, ning kõnealuste tulemuste liigitus;
e)
soovitused, sh vajaduse korral sertifikaatide vastastikuse tunnustamise kohta.
3. Mittevastavusi käsitlevatest kontrollitulemustest teatatakse lõikes 2 osutatud aruandekavandiga, v.a juhul, kui amet on neist juba muud moodi kirjalikult teatanud.
4. Pädev asutus võib esitada kirjalikud märkused ametile kahe nädala jooksul alates vastava teate saamisest.
5. Amet annab kümne nädala jooksul pärast lõppistungit välja lõpparuande lõikes 2 osutatud aruandekavandi alusel ja kui kontrollitud pädev asutus on teinud märkusi, esitab need aruandes. Amet võib vajaduse korral kohandada väljaselgitatud mittevastavust käsitleva kontrollitulemuse kirjeldust, kontrollitulemuse õiguslikku alust, liigitust või staatust, et võtta arvesse aruandeetapis esitatud märkusi ning sel ajal tehtud parandusi või võetud parandusmeetmeid.
6. Amet kehtestab ja säilitab iga liikmesriigi suhtes pideva järelevalve staatuse, millest taotluse korral teatatakse asjaomasele liikmesriigile ja komisjonile.
7. Lõpparuanne esitatakse kontrollitud pädevale asutusele ja komisjonile, kes seejärel võivad vastavalt vajadusele edastada selle asjaomasele liikmesriigile ja muudele pädevatele asutustele.
Artikkel 17
Kontrollitulemustega ette nähtud meetmete järelkontroll ja lõpetamine
1. Kõikide selliste mittevastavust käsitlevate kontrollitulemuste puhul, mis liigitatakse vastavalt artikli 18 lõike 1 punktidele b ja c, teeb pädev asutus ettepaneku olukorra parandamise või parandusmeetme võtmise kohta hiljemalt nelja nädala jooksul pärast ametilt teate saamist.
2. Kõikide selliste mittevastavust käsitlevate kontrollitulemuste puhul, mis liigitatakse vastavalt artikli 18 lõike 1 punktile a, teeb pädev asutus ettepaneku parandusmeetme võtmise kohta hiljemalt kümne nädala jooksul pärast ametilt teate saamist.
3. Pädev asutus annab ametile õigel ajal aru parandusmeetmete lõpuleviimisest ja esitab selle kohta tõendusmaterjali.
4. Amet teeb järgmist:
a)
hindab pädeva asutuse tehtud parandusi ja võetud parandusmeetmeid või palub kiiresti olukorda täpsustada;
b)
kiidab heaks või lükkab tagasi tehtud parandused / võetud parandusmeetmed 16 nädala jooksul pärast teatamist;
c)
teostab järelevalvet võetud parandusmeetmete rahuldava rakendamise üle;
d)
teeb kindlaks artikli 22 kohaste lisameetmete võtmise vajaduse;
e)
annab pädevale asutusele ja komisjonile olukorda käsitlevate aruannetega korrapäraselt aru mittevastavusi käsitlevate kontrollitulemuste ja nendekohaste paranduste/parandusmeetmete staatusest;
f)
lõpetab mittevastavust käsitlevate kontrollitulemustega ette nähtud meetmete rakendamise, kui ta on veendunud, et parandusmeetmed on lõpule viidud ja et on esitatud sellekohane tõendusmaterjal, ning registreerib kõnealuse lõpetamise ja teatab sellest pädevale asutusele.
5. Punkti c kohaldamisel võib amet paluda pädevalt asutuselt tõendusmaterjali või täpsustusi. Amet võib ka otsustada kontrollida meetmete rakendamist kohapeal.
6. Kui mittevastavust käsitlevate kontrollitulemuste suhtes kohaldatakse rikkumismenetlust vastavalt määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 11 lõikele 2 või aluslepingule, tagab amet koos komisjoniga asjakohase järelkontrolli ega lõpeta kõnealuste tulemustega ette nähtud meetmete kohaldamist komisjoniga eelnevalt kooskõlastamata.
Artikkel 18
Kontrollitulemuste liigitamine
1. Amet liigitab kõik kontrollitulemused, mis käsitlevad artiklis 10 osutatud kontrollide käigus välja selgitatud mittevastavusi, ühte järgmistest liikidest, sõltuvalt sellest, kas tegemist on haldus- või tehnilistele nõuete täitmata jätmisega, ning esitab selle kohta aruande:
a)
klass C: kohaldatavate nõuete täitmata jätmine, mis põhjustab peamiselt standardimisprobleeme;
b)
klass D: kohaldatavate nõuete täitmata jätmine, mis põhjustab standardimis- ja ohutusprobleeme, kui puudusi õigel ajal ei kõrvaldata;
c)
klass G: otsene ohutusprobleem.
2. Kontrollitulemustest antakse aru ning tulemustega ette nähtud meetmete üle tehakse järelkontrolli ja nende kohaldamine lõpetatakse vastavalt kõnealuste tulemuste tähtsuse järjekorrale, sõltuvalt nende liigitusest.
Artikkel 19
Otsene ohutusprobleem
1. Kui amet on teatanud otsesest ohutusprobleemist, toimitakse järgmiselt:
a)
amet palub pädeval asutusel võtta nõuetekohaseid parandusmeetmeid, sh olukord kiiresti parandada;
b)
pädev asutus parandab olukorra tõhusalt, et kõrvaldada väljaselgitatud mittevastavused, ja esitab ametile selle kohta tõendusmaterjali.
2. Amet võib nõuda, et pädev asutus osaleks kahe nädala jooksul alates otsese ohutusprobleemi teatamisest koosolekul, et hinnata olukorra kiireks parandamiseks võetud meetmete rakendamist.
3. Kui tehtud parandused ametit ei rahulda, annab ta komisjonile soovitusi, sh esitab vajaduse korral taotluse pädeva asutuse välja antud sertifikaadi (sertifikaatide) vastastikuse tunnustamise kohta. Samuti teavitab amet viivitamata liikmesriikide pädevaid asutusi.
Artikkel 20
Andmed
1. Amet kehtestab andmete säilitamise süsteemi, mis võimaldab järgmisi asjaolusid käsitlevate andmete nõuetekohast säilitamist ja kättesaadavaks tegemist ning selliste andmete muudatuste usaldusväärset jälgimist:
a)
rühma juhtide ja liikmete koolitus, kvalifikatsioon ja volitused;
b)
kontrollikavad;
c)
aruanded;
d)
kontrollitulemused ja nendega seotud tõendusmaterjal;
e)
kokkulepitud parandused ja parandusmeetmed;
f)
mittevastavust käsitlevate kontrollitulemustega ette nähtud meetmete kohaldamise lõpetamine ja sellekohane tõendusmaterjal;
g)
soovitused sertifikaatide vastastikuse tunnustamise kohta;
h)
artikli 7 lõike 1 punktis b osutatud hindamised.
2. Kõiki andmeid säilitatakse vähemalt 15 aastat, kui kohaldatavatest andmekaitsealastest õigusaktidest ei tulene teisiti.
Artikkel 21
Juurdepääs kontrolliaruannetes sisalduvale teabele
1. Kui kontrolliaruandes sisalduv teave hõlmab kolmanda riigi ettevõtjat või ettevõtjate ühendust, kelle suhtes kohaldatakse ohutusjärelevalvet ning kes kuulub sellise lepingu reguleerimisalasse, mille liit on sõlminud vastavalt määruse (EÜ) nr 216/2008 artiklile 12, tehakse see teave kooskõlas asjakohaste sätetega kättesaadavaks kõnealusele kolmandale riigile kui lepinguosalisele.
2. Kui kontrolliaruandes sisalduv teave kuulub liidu ja ICAO vahelise koostöömemorandumi reguleerimisalasse, tehakse see teave kättesaadavaks ICAO-le kooskõlas kõnealuse koostöömemorandumi sätetega ja vastava ohutusalase lisaga.
3. Kui kontrolliaruandes sisalduv teave on seotud käimasolevate ohutusjuurdlustega, mida tehakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 996/2010, (20) tehakse see teave viivitamata kättesaadavaks ohutusjuurdluse eest vastutavale asutusele.
4. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1049/2001 (21) kohaldamisel ei loeta kontrolliaruandega seotud otsustusmenetlust lõpetatuks enne, kui mittevastavust käsitlevate kontrollitulemustega ette nähtud meetmete kohaldamine on lõpetatud.
Artikkel 22
Täiendavad meetmed
1. Ameti ülesanne on välja selgitada olukord, kui mittevastavust käsitlevate kontrollitulemustega ette nähtud meetmete rakendamise üle ei ole tehtud järelkontrolli, nt ei ole tehtud järgmist:
a)
parandusmeetmetest ei ole teatatud artikli 17 lõikes 1 osutatud tähtaja jooksul;
b)
amet ei ole andnud parandusmeetmetele heakskiitu artikli 17 lõike 4 punktis b osutatud tähtaja jooksul;
c)
parandusmeetmeid ei ole õigel ajal rakendatud.
2. Lõikes 1 osutatud juhtudel palub amet pädeval asutusel selgitada nõuete täitmata jätmist ja esitada täiendavad meetmed ning määrab kindlaks vastamise tähtaja.
3. Amet hindab järelkontrolli tegemata jätmise tagajärgi ja pädeva asutuse antud vastuseid kindlaksmääratud tähtaja jooksul. Kõnealuse hindamise tulemuste põhjal võib amet teha järgmist:
a)
kiita heaks esitatud täiendavad meetmed või
b)
esitada täiendava aruande asjaomasele pädevale asutusele ja komisjonile. Kõnealune aruanne sisaldab ameti hinnangut ja soovitusi komisjonile, sh vajaduse korral soovitusi pädeva asutuse välja antud sertifikaadi (sertifikaatide) vastastikuse tunnustamise kohta.
4. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 2111/2005 kohaldamist, võib komisjon pärast lõike 3 punktis b osutatud täiendava aruande saamist võtta järgmisi meetmeid:
a)
esitada asjaomasele liikmesriigile märkused või nõuda täpsemat selgitust kõikide mittevastavust käsitlevate kontrollitulemuste või nendest osa kohta;
b)
paluda ametil teha erakorraline kontroll, et veenduda olukorra rahuldavas parandamises ja parandusmeetmete võtmises;
c)
algatada määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 11 lõikes 2 osutatud menetlus, et otsustada, kas pädeva asutuse välja antud sertifikaadid vastavad kohaldatavatele nõuetele;
d)
algatada menetlus aluslepingu artikli 258 alusel.
Artikkel 23
Aastaaruanne
Amet esitab komisjonile hiljemalt iga aasta 31. märtsiks aastaaruande eelmisel aastal teostatud pideva järelevalve ja tehtud kontrollide kohta. Aruandes analüüsitakse tegevuse ja kontrollide tulemusi, kajastatakse pädevate asutuste suutlikkust täita oma ohutusjärelevalvekohustusi ja esitatakse soovitusi olukorra võimalikuks parandamiseks. Soovitustes määratakse eelkõige kindlaks need tehnilised eeskirjad, mis tuleks kehtestada või mida tuleks muuta vastavalt määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 17 lõike 2 punktile b, ning meetmed, mille amet peaks kehtestama või mida ta peaks muutma vastavalt määruse (EÜ) nr 216/2008 artikli 18 punktile c.
Artikkel 24
Töökord
Selleks et täita ametile artiklitega 3-23 pandud ülesandeid, vaatab ta oma töökorra läbi hiljemalt kuue kuu jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.
Artikkel 25
Üleminekukord
1. Kontrollitulemused, mis käsitlevad ameti poolt määruse (EÜ) nr 736/2006 kohaselt välja selgitatud mittevastavusi ja millega ette nähtud meetmete lõpetamise kohta ei ole esitatud ametile tõendusmaterjali käesoleva määruse jõustumise ajaks, loetakse esitatuks kooskõlas käesoleva määrusega ja neid menetletakse sellele vastavalt.
2. Parandusmeetmekavad, mille amet on heaks kiitnud vastavalt määrusele (EÜ) nr 736/2006, loetakse heakskiidetuks kooskõlas käesoleva määrusega.
3. Rühma liikmeid ja juhte, keda amet on volitanud vastavalt määrusele (EÜ) nr 736/2006, loetakse volitatud töötajaks kooskõlas käesoleva määrusega.
Artikkel 26
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr 736/2006 tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 27
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 28. juuni 2013