ДИРЕКТИВА 2014/55/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно електронното фактуриране при обществените поръчки
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В държавите членки съществуват и се използват понастоящем няколко глобални, национални, регионални и частни стандарта за електронни фактури. Нито един от тези стандарти не е доминиращ и повечето от тях не са оперативно съвместими едни с други.
(2)
Поради липсата на общ стандарт, когато насърчават използването на електронни фактури при обществените поръчки или ги въвеждат като задължително изискване, държавите членки разработват собствени технически решения, основани на специфични национални стандарти. Следователно броят на различните стандарти, съществуващи едновременно в различните държави членки, се увеличава и е вероятно в бъдеще да продължи да нараства.
(3)
Разнообразието от оперативно несъвместими стандарти води до прекомерна сложност, правна несигурност и допълнителни оперативни разходи за икономическите оператори, които използват електронни фактури в различни държави членки. Икономическите оператори, които желаят да извършват трансгранични дейности по възлагане на обществени поръчки, често трябва да спазват нов стандарт за електронно фактуриране всеки път когато навлизат на нов пазар. Различните правни и технически изисквания по отношение на електронните фактури представляват препятствия пред достъпа до пазара при трансграничните обществени поръчки и пречки пред търговията, тъй като те разколебават икономическите оператори да участват в трансгранични дейности по възлагане на обществени поръчки. Това ограничава основните свободи и оказва по този начин пряко въздействие върху функционирането на вътрешния пазар.
(4)
Вероятно тези пречки пред търговията в рамките на Съюза ще се увеличат в бъдеще, тъй като се разработват все повече оперативно несъвместими национални и частни стандарти и тъй като използването на електронни фактури при обществените поръчки става все по-широко разпространено или задължително в държавите членки.
(5)
Пречките пред трансграничната търговия, произтичащи от съвместното съществуване на няколко правни изисквания и технически стандарти за електронно фактуриране, както и от липсата на оперативна съвместимост, следва да бъдат премахнати или намалени. За да се постигне тази цел, следва да бъде разработен общ европейски стандарт за семантичен модел на данните за основните елементи на електронната фактура („европейски стандарт за електронно фактуриране“). Стандартът следва да определя и описва основните елементи, които трябва да се съдържат винаги в електронната фактура, като по този начин се улесняват изпращането и получаването на електронни фактури между системи, основани на различни технически стандарти. При условие че съществуващите национални технически стандарти не са в противоречие с настоящия европейски стандарт, те не следва да се заменят или използването им не следва да се ограничава от този стандарт, а следва да се запази възможността тези стандарти да продължат да се прилагат успоредно с европейския стандарт.
(6)
Като гарантира семантичната оперативна съвместимост и подобрява правната сигурност, настоящата директива ще насърчи въвеждането на електронното фактуриране при обществените поръчки, като по този начин държавите членки, възлагащите органи, възложителите и икономическите оператори ще могат да извлекат значителни ползи под формата на икономии, въздействие върху околната среда и намаляване на административната тежест.
(7)
Ползите от електронното фактуриране са най-големи, когато създаването, изпращането, предаването, получаването и обработването на фактурата могат да бъдат напълно автоматизирани. Поради тази причина единствено машинно четими фактури, които могат да бъдат обработвани от получателя автоматично и чрез цифрови технологии, следва да се разглеждат като съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране. Обикновен файл с изображение (image file) не следва да се смята за електронна фактура за целите на настоящата директива.
(8)
Целта на оперативната съвместимост е да може информацията да се представя и обработва по съгласуван начин от различните бизнес системи, независимо от използваните от тях технологии, приложения или платформи. Пълната оперативна съвместимост включва способността за оперативно взаимодействие на три отделни нива: по отношение на съдържанието на фактурата (семантично), използвания формат или език (синтактично) и начина на пренос на данните. Семантичната оперативна съвместимост предполага, че електронната фактура съдържа известно количество задължителна информация, като точният смисъл на обменяната информация се запазва и разбира по недвусмислен начин, независимо под каква форма тя е физически представена или предоставена. Синтактичната оперативна съвместимост предполага представянето на елементите на данните от електронната фактура във формат, който може да бъде обменян пряко между изпращача и получателя и може да бъде автоматично обработван. Синтактична оперативна съвместимост може да се постигне по два начина - или чрез използване на общ синтаксис, или чрез установяване на съответствие между различни видове синтаксис.
(9)
Използват се много видове синтаксис. Все по-често синтактичната оперативна съвместимост се постига чрез установяване на съответствие между тях. Този метод е ефективен, ако фактурата съдържа всички изисквани елементи на данните на семантично ниво и значението им е недвусмислено. Тъй като понастоящем това условие често не е изпълнено, е необходимо да се предприемат действия за осигуряване на оперативна съвместимост на семантично ниво. За да се опрости допълнително електронното фактуриране и да се намалят разходите, една от дългосрочните цели следва да бъде ограничаване на видовете използван синтаксис, за предпочитане чрез концентриране върху най-често използваните от тях.
(10)
Стандартизацията на електронното фактуриране допълва също така усилията за насърчаване на въвеждането на електронните обществени поръчки, както е отразено в съответните разпоредби на Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) и Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5).
(11)
В заключенията си от 28 - 29 юни 2012 г. и 24 октомври 2013 г. Европейският съвет посочи, че следва да се отдели първостепенно внимание на мерките, насочени към по-нататъшно развитие на трансграничната търговия онлайн и модернизацията на публичните администрации, включително чрез улесняване на прехода към електронно фактуриране и неговото бързо въвеждане.
(12)
В своята резолюция от 20 април 2012 г. Европейският парламент обърна внимание на разпокъсаността на пазара в резултат на националните разпоредби за електронно фактуриране, като подчерта съществените ползи от електронното фактуриране и изтъкна значението на правната сигурност и осигуряването на ясни технически условия и отворени и оперативно съвместими решения за електронно фактуриране, основаващи се на общи законови изисквания, бизнес процеси и технически стандарти. Поради тези причини Европейският парламент призова електронното фактуриране при обществените поръчки да стане задължително преди 2016 г.
(13)
През октомври 2013 г. Многостранният европейски форум по електронното фактуриране, създаден с Решение на Комисията от 2 ноември 2010 г. (6), единодушно прие препоръка относно използването на семантичен модел на данните с цел подпомагане на оперативната съвместимост при електронното фактуриране.
(14)
Настоящата директива следва да се прилага по отношение на електронните фактури, получени от възлагащи органи и възложители и издадени във връзка с изпълнението на договори, за които се прилага Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8), Директива 2014/24/ЕС или Директива 2014/25/ЕС. Настоящата директива следва да обхваща само електронните фактури, издадени от икономическия оператор, на когото е била възложена обществената поръчка или договора за концесия (главния изпълнител). Когато обаче държавите членки, съгласно член 71 от Директива 2014/24/ЕС и член 88 от Директива 2014/25/ЕС, предвиждат пряко плащане на подизпълнители, условията, които се определят в документите на обществената поръчка, следва да включват разпоредби дали да се използва електронно фактуриране при плащанията на подизпълнители. Следва да бъде пояснено, че когато се възлага договор на група икономически оператори, настоящата директива се прилага за електронните фактури, издадени от тази група и от индивидуалните икономически оператори.
(15)
Настоящата директива следва да се прилага и за случаите, когато плащането по договорите за концесия налага фактурите да бъдат издадени от икономическия оператор, на когото е бил възложен договорът за концесия. Понятието „концесии“ е определено в член 5, точка 1 от директива 2014/23/ЕС. Предметът на договорите за концесия е възлагане на строителство или услуги посредством концесия, като насрещната престация по договора се изразява в правото да се извършват строителството или услугите или това право, съчетано с плащане.
(16)
Настоящата директива се прилага в съответствие с разпоредбите на член 346 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Настоящата директива не се прилага за електронни фактури, издавани във връзка с изпълнението на договори (обявени за поверителни или придружени от специални мерки за сигурност), които са изключени от обхвата на Директива 2014/23/ЕС, Директива 2014/24/ЕС и Директива 2014/25/ЕС, по силата съответно на член 10, параграф 6, член 15, параграф 3 и член 24, параграф 3от посочените директиви. При същите условия в настоящата директива следва да бъде предвидено специално изключение за електронните фактури, издавани във връзка с изпълнението на такива договори (обявени за поверителни или придружени от специални мерки за сигурност), които попадат в обхвата на Директива 2009/81/ЕО.
(17)
Определенията, които се съдържат в настоящата директива, следва да са в съответствие със законодателството на Съюза в областта на обществените поръчки.
(18)
Комисията следва да прилага съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), за да поиска от съответната европейска организация по стандартизация да разработи европейски стандарт за електронно фактуриране. Съгласно съответните разпоредби от Регламент (ЕС) № 1025/2012 решението на Комисията, с което се отправя такова искане, подлежи на процедурата по разглеждане, посочена в Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).
(19)
Европейският стандарт за електронно фактуриране следва да се основава на съществуващите технически спецификации, разработени в рамките на европейски организации по стандартизация като CEN (CWA 16356-MUG и CWA 16562-CEN BII), и следва да отчита други подходящи технически спецификации, разработени в рамките на международни организации по стандартизация като UN/CEFACT (CII v. 2.0) и ISO (финансова фактура въз основа на методология ISO 20022). При изпълнението на искането за стандартизация съответната европейска организация по стандартизация следва да вземе предвид и резултатите от широкомащабните пилотни проекти в рамките на програмата за подкрепа на политиката по линия на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации, както и техническите спецификации за електронно фактуриране на други органи и организации, които са широко използвани от деловите среди. Европейският стандарт за електронно фактуриране следва също да е съвместим със съществуващите стандарти за плащания, за да може да се извършва автоматично обработване на плащанията.
(20)
В искането си до съответната европейска организация по стандартизация Комисията следва да постави като изискване европейският стандарт за електронно фактуриране да бъде технологично неутрален, за да се избегне всякакво нарушаване на конкуренцията, да бъде съвместим със съответните международни стандарти за електронно фактуриране, за да се избегнат техническите бариери за достъп до пазара за доставчици от трети държави и да се улесни изпращането на електронни фактури от европейски доставчици на купувачи в трети държави, както и да бъде в съответствие с Директива 2006/112/ЕО на Съвета (11). Тъй като в електронните фактури могат да се съдържат лични данни, Комисията следва също да изисква европейският стандарт за електронно фактуриране да е съобразен със защитата на личните данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12) и с принципите на защита на данните още при проектирането („data protection by design“), на пропорционалност и на свеждане на данните до минимум. Освен тези минимални изисквания в своето искане до съответната европейска организация по стандартизация Комисията следва да определи допълнителни изисквания за съдържанието на европейския стандарт за електронно фактуриране и краен срок за неговото приемане.
(21)
За да се гарантира, че малките и средните предприятия също могат да се възползват от електронното фактуриране при обществените поръчки, европейският стандарт за електронно фактуриране следва да създаде възможност за въвеждане на удобни за ползване системи за електронно фактуриране, а именно такива, които са разбираеми и лесни за ползване. В това отношение следва да бъде отчетен по-конкретно и фактът, че малките и средните предприятия, както и по-малките възлагащи органи и възложители разполагат с ограничен персонал и ограничени финансови средства.
(22)
Европейският стандарт за електронно фактуриране следва да е подходящ за използване и при търговски сделки между предприятия. Във връзка с това, за да се даде възможност на частните икономически оператори да използват новия стандарт в икономическите отношения помежду си, Комисията следва да гарантира, че стандартът се разработва по начин, който го прави подходящ за използване и в други области извън сферата на обществените поръчки.
(23)
Фактурите, издавани в различните стопански сектори, могат да изискват включването на специфична за тези сектори информация. Въпреки това всички фактури следва да съдържат ограничен брой общи стандартни елементи. Наличието на тези елементи е необходимо, за да може да се провери дали фактурата отразява правилно съответстващата стопанска сделка и да се гарантира, че фактурата е действителна от правна гледна точка. Списък на такива елементи, които се изискват за целите на ДДС, се съдържа в Директива 2006/112/ЕО.Европейският стандарт за електронна фактура следва да съответства на тези елементи на фактурите.
(24)
Европейският стандарт за електронно фактуриране следва да определи семантични елементи на данните, отнасящи се в частност до допълнителни данни за продавача и купувача, идентификатори на процеса, елементи на фактурата, подробни данни за позициите във фактурата, информация за доставките и данни за плащането и неговите условия. Основните елементи на електронната фактура следва да бъдат включени във всяка електронна фактура. Това ще осигури ясното и еднакво прилагане на електронното фактуриране.
(25)
Въпреки че следва да се запази възможността изпращачът на електронната фактура да гарантира автентичността на произхода и достоверността на съдържанието на фактурата по различни начини, включително чрез електронен подпис, с оглед да се осигури съответствие с Директива 2006/112/ЕО, европейският стандарт за електронно фактуриране не следва да съдържа като елемент изискване за електронен подпис.
(26)
С цел да се избегнат прекомерните разходи и прекомерната тежест за възлагащите органи и възложителите, към съответната европейска организация по стандартизация следва да се отправи искане да състави списък с ограничен брой видове синтаксис, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране. Този списък не следва да включва европейския стандарт за електронно фактуриране. Посочените видове синтаксис трябва вече широко и успешно да се използват от икономическите оператори и възлагащите органи. За да се улесни и ускори изпълнението от страна на държавите членки, от съответната европейска организация по стандартизация следва да се изисква да предостави подходящи връзки по отношение на синтаксиса между европейския стандарт за електронно фактуриране и всички включени в списъка видове синтаксис. Връзките по отношение на синтаксиса са насоки за начина, по който стандартът може да бъде представен в различните видове синтаксис. Тази стандартизационна цел следва да допълни европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на видовете синтаксис.
(27)
За да се улесни използването на европейския стандарт за електронно фактуриране, от европейската организация по стандартизация следва също така да се изиска да изготви насоки относно оперативната съвместимост на преноса на данните. Тези насоки не следва да бъдат част от европейския стандарт за електронно фактуриране, нито да са задължителни за възлагащите органи и възложителите.
(28)
Преди въвеждането в държавите членки на европейския стандарт за електронно фактуриране, практическото прилагане на стандарта следва да бъде изпробвано в достатъчна степен. Тази оценка следва да се направи по време на изработването на стандарта. Оценката следва да включва крайни потребители и следва да е насочена по-конкретно към аспектите на практичност и удобство при ползването, както и да демонстрира, че стандартът може да се прилага по икономически изгоден и пропорционален начин.
(29)
Когато европейският стандарт за електронно фактуриране и списъкът на видовете синтаксис, съответстващи на този стандарт, изготвени от съответната европейска организация по стандартизация, отговарят на изискванията, които се съдържат в искането на Комисията до европейската организация по стандартизация, и когато стандартът е бил подложен на изпробване, в Официален вестник на Европейския съюз следва да се публикуват референтният номер на този европейски стандарт за електронно фактуриране и списъкът на видовете синтаксис.
(30)
Разпоредбите относно разработването на стандарта и на други стандартизационни документи, определени в настоящата директива, са в съответствие с разпоредбите на Регламент № 1025/2012. При все това, като се имат предвид специфичните особености на настоящата директива, е целесъобразно да се предвиди решенията за публикуване, за непубликуване или за публикуване с ограничения на референтния номер на стандарта и списъка на видовете синтаксис да се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане. Това обаче не засяга прилагането на съответните разпоредби от Регламент (ЕС) № 1025/2012 относно официалните възражения срещу хармонизираните стандарти.
(31)
Европейските организации по стандартизация правят редовен преглед на стандартите и ги актуализират с цел да се постигне съответствие с технологичното развитие. Тъй като това развитие в сектора на ИКТ е твърде бързо, Комисията следва да може също да поиска от съответната европейска организация по стандартизация да направи преглед на европейския стандарт за електронно фактуриране и да го актуализира, за да се вземе предвид посоченото развитие и да се осигури постоянна оперативна съвместимост.
(32)
За да отговори на технологичното развитие или изискванията на пазара, Комисията следва да може да приема актове за изпълнение за прегледа и актуализирането на списъка на видовете синтаксис. В случай на необходимост от по-сложни адаптации Комисията следва също да може да изисква от съответната европейска организация по стандартизация да прави преглед на списъка на видовете синтаксис и да го актуализира.
(33)
Когато Комисията счете за необходимо да осигури пълна и постоянна оперативна съвместимост, да се съобрази с технологичното развитие или да ограничи броя на видовете синтаксис, които да се използват, тя следва да може да преразгледа вече публикуван списък с видове синтаксис. При това Комисията следва да вземе предвид списъка на видовете синтаксис, който е съставен, преразглеждан и актуализиран от съответната европейска организация по стандартизация.
(34)
При изтичането на сроковете за транспониране, определени в настоящата директива, възлагащите органи и възложителите следва да са задължени да получават и обработват електронни фактури, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране и с който и да е от видовете синтаксис в публикувания от Комисията списък в Официален вестник на Европейския съюз. Следователно възлагащите органи и възложителите не следва да отказват електронни фактури, които отговарят на посочените по-горе условия, единствено на основание, че не са спазени изисквания, различни от изрично предвидените в настоящата директива (например национални или специфични отраслови изисквания, или всякакви допълнителни технически изисквания). Други задължителни основания за отказ, като тези, които са във връзка с условия по договор, обаче не следва да бъдат засегнати от това задължение. Възлагащите органи и възложителите следва във всички случаи да запазят правото си преди плащането на фактурата да проверят дали съдържанието на електронната фактура отразява правилно всички подробности на стопанската сделка (например дали сумата по фактурата е вярна) и дали фактурата е адресирана до правилния получател. Задължението да не се отказват електронни фактури съгласно настоящата директива не засяга Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13).
(35)
Настоящата директива следва да задължава единствено получателите на фактура, т.е. възлагащите органи, централните органи за покупки и възложителите, да приемат и обработват електронни фактури. Настоящата директива не следва да засяга правото на изпращача на фактурата да избира между представянето на фактурата в съответствие с европейския стандарт за електронно фактуриране, съгласно национални или други технически стандарти, или на хартиен носител. Настоящата директива обаче не следва да възпрепятства държавите членки да определят, че в рамките на обществените поръчки могат да се представят само електронни фактури. Когато изпращачът реши да представи фактура, като използва европейския стандарт за електронно фактуриране, задължението на получателя за получаване и обработка на фактурата следва да се прилага само ако тя използва един от видовете синтаксис, включени в публикувания от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз списък на видовете синтаксис. Това не следва да засяга възможността изпращачът да използва услугите на трета страна, за да осъществи връзка между собствения си синтаксис и един от видовете синтаксис, включени в списъка.
(36)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (14) и на 11 ноември 2013 г. (15) той даде становището си. В становището си той публикува препоръки за гарантиране на достатъчна защита на данните при прилагането на настоящата директива. Посочените препоръки следва да се вземат под внимание при разработването на европейския стандарт за електронно фактуриране и при обработката на личните данни от страна на възлагащите органи и възложителите. По-специално, следва да бъде ясно посочено, че съществуващите закони за защита на данните се прилагат и в сферата на електронното фактуриране и че публикуването на лични данни за целите на прозрачността и отчетността трябва да бъде съобразено по адекватен начин със защитата на правото на личен живот.
(37)
Тъй като Директива 2006/112/ЕО съдържа правила, свързани с фактурирането, включително електронното фактуриране, връзката ѝ с настоящата директива следва да бъде изяснена. Настоящата директива си поставя различна цел, има различен обхват на приложение в сравнение с Директива 2006/112/ЕО и поради това не засяга разпоредбите относно използването на електронни фактури за целите на ДДС, които се съдържат в нея. По-специално член 232 от Директива 2006/112/ЕО урежда отношенията между търговските партньори и има за цел да гарантира, че използването на електронни фактури от изпращача не може да бъде наложено на получателя. Това обаче не следва да засяга правото на държавите членки да въведат задължение за възлагащите органи и възложителите да получават електронни фактури при определени условия.
(38)
С цел да се даде възможност на възлагащите органи и възложителите внимателно да подготвят и предприемат техническите мерки, които вследствие на създаването на европейски стандарт за електронно фактуриране и одобряването на списъка на видовете синтаксис са необходими, за да се съобразят с настоящата директива, и като се има предвид необходимостта от бързо въвеждане на електронното фактуриране, следва да е обосновано да се определи срок за транспониране на директивата от 18 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и на списъка на видовете синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз. Чрез дерогация от този общ срок за транспониране и с цел да се улесни въвеждането на електронното фактуриране за някои възлагащи органи, като например местните и регионалните възлагащи органи и публични предприятия, държавите членки следва да могат да отложат прилагането на настоящата директива за нецентралните възлагащи органи и възложители до 30 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и на списъка на видовете синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз. Възможността да се отложи прилагането на изискванията на настоящата директива не следва да се прилага за централните органи за покупки.
(39)
За да се улесни изпълнението на изискванията на настоящата директива за възлагащите органи и възложителите, Комисията следва да направи необходимото държавите членки да са изцяло и редовно информирани за напредъка на работата по разработването на стандарта и свързаните с него стандартизационни документи, която ще бъде предприета от съответните европейски организации по стандартизация. Това следва да даде възможност на държавите членки да започнат необходимата подготвителна работа с оглед приключване на изпълнението в рамките на договорените срокове.
(40)
Тъй като възлагащите органи и възложителите ще бъдат в състояние да приемат електронни фактури, които са съвместими със стандарти, различни от европейския стандарт за електронно фактуриране, както и фактури на хартиен носител, освен ако не е предвидено друго в националното законодателство, настоящата директива не поражда никакви допълнителни разходи или тежест за предприятията, включително микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (16). Освен това Комисията и държавите членки следва да положат всички възможни усилия, за да сведат до минимум разходите, свързани с европейския стандарт за електронно фактуриране, за неговите потребители, и по-специално за микро-, малките и средните предприятия, така че да се улесни въвеждането на този стандарт в рамките на Европейския съюз.
(41)
При изпълнението на настоящата директива държавите членки следва да вземат предвид потребностите на малките и средните предприятия и на по-малките възлагащи органи и възложители, и да предоставят необходимата подкрепа на всички възлагащи органи, възложители и доставчици, за да може да се използва новият европейски стандарт за електронно фактуриране. Освен това следва да се предвидят мерки за обучение, по-специално за малките и средните предприятия.
(42)
За да се улеснят техническите и процедурни адаптации, които трябва да бъдат предприети от всички страни, участващи в процеса на възлагане на обществени поръчки, за да се гарантира успешното изпълнение на настоящата директива, държавите членки следва по възможност да осигурят подпомагане от структурните фондове за всички отговарящи на изискванията възлагащи органи, възложители и малки и средни предприятия.
(43)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на изготвянето, ограничаването и преразглеждането на списъка на видовете синтаксис. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. За приемането на актове за изпълнение относно списъка на видовете синтаксис следва да се използва процедурата по разглеждане, тъй като те са предназначени да улесняват прилагането на европейския стандарт за електронно фактуриране и да осигуряват оперативна съвместимост и бърза реакция по отношение на технологичното развитие. Процедурата по разглеждане следва да се използва и за приемането на актове за изпълнение във връзка с възраженията срещу европейския стандарт за електронно фактуриране, като се има предвид, че посочените актове биха могли да имат последици за задължението за получаване и обработка на електронни фактури.
(44)
Доколкото целите на настоящата директива, а именно премахването на пазарните бариери и пречки пред търговията, които произтичат от наличието на различни национални правила и стандарти, и осигуряването на оперативна съвместимост не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на електронните фактури, издавани във връзка с изпълнението на договори, за които се прилага Директива 2009/81/ЕО, Директива 2014/23/ЕС, Директива 2014/24/ЕС или Директива 2014/25/ЕС.
Настоящата директива не се прилага по отношение на електронните фактури, издавани във връзка с изпълнението на договори, попадащи в обхвата на Директива 2009/81/ЕО, когато възлагането на обществената поръчка и изпълнението на договора са обявени за поверителни или трябва да бъдат придружени от специални мерки за сигурност в съответствие с действащите в държавата членка законови, подзаконови или административни разпоредби, и при условие че държавата членка е определила, че мерки с по-малка степен на намеса не могат да гарантират защитата на засегнатите основни интереси.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„електронна фактура“ означава фактура, която е издадена, предоставена и получена в структуриран електронен формат, който позволява автоматичното ѝ електронно обработване;
2)
„основни елементи на електронната фактура“ означава набор от съществени елементи на информацията, които трябва да се съдържат в електронната фактура, за да се осигури трансгранична оперативна съвместимост, включително необходимата информация, за да се гарантира спазването на правните изисквания;
3)
„семантичен модел на данните“ означава структуриран и логически взаимосвързан набор от термини и техните значения, които определят основните елементи на електронната фактура;
4)
„синтаксис“ означава машинно четим език или диалект, който се използва за представяне на елементите на данните, съдържащи се в електронната фактура;
5)
„връзки по отношение на синтаксиса“ означава насоки за начина, по който семантичният модел на данните за електронната фактура може да бъде представен в различните видове синтаксис;
6)
„възлагащи органи“ означава възлагащи органи съгласно определенията в член 1, точка 17 от Директива 2009/81/ЕО, член 6, параграф 1 от Директива 2014/23/ЕС и член 2, параграф 1, точка 1 от Директива 2014/24/ЕС;
7)
„нецентрални възлагащи органи“ означава нецентрални възлагащи органи съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 3 от Директива 2014/24/ЕС;
8)
„централен орган за покупки“ означава централен орган за покупки съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 16 от Директива 2014/24/ЕС;
9)
„възложители“ означава възложители съгласно определенията в член 1, точка 17 от Директива 2009/81/ЕО, член 7, параграфи 1 и 2 от Директива 2014/23/ЕС и член 4, параграф 1 от Директива 2014/25/ЕС;
10)
„международен стандарт“ означава международен стандарт, както е определен в член 2, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1025/2012;
11)
„европейски стандарт“ означава европейски стандарт, както е определен в член 2, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Член 3
Създаване на европейски стандарт
1. Комисията отправя искане към съответната европейска организация по стандартизация да изготви европейски стандарт за семантичен модел на данните за основните елементи на електронната фактура („европейски стандарт за електронно фактуриране“).
Комисията изисква европейският стандарт за електронно фактуриране да отговаря най-малко на следните критерии:
-
да бъде технологично неутрален,
-
да бъде съвместим със съответните международни стандарти за електронно фактуриране,
-
да взема под внимание необходимостта от защита на личните данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО, подхода за защита на личните данни още при проектирането, както и принципите на пропорционалност, свеждане на данните до минимум и ограничаване до предвидената цел,
-
да съответства на разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО,
-
да позволява въвеждането на практични, удобни за ползване, гъвкави и икономически изгодни системи за електронно фактуриране,
-
да отчита специфичните потребности на малките и средните предприятия, както и на нецентралните възлагащи органи и възложители,
-
да бъде подходящ за използване при търговски сделки между предприятия.
Комисията отправя искане към съответната европейска организация по стандартизация да предостави списък с ограничен брой видове синтаксис, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране, подходящи връзки по отношение на синтаксиса и насоки относно оперативната съвместимост на преноса на данните, с цел да се улесни използването на този стандарт.
Исканията се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 10, параграфи 1 - 5 от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Като част от дейността по разработването на стандарта от съответната европейска организация по стандартизация и в рамките на срока, посочен в параграф 2, стандартът се изпробва по отношение на практическото си приложение за крайния потребител. Комисията запазва цялостната отговорност по отношение на процеса на изпробване и гарантира, че по време на изпробването се отделя специално внимание на спазването на критериите за практичност, удобство за ползване и евентуални разходи за въвеждане в съответствие с параграф 1, втора алинея. Комисията представя доклад за резултатите от изпробването на Европейския парламент и на Съвета.
2. Когато европейският стандарт за електронно фактуриране, изготвен в съответствие с искането по параграф 1, отговаря на посочените изисквания и когато е приключил етапът на изпробване в съответствие с петата алинея от параграф 1, Комисията публикува референтния номер на стандарта в Официален вестник на Европейския съюз заедно със списъка на ограничен брой видове синтаксис, изготвен в съответствие с искането по параграф 1. Това публикуване приключва до 27 май 2017 г.
Член 4
Официални възражения срещу европейския стандарт
1. В случаите, когато държава членка или Европейският парламент счете, че европейският стандарт за електронно фактуриране и списъкът на видовете синтаксис не отговарят изцяло на изискванията по член 3, параграф 1, държавата членка или Европейският парламент информира Комисията за това, като представя подробни обяснения, и Комисията решава:
а)
да публикува, да не публикува или да публикува с ограничения референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на съответните видове синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
да запази, да запази с ограничения или да заличи референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на съответните видове синтаксис в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Комисията публикува на своята интернет страница информация за европейския стандарт за електронно фактуриране и списъка на видовете синтаксис, предмет на посоченото в параграф 1 решение.
3. Комисията информира съответната европейска организация по стандартизация за решението, посочено в параграф 1, и при необходимост изисква преразглеждане на европейския стандарт за електронно фактуриране или на списъка на съответните видове синтаксис.
4. Решението, посочено в параграф 1, букви а) и б) от настоящия член, се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена член 10, параграф 2.
Член 5
Запазване и по-нататъшно разработване на европейския стандарт и на списъка с видовете синтаксис
1. За да се вземе предвид технологичното развитие и да се осигури пълна и постоянна оперативна съвместимост в областта на електронното фактуриране при обществените поръчки, Комисията може:
а)
да актуализира или преразглежда европейския стандарт за електронно фактуриране;
б)
да актуализира или преразглежда списъка на видовете синтаксис, публикуван от Комисията в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Когато Комисията реши да предприеме действието, посочено в параграф 1, буква а), тя отправя искане до съответната европейска организация по стандартизация. Това искане се отправя съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 1 без да се прилагат сроковете, предвидени там.
3. Член 4 се прилага за всяка актуализация или всяко преразглеждане, предприети в съответствие с параграф 1, буква а).
4. Когато Комисията реши да предприеме действието, посочено в параграф 1, буква б), тя прави това в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 10, параграф 2 или като отправи искане до съответната европейска организация по стандартизация. Това искане се отправя съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 1, без да се прилагат сроковете, предвидени там.
Член 6
Основни елементи на електронната фактура
Сред основните елементи на електронната фактура са:
а)
идентификатори на процеса и на фактурата;
б)
период на фактурата;
в)
данни за продавача;
г)
данни за купувача;
д)
данни за платеца;
е)
данни за данъчния представител на продавача;
ж)
референтен номер на договора;
з)
данни за доставката;
и)
инструкции относно плащането;
й)
информация за отстъпките или таксите;
к)
информация за позициите във фактурата;
л)
обща сума на фактурата;
м)
разбивка за целите на ДДС.
Член 7
Получаване и обработка на електронни фактури
Държавите членки гарантират, че възлагащите органи и възложителите получават и обработват електронни фактури, които са съвместими с европейския стандарт за електронно фактуриране, чийто референтен номер е публикуван в съответствие с член 3, параграф 2, както и с някой от видовете синтаксис в списъка, публикуван в съответствие с член 3, параграф 2.
Член 8
Защита на данните
1. Настоящата директива не засяга приложимото право на Съюза и национално право относно защитата на данните.
2. Ако в правото на Съюза или в националното право не е предвидена друга разпоредба в обратния смисъл и без да се засягат изключенията и ограниченията, предвидени в член 13 от Директива 95/46/ЕО, личните данни, получени за целта на електронното фактуриране, могат да се използват само за тази цел или за съвместими с него цели.
3. Държавите членки гарантират, без да се засягат изключенията и ограниченията, предвидени в член 13 от Директива 95/46/ЕО, че условията за публикуване, с цел прозрачност и отчетност, на лични данни, събрани във връзка с електронното фактуриране, са в съответствие с целите на публикуването и с принципа за защита на правото на личен живот.
Член 9
Използване на електронни фактури за целите на ДДС
Настоящата директива не засяга разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО.
Член 10
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 11
Транспониране
1. Държавите членки приемат, публикуват и прилагат законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 27 ноември 2018 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
2. Чрез дерогация от параграф 1, не по-късно от 18 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране в Официален вестник на Европейския съюз, държавите членки приемат, публикуват и прилагат разпоредбите, необходими за спазване на задължението по член 7 за получаване и обработка на електронни фактури.
Държавите членки могат да отлагат прилагането, посочено в първа алинея, по отношение на нецентралните си възлагащи органи и възложители най-късно до 30 месеца след публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране в Официален вестник на Европейския съюз.
След публикуването на референтния номер на европейския стандарт за електронно фактуриране, Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз крайната дата за привеждане в действие на посочените в първа алинея мерки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 12
Преглед
Комисията прави преглед на въздействието на настоящата директива върху вътрешния пазар и въвеждането на електронното фактуриране при обществените поръчки и докладва за това на Европейския парламент и на Съвета в рамките на три години от крайния срок за максималното отлагане, определен за нецентралните органи в член 11, параграф 2, втора алинея. По целесъобразност докладът се придружава от оценка на въздействието, свързана с необходимостта от по-нататъшни действия.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2014/55/EL,
16. aprill 2014,
mis käsitleb e-arveldamist riigihangete puhul
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
E-arvete kohta on olemas mitu ülemaailmset, riiklikku, piirkondlikku ja kaubanduslikku standardit, mida praegu liikmesriikides kasutatakse. Ükski neist standarditest ei domineeri ning enamik neist ei ole teistega koostalitlusvõimelised.
(2)
Kui liikmesriigid edendavad riigihangete puhul e-arvete kasutamist või muudavad selle kohustuslikuks, siis ühtse standardi puudumise korral otsustavad nad töötada välja oma tehnilised lahendused, tuginedes eraldiseisvatele riiklikele standarditele. Sellest tulenevalt suureneb liikmesriikides samaaegselt kehtivate erinevate standardite arv ning selline kasv jätkub tõenäoliselt ka tulevikus.
(3)
Koostalitlusvõimeta standardite arvukuse tulemuseks on liigne keerukus, õiguslik ebakindlus ja suuremad tegevuskulud ettevõtjate jaoks, kes kasutavad e-arveid eri liikmesriikides. Piiriüleses hanketegevuses osaleda soovivad ettevõtjad peavad sageli järgima uut e-arveldamise standardit iga kord, kui nad sisenevad uuele turule. Kuna lahknevad e-arveid käsitlevad õigus- ja tehnilised nõuded vähendavad ettevõtjate soovi tegeleda piiriülese hanketegevusega, tekitavad nad sellega turule sisenemise tõkkeid piiriüleste riigihangete puhul ja kaubandustõkkeid. Sellised nõuded takistavad põhivabaduste kasutamist, mistõttu nad mõjutavad otseselt siseturu toimimist.
(4)
Tulevikus need liidusisese kaubanduse tõkked tõenäoliselt suurenevad, sest välja töötatakse üha rohkem koostalitlusvõimeta riiklikke ja kaubanduslikke standardeid ning e-arvete kasutamine riigihangete puhul laieneb või muudetakse liikmesriikides kohustuslikuks.
(5)
Piiriülese kaubanduse tõkked, mis tulenevad mitme e-arveldamise õigusliku nõude ja tehnilise standardi samaaegsest olemasolust ning koostalitlusvõime puudumisest, tuleks kõrvaldada või neid tuleks vähendada. Selle eesmärgi saavutamiseks tuleks välja töötada ühtne Euroopa standard e-arve põhielementide semantilise andmemudeli (e-arveldamise Euroopa standard) jaoks. See standard peaks sätestama e-arves alati sisalduvad põhielemendid ja neid kirjeldama, lihtsustades seega e-arvete saatmist ja saamist erinevatel tehnilistel standarditel põhinevate süsteemide vahel. Eeldusel, et need standardid ei ole vastuolus Euroopa standardiga, ei tohiks nad asendada kehtivaid riiklikke tehnilisi standardeid ega nende kasutamist piirata ning endiselt peab olema võimalik jätkata nende kohaldamist paralleelselt Euroopa standardiga.
(6)
Semantilise koostalitlusvõime tagamise ja õiguskindluse parandamisega edendatakse käesoleva direktiiviga ka e-arveldamise kasutuselevõttu riigihangete puhul, võimaldades seeläbi liikmesriikidel, avaliku sektori hankijatel ja võrgustiku sektori hankijatel ning ettevõtjatel saada märkimisväärset kasu säästu ja keskkonnamõju osas ning halduskoormuse vähendamise kaudu.
(7)
E-arveldamisest saadav kasu on maksimaalne siis, kui arve genereerimist, saatmist, edastamist, vastuvõtmist ja töötlemist saab täielikult automatiseerida. Sellepärast tuleks e-arveldamise Euroopa standardile vastavateks pidada ainult masinloetavaid arveid, mida saaja saab automaatselt ja digitaalselt töödelda. Vaid pildifaili ei tohiks käesoleva direktiivi mõistes lugeda e-arveks.
(8)
Koostalitlusvõime eesmärk on võimaldada teabe esitamist ja töötlemist ärisüsteemide vahel sidusal moel, olenemata sellest, millist tehnoloogiat, rakendust või platvormi nendes süsteemides kasutatakse. Täielik koostalitlusvõime hõlmab koostalitlussuutlikkust kolmel eraldi tasandil: arve sisu (semantika), kasutatav formaat või keel (süntaks) ja andmeedastuse viis. Semantiline koostalitlusvõime tähendab, et e-arve sisaldab teatud nõutud teavet ning et vahetatud teabe täpne tähendus säilitatakse ning on mõistetav üheselt, olenemata sellest, kuidas see füüsiliselt esitatakse või edastatakse. Süntaktiline koostalitlusvõime tähendab, et e-arve andmeelemendid esitatakse formaadis, mida saab saatja ja saaja vahel otseselt vahetada ning automaatselt töödelda. Süntaktilist koostalitlusvõimet saab tagada ühel kahest viisist, nimelt kasutades ühist süntaksit või vastendades erinevad süntaksid.
(9)
Kasutusel on palju süntakseid. Järjest rohkem tagatakse süntaktiline koostalitlusvõime vastendamise abil. See meetod on tõhus, kui arve sisaldab semantilisel tasandil kõiki andmeelemente ja kui nende tähendus on ühene. Kuna tihti pole see nii, tuleb võtta meetmeid koostalitlusvõime tagamiseks semantilisel tasandil. E-arveldamise kasutamise edasiseks lihtsustamiseks ja kulude vähendamiseks peaks üheks pikaajalistest eesmärkidest olema kasutatavate süntaksite arvu piiramine, keskendudes soovitatavalt ainult kõige rohkem kasutatavatele süntaksitele.
(10)
E-arveldamise standardimine täiendab jõupingutusi edendada elektroonilise riigihanke kasutuselevõtmist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide 2014/24/EL (4) ja 2014/25/EL (5) asjakohastes sätetes kajastatule.
(11)
Euroopa Ülemkogu märkis oma 28.-29. juuni 2012. aasta ning 24. oktoobri 2013. aasta järeldustes, et esmatähtsad peaksid olema meetmed, mille eesmärk on arendada edasi piiriülest e-kaubandust ja moderniseerida avaliku halduse asutusi, muu hulgas e-arveldamisele ülemineku hõlbustamise ning selle kiire rakendamise kaudu.
(12)
Euroopa Parlament juhtis oma 20. aprilli 2012. aasta resolutsioonis tähelepanu turu killustatusele, mida põhjustavad riiklikud e-arveldamise eeskirjad, rõhutas olulisi eeliseid, mida pakub e-arveldamine, ning seda, kui oluline on õiguskindlus, selge tehniline keskkond ning avatud ja koostalitlusvõimelised e-arveldamise lahendused, mis põhinevad ühistel õiguslikel nõuetel, äriprotsessidel ja tehnilistel standarditel. Nendel põhjustel kutsus Euroopa Parlament üles muutma e-arveldamise riigihangete puhul kohustuslikuks 2016. aastaks.
(13)
Komisjoni 2. novembri 2010. aasta otsusega (6) loodud elektroonilisi arveid (e-arveid) käsitlev Euroopa sidusrühmade foorum võttis 2013. aasta oktoobris ühehäälselt vastu soovituse semantilise andmemudeli kasutamise kohta koostalitlusvõime toetamiseks e-arveldamisel.
(14)
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada e-arvete suhtes, mis esitatakse avaliku sektori hankijatele ja võrgustiku sektori hankijatele ning mis väljastatakse selliste lepingute täitmise tulemusel, millele kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2009/81/EÜ, (7) 2014/23/EL, (8) 2014/24/EL või 2014/25/EL. Käesolev direktiiv peaks hõlmama üksnes neid e-arveid, mille on esitanud ettevõtja, kellega on sõlmitud riigihankeleping või kontsessioonileping (põhitöövõtja). Kui aga liikmesriigid näevad direktiivi 2014/24/EL artikli 71 ja direktiivi 2014/25/EL artikli 88 kohaselt ette otsemaksed alltöövõtjatele, peaks hankedokumentides kindlaksmääratav kord hõlmama sätteid e-arveldamise kasutamise või mittekasutamise kohta alltöövõtjatele tehtavate maksete puhul. Tuleks selgitada, et kui leping sõlmitakse ettevõtjate rühmaga, siis kohaldatakse käesolevat direktiivi e-arvetele, mille on väljastanud nii rühm kui ka üksikud ettevõtjad.
(15)
Käesolevat direktiivi tuleks samuti kohaldada kontsessioonilepingutele, mis hõlmavad makset, mille kohaselt peab arved esitama ettevõtja, kellega sõlmiti kontsessioonileping. Mõiste „kontsessioon” on määratletud direktiivi 2014/23/EL artikli 5 punktis 1. Kontsessioonilepingute eesmärk on hankida ehitustööd või teenused kontsessiooni abil, kui tasu seisneb õiguses ekspluateerida neid ehitisi või teenuseid või sellises õiguses koos maksega.
(16)
Käesoleva direktiivi kohaldamise suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 346. Käesolevat direktiivi ei kohaldata e-arvete suhtes, mis on väljastatud selliste lepingute (mis on kuulutatud salajaseks või millega kaasnevad erilised julgeolekumeetmed) täitmise tulemusel, mis ei kuulu direktiivi 2014/23/EL, direktiivi 2014/24/EL ja direktiivi 2014/25/EL kohaldamisalasse vastavalt nende artikli 10 lõikele 6, artikli 15 lõikele 3 ja artikli 24 lõikele 3. Samadel tingimustel tuleks käesolevas direktiivis ette näha konkreetne erand e-arvete suhtes, mis on väljastatud selliste lepingute (mis on kuulutatud salajaseks või millega kaasnevad erilised julgeolekumeetmed) täitmise tulemusel, mis kuuluvad direktiivi 2009/81/EÜ kohaldamisalasse.
(17)
Käesolevas direktiivis kasutatud mõisted peaksid olema kooskõlas teiste riigihankeid käsitlevate liidu õigusaktidega.
(18)
Komisjon peaks kohaldama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1025/2012 (9) asjakohaseid sätteid, et taotleda asjakohaselt Euroopa standardiorganisatsioonilt elektroonilise arveldamise Euroopa standardi koostamist. Määruse (EL) nr 1025/2012 asjakohaste sätete kohaselt kohaldatakse komisjoni otsusele, millega selline taotlus sätestatakse, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 182/2011 (10) osutatud kontrollimenetlust.
(19)
E-arveldamise Euroopa standard peaks põhinema kehtivatel tehnilistel spetsifikatsioonidel, mis on välja töötatud selliste Euroopa standardiorganisatsioonide raames nagu CEN (CWA 16356-MUG ja CWA 16562-CEN BII), ning neis tuleks arvesse võtta muid asjakohaseid tehnilisi spetsifikatsioone, mis on välja töötatud selliste rahvusvaheliste standardiorganisatsioonide raames nagu UN/CEFACT (CII v. 2.0) ja ISO (standardi ISO 20022 metoodikal põhinev finantsarve). Standardimisnõuet täites peaks asjaomane Euroopa standardiorganisatsioon võtma arvesse ka konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi poliitika toetusprogrammi raames rakendatud laiaulatuslike katseprojektide tulemusi ning muude asjaomaste asutuste ja organisatsioonide e-arveldamise alaseid tehnilisi spetsifikatsioone, mida ettevõtjad ulatuslikult kasutavad. E-arveldamise Euroopa standard peaks olema kokkusobiv ka kehtivate maksestandarditega, et makseid oleks võimalik automaatselt töödelda.
(20)
Asjakohasele Euroopa standardiorganisatsioonile esitatavas taotluses peaks komisjon nõudma, et e-arveldamise Euroopa standard oleks tehnoloogiliselt neutraalne, eesmärgiga vältida konkurentsimoonutusi, et ta oleks kooskõlas asjaomaste e-arveldamise rahvusvaheliste standarditega, vältimaks turulepääsu tehnilisi takistusi kolmandate riikide tarnijate jaoks ja tegemaks Euroopa tarnijatele lihtsamaks e-arvete saatmise ostjatele kolmandates riikides, ning et ta oleks kooskõlas nõukogu direktiiviga 2006/112/EÜ (11). Kuna e-arved võivad sisaldada isikuandmeid, peaks komisjon ühtlasi nõudma, et e-arveldamise Euroopa standardis arvestataks isikuandmete kaitset kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 95/46/EÜ (12) ning lõimitud andmekaitse, proportsionaalsuse ja võimalikult väheste andmete kogumise põhimõtteid. Lisaks nendele miinimumnõuetele peaks komisjon oma taotluses asjakohasele Euroopa standardiorganisatsioonile kindlaks määrama täiendavad nõuded seoses e-arveldamise Euroopa standardi sisuga ja nimetatud standardi vastuvõtmise tähtajaga.
(21)
Selleks et e-arveldamisest saaksid riigihangete puhul kasu ka väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, peaks e-arveldamise Euroopa standard tegema võimalikuks luua kasutajasõbralikud e-arveldamissüsteemid, nimelt sellised, mida on lihtne mõista ja kasutada. Seoses sellega tuleks arvesse võtta ka asjaolu, et eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning väiksemate avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate töötajate arv ja rahalised vahendid on piiratud.
(22)
E-arveldamise Euroopa standard peaks olema sobilik kasutamiseks ka ettevõtjatevaheliste äritehingute puhul. Seega selleks, et võimaldada eraõiguslikel ettevõtjatel kasutada uut standardit omavahelistes ärisuhetes, peaks komisjon tagama, et standardit ei töötata välja viisil, mis muudab selle kasutamise sobivaks üksnes riigihangete valdkonnas.
(23)
Mõningates ettevõtlussektorites kasutatavate arvete puhul võib olla tarvis esitada sektorispetsiifilist teavet. Siiski peab piiratud hulk ühiseid standardelemente sisalduma kõigis arvetes. Kõnealuste elementide olemasolu on hädavajalik selleks, et kontrollida, kas arve kajastab õigesti selle aluseks olevat äritehingut, ja tagada, et see on õiguslikult kehtiv. Selliste käibemaksuga maksustamise eesmärkidel nõutavate elementide loetelu sisaldub direktiivis 2006/112/EÜ. E-arveldamise Euroopa standard peaks seega nende elementidega kooskõlas olema.
(24)
E-arveldamise Euroopa standardis tuleks määratleda semantilised andmeelemendid, mis on eelkõige seotud täiendavate müüjat ja ostjat käsitlevate andmetega, protsessiidentifikaatorite, arveandmete, üksikasjalike kaubaandmete, edastamist käsitleva teabe ning makse tegemiseks vajalike andmete ja maksetingimustega. E-arve põhielemendid peaksid sisalduma igas e-arves. See peaks tagama e-arveldamise selge ja ühetaolise kohaldamise.
(25)
Kuigi e-arve saatjale peaks jääma võimalus tagada arve päritolu ehtsus ja sisu õigsus mitmel viisil, muu hulgas e-allkirja abil, ei tohiks e-allkirja nõue olla e-arveldamise Euroopa standardi elemendiks, et tagada vastavus direktiiviga 2006/112/EÜ.
(26)
Avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate liigsete kulude ja koormuse vältimiseks tuleks taotleda, et asjakohane Euroopa standardiorganisatsioon määraks kindlaks loetelu piiratud hulga süntaksitega, mis vastavad e-arveldamise Euroopa standardile. See loetelu ei peaks olema e-arveldamise Euroopa standardi osa. Kindlaksmääratud süntaksid peavad olema ettevõtjate ja avaliku sektori hankijate poolt juba ulatuslikult ja edukalt kasutusel. Liikmesriikidepoolse rakendamise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks tuleks asjaomastelt Euroopa standardiorganisatsioonidelt nõuda e-arveldamise Euroopa standardist lähtudes asjakohaste süntaksiseoste esitamist kõigi loetelus kindlaks määratud süntaksite puhul. Süntaksiseosed on suunised selle kohta, kuidas võiks standardit kirjeldada erinevates süntaksites. Koostatav standardimisdokument peaks täiendama e-arveldamise Euroopa standardit e-arve põhielementide semantilise andmemudeli ja süntaksite loetelu osas.
(27)
E-arveldamise Euroopa standardi kasutamise hõlbustamiseks peaks Euroopa standardiorganisatsioonilt taotlema ka suuniste koostamist edastamise koostalitlusvõime kohta. Need suunised ei peaks olema e-arveldamise Euroopa standardi osa ega tohiks olla avaliku sektori hankijatele ja võrgustiku sektori hankijatele kohustuslikud.
(28)
Enne e-arveldamise Euroopa standardi kasutuselevõtmist liikmesriikides tuleks standardi praktilist kohaldamist piisavalt testida. Kõnealune hindamine tuleks läbi viia standardi koostamise käigus. Hindamine peaks hõlmama lõppkasutajaid ja selles peaks käsitlema praktilisuse ja kasutajasõbralikkuse aspekte ning see peaks näitama, et standardit saab rakendada kulutõhusal ja proportsionaalsel viisil.
(29)
Kui asjaomase Euroopa standardiorganisatsiooni koostatud e-arveldamise Euroopa standard ja standardiga kooskõlas olev süntaksite loetelu vastavad komisjoni taotluses Euroopa standardiorganisatsioonile sisalduvatele nõuetele ning kui standardit on testitud, tuleks viide e-arveldamise Euroopa standardile ja süntaksite loetelu avaldada Euroopa Liidu Teatajas.
(30)
Käesoleva direktiivi need sätted, milles käsitletakse standardi väljatöötamist ja muid koostatavaid standardimisdokumente, on vastavuses määruse (EL) nr 1025/2012 asjakohaste sätetega. Võttes siiski arvesse käesoleva direktiivi eripära, on asjakohane ette näha, et otsused avaldada viited standardile ja süntaksite loetelu, neid mitte avaldada või avaldada need piirangutega võetakse vastu kontrollimenetluse kohaselt. See ei tohiks siiski piirata määruse (EL) nr 1025/2012 asjakohaste sätete kohaldamist ühtlustatud standardite ametlike vastuväidete suhtes.
(31)
Euroopa standardiorganisatsioonid vaatavad standardeid korrapäraselt läbi ja ajakohastavad neid, et reageerida tehnoloogia arengule. Arvestades sellise arengu kiirust IKT sektoris, peaks komisjon saama samuti taotleda, et asjakohane Euroopa standardiorganisatsioon vaataks läbi ja ajakohastaks e-arveldamise Euroopa standardit, et võtta arvesse kõnealust arengut ning tagada jätkuv koostalitlusvõime.
(32)
Selleks et reageerida tehnoloogia arengule või turunõuetele peaks komisjon saama võtta vastu rakendusakti süntaksite loetelu läbivaatamiseks ja ajakohastamiseks. Keerulisemate kohanduste puhul peaks komisjon saama samuti taotleda asjaomaselt Euroopa standardiorganisatsioonilt süntakstite loetelu läbivaatamist ja ajakohastamist.
(33)
Komisjonil peaks olema võimalik vaadata üle juba avaldatud süntaksite loetelu, kui ta peab seda vajalikuks täieliku ja jätkuva koostalitlusvõime tagamiseks, tehnoloogia arengu arvessevõtmiseks või kasutatavate süntaksite arvu piiramiseks. Seda tehes peaks komisjon võtma arvesse asjakohase Euroopa standardiorganisatsiooni poolt kindlaksmääratud, läbivaadatud ja ajakohastatud süntaksite loetelu.
(34)
Käesolevas direktiivis sätestatud ülevõtmise tähtpäevade möödumisel peaks avaliku sektori hankijatel ja võrgustiku sektori hankijatel olema kohustus võtta vastu ja töödelda e-arveid, mis vastavad e-arveldamise Euroopa standardile ning ükskõik millisele komisjoni poolt Euroopa Liidu Teatajas avaldatud loetelus olevale süntaksile. Avaliku sektori hankijad ja võrgustiku sektori hankijad ei tohiks seetõttu keelduda vastu võtmast eespool toodud tingimustele vastavaid e-arveid ainult sellepärast, et need ei vasta nõuetele (näiteks riiklikele või sektorispetsiifilistele nõuetele või mis tahes liiki täiendavatele tehnilistele nõuetele), mida ei ole käesolevas direktiivis konkreetselt kindlaks määratud. Kõnealune kohustus ei tohiks siiski mõjutada muid kohustuslikke keeldumise põhjuseid (näiteks seoses lepinguliste tingimustega). Enne arve maksmist peaksid avaliku sektori hankijad ja võrgustiku sektori hankijad saama igal juhul siiski vabalt kontrollida, kas e-arve sisu kajastab õigesti arve aluseks olevat äritehingut (nt kas arve summa on õige) ning kas arve on adresseeritud õigele saajale. Kohustus mitte keelduda käesoleva direktiivi kohaselt e-arve vastuvõtmisest ei mõjuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/7/EL (13) kohaldamist.
(35)
Käesolev direktiiv peaks e-arvete vastuvõtmise ja töötlemise kohustuslikuks tegema vaid arve vastuvõtjatele, st avaliku sektori hankijatele, kesksetele hankijatele ja võrgustiku sektori hankijatele. Käesolev direktiiv ei peaks piirama arve saatja õigust valida, kas ta esitab arve e-arveldamise Euroopa standardi või siseriiklike või muude tehniliste standardite kohaselt või paberil. Käesolev direktiiv ei tohiks siiski takistada liikmesriikidel kehtestada nõuet, et riigihangete raamistikus võib esitada ainult e-arveid. Kui saatja peaks valima arve esitamise e-arveldamise Euroopa standardit kasutades, tuleks kohaldada saaja kohustust võtta arve vastu ja seda töödelda ainult siis, kui arve on ühes neist süntaksitest, mis sisaldub komisjoni poolt Euroopa Liidu Teatajas avaldatud süntaksite loetelus. See ei peaks piirama saatjat kasutamast kolmanda isiku teenuseid, et teha tõlget oma süntaksi ja mõne loetelus sisalduva süntaksi vahel.
(36)
Euroopa Andmekaitseinspektoriga peeti nõu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 (14) artikli 28 lõikele 2 ning ta esitas 11. novembril 2013 arvamuse (15). Oma arvamuses avaldas Euroopa Andmekaitseinspektor soovitused piisava andmekaitse tagamiseks käesoleva direktiivi kohaldamisel. Kõnealuseid soovitusi tuleks e-arveldamise Euroopa standardi väljatöötamisel ning avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate poolsel isikuandmete töötlemisel arvesse võtta. Eelkõige tuleks selgitada, et kehtiv andmekaitseõigus kohaldub ka e-arveldamisele ning isikuandmete avaldamine läbipaistvuse ja aruandluse eesmärgil peab olema tasakaalus eraelu puutumatuse kaitsega.
(37)
Kuna direktiiv 2006/112/EÜ sisaldab eeskirju arveldamise kohta, sealhulgas e-arveldamise kohta, tuleks selgitada selle suhet käesoleva direktiiviga. Käesoleva direktiivi eesmärk on direktiivi 2006/112/EÜ eesmärgist erinev, samuti on erinev selle kohaldamisala, seega ei mõjuta ta selle sätteid e-arvete kasutamise kohta käibemaksuga maksustamise eesmärkidel. Eelkõige direktiivi 2006/112/EÜ artikkel 232 reguleerib tehingu poolte vahelisi suhteid ja selle eesmärk on tagada, et saatja poolt kasutatavaid e-arveid ei saa teha kohustuslikuks saajale. See aga ei peaks mõjutama liikmesriikide õigust teha avaliku sektori hankijatele ja võrgustiku sektori hankijatele kohustuslikuks võtta teatud tingimustel vastu e-arveid.
(38)
Selleks et avaliku sektori hankijad ja võrgustiku sektori hankijad saaksid nõuetekohaselt valmistuda ja võtta tehnilisi meetmeid, mis on pärast e-arveldamise Euroopa standardi kehtestamist ja süntaksite loetelu heakskiitmist vajalikud käesoleva direktiivi täitmiseks, ning võttes arvesse vajadust rakendada kiiresti e-arveldamist, tuleks pidada 18-kuulise üleminekuaja kehtestamist pärast e-arveldamise Euroopa standardile osutava viite ja süntaksite loetelu avaldamist Euroopa Liidu Teatajas põhjendatuks. Erandina nimetatud üldisest ülevõtmistähtajast ja soovides kaasa aidata e-arveldamise kasutuselevõtule teatud avaliku sektori hankijate poolt, nagu kohalikud ja piirkondlikud avaliku sektori hankijad, peaks liikmesriikidel olema lubatud edasi lükata käesoleva direktiivi nõuete kohaldamist keskvalitsusest madalama tasandi avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate poolt kuni 30 kuu võrra pärast e-arveldamise Euroopa standardile osutava viite ja süntaksite loetelu avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Seda võimalust käesoleva direktiivi nõuete järgimist edasi lükata ei tohiks kohaldada kesksetele ostjatele.
(39)
Selleks et lihtsustada käesoleva direktiivi nõuete rakendamist avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate jaoks, peaks komisjon tagama, et liikmesriike teavitatakse täielikult ja korrapäraselt töö edusammudest seoses standardi väljatöötamisega ja sellega seotud standardimisdokumentidega, mis koostatakse asjaomaste Euroopa standardiorganisatsioonide poolt. See peaks võimaldama liikmesriikidel teha vajalikku ettevalmistustööd eesmärgiga viia rakendamine lõpule kokkulepitud tähtaegade jooksul.
(40)
Kuna avaliku sektori hankijad ja võrgustiku sektori hankijad võivad edaspidi aktsepteerida ka selliseid e-arveid, mis vastavad muudele standarditele peale e-arveldamise Euroopa standardi, ning samuti paberkandjal esitatud arveid, kui siseriiklikes õigusaktides ei ole sätestatud teisiti, ei kaasne käesoleva direktiiviga täiendavaid kulusid või täiendavat koormust ettevõtjate jaoks, sealhulgas mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks komisjoni soovituse 2003/361/EÜ (16) tähenduses. Veelgi enam, komisjon ja liikmesriigid peaksid tegema kõik võimaliku, et minimeerida e-arveldamise Euroopa standardi rakendamisega seotud kulu selle kasutajate, eelkõige mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks, et hõlbustada selle kasutuselevõttu kogu Euroopa Liidus.
(41)
Liikmesriigid peaksid käesoleva direktiivi rakendamisel arvestama väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning väiksemate avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate vajadustega ning pakkuma kõigile avaliku sektori hankijatele, võrgustiku sektori hankijatele ja tarnijatele vajalikku tuge, et e-arveldamise Euroopa standardit oleks võimalik kasutada. Lisaks tuleks eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ette näha koolitusmeetmed.
(42)
Selleks et lihtsustada tehnilisi ja protseduurilisi kohandusi, mida on vaja teha kõigil riigihankesse kaasatud osapooltel, et tagada käesoleva direktiivi edukas rakendamine, peaksid kõik liikmesriigid võimaluse korral tegema struktuurifondi abi kättesaadavaks kõigile abikõlblikele avaliku sektori hankijatele, võrgustiku sektori hankijatele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele.
(43)
Selleks et tagada käesoleva direktiivi ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses süntaksite loetelu koostamise, piiramise ja läbivaatamisega. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas määrusega (EL) nr 182/2011. Süntaksite loetelu käsitlevate rakendusaktide vastuvõtmiseks tuleks kasutada kontrollimenetlust, võttes arvesse asjaolu, et nende eesmärk on hõlbustada e-arveldamise Euroopa standardi kohaldamist ning tagada koostalitlusvõime ja kiire reageerimine tehnoloogia arengule. Kontrollimenetlust peaks kasutama ka selliste rakendusaktide vastuvõtmiseks, mis on seotud vastuväidetega e-arveldamise Euroopa standardile, kuna nimetatud rakendusaktid võivad mõjutada kohustust võtta vastu ja töödelda e-arveid.
(44)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt kõrvaldada erinevate siseriiklike eeskirjade ja standardite tõttu tekkinud turutõkked ja kaubandustõkked ning tagada koostalitlusvõime, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Kohaldamisala
Käesolevat direktiivi kohaldatakse e-arvete suhtes, mis on väljastatud selliste lepingute täitmise tulemusel, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2009/81/EÜ, direktiivi 2014/23/EL, direktiivi 2014/24/EL või direktiivi 2014/25/EL.
Käesolevat direktiivi ei kohaldata e-arvete suhtes, mis on väljastatud selliste lepingute täitmise tulemusel, mis kuuluvad direktiivi 2009/81/EÜ kohaldamisalasse, kui lepingu hange ja täitmine on kuulutanud salajaseks või selle täitmisel tuleb rakendada erilisi julgeolekumeetmeid vastavalt liikmesriigis kehtivatele õigus- või haldusnormidele ning tingimusel, et kõnealune liikmesriik on kindlaks teinud, et olulisi huvisid ei ole võimalik tagada vähem sekkuvate meetmetega.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „e-arve”- sellises struktureeritud elektroonilises formaadis väljastatud, edastatud ja saadud arve, mis võimaldab seda automaatselt ja elektrooniliselt töödelda;
2) „e-arve põhielemendid”- kogum teabe põhiosadest, mida e-arve peab sisaldama, et võimaldada koostalitlusvõimet, sealhulgas vajalik teave õigusnormidele vastavuse tagamiseks;
3) „semantiline andmemudel”- struktureeritud ja omavahel loogiliselt seotud tingimuste ning nende tähenduste kogum, millega täpsustatakse e-arve põhielemente;
4) „süntaks”- masinloetav keel või dialekt, mida kasutatakse e-arves sisalduvate andmeelementide esitamiseks;
5) „süntaksiseosed”- suunised selle kohta, kuidas võiks e-arve semantilist andmemudelit kirjeldada erinevates süntaksites;
6) „avaliku sektori hankijad”- direktiivi 2009/81/EÜ artikli 1 punktis 17, direktiivi 2014/23/EL artikli 6 lõikes 1 ja direktiivi 2014/24/EL artikli 2 lõike 1 punktis 1 kindlaks määratud avaliku sektori hankijad;
7) „keskvalitsusest madalama tasandi avaliku sektori hankijad”- direktiivi 2014/24/EL artikli 2 lõike 1 punktis 3 määratletud keskvalitsusest madalama tasandi avaliku sektori hankijad;
8) „keskne hankija”- direktiivi 2014/24/EL artikli 2 lõike 1 punktis 16 määratletud keskne hankija;
9) „võrgustiku sektori hankijad”- direktiivi 2009/81/EÜ artikli 1 punktis 17, direktiivi 2014/23/EL artikli 7 lõigetes 1 ja 2 ja direktiivi 2014/25/EL artikli 4 lõikes 1 kindlaks määratud võrgustiku sektori hankijad;
10) „rahvusvaheline standard”- määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 2 lõike 1 punktis a määratletud rahvusvaheline standard;
11) „Euroopa standard”- määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 2 lõike 1 punktis b määratletud Euroopa standard.
Artikkel 3
Euroopa standardi kehtestamine
1. Komisjon esitab asjaomasele Euroopa standardiorganisatsioonile taotluse e-arve põhielementide semantilist andmemudelit käsitleva Euroopa standardi (e-arveldamise Euroopa standard) koostamiseks.
Komisjon nõuab, et e-arve põhielementide semantilist andmemudelit käsitlev e-arveldamise Euroopa standard vastab vähemalt järgmistele kriteeriumidele:
-
see on tehnoloogiliselt neutraalne;
-
see sobib kokku asjakohaste e-arveldamise rahvusvaheliste standarditega;
-
see võtab arvesse vajadust kaitsta isikuandmeid vastavalt direktiivile 95/46/EÜ, lõimitud andmekaitse lähenemisviisi ning proportsionaalsuse, võimalikult väheste andmete kogumise ja nende otstarbe piiramise põhimõtteid;
-
see on kooskõlas direktiivi 2006/112/EÜ asjakohaste sätetega;
-
see võimaldab praktiliste, kasutajasõbralike, paindlike ja kulutõhusate e-arveldussüsteemide loomist;
-
see võtab arvesse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning keskvalitsusest madalama tasandi avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate erivajadusi;
-
see on sobilik kasutamiseks ka ettevõtjatevaheliste äritehingute puhul.
Komisjon taotleb, et asjaomane Euroopa standardiorganisatsioon esitaks loetelu piiratud hulgast süntaksitest, mis vastavad e-arveldamise Euroopa standardile, asjakohastele süntaksi vastendamistele ja suunistele edastamise koostalitlusvõime kohta, et hõlbustada sellise standardi kasutamist.
Taotlused võetakse vastu kooskõlas määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 10 lõigetes 1-5 sätestatud menetlusega.
Osana tööst töötada välja standard asjaomase Euroopa standardiorganisatsiooni poolt ja lõikes 2 kindlaksmääratud tähtaja jooksul testitakse standardit seoses selle praktilise kohaldamisega lõppkasutaja suhtes. Komisjonil lasub üldine vastutus testimise eest ja komisjon tagab, et testide läbiviimise ajal võetakse eriti arvesse praktilisuse, kasutajasõbralikkuse ja võimalike rakenduskulude kriteeriumide täitmist kooskõlas lõike 1 teise lõiguga. Komisjon esitab testide tulemusi käsitleva aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
2. Kui lõikes 1 osutatud taotluse alusel koostatud e-arveldamise Euroopa standard vastab taotluses sisalduvatele nõuetele ja kui lõike 1 viienda lõigu kohane testimisetapp on lõppenud, avaldab komisjon viite sellisele standardile Euroopa Liidu Teatajas koos piiratud hulga süntaksite loeteluga, mis on koostatud lõikes 1 osutatud taotluse kohaselt. Avaldamine viiakse lõpule hiljemalt 27. maiks 2017.
Artikkel 4
Ametlikud vastuväited Euroopa standardile
1. Kui liikmesriik või Euroopa Parlament leiab, et e-arveldamise Euroopa standard ja süntaksite loetelu ei vasta täielikult artikli 3 lõikes 1 sätestatud nõuetele, teavitavad nad sellest komisjoni üksikasjaliku selgitusega ning komisjon otsustab:
a)
avaldada viited asjakohasele e-arveldamise Euroopa standardile ja asjaomaste süntaksite loetelu Euroopa Liidu Teatajas, jätta need avaldamata või avaldada need seal piirangutega;
b)
säilitada Euroopa Liidu Teatajas viited asjakohasele e-arveldamise Euroopa standardile ja süntaksite loetelu, säilitada need piirangutega või need kõrvaldada.
2. Komisjon avaldab oma veebilehel e-arveldamise Euroopa standardit ja süntaksite loetelu käsitleva teabe, mille kohta on tehtud lõikes 1 osutatud otsus.
3. Komisjon teatab lõikes 1 osutatud otsusest asjaomasele Euroopa standardiorganisatsioonile ja taotleb vajaduse korral asjaomase e-arveldamise Euroopa standardi või süntaksite loetelu läbivaatamist.
4. Käesoleva artikli lõike 1 punktides a ja b osutatud otsused võetakse vastu kooskõlas artikli 10 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 5
Euroopa standardi ja süntaksite loetelu haldamine ja edasiarendamine
1. Selleks et võtta arvesse tehnoloogia arengut ning tagada täielik ja jätkuv koostalitlusvõime e-arveldamisel riigihangete puhul, võib komisjon:
a)
ajakohastada e-arveldamise Euroopa standardit või selle läbi vaadata;
b)
komisjoni poolt Euroopa Liidu Teatajas avaldatud süntaksite loetelu ajakohastada või selle läbi vaadata.
2. Kui komisjon otsustab võtta lõike 1 punktis a osutatud meetmeid, esitab ta taotluse asjakohasele Euroopa standardiorganisatsioonile. Kõnealune taotlus esitatakse artikli 3 lõikes 1 osutatud korras, kohaldamata seal ette nähtud tähtaegu.
3. Artiklit 4 kohaldatakse iga ajakohastamise või läbivaatamise suhtes, mis viiakse läbi kooskõlas lõike 1 punktiga a.
4. Kui komisjon otsustab võtta lõike 1 punktis b osutatud meetmeid, teeb ta seda kooskõlas artikli 10 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega või esitades taotluse asjakohasele Euroopa standardiorganisatsioonile. Selline taotlus esitatakse artikli 3 lõikes 1 osutatud korras, kohaldamata seal ette nähtud tähtaegu.
Artikkel 6
E-arve põhielemendid
E-arve põhielemendid on muu hulgas:
a)
protsessi- ja arveidentifikaatorid;
b)
arve ajavahemik;
c)
teave müüja kohta;
d)
teave ostja kohta;
e)
teave makse saaja kohta;
f)
teave müüja maksuesindaja kohta;
g)
lepingu viide;
h)
edastamise üksikasjad;
i)
maksekorraldused;
j)
teave krediidi või deebeti kohta;
k)
teave arve kirjete kohta;
l)
arve kogusummad;
m)
käibemaksu jaotus.
Artikkel 7
E-arvete vastuvõtmine ja töötlemine
Liikmesriigid tagavad, et avaliku sektori hankijad ja võrgustiku sektori hankijad võtavad vastu ja töötlevad e-arveid, mis vastavad e-arveldamise Euroopa standardile, mida käsitlev viide on avaldatud vastavalt artikli 3 lõikele 2, ja mis tahes süntaksile loetelus, mis on avaldatud vastavalt artikli 3 lõikele 2.
Artikkel 8
Andmekaitse
1. Käesolev direktiiv ei mõjuta andmekaitse suhtes kohaldatavat liidu ja siseriiklikku õigust.
2. Kui liidu või siseriiklik õigus ei näe ette teisiti ning ilma et see piiraks direktiivi 95/46/EÜ artiklis 13 sätestatud erandeid ja piiranguid, võib e-arveldamiseks kogutud isikuandmeid kasutada ainult sellel otstarbel või sellega kokkusobivatel eesmärkidel.
3. Ilma et see piiraks direktiivi 95/46/EÜ artiklis 13 sätestatud erandite ja piirangute kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et e-arveldamise käigus kogutavate isikuandmete avaldamise kord on läbipaistvuse ja aruandluse eesmärgil kooskõlas sellise avalikustamise eesmärgi ning eraelu puutumatuse kaitse põhimõttega.
Artikkel 9
E-arvete kasutamine käibemaksuga maksustamise eesmärkidel
Käesolev direktiiv ei mõjuta direktiivi 2006/112/EÜ sätete kohaldamist.
Artikkel 10
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 11
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid ning kohaldavad neid hiljemalt 27. novembriks 2018. Nad edastavad kõnealuste sätete teksti viivitamata komisjonile.
2. Erandina lõikest 1 võtavad liikmesriigid vastu ja avaldavad hiljemalt 18 kuud pärast e-arveldamise Euroopa standardile osutava viite avaldamist Euroopa Liidu Teatajas artiklis 7 sätestatud kohustuse võtta vastu ja töödelda e-arveid täitmiseks vajalikud sätted ning kohaldavad neid.
Liikmesriigid võivad esimeses lõigus osutatud kohaldamise edasi lükata seoses nende keskvalitsusest madalama tasandi avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijatega kõige rohkem kuni 30 kuud pärast e-arveldamise Euroopa standardile osutava viite avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Pärast e-arveldamise Euroopa standardile osutava viite avaldamist avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas lõpliku kuupäeva esimeses lõigus osutatud sätete jõustamiseks.
3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 12
Läbivaatamine
Komisjon vaatab läbi käesoleva direktiivi mõju siseturule ja e-arveldamise kasutuselevõtule riigihangete puhul ning edastab selle kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande kolme aasta jooksul pärast keskvalitsusest madalama tasandi avaliku sektori hankijatele artikli 11 lõike 2 teises lõigus sätestatud tähtaja maksimaalset pikendamist. Vajaduse korral lisatakse aruandele mõjuhinnang, mis käsitleb vajadust edasiste meetmete järele.
Artikkel 13
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 14
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 16. aprill 2014