РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 447/2014 НА КОМИСИЯТА
от 2 май 2014 година
относно специфичните правила за изпълнение на Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II) (1), и по-специално член 12 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (2) се определят правила и процедури за изпълнението на помощ, които са общи за всичките девет инструмента за външна дейност. Следва да се определят допълнителни конкретни правила във връзка със специфични ситуации, по-специално във връзка с непрякото управление, с програмите за трансгранично сътрудничество, финансирани в контекста на област на политиката „Регионално и териториално сътрудничество“, и с програмите за развитие на селските райони, финансирани в контекста на област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“.
(2)
С оглед да се гарантира, че предприсъединителната помощ се прилага по еднакъв начин във всички бенефициери, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014 (наричани по-долу „бенефициери по ИПП II“), и че се спазват принципите на добро финансово управление, Комисията и бенефициерите по ИПП II следва да сключат договорености под формата на рамкови и секторни споразумения, в които се определят принципите за тяхното сътрудничество съгласно настоящия регламент.
(3)
Комисията следва да подкрепя бенефициерите по ИПП II в техните усилия да развият своя капацитет за управление на средства от Съюза в съответствие с принципите и правилата, предвидени в законодателството на Съюза. За тази цел и, когато е подходящо, Комисията следва да възлага задачи по изпълнението на бюджета на бенефициерите по ИПП II.
(4)
Отговорността при програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II следва да се поеме основно от бенефициерите по ИПП II, които следва да създадат необходимите структури и органи и да подадат искания до Комисията, за да им бъдат възложени задачи по изпълнението на бюджета.
(5)
Поради тази причина е необходимо да се определят специфични правила за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на бенефициерите по ИПП II в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (4).
(6)
Условията, които трябва да бъдат изпълнени от съответната присъединяваща се държава, следва да гарантират цялостно качество на управлението на публичните финанси.
(7)
Необходимо е да се определят специфични правила за установяване на финансови корекции и процедурата, която следва да се прилага по отношение на бенефициерите по ИПП II, когато изпълняват помощ от Съюза при непряко управление.
(8)
С оглед да се гарантира ефективност, ефикасност, съгласуваност и координация на изпълнението на предприсъединителна финансова помощ от Съюза, предоставяна в съответствие с Регламент (ЕС) № 231/2014 (наричана по-долу „помощ по ИПП II“), Регламент (ЕС) № 236/2014 следва да бъде допълнен с подробни правила относно мониторинга и оценката.
(9)
Необходими са специфични правила за докладване с оглед да се представи по-подробно описание на изискванията за докладване, които трябва да бъдат изпълнявани от бенефициера по ИПП II.
(10)
Следва да се определят специфични правила относно прозрачността и видимостта на помощта по ИПП II с цел ефективно спазване на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5), на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
(11)
Помощта по ИПП II следва да се използва, наред с другото, за насърчаване на трансграничното сътрудничество между бенефициерите по ИПП II и държавите членки или държавите по Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6). Необходимо е ролите и отговорностите на участниците да бъдат определени, като се вземат предвид различните ситуации, по-специално във връзка с трансграничното сътрудничество между бенефициерите по ИПП II и държавите членки.
(12)
Помощта по ИПП II за програмите за развитие на селските райони в контекста на област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“ следва да насърчава постепенното привеждане в съответствие с достиженията на правото на ЕС в областта на Общата селскостопанска политика. Необходими са специфични правила, за да се финансират операции от подобен характер на тези, които се извършват по линия на Европейския земеделски фонд за развитие на селските региони, чрез системи за управление и контрол, сходни със съответните структури, които имат функции от подобен характер в държавите членки.
(13)
С оглед да се даде възможност за навременно програмиране и изпълнение на програмите по ИПП II за 2014 г. настоящият регламент следва да влезе в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета за ИПП II,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ И ОБЩА РАМКА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ПОМОЩТА ПО ИПП
ГЛАВА I
Предмет и определения
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят специфични правила за създаването на еднакви условия за изпълнението на Регламент (ЕС) № 231/2014 и подробни правила за изпълнението на Регламент (ЕС) № 236/2014 във връзка с методите за изпълнение, финансовото управление, мониторинга, оценката и докладването, прозрачността и видимостта на помощта по ИПП II, както и специфични правила за трансграничното сътрудничество в област на политиката „Регионално и териториално сътрудничество“ и за помощта в контекста на програмите за развитие на селските райони в област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„бенефициер по ИПП II“ означава един от бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014;
б)
„програма“ означава програма за действие, индивидуални и специални мерки или мерки за подкрепа, предвидени в членове 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
в)
„рамково споразумение“ означава договореност, сключена между Комисията и бенефициер по ИПП II, която се прилага по отношение на всички области на политика по ИПП II и с която се определят принципите за финансово сътрудничество между бенефициера по ИПП II и Комисията в съответствие с настоящия регламент;
г)
„секторно споразумение“ означава договореност, сключена между Комисията и бенефициер по ИПП II и свързана със специфична област на политиката или програма по ИПП II за определяне на правилата и процедурите, които трябва да се следват и които не се съдържат в рамковото споразумение или в споразуменията за финансиране;
д)
„област(и) на политиката“ означава основните области на сътрудничество, обхванати от действия, които се финансират с помощ по ИПП II, както е предвидено в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 231/2014;
е)
„органи“ означава публични институции или органи на бенефициер по ИПП II или на държава членка на национално, регионално или местно равнище;
ж)
„значим проект“ означава проект, включващ серия от действия, дейности или услуги, който има за цел изпълнението на определена и неделима задача от конкретно икономическо или техническо естество, който има ясно определени цели и за който общите разходи надхвърлят посоченото в рамковото споразумение;
з)
„участващи държави“ означава бенефициерите по ИПП II самостоятелно или бенефициерите по ИПП II заедно с държавата членка или държавите членки или с държавите по Европейския инструмент за съседство, които участват в многогодишна програма за трансгранично сътрудничество, изготвена съвместно от участващите държави;
и)
„споразумение за финансиране“ означава годишно или многогодишно споразумение, сключено между Комисията и бенефициер по ИПП II, за изпълнение на финансовата помощ на Съюза чрез действие, което попада в обхвата на настоящия регламент.
ГЛАВА II
Обща рамка за изпълнение на помощ по ИПП II
Член 3
Принципи на финансиране от Съюза
1. Чрез помощта по ИПП II се подпомагат усилията за реформи, полагани от бенефициерите по ИПП II, както е посочено в член 1 от Регламент (ЕС) № 231/2014. За конкретни програми и самостоятелни действия може да бъде необходимо финансово участие както от страна на бенефициера по ИПП II, така и от страна на Съюза.
2. Разходна позиция, финансирана съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014, не подлежи на друго финансиране от бюджета на Съюза.
Член 4
Принцип на отговорност
1. Отговорността за програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II се носи на най-вече от бенефициера по ИПП II.
2. Бенефициерът по ИПП II назначава национален координатор за ИПП, който е основният партньор на Комисията по отношение на цялостния процес на: стратегическо планиране, координация на програмирането, мониторинг на изпълнението, оценка и докладване за помощта по ИПП II.
Националният координатор за ИПП:
а)
осигурява координацията в рамките на администрацията на бенефициера по ИПП II и с други донори и тясна връзка между използването на помощта по ИПП II и общия процес на присъединяване;
б)
координира участието на бенефициери по ИПП II в подходящите програми за териториално сътрудничество, по-специално в програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, букви а)-в), и, ако е целесъобразно, в програми за транснационално или междурегионално сътрудничество, създадени и изпълнявани по силата на Регламент (ЕС) № 1299/2013. По целесъобразност националният координатор за ИПП може да делегира тази задача, свързана с координиране, на координатор по териториално сътрудничество или оперативна структура;
в)
гарантира, че целите, които са посочени в действията или програмите, предложени от бенефициерите по ИПП II, са съгласувани с целите в стратегическите документи на страните и надлежно вземат предвид съответните макрорегионални стратегии и стратегии за морския басейн;
г)
полага всички усилия администрацията на бенефициера по ИПП II да предприеме всички необходими стъпки за улесняване на изпълнението на съответните програми.
Националният координатор за ИПП е високопоставен представител на правителството или националната администрация на бенефициера по ИПП II с подходящи правомощия.
3. С цел да се установи стабилна основа за управлението на предприсъединителната помощ и националните средства, Комисията и бенефициерът по ИПП II участват в диалог относно управлението на публичните финанси. В тази връзка Комисията оценява доколко администрацията на бенефициера по ИПП II спазва принципите за отворена и правилно функционираща система за управление на публичните финанси. Ако администрацията спазва тези изисквания само отчасти, бенефициерът по ИПП II и отговорният разпоредител с бюджетни кредити се договарят относно необходимите мерки за преодоляване на констатираните слабости.
Член 5
Рамкови споразумения и секторни споразумения
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II сключват рамково споразумение, в което се описват специфични договорености за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и одита на помощта по ИПП, като бенефициерът по ИПП II се ангажира да транспонира в своята правна уредба съответните нормативни изисквания на Съюза. Рамковото споразумение може да бъде допълнено от секторни споразумения, в които се определят специфични разпоредби за управлението и изпълнението на помощта по ИПП II в специфични области на политиката или програми.
2. Помощта по ИПП II се предоставя на бенефициера по ИПП II единствено след влизането в сила на рамковото споразумение, посочено в параграф 1. Когато се сключват секторни споразумения, помощта по ИПП II в рамките на съответната област на политиката или програма се предоставя след влизането в сила на рамковото споразумение и приложимото секторно споразумение.
3. Рамковото споразумение се прилага по отношение на всички споразумения за финансиране, посочени в член 6. Секторните споразумения, когато е приложимо, се прилагат по отношение на всички споразумения за финансиране, сключени във връзка с областта на политиката или програмата, обхваната от секторното споразумение.
4. В рамковото споразумение и, когато е приложимо, в секторните споразумения се определят по-специално подробни разпоредби относно:
а)
необходимите структури и органи за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и одита на помощта по ИПП II, както и техните функции и отговорности;
б)
условията и изискванията за контрол относно:
i)
създаването на необходимите структури и органи от бенефициера по ИПП II, така че да се създадат условия за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощта по ИПП II;
ii)
мониторинга, временното преустановяване или прекратяването на възложените задачи по изпълнението на бюджета;
в)
програмирането и изпълнението на помощта по ИПП II, и по-специално разпоредби относно интензитет на помощта, ставки на участие на Съюза и допустимост;
г)
процедурите за обществени поръчки, за отпускане на безвъзмездни средства и други процедури по възлагане в съответствие с член 1, параграф 3 и членове 8 и 10 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
д)
правилата относно данъци, мита и други фискални такси в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
е)
изискванията за плащания, проверка и приемане на сметки и процедури за финансови корекции и отмяна на поети бюджетни задължения във връзка с неусвоени средства;
ж)
защитата на финансовите интереси на Съюза, както е предвидено в член 7 от Регламент (ЕС) № 236/2014, и разпоредбите за докладване на измами и други нередности;
з)
изискванията за прозрачност, видимост, информация и публичност.
Член 6
Решения за финансиране и споразумения за финансиране
1. Решенията на Комисията, с които се приемат програми, са в съответствие с необходимите изисквания, за да представляват решения за финансиране в съответствие с член 84, параграф 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
2. Когато с такива решения се приемат многогодишни програми за действие с разделени на части задължения за областите на политика, посочени в член 3, букви а)-в) от Регламент (ЕС) № 231/2014, програмите съдържат, когато е целесъобразно, индикативен списък на значимите проекти. Комисията приема решение относно одобряването на финансовото участие в избрания значим проект.
3. Споразуменията за финансиране съдържат, наред с другото, разпоредби относно условията, съгласно които се управлява помощта по ИПП II, включително приложимите методи на изпълнение, интензитет на помощта, крайни срокове за изпълнение, както и правила относно допустимостта на разходите. Когато програмите се управляват непряко от бенефициер по ИПП II, споразумението за финансиране включва необходимите разпоредби на член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
4. Споразуменията за финансиране на програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в дял VI, глава II, могат да бъдат подписвани и от държавата членка, в която е разположен управляващият орган на съответната програма. Всички участващи държави по дадена програма могат да подпишат едно-единствено споразумение за финансиране за програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в дял VI, глава III.
ДЯЛ II
НЕПРЯКО УПРАВЛЕНИЕ ОТ БЕНЕФИЦИЕРИ ПО ИПП II
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 7
Структури и органи
1. Бенефициерът по ИПП II създава следните структури и органи, необходими за управлението, контрола, надзора, мониторинга, оценката, докладването и вътрешния одит на помощта по ИПП II:
а)
национален координатор за ИПП;
б)
национален разпоредител с бюджетни кредити;
в)
оперативни структури.
2. Националният разпоредител с бюджетни кредити създава ръководна структура, съставена от национален фонд и служба за подпомагане на националния разпоредител с бюджетни кредити.
3. Бенефициерът по ИПП II предвижда одитен орган.
4. Бенефициерът по ИПП II гарантира подходящо разделяне на задълженията между структурите и органите, посочени в параграфи 1-3, както и в рамките на тези структури и органи.
Член 8
Функции и отговорности на националния координатор за ИПП
В допълнение към функциите, предвидени в член 4, параграф 2, националният координатор за ИПП предприема мерки, за да гарантира, че посредством изпълнението на помощта по ИПП II се работи по подходящ начин за постигане на целите, определени в действията или програмите, за които са възложени задачи по изпълнението на бюджета.
Член 9
Функции и отговорности на националния разпоредител с бюджетни кредити
1. Националният разпоредител с бюджетни кредити носи общата отговорност за финансовото управление на помощта по ИПП II в бенефициера по ИПП II и за гарантиране на законността и редовността на разходите.
2. Националният разпоредител с бюджетни кредити е високопоставен представител на правителството или националната администрация на бенефициера по ИПП II с подходящи правомощия.
3. По-специално националният разпоредител с бюджетни кредити носи отговорност за:
а)
управлението на сметките и финансовите операции по ИПП II;
б)
ефективното функциониране на системите за вътрешен контрол за изпълнение на помощта по ИПП II;
в)
въвеждането на ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите, като се вземат предвид установените рискове;
г)
стартирането на процеса, предвиден в член 14.
4. Националният разпоредител с бюджетни кредити предприема последващи действия по докладите на одитния орган, посочен в член 12, и представя на Комисията годишна декларация за управлението. Годишната декларация за управлението се изготвя за всяка програма във формата, определена в рамковото споразумение, въз основа на действителния надзор, който националният разпоредител с бюджетни кредити осъществява по отношение на системите за вътрешен контрол през цялата финансова година.
При приключване на изпълнението на дадена програма националният разпоредител с бюджетни кредити представя окончателен отчет за разходите.
Член 10
Функции и отговорности на оперативните структури
1. Бенефициерът по ИПП II създава оперативна структура или оперативни структури с цел изпълнение и управление на помощта по ИПП II.
2. Оперативната структура отговаря за изпълнението, информацията и видимостта, мониторинга и докладването във връзка с програмите и тяхната оценка, когато е уместно, в съответствие с принципа на добро финансово управление, както и за гарантирането на законността и редовността на направените разходи при изпълнение на програмите, за които тя носи отговорност.
Член 11
Функции и отговорности на ръководната структура
1. Националният фонд се създава към министерство на държавно равнище в бенефициера по ИПП II с централни бюджетни компетенции. Той подпомага националния разпоредител с бюджетни кредити да изпълнява своите задачи, и по-специално задачите, посочени в член 9, параграф 3, буква а).
2. Службата за подпомагане на националния разпоредител с бюджетни кредити подпомага националния разпоредител с бюджетни кредити да изпълнява своите задачи, и по-специално задачите, посочени в член 9, параграф 3, буква б).
Член 12
Функции и отговорности на одитния орган
1. В съответствие с член 60, параграф 2, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 структурите и органите, посочени в член 7, параграф 1 и създадени от бенефициера по ИПП II, и ръководната структура, посочена в член 7, параграф 2 и създадена от националния разпоредител с бюджетни кредити, подлежат на независим външен одит, извършван от одитния орган, посочен в член 7, параграф 3, който е независим от посочените по-горе структури и органи. Бенефициерът по ИПП II гарантира, че ръководителят на одитния орган разполага с подходящи компетенции, знания и опит в областта на одитите.
2. Одитният орган извършва одити на системата или системите за управление и контрол, на действия и трансакции и на годишните счетоводни отчети в съответствие с международно приетите одитни стандарти и в съответствие с одитна стратегия, която се изготвя на всеки три години. Одитната стратегия се актуализира ежегодно.
3. Одитният орган изготвя годишен доклад за одитна дейност и годишно становище от одита, съставени в съответствие с международно приетите одитни стандарти.
4. При приключване на изпълнението на дадена програма одитният орган изготвя окончателен доклад за одитна дейност и представя становище от одита по отношение на окончателния отчет за разходите.
ГЛАВА II
Специфични разпоредби във връзка с възлагането на задачи по изпълнението на бюджета
Член 13
Условия за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на бенефициер по ИПП II
1. Комисията възлага задачи по изпълнението на бюджета на бенефициер по ИПП II, като сключи споразумение за финансиране в съответствие с разпоредбите на член 60, параграфи 1 и 2, член 61 и член 184, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Бенефициерът по ИПП II гарантира равнище на защита на финансовите интереси на Съюза, което е равностойно на изискваното съгласно Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, и създава необходимите структури, които гарантират ефективното функциониране на системите за вътрешен контрол.
3. По-специално в системите за управление, контрол, надзор и одит, създадени в бенефициера по ИПП II, се предвижда ефективна система за вътрешен контрол, която включва поне следните пет области:
а)
контролна среда;
б)
управление на риска;
в)
дейности по контрол;
г)
информация и комуникации;
д)
дейности по мониторинг.
Член 14
Възлагане на задачи по изпълнението на бюджета
1. Националният разпоредител с бюджетни кредити, от името на бенефициера по ИПП II, е длъжен да представи на Комисията искане за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета в съответствие с член 13.
2. Преди да представи искането, посочено в параграф 1, националният разпоредител с бюджетни кредити гарантира, че ръководната структура и съответната оперативна структура или оперативни структури отговарят на изискванията на член 60, параграф 2, първа алинея, букви а), б) и г) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на изискванията на член 13, параграф 3 от настоящия регламент.
3. Преди Комисията да възложи задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП, тя извършва преглед на искането, посочено в параграф 1, и на създадените структури и органи, посочени в член 7, и за целите на предварителната оценка съгласно член 61, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 получава доказателства, че са изпълнени изискванията, изложени в член 60, параграф 2, първа алинея, букви а)-г) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и изискванията на член 13, параграф 3 от настоящия регламент.
За възлагането на задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП II Комисията може да използва предварителна оценка, извършена във връзка с предходно споразумение за финансиране, сключено с бенефициера по ИПП II, или предварителна оценка, извършена във връзка с предоставянето на управленски правомощия съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (7). Комисията изисква да бъдат представени допълнителни доказателства, ако в тези оценки не са разгледани всички изисквания.
4. Националният разпоредител с бюджетни кредити следи дали ръководната структура и оперативната структура или оперативните структури спазват във всеки един момент изискванията, посочени в параграф 2. В случай на неспазване на тези изисквания националният разпоредител с бюджетни кредити незабавно уведомява Комисията и предприема всички подходящи предпазни мерки във връзка с извършените плащания или сключените договори.
5. Комисията следи дали се спазва член 60, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и може да предприеме подходящи корективни мерки, включително временно преустановяване или прекратяване на части от споразумението за финансиране във всеки един момент, ако изискванията вече не се изпълняват.
ДЯЛ III
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
ГЛАВА I
Финансово участие на Съюза
Член 15
Допустимост на разходите
1. Преди подписването на съответното споразумение за финансиране в съответствие с член 13 подписаните договори и допълнения, направените разходи и извършените плащания от страна на бенефициерa по ИПП II не са допустими за финансиране съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. Следните разходи не са допустими за финансиране съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014:
а)
закупуване на земя и съществуващи сгради освен когато това е надлежно обосновано от естеството на действието в решението за финансиране;
б)
други разходи, които могат да бъдат предвидени в секторните споразумения или споразуменията за финансиране.
ГЛАВА II
Правила във връзка с непрякото управление от бенефициера по ИПП II
Член 16
Докладване за подозрения за измами и други нередности
Бенефициерът по ИПП II незабавно докладва на Комисията за подозрения за измами и други нередности, които са били констатирани при първоначално административно или съдебно заключение, и я информира периодично за напредъка по административните и другите производства. Докладването се извършва по електронен път чрез модула, предвиден от Комисията за тази цел.
Член 17
Финансови корекции
1. С оглед да гарантира, че средствата по ИПП II са били използвани в съответствие с приложимите правила, Комисията прилага механизми за финансови корекции.
2. Финансова корекция може да е необходима в следните случаи:
а)
установяване на конкретна грешка, нередност или измама;
б)
установяване на слабост или недостатък в системите за управление и контрол на бенефициера по ИПП II.
3. Комисията извършва финансовите корекции въз основа на установяването на неправомерно изразходени суми и въз основа на финансовото отражение върху бюджета. Когато тези суми не могат да бъдат установени с точност, така че да се приложат индивидуални корекции, Комисията може да използва корекции с фиксирана ставка или корекции въз основа на екстраполация на констатациите.
4. Финансовите корекции се извършват по целесъобразност посредством компенсации.
5. Когато взема решение относно размера на дадена корекция, Комисията взема под внимание естеството и сериозността на конкретната грешка или нередност и/или степента и финансовото отражение на слабостите или недостатъците, открити в системата за управление и контрол на въпросната програма.
ДЯЛ IV
МОНИТОРИНГ, ОЦЕНКА И ДОКЛАДВАНЕ
ГЛАВА I
Мониторинг
Член 18
Мониторингов комитет за ИПП
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II създават мониторингов комитет за ИПП най-късно шест месеца след влизането в сила на първото споразумение за финансиране.
2. Мониторинговият комитет за ИПП извършва преглед на общата ефективност, ефикасност, качество, съгласуваност, координация и съответствие на изпълнението на всички действия във връзка с постигането на техните цели. За тази цел, когато е уместно, той базира своите заключения на информацията, предоставена от секторните мониторингови комитети. Той може да отправя препоръки за корективни действия, когато е необходимо.
3. Мониторинговият комитет за ИПП е съставен от представители на Комисията, националния координатор за ИПП и други съответни национални институции и органи на бенефициера по ИПП II и, когато е уместно, международни организации, в това число международни финансови институции, и други заинтересовани страни като гражданското общество и организации от частния сектор.
4. Заседанията на мониторинговия комитет за ИПП се председателстват съвместно от представител на Комисията и националния координатор за ИПП.
5. Мониторинговият комитет за ИПП приема своя процедурен правилник.
6. Мониторинговият комитет за ИПП заседава поне веднъж годишно. Освен това могат да се организират ad hoc заседания по инициатива на Комисията или на бенефициера по ИПП II, по-специално на тематична основа.
Член 19
Секторни мониторингови комитети
1. При непряко управление от бенефициерите по ИПП II бенефициерът по ИПП II създава секторни мониторингови комитети по област на политиката или по програма най-късно шест месеца след влизането в сила на първото споразумение за финансиране, свързано със съответната област на политиката или програма. По целесъобразност секторни мониторингови комитети могат да бъдат създавани ad hoc съгласно други методи за изпълнение.
2. Всеки секторен мониторингов комитет извършва преглед на ефективността, ефикасността, качеството, съгласуваността, координацията и съответствието на изпълнението на действията в съответната област на политиката или програма и тяхната съгласуваност със съответните секторни стратегии. Той проучва напредъка във връзка с постигането на целите на действията и очакваните продукти, резултати и въздействие посредством показатели, свързани с базова ситуация, както и напредъка по отношение на финансовото изпълнение. Секторният мониторингов комитет докладва на мониторинговия комитет за ИПП и може да отправя предложения за корективни действия с цел да се гарантира постигането на целите на действията и да се подобри ефикасността, ефективността, въздействието и устойчивостта на предоставената помощ.
3. Секторният мониторингов комитет е съставен от представители на съответните национални институции и органи, други заинтересовани страни, например икономически, социални или екологични партньори, и, когато е целесъобразно, международни организации, включително международни финансови институции, и гражданското общество. Комисията участва в дейността на комитета. Заседанията на секторния мониторингов комитет се председателстват от високопоставен представител на бенефициера по ИПП II. В зависимост от областта на политиката или програмата Комисията може да председателства съвместно с него заседанията на комитета.
4. Всеки секторен мониторингов комитет приема своя процедурен правилник.
5. Секторният мониторингов комитет заседава поне два пъти годишно. Освен това могат да бъдат свиквани и ad hoc заседания.
Член 20
Други дейности по мониторинг
Когато това е подходящо, могат да бъдат създавани и други платформи за мониторинг. За техните дейности се докладва на мониторинговия комитет за ИПП.
ГЛАВА II
Оценка
Член 21
Принципи
1. Помощта по ИПП II подлежи на оценки в съответствие с член 30, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 с цел подобряване на нейната целесъобразност, съгласуваност, качество, ефикасност, ефективност, добавена стойност за Съюза, последователност и синергия със съответния диалог относно политиката.
2. Оценките могат да бъдат извършвани на политическо, стратегическо, тематично, секторно, програмно и оперативно равнище, както и на национално или регионално равнище.
3. Резултатите от оценките се вземат под внимание от мониторинговия комитет за ИПП и секторните мониторингови комитети.
Член 22
Оценки от страна на бенефициера по ИПП II при непряко управление
1. Бенефициерът по ИПП II, на когото са възложени задачи по изпълнението на бюджета във връзка с помощ по ИПП II, носи отговорност за провеждането на оценки на програмите, които управлява.
2. Бенефициерът по ИПП II изготвя план за оценка, съдържащ дейностите по оценка, които той планира да извърши в отделните етапи на изпълнението.
ГЛАВА III
Докладване
Член 23
Годишни доклади за изпълнението на помощ по ИПП II от бенефициерите по ИПП II при непряко управление
1. В съответствие с член 60, параграф 5, първа алинея, букви а)-в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бенефициерът по ИПП II представя на Комисията до 15 февруари на следващата финансова година:
а)
годишен доклад за изпълнението на възложените задачи;
б)
годишни финансови доклади или извлечения по метода на начисляването, както е посочено в споразумението за финансиране, относно разходите, направени при изпълнението на възложените задачи;
в)
годишна декларация за управлението, както е предвидено в член 9, параграф 4;
г)
резюме на докладите от одитите и от проверките, извършени от ръководната структура, които осигуряват солидна основа за декларацията за управлението. Това резюме включва анализ на естеството и степента на грешките и слабостите, установени в системите, предприетите или планирани корективни действия, както и последващите действия по докладите, издадени от одитния орган.
2. В съответствие с член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бенефициерът по ИПП II представя на Комисията становище от одита до 15 март на следващата финансова година.
3. При приключване на изпълнението на всяка програма бенефициерът по ИПП II представя окончателен доклад, който обхваща целия период на изпълнение и може да включва последния годишен доклад.
4. В зависимост от действието или програмата, за която отговаря, от оперативната структура може да бъде поискано да изготви всеобхватен годишен доклад за цялата финансова година, който да бъде предаден от националния координатор за ИПП на Комисията след разглеждането му от отговорния секторен мониторингов комитет.
ДЯЛ V
ПРОЗРАЧНОСТ И ВИДИМОСТ
Член 24
Информация, публичност и прозрачност
1. Всички участници, които изпълняват помощ по ИПП II, както е определено в член 58, параграф 1, букви а)-в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, отговарят на изискванията за информация, публичност и прозрачност в съответствие с член 35, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и гарантират подходяща видимост на действията.
2. В случай на непряко управление от бенефициера по ИПП II оперативните структури са отговорни за публикуването на информация относно получателите на средства на Съюза в съответствие с членове 21 и 22 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012. Оперативните структури гарантират, че получателят се информира, че ще бъде включен в публикувания списък на получателите. Всички лични данни, включени в този списък, се обработват в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001.
3. Националните/многонационалните стратегии и техните прегледи, както програмите са публични документи, когато е приложимо, и са достъпни за широката общественост и гражданското общество.
Член 25
Видимост и комуникации
1. Комисията и бенефициерът по ИПП II се споразумяват относно последователен план за комуникационни дейности, с които да оповестяват и активно да публикуват информация относно помощта по ИПП II в бенефициера по ИПП II.
2. Бенефициерът по ИПП II докладва за своите действия във връзка с видимостта и комуникациите пред мониторинговия комитет за ИПП и пред секторните мониторингови комитети.
ДЯЛ VI
ТРАНСГРАНИЧНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 26
Определения
1. За целите на настоящия дял се прилагат следните определения:
а)
„операция“ означава проект, договор, действие или група проекти, избрани от съвместния мониторингов комитет или възлагащия орган на съответната програма или под негова отговорност, които допринасят за целите на приоритетната ос или приоритетните оси, към която/които се отнасят, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество по член 27, буква а), или които допринасят за целите на тематичния приоритет или тематичните приоритети, към който/които се отнасят, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество по член 27, букви б) или в);
б)
„бенефициер“ означава публична или частна структура, която отговаря за започването или за започването и изпълнението на операции; в контекста на схемите за държавни помощи (съгласно определението в член 2, параграф 13 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8)) понятието „бенефициер“ означава структурата, която получава помощта, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество с участието на държави членки.
2. За целите на глави I и II от настоящия дял, когато става въпрос за програми за трансгранично сътрудничество с участието на държави членки, „публични разходи“, „програмиране“, „споразумение за партньорство“ и „документ“ се използват в съответствие с определенията в член 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 27
Форма на помощта
Помощта се предоставя в една от следните форми на трансгранично сътрудничество:
а)
трансгранично сътрудничество между една или повече държави членки и един или повече бенефициери по ИПП II, както е предвидено в глава II;
б)
трансгранично сътрудничество между двама или повече бенефициери по ИПП II, както е предвидено в глава III;
в)
трансгранично сътрудничество между бенефициер по ИПП II и държави по Европейския инструмент за съседство, както е предвидено в глава III.
Член 28
Интензитет на помощта и дял на помощта по ИПП II
1. В решението на Комисията, с което се приема програма за трансгранично сътрудничество за формите на сътрудничество, посочени в член 27, се определя делът на съфинансиране и максималният размер на помощта по ИПП II въз основа на един от следните критерии:
а)
общите допустими разходи, включително публичните и частните разходи; или
б)
допустимите публични разходи.
2. За програми за трансгранично сътрудничество по член 27, буква а) делът на съфинансиране от Съюза на равнището на всяка приоритетна ос от програма за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 34, параграф 2, е не по-малко от 20 % и не повече от 85 % от допустимите разходи.
3. За програми за трансгранично сътрудничество по член 27, букви б) и в) делът на съфинансиране от Съюза на равнището на всеки тематичен приоритет е не по-малко от 20 % и не повече от 85 % от допустимите разходи. За техническа помощ делът на съфинансиране е 100 %.
Член 29
Тематични приоритети и концентрация на помощта по ИПП II
1. Тематичните приоритети за помощта по ИПП II са приоритетите, определени в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. За всяка програма за трансгранично сътрудничество се определят максимум 4 тематични приоритета.
Член 30
Географски обхват
Списъкът на допустимите региони се включва в съответната програма за трансгранично сътрудничество както следва:
а)
за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква а), регионите на ниво 3 от Общата класификация на териториалните единици за статистически цели (NUTS) или, в случай че не е налична класификация по NUTS, равностойни области по сухоземни или по морски граници, отдалечени на максимум 150 km, без да се засягат евентуалните изменения за гарантиране на последователност и съгласуваност на трансграничните програми, установени за програмния период 2007-2013 г.;
б)
за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, букви б) и в), допустимите региони се установяват по целесъобразност в съответната програма за трансгранично сътрудничество.
Член 31
Подготовка, оценка, одобрение и изменение на програми за трансгранично сътрудничество
1. За всяка програма за трансгранично сътрудничество се договарят тематични приоритети между участващите страни за всяка граница или група граници въз основа на тематичните приоритети, определени в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014.
2. Комисията оценява съответствието на програмите за трансгранично сътрудничество с настоящия регламент, техния ефективен принос към подбраните тематични приоритети в приложение III към Регламент (ЕС) № 231/2014 и също така съответното споразумение за партньорство, когато става въпрос за участващи държави членки.
3. В срок от три месеца от датата на представяне на програмата за трансгранично сътрудничество Комисията представя своите констатации. Участващите държави предоставят на Комисията цялата необходима допълнителна информация и, когато е целесъобразно, преработват предложената програма за трансгранично сътрудничество.
4. Когато одобрява всяка програма за трансгранично сътрудничество след официалното ѝ представяне, Комисията трябва да гарантира, че всички нейни констатации са били взети предвид по подходящ начин.
5. Исканията за изменение на програми за трансгранично сътрудничество, представени от участващите държави, са надлежно обосновани и по-специално в тях се посочва очакваното въздействие от промените в програмата за трансгранично сътрудничество върху постигането на нейните цели. Тези искания се придружават от преработената програма. Параграфи 2 и 3 се прилагат към измененията на програмите за трансгранично сътрудничество.
Член 32
Техническа помощ
1. Всяка програма за трансгранично сътрудничество включва конкретен бюджет, отделен за операции по техническа помощ, включително подготовка, управление, мониторинг, оценка, информация, комуникации, работа в мрежа, разглеждане на жалби, контрол и одитни дейности във връзка с изпълнението на програмата и дейности за укрепване на административния капацитет за изпълнение на програмата. Освен това участващите държави могат да използват помощта по ИПП II за подпомагане на действия за намаляване на административната тежест за бенефициерите, включително системи за обмен на данни по електронен път и действия за укрепване на капацитета и обмен на най-добри практики между органите на участващите държави и бенефициерите във връзка с управлението и използването на помощта по ИПП II. Тези действия могат да бъдат свързани с предходни и със следващи програмни периоди.
2. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 разходите за техническа помощ за подпомагане на подготовката на дадена програма за трансгранично сътрудничество и създаването на системи за управление и контрол могат да бъдат допустими преди датата на приемане на решението на Комисията за одобряване на програмата за трансгранично сътрудничество, но не по-рано от 1 януари 2014 г.
ГЛАВА II
Трансгранично сътрудничество между държави членки и бенефициери по ИПП II
Член 33
Приложими разпоредби
1. По отношение на държавата членка или държавите членки, които участват в програма за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава, и по-специално държавата членка, в която е разположен управляващият орган, се прилагат правилата в Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), приложими по отношение на целта за европейско териториално сътрудничество, както е предвидено в настоящата глава. Когато тези правила се отнасят за европейските структурни и инвестиционни фондове, както е определено в член 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, за целите на настоящата глава помощта по ИПП II също се счита, че е обхваната от тях.
2. По отношение на бенефициерите по ИПП II, които участват в програма за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава, се прилагат правилата, приложими по отношение на целта за европейско териториално сътрудничество, както е определено в настоящата глава, без да се засягат обосновани дерогации, изложени в съответното споразумение за финансиране.
Член 34
Програмиране
1. Програмите за трансгранично сътрудничество се изготвят в съответствие с принципа на партньорство, определен в член 5, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в съответствие с член 8, параграфи 2-4, 7, 9 и 10 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. Програмите за трансгранично сътрудничество се състоят от приоритетни оси. Без да се засяга член 32, приоритетната ос съответства на тематичен приоритет, както е посочено в член 29. В контекста на една приоритетна ос, когато е целесъобразно и с цел да се увеличи въздействието и ефективността на този приоритет чрез съгласуван интегриран подход, могат да бъдат добавени елементи от други тематични приоритети.
3. По програмите за трансгранично сътрудничество могат да се извършват действия за местно развитие, ръководени от местни участници, по смисъла на членове 32-35 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, действия по съвместни планове за действие по смисъла на членове 104-109 от този регламент и действия във връзка с интегрирани териториални инвестиции по смисъла на член 36 от този регламент, като се отчитат основните принципи на тези инструменти и членове 9-11 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Специфичните правила и условия се договарят между Комисията и участващите държави за всяка програма за трансгранично сътрудничество.
4. Програмите за трансгранично сътрудничество се представят по електронен път на Комисията от държавата членка, в която е разположен управляващият орган на програмата.
5. По искане на участващите държави Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) може да участва в подготовката на дейностите, свързани с подготовката на операциите, по-специално в значими проекти, и в самите дейности.
Комисията може да се консултира с ЕИБ преди приемането на програми за трансгранично сътрудничество.
Член 35
Техническа помощ
Размерът на помощта по ИПП II, който ще бъде отделен за техническа помощ, е ограничен до 10 % от общия размер, отделен за програмата за трансгранично сътрудничество, но не по-малко от 1 500 000 EUR.
Член 36
Режим на изпълнение и определяне на програмни органи
1. Програмите за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава се изпълняват посредством споделено управление. Следователно държавите членки и Комисията са отговорни за управлението и контрола на програмите в съответствие със своите отговорности, както е предвидено по-специално в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 и в настоящия регламент.
По отношение на държавата членка, в която е разположен управляващият орган, се прилагат членове 73 и 74 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 относно отговорностите на държавите членки в рамките на споделено управление.
Прилага се член 75 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 относно правомощията и отговорностите на Комисията в рамките на споделено управление.
2. Държавите, участващи в програма за трансгранично сътрудничество, определят за целите на член 123, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 единен управляващ орган; за целите на член 123, параграф 2 от същия регламент - единен сертифициращ орган, и за целите на член 123, параграф 4 от същия регламент - единен одитен орган.
3. Управляващият орган и одитният орган са разположени в една и съща държава членка. Участващите държави в програма за трансгранично сътрудничество могат да вземат решение единственият управляващ орган да изпълнява функциите на сертифициращия орган.
Процедурата по определяне на управляващия орган и по целесъобразност на сертифициращия орган, определена в член 124 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, се извършва от държавата членка, в която е разположен органът.
Определянето на органи, предвидено в настоящия член, не засяга разпределянето на отговорности във връзка с прилагането на финансови корекции сред участващите държави, както е предвидено в програмата за трансгранично сътрудничество.
Член 37
Функции на програмните органи
1. По отношение на функциите на управляващия орган се прилагат член 125 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 23, параграфи 1, 2, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. По отношение на функциите на сертифициращия орган се прилагат член 126 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 24 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Сертифициращият орган получава плащанията от Комисията и като общо правило извършва плащания към главния бенефициер в съответствие с член 132 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на функциите на одитния орган се прилагат член 127 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 25 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 38
Съвместен мониторингов комитет
1. Участващите държави създават съвместен мониторингов комитет (наричан по-долу „СМК“) в тримесечен срок от датата, на която държавата членка получи уведомление за решението за одобрение на програма за трансгранично сътрудничество.
2. СМК е съставен от представители на Комисията, националния координатор за ИПП и други съответни национални институции и органи на бенефициера по ИПП II, участващата държава членка или участващите държави членки и, когато е приложимо, международни финансови институции и други заинтересовани страни, включително гражданското общество и организации от частния сектор.
3. СМК се председателства от представител на една от участващите държави или на управляващия орган.
4. Комисията участва в дейността на СМК като консултант.
5. Ако ЕИБ участва финансово в дадена програма, тя може да участва в дейността на СМК като консултант.
6. СМК извършва преглед на общата ефективност, качество и съгласуваност на изпълнението на всички действия за постигане на целите, определени в програмата за трансгранично сътрудничество, споразуменията за финансиране и съответния стратегически документ или съответните стратегически документи. Той може да отправя препоръки за корективни действия, когато е необходимо.
Освен това, по отношение на неговите функции се прилагат членове 49 и 110 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
СМК и управляващият орган осъществяват мониторинг, като се позовават на показателите, определени в съответната програма за трансгранично сътрудничество, в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
7. СМК приема свой процедурен правилник.
8. СМК заседава поне веднъж годишно. Освен това могат да бъдат свиквани допълнителни заседания по инициатива на една от участващите държави или на Комисията, по-специално на тематична основа.
Член 39
Подбор на операции
1. Операциите по програмите за трансгранично сътрудничество се подбират от СМК.
СМК може да създаде ръководен комитет, който действа под негова отговорност за подбора на операции.
2. Подбраните операции включват бенефициери от поне две участващи държави, като поне един от тях е от държава членка. Операциите могат да се изпълняват и само в една участваща държава, при условие че са установени трансгранични въздействия и ползи.
3. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на наемането на персонал или финансирането на операциите.
Член 40
Бенефициери
1. Когато са налице двама или повече бенефициери за операция от програма за трансгранично сътрудничество, един от тях се определя от всички бенефициери като главен бенефициер.
2. Главният бенефициер извършва следните задачи:
а)
изготвя договорености с другите бенефициери в споразумение, съдържащо разпоредби, които, наред с другото, гарантират добро финансово управление на отделените за операцията средства, включително договорености за възстановяване на неправомерно изплатени суми;
б)
поема отговорност да гарантира изпълнението на цялата операция;
в)
гарантира, че разходите, представени от всички бенефициери, са били направени в изпълнение на операцията и отговарят на дейностите, договорени между всички бенефициери, в съответствие с представения на управляващия орган документ, определен в параграф 6;
г)
гарантира, че разходите, представени от другите бенефициери, са били проверени от контрольор/и, когато проверката не се извършва от управляващия орган в съответствие с член 23, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. Ако не е посочено друго в договореностите, посочени в параграф 2, буква а), главният бенефициер гарантира, че другите бенефициери получават общата сума на публичната помощ колкото се може по-бързо и в пълен размер. Не се приспадат или удържат суми и не се налагат специфични такси или други такси с равностоен ефект, които биха намалили размера на сумите за другите бенефициери.
4. Главният или единственият бенефициер е установен в участваща държава.
5. Без да се засяга член 39, параграф 2 от настоящия регламент, европейска група за териториално сътрудничество, създадена в съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (10), или друг правен орган, създаден в съответствие със законите на една от участващите държави, може да кандидатства като единствен бенефициер на операция, при условие че се състои от публични институции и органи от поне две участващи държави.
6. Управляващият орган предоставя на главния или единствения бенефициер на всяка операция документ, в който са описани условията за подпомагане на операцията, включително конкретните изисквания относно продуктите или услугите, които следва да бъдат получени в резултат на операцията, планът за финансиране и срокът за изпълнение.
Член 41
Оценка
1. Оценките се извършват от вътрешни или външни експерти, които са функционално независими от органите, отговорни за изпълнението на програмата. Всички оценки се оповестяват публично.
2. Участващите държави съвместно извършват предварителна оценка в съответствие с член 55 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на оценката по време на програмния период се прилага член 56 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
4. По отношение на последващата оценка се прилага член 57 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 42
Докладване, информация и комуникации
1. По отношение на докладите за изпълнение се прилага член 14 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
2. Срещата за годишен преглед се организира в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. До 31 януари, 31 юли и 31 октомври на всяка година управляващият орган представя по електронен път на Комисията следните документи с цел мониторинг за всяка програма за трансгранично сътрудничество и по приоритетна ос:
а)
общите и публичните допустими разходи на операциите и броя операции, подбрани за помощ;
б)
общите допустими разходи, декларирани от бенефициерите пред управляващия орган.
Освен това представените до 31 януари документи съдържат данните, посочени в букви а) и б), разбити по категория на интервенцията. Счита се, че с представянето на тези документи се изпълнява изискването за представяне на финансови данни, посочено в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Документите, които се представят до 31 януари и 31 юли, се придружават от прогноза за сумата, за която управляващият орган очаква да представи заявления за плащане за текущата финансова година и за следващата финансова година.
Използваните данни съгласно настоящия параграф са до края на месеца преди месеца на представяне на данните.
4. Управляващият орган координира задачите, свързани с изискванията за информация, публичност и прозрачност съгласно член 24, параграфи 1 и 3 от настоящия регламент.
Чрез дерогация от член 25 от настоящия регламент управляващият орган е отговорен за информационните и комуникационните дейности, определени в членове 115 и 116 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 43
Допустимост и продължителност
1. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от настоящия регламент разходите са допустими за финансиране в рамките на помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II:
а)
ако са били направени от бенефициер от държава членка и заплатени между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2022 г.; или
б)
ако са били направени от бенефициер по ИПП II и заплатени след представяне на програмата за трансгранично сътрудничество.
2. В допълнение към правилата, посочени в член 15, параграф 2 от настоящия регламент, чрез помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II не се подпомагат:
а)
лихви върху дългове;
б)
данък добавена стойност (ДДС) освен когато той не се възстановява съгласно националното законодателство за ДДС;
в)
извеждане от експлоатация и изграждане на ядрени електроцентрали;
г)
инвестиции за постигане на намаляване на емисиите на парникови газове от дейности, които попадат в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11);
д)
производство, преработка и продажба на тютюн и тютюневи изделия;
е)
предприятия в затруднено положение съгласно определението в правилата на Съюза в областта на държавната помощ;
ж)
инвестиции в летищна инфраструктура освен ако не са свързани с опазване на околната среда или са придружени от инвестиции, необходими за смекчаване или намаляване на отрицателното въздействие върху околната среда.
Чрез дерогация от член 15, параграф 2 от настоящия регламент закупуването на незастроена и застроена земя в размер до 10 % от общите допустими разходи за въпросната операция е допустимо за финансиране в рамките на помощ за трансгранично сътрудничество по ИПП II. За изоставени обекти и обекти със сгради в бивши промишлени зони тази горна граница се увеличава на 15 %. В извънредни и надлежно обосновани случаи тази горна граница може да бъде увеличена над съответните предходни проценти за операции във връзка с опазването на околната среда.
3. За помощ по ИПП II не се подбират операции, които са завършени физически или изцяло осъществени преди бенефициерът да представи на управляващия орган заявлението за финансиране по програмата за трансгранично сътрудничество, независимо дали бенефициерът е извършил всички свързани плащания.
4. По отношение на предоставянето на безвъзмездни средства се прилагат член 61, член 65, параграфи 4, 6-9 и 11, членове 66-68, член 69, параграфи 1 и 2 и член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
5. В допълнение към член 6, параграф 2 от настоящия регламент в споразуменията за финансиране на програмите за трансгранично сътрудничество съгласно настоящата глава се установява йерархията на правилата за допустимост, приложими по отношение на съответната програма за трансгранично сътрудничество, в съответствие с принципите, определени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
6. По отношение на разходите за персонала се прилага член 19 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Член 44
Допустимост в зависимост от мястото
1. Операциите, които подлежат на дерогациите съгласно параграфи 2 и 3, са разположени в програмния район, който обхваща частта от територията на участващите държави съгласно определението в съответната програма за трансгранично сътрудничество („програмен район“).
2. Управляващият орган може да приеме, че цялата операция или част от нея се изпълнява извън програмния район, ако е изпълнено всяко от следните условия:
а)
операцията е в полза на програмния район;
б)
общата сумата, разпределена по програмата за трансгранично сътрудничество за операции извън програмния район, не надвишава 20 % от помощта от Съюза на равнище програма;
в)
задълженията на управляващия и одитния орган във връзка с управлението, контрола и одита на операцията се изпълняват от органите по програмата за трансгранично сътрудничество или те сключват споразумения с органи на държавите членки или на третите държави, в които се изпълнява операцията.
3. За операции относно техническа помощ, промоционални дейности и изграждане на капацитет могат да се извършват разходи извън програмния район, при условие че са спазени условията на параграф 2, букви а) и в).
Член 45
Възлагане на поръчки
1. По отношение на възлагането на договори за услуги, доставки и дейности от страна на бенефициерите процедурите за възлагане на поръчки следват разпоредбите на втора част, дял IV, глава 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и втора част, дял II, глава 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012, които се прилагат в целия програмен район на територията на държавата членка и на бенефициера или бенефициерите по ИПП II.
2. По отношение на възлагането на договори за услуги, доставки и дейности от страна на управляващия орган в рамките на специфичния бюджет, предвиден за операции по техническа помощ, прилаганите процедури за възлагане на поръчки от управляващия орган могат да бъдат процедурите, посочени в параграф 1, или процедурите съгласно националното законодателство.
Член 46
Финансово управление, отмяна на поети задължения, проверка и приемане на сметки, приключване и финансови корекции
1. По отношение на поетите бюджетни задължения се прилага член 76 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. По отношение на плащанията се прилагат членове 77-80, 82-83, 129-132, 134-135 и 142 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Освен това се прилага член 27, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 относно плащания в една-единствена сметка. По отношение на използването на еврото се прилага член 28 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
3. Що се отнася до предварителното финансиране, вследствие на решението на Комисията за приемане на програмата за трансгранично сътрудничество Комисията плаща една-единствена сума за предварително финансиране.
Размерът на предварителното финансиране възлиза на 50 % от първите три поети бюджетни задължения към програмата.
Сумата за предварително финансиране може да бъде изплатена на два транша, когато е необходимо, според бюджетните нужди.
Общият размер на предварителното финансиране се възстановява на Комисията, ако не бъде представена декларация за разходите по програмата за трансгранично сътрудничество в срок от 24 месеца от датата, на която Комисията е изплатила първия транш от общата сума на предварителното финансиране.
4. По отношение на отмяната на поети задължения се прилагат членове 86-88 и член 136 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
5. По отношение на проверката и приемането на сметки, както и на приключването на сметки, се прилагат членове 84 и 137-141 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
6. По отношение на финансовите корекции и възстановяване на средства се прилагат член 85, член 122, параграф 2 и членове 143-147 от Регламент (ЕС) № 1303/2013. Член 27, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 също се прилага.
Член 47
Системи за управление и контрол и одит
1. По отношение на общите принципи на системите за управление и контрол се прилагат член 72 и член 122, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
2. По отношение на сътрудничеството между Комисията и одитните органи се прилага член 128 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
3. По отношение на пропорционалния контрол на програмите за трансгранично сътрудничество се прилага член 148 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 48
Преустановяване на програми за трансгранично сътрудничество
1. Когато нито един от участващите бенефициери по ИПП II не е сключил споразумение за финансиране до края на годината, следваща годината на приемане на програмата, Комисията преустановява програмата за трансгранично сътрудничество.
Годишните траншове от Европейския фонд за регионално развитие, които са вече поети като задължения, продължават да са достъпни за своя нормален жизнен цикъл, но могат да се използват само за дейности, които се извършват изцяло в съответните държави членки и за които са сключени договори преди решението на Комисията за преустановяване. Управляващият орган представя на Комисията окончателния доклад в тримесечен срок след приключване на договорите, като Комисията действа в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Когато програмата за трансгранично сътрудничество не може да бъде изпълнена поради проблеми, възникнали в отношенията между участващите държави, и в други надлежно обосновани случаи, Комисията може да реши да преустанови програмата преди крайния срок за изпълнение по искане на СМК или по своя инициатива след консултация със СМК.
При преустановяване на програмата управляващият орган представя окончателния доклад в шестмесечен срок след като Комисията приеме решение за преустановяване. След уреждане на предишни плащания за предварително финансиране Комисията плаща окончателния баланс или по целесъобразност издава нареждане за възстановяване на средства. Освен това Комисията отменя баланса на поетите задължения.
Алтернативно може да бъде взето решение да се намали разпределената по програмата сума спрямо обхвата на програмата в съответствие с член 31, параграф 5.
3. В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, необвързаната с поети задължения помощ от Европейския фонд за регионално развитие, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, и която не е била преразпределена към друга програма от същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя към вътрешните програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Помощта по ИПП II, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, се използва за финансиране на други програми или проекти, допустими за помощ по ИПП II.
ГЛАВА III
Трансгранично сътрудничество между бенефициери по ИПП II или между бенефициери по ИПП II и държави по Европейския инструмент за съседство
Член 49
Програмиране
1. Програмите за трансгранично сътрудничество се изготвят в съответствие с примерната програма, осигурена от Комисията, подготвят се съвместно от участващите държави и се предават на Комисията по електронен път.
2. Програмата за трансгранично сътрудничество съдържа тематични приоритети в съответствие с член 29.
Член 50
Техническа помощ
Размерът на помощта по ИПП II, който ще бъде отделен за техническа помощ, е ограничен до 10 % от общия размер, отделен за програмата за трансгранично сътрудничество.
Член 51
Режими на изпълнение
1. Програмите за трансграничното сътрудничество, посочени в член 27, букви б) и в), се изпълняват чрез пряко или непряко управление.
2. Програмите за трансгранично сътрудничество се управляват от един възлагащ орган, който се определя в решението за изпълнение на Комисията за одобрение на съответната програма за трансгранично сътрудничество.
Член 52
Структури и органи
1. В управлението на програмите за трансгранично сътрудничество в бенефициерите по ИПП II участват следните структури:
а)
националните координатори за ИПП на държавите, участващи в програмата за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 4, и, когато е приложимо, координаторите по териториално сътрудничество;
б)
националният разпоредител с бюджетни кредити и ръководната структура, както е посочено в член 7, на участващия бенефициер по ИПП II, в който се намира възлагащият орган, когато трансграничната програма се изпълнява съгласно непряко управление;
в)
оперативните структури във всички участващи държави, които работят в тясно сътрудничество при програмирането и изпълнението на съответната програма за трансгранично сътрудничество. При непряко управление оперативната структура включва възлагащ орган;
г)
одитният орган, както е посочено в член 7, параграф 3, когато трансграничната програма се изпълнява съгласно непряко управление. Когато одитният орган няма разрешение да извършва функциите, предвидени в член 12, той се подпомага от група одитори, включваща представител на всяка държава, участваща в програмата за трансгранично сътрудничество.
2. Бенефициерите по ИПП II и държавите по Европейския инструмент за съседство, които участват в програма за трансгранично сътрудничество, създават СМК, който изпълнява също така функциите на секторния мониторингов комитет, посочен в член 19.
3. Създава се съвместен технически секретариат, който подпомага Комисията, оперативните структури и СМК.
4. Ролите и отговорностите на тези структури се определят в рамковото споразумение, посочено в член 5.
5. При непряко управление участващите държави сключват двустранна договореност, в която се посочват отговорностите им във връзка с изпълнението на съответната програма за трансгранично сътрудничество. Минималните изисквания за сключването на такава двустранна договореност се определят в рамковото споразумение, посочено в член 5.
Член 53
Подбор на операции
1. Подбраните по дадена програма за трансгранично сътрудничество операции водят до ясно изразени трансгранични въздействия и ползи.
2. Операциите по програми за трансгранично сътрудничество се подбират от възлагащия орган чрез покани за предложения, които обхващат целия допустим район.
3. Участващите държави също така могат да идентифицират операции извън поканата за предложения. В такъв случай операциите се посочват конкретно в програмата за трансгранично сътрудничество, посочена в член 49.
4. Подбраните операции за трансгранично сътрудничество включват бенефициери от поне две участващи държави. Бенефициерите си сътрудничат при разработването и изпълнението на операциите. Освен това те си сътрудничат по отношение на наемането на персонал или финансирането на операциите или и двете.
5. Операциите могат да се изпълняват и само в една участваща държава, при условие че са установени трансгранични въздействия и ползи.
Член 54
Бенефициери
1. За програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква б), бенефициерите се определят в бенефициер по ИПП II. За програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 27, буква в), бенефициерите се определят в бенефициер по ИПП II или в държава по Европейския инструмент за съседство.
2. Един от бенефициерите, участващи в дадена операция, се определя от всички бенефициери като главен бенефициер.
3. Главният бенефициер поема отговорност да гарантира финансовото изпълнение на цялата операция, следи за това операцията да се изпълнява съгласно посочените в договора условия и определя договореностите с другите бенефициери с цел да се гарантира добро финансово управление на средствата, отделени за операцията, включително договореностите за възстановяване на неправомерно изплатени средства.
ДЯЛ VII
ЗЕМЕДЕЛИЕ И РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
Член 55
Специфични разпоредби за програмите за развитие на селските райони
1. Като част от област на политиката „Земеделие и развитие на селските райони“ програмите за развитие на селските райони се изготвят на национално равнище, подготвят се от съответните органи, посочени от бенефициера по ИПП II, и се представят на Комисията след консултация с подходящите заинтересовани страни.
2. Програмите за развитие на селските райони се изпълняват от бенефициерите по ИПП II въз основа на непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и по тях се финансират подбрани видове действия, както е предвидено съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12).
3. По отношение на програмите за развитие на селските райони оперативната структура, която следва да бъде създадена в съответствие с член 10, се състои от следните отделни органи, действащи в тясно сътрудничество:
а)
управляващия орган, който е публичен орган, действащ на национално равнище, отговаря за подготвянето и изпълнението на програмите, включително подбора на мерки и осигуряването на публичност, координацията, оценката, мониторинга и докладването във връзка с въпросната програма, като този орган се ръководи от висш държавен служител с изключителни отговорности; както и
б)
Агенцията за развитие на селските райони по ИПП с функции от подобно естество като разплащателен орган в държавите членки, който отговаря за публичността, подбора на проекти, одобряването, контрола и отчитането на поетите задължения и плащанията и за извършването на плащанията.
4. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 разходите за техническа помощ за подпомагане на подготовката на програмите за развитие на селските райони и създаването на системи за управление и контрол могат да бъдат допустими преди датата на приемане на решението на Комисията за одобряване на програмата за развитие на селските райони, но не по-рано от 1 януари 2014 г.
5. При определяне на дела на публичните разходи като процент от общите допустими разходи на инвестицията не се взема предвид националната помощ за улесняване на достъпа до заеми, предоставени без участие на Съюза, както е предвидено в Регламент (ЕС) № 231/2014.
6. Инвестиционните проекти по програми за развитие на селските райони продължават да бъдат допустими за финансиране от Съюза, при условие че не са претърпели значително изменение в петгодишен срок от окончателното плащане от страна на оперативната структура.
ДЯЛ VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 56
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 447/2014,
2. mai 2014,
milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 231/2014 (millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA II)) rakendamise erieeskirju
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrust (EL) nr 231/2014, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA II), (1) eriti selle artiklit 12,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 236/2014 (2) kehtestatakse välistegevuse rahastamisvahendi rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused kõigi üheksa vahendi jaoks. Täiendavad erieeskirjad tuleks sätestada konkreetsete olukordade, eelkõige kaudse eelarve täitmise, piirkondliku ja territoriaalse poliitikameetme raames rahastatavate piiriüleste koostööprogrammide ning põllumajanduse ja maaelu arengu poliitikameetme raames rahastatavate maaelu arengu programmide jaoks.
(2)
Komisjon ja määruse (EL) nr 231/2014 I lisas loetletud abisaajariigid (edaspidi „IPA II abisaajariigid”) peavad sõlmima raamlepingute ja valdkondlike lepingute vormis kokkulepped, milles sätestatakse nende koostöö põhimõtted käesoleva määruse alusel, et tagada ühinemiseelse abi kõigis IPA II abisaajariikides ühel viisil rakendamine ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetest kinnipidamine.
(3)
Komisjon peaks toetama IPA II abisaajariikide jõupingutusi arendada oma suutlikkust hallata liidu vahendeid kooskõlas liidu õigusaktides sätestatud põhimõtete ja eeskirjadega. Selleks peaks komisjon seal, kus see kohaseks osutub, delegeerima eelarve täitmisega seotud ülesanded IPA II abisaajariikidele.
(4)
Programmitööga seotud isevastutus ja IPA II abi rakendamine peaksid lasuma peamiselt IPA II abisaajariikidel, kes peavad looma nõutud struktuurid ja ametiasutused ning esitama komisjonile taotluse saada endale eelarve täitmisega seotud ülesanded.
(5)
Seega tuleb sätestada erieeskirjad IPA II abisaajariikidele eelarve täitmisega seotud ülesannete delegeerimiseks kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 (3) ning komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012 (4).
(6)
Tingimused, mis ühinejariik peab täitma, on kohustuslikud, et tagada riigi finantsjuhtimise üleüldine kvaliteet.
(7)
Kindlaks tuleb määrata finantskorrektsioonide tegemise erieeskirjad ja IPA II abisaajariikide suhtes kohaldatavad menetlused juhul, kui need rakendavad liidu abi kaudse eelarve täitmise raames.
(8)
Et tagada määruse (EL) nr 231/2014 (edaspidi „IPA II abi”) raames antava liidu ühinemiseelse finantsabi rakendamise tõhusus, tulemuslikkus, sidusus ja koordineeritus, peaks määrust (EL) nr 236/2014 täiendama üksikasjalikud järelevalvet ja hindamist käsitlevad eeskirjad.
(9)
Sätestada tuleb aruandlust käsitlevad erieeskirjad, et selgitada üksikasjalikumalt aruandluse nõudeid, millele IPA II abisaajariigid peavad vastama.
(10)
Tõhusa kooskõla saavutamiseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001, (5) määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 ja delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012 tuleks määrata kindlaks IPA II abi läbipaistvust ja nähtavust käsitlevad erieeskirjad.
(11)
IPA II abi tuleks muu hulgas kasutada piiriülese koostöö edendamiseks IPA II abisaajariikide vahel ning IPA II abisaajariikide ja liikmesriikide või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 232/2014 (6) loodud Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kohaldamisalasse jäävate riikide vahel. Osalejate rolli ja vastutust tuleb täpsustada, võttes arvesse erinevaid olukordi, eelkõige seoses IPA II abisaajariikide ja liikmesriikide piiriülese koostööga.
(12)
Maaelu arengu programmide raames peaks IPA II abi põllumajanduse ja maaelu arengu poliitikavaldkonnas edendama järkjärgulist ühtlustamist ühise põllumajanduspoliitika õigusliku raamistikuga. Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi tegevustega sarnaste tegevuste rahastamise jaoks on vaja erieeskirju, rakendamaks neid haldus- ja kontrollisüsteemide kaudu, mis sarnanevad liikmesriikide selliste vastavate struktuuridega, millel on samasuguse iseloomuga funktsioonid.
(13)
IPA II 2014. aasta programmide õigeaegse kavandamise ja rakendamise huvides peaks käesolev määrus jõustuma kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
(14)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas IPA II komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
IPA ABI KOHALDAMISE SISU JA ÜLDRAAMISTIK
I PEATÜKK
Sisu ja mõisted
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas määruses sätestatakse määruse (EL) nr 231/2014 rakendamise ühetaolisi tingimusi ja määruse (EL) nr 236/2014 rakendamise üksikasjalikke eeskirju kehtestavad erieeskirjad seoses IPA II abi rakendamise meetodite, finantsjuhtimise, järelevalve, hindamise ja aruandluse, läbipaistvuse ja nähtavusega ning erieeskirjad piiriülese koostöö jaoks regionaalse ja territoriaalse koostöö poliitikavaldonnas ning maaelu arengu programmide raames antava abi jaoks põllumajanduse ja maaelu arengu poliitikavaldkonnas.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„IPA II abisaajariik” tähendab ühte määruse (EL) nr 231/2014 I lisas loetletud abisaajatest;
b)
„programm” - määruse (EL) nr 236/2014 artiklites 2 ja 3 sätestatud tegevusprogramm, üksik-, eri- või toetusmeede;
c)
„raamleping” - komisjoni ja IPA II abisaajariigi vahel sõlmitud leping, mida kohaldatakse IPA II kõigi poliitikavaldkondade suhtes ning milles sätestatakse IPA II abisaajariigi ja komisjoni finantskoostöö põhimõtted käesoleva määruse kohaselt;
d)
„valdkondlik leping” - komisjoni ja IPA II abisaajariigi vahel sõlmitud kokkulepe, mis puudutab konkreetset IPA II poliitikavaldkonda või programmi, sätestades need eeskirjad ja menetlused, mida ei ole kirjeldatud raamlepingus;
e)
„poliitikavaldkond/-valdkonnad” - peamised koostöövaldkonnad, millega tegeldakse IPA II abist rahastatud meetmete raames, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 231/2014 artikli 3 lõikes 1;
f)
„asutused” - IPA II abisaajariigi või liikmesriigi riikliku, piirkondliku või kohaliku tasandi üksused või organid;
g)
„suurprojekt” - projekt, mis hõlmab mitmeid ehitustöid, meetmeid ja teenuseid ja mille eesmärk on viia ellu täpse majandusliku ja tehnilise olemusega konkreetne ja jagamatu ülesanne, millel on selgelt määratletud eesmärgid ja mille kogumaksumus ületab raamlepingus sätestatu;
h)
„osalejariigid” - IPA II abisaajariik/-riigid üksi või IPA II abisaajariik/-riigid koos liikmesriigi/-riikide või Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kohaldamisalasse jäävate riikidega, kes osalevad koos osalejariikidega ühiselt koostatud piiriülese koostöö mitmeaastases programmis;
i)
„rahastamisleping” - komisjoni ja IPA II abisaajariigi sõlmitud aastane või mitmeaastane leping liidu finantsabi rakendamiseks käesoleva määruse kohaldamisalasse jäävate meetmete kaudu.
II PEATÜKK
IPA II abi kohaldamise üldraamistik
Artikkel 3
Liidupoolse rahastamise põhimõtted
1. IPA II abiga toetatakse IPA II abisaajariikide reformipüüdluste rakendamist, nagu on osutatud määruse (EL) nr 231/2014 artiklis 1. Eriprogrammid ja eraldiolevad meetmed võivad nõuda nii IPA II abisaajariigi kui ka liidu rahalist toetust.
2. Määruse (EL) nr 231/2014 raames rahastatav kuluartikkel ei tohi liidu eelarvest saada muud rahastust.
Artikkel 4
Isevastutuse põhimõte
1. Programmitööga seotud isevastutus ja IPA II abi rakendamine jääb peamiselt IPA II abisaajariigi kanda.
2. IPA II abisaajariik nimetab ametisse riikliku IPA koordinaatori (edasipidi „IPA koordinaator”), kes on komisjoni peamine koostööpartner kogu protsessis, mis hõlmab IPA II abi strateegilist kavandamist, programmitöö koordineerimist, rakendamise järelevalvet, hindamist ja aruandlust.
IPA koordinaator
a)
tagab koordineerimise IPA II abisaajariigi administratsiooniga ja teiste rahastajatega ning tiheda sideme IPA II abi kasutamise ja ühinemise üldise protsessi vahel;
b)
koordineerib IPA II abisaajariikide osalemist asjaomastes territoriaalse koostöö programmides, eelkõige artikli 27 punktides a-c osutatud piiriülese koostöö programmides, ning vajaduse korral määruse (EL) nr 1299/2013 alusel loodud ja rakendatavates riikide- ja piirkondadevahelistes koostööprogrammides. IPA koordinaator võib vajaduse korral delegeerida koordineerimisülesande piirkondliku koostöö koordinaatorile või tegevstruktuurile;
c)
tagab, et IPA II abisaajariikide pakutud meetmetes ja programmides sätestatud eesmärgid oleksid kooskõlas riiklike strateegiadokumentidega ning neis võetaks arvesse asjaomaseid makropiirkondlikke ja merepiirkondade strateegiaid;
d)
püüdleb selle poole, et IPA II abisaajariigi administratsioonis tehtaks kõik vajalikud sammud seonduvate programmide rakendamise lihtsustamiseks.
IPA koordinaator on IPA II abisaajariigi valitsuse või riigi administratsiooni asjaomaste volitustega kõrge esindaja.
3. Liitumiseelse abi ja riigi vahendite haldamise tugevdatud aluse tagamiseks peavad komisjon ja IPA II abisaajariik riikliku finantsjuhtimise alast dialoogi. Sellega seoses hindab komisjon IPA II abisaajariigi administratsiooni avatud ja korrakohase riikliku finantsjuhtimissüsteemi põhimõtetele vastavuse taset. Kui administratsioon vastab neile nõuetele vaid osaliselt, siis lepivad IPA II abisaajariik ja vastutav eelarvevahendite käsutaja kokku vajalikes meetmetes avastatud puudustega tegelemiseks.
Artikkel 5
Raamlepingud ja valdkondlikud lepingud
1. Komisjon ja IPA II abisaajariik sõlmivad raamlepingu, milles sätestatakse IPA II abi haldamise, kontrolli, järelevalve, seire, hindamise, aruandluse ja auditi erikord, mis kohustab IPA II abisaajariiki võtma oma õiguskorda üle liidu õigusraamistiku asjaomased nõuded. Raamlepingut võivad täiendada valdkondlikud lepingud, milles sätestatakse IPA II abi haldamise ja rakendamise erisätted konkreetsetes poliitikavaldkondades või programmides.
2. IPA II abi antakse IPA II abisaajariigile alles pärast seda, kui lõikes 1 viidatud raamleping on jõustunud. Kui sõlmitud on valdkondlikud lepingud, siis antakse vastava poliitikavaldkonna või programmi alt IPA II abi pärast seda, kui nii raamleping kui ka vastav valdkondlik leping on jõustunud.
3. Raamlepingut kohaldatakse kõigi artiklis 6 osutatud rahastamislepingute suhtes. Valdkondlikke lepinguid kohaldatakse vajaduse korral kõigi rahastamislepingute suhtes, mis on sõlmitud seoses valdkondliku lepinguga hõlmatud poliitikavaldkonna või programmiga.
4. Raamlepingus ja vajaduse korral valdkondlikes lepingutes sätestatakse eelkõige üksikasjalikud sätted, mis puudutavad järgmist:
a)
IPA II abi haldamiseks, kontrolliks, järelevalveks, seireks, hindamiseks, aruandluseks ja auditiks vajalikud struktuurid ja asutused ning nende ülesanded ja vastutus;
b)
tingimused ja kontrollinõuded:
i)
nõutud struktuuride ja asutuste loomiseks IPA II abisaajariigis, et neile saaks delegeerida IPA II abi eelarve täitmisega seotud ülesanded;
ii)
neile delegeeritud eelarve täitmisega seotud ülesannete üle järelevalve teostamiseks, ülesannete peatamiseks või lõpetamiseks;
c)
IPA II abi programmitöö ja rakendamine ning eelkõige erisätted seoses abi osatähtsuse, liidu toetuse määrade ja rahastamiskõlblikkusega;
d)
riigihangete, toetuste ja muude pakkumistega seotud menetlused kooskõlas määruse (EL) nr 236/2014 artikli 1 lõikega 3 ning artiklitega 8 ja 10;
e)
maksude, tollimaksude ja muu maksukoormusega seotud eeskirjad kooskõlas määruse (EL) nr 236/2014 artikliga 5;
f)
maksetega seotud nõuded, raamatupidamise kontrollimine ja heakskiitmine ning finantskorrektsioonide menetlused ning kasutamata vahendite kulukohustustest vabastamine;
g)
liidu finantshuvide kaitse, nagu see on sätestatud määruse (EL) nr 236/2014 artiklis 7, ning pettustest ja muudest rikkumistest teatamise sätted;
h)
läbipaistvuse, nähtavuse, teabe ja avalikustamisega seotud nõuded.
Artikkel 6
Rahastamisotsused ja rahastamislepingud
1. Komisjoni otsused kavade vastuvõtmise kohta peavad vastama nõuetele, mille järgimist nõutakse finantsotsuste koostamisel kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 84 lõikega 3 ja delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikliga 94.
2. Kui selliste otsustega võetakse vastu mitmeaastaseid tegevuskavasid, mille puhul on kulukohustused jagatud määruse (EL) nr 231/2014 artikli 3 punktides a-c osutatud poliitikavaldkondade vahel, siis tuleb vajaduse korral programmidele lisada suurprojektide soovituslik nimekiri. Komisjon võtab vastu otsuse valitud suurprojekti rahalise toetamise heakskiitmise kohta.
3. Rahastamislepingutes tuleb muu hulgas kirjeldada IPA II abi haldamise tingimusi, sealhulgas rakendamise kohaldamise meetodid, abi osatähtsus, rakendamise tähtajad ning kulude rahastamiskõlblikkuse eeskirjad. Kui programme rakendatakse IPA II abisaajariigi kaudse eelarve täitmise kaudu, siis peab rahastamisleping sisaldama delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklis 40 nõutud sätteid.
4. VI jaotise II peatükis viidatud piiriülese koostöö programmide rahastamislepingud võib allkirjastada ka liikmesriik, kus asub asjaomase programmi korraldusasutus. VI jaotise III peatükis osutatud piiriülese koostöö üksiku rahastamislepingu võivad allkirjastada kõik vastavas programmis osalevad riigid.
II JAOTIS
IPA II ABISAAJARIIKIDE KAUDNE EELARVE TÄITMINE
I PEATÜKK
Eelarve täitmine ja kontrollisüsteemid
Artikkel 7
Struktuurid ja asutused
1. IPA II abisaajariik loob IPA II abi haldamiseks, kontrolliks, järelevalveks, seireks, hindamiseks, aruandluseks ja siseauditiks vajalikud järgmised struktuurid ja asutused:
a)
riiklik IPA koordinaator;
b)
siseriiklik eelarvevahendite käsutaja;
c)
tegevstruktuurid.
2. Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja loob riiklikust fondist ja eelarvevahendite käsutaja tugiametist koosneva haldusstruktuuri.
3. IPA II abisaajariik loob auditeerimisasutuse.
4. IPA II abisaajariik tagab ülesannete kohase lahususe lõigetes 1-3 osutatud struktuuride ja asutuste vahel.
Artikkel 8
Riikliku IPA koordinaatori ülesanded ja vastutus
Lisaks artikli 4 lõikes 2 sätestatud ülesannetele võtab IPA koordinaator meetmeid selleks, et IPA II abi rakendamise ajal tegeldaks nõuetekohaselt eesmärkidega, mis on kindlaks määratud neis meetmetes või programmides, mille jaoks eelarve täitmise ülesanded on antud.
Artikkel 9
Siseriikliku eelarvevahendite käsutaja ülesanded ja vastutus
1. Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja vastutab üleüldiselt IPA II abi finantsjuhtimise eest IPA II abisaajariigis ning kulude seaduslikkuse ja korrektsuse eest.
2. Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja on IPA II abisaajariigi valitsuse või riigi administratsiooni kohaste volitustega kõrge esindaja.
3. Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja vastutab eelkõige järgmise eest:
a)
IPA II raamatupidamise ja finantstehingute juhtimine;
b)
IPA II abi rakendamise sisekontrollisüsteemide tõhus toimimine;
c)
selliste tõhusate ja proportsionaalsete pettustevastaste meetmete ellurakendamine, mis võtaksid arvesse avastatud riske;
d)
artiklis 14 sätestatud protsessi käivitamine.
4. Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja uurib artiklis 12 viidatud auditeerimisasutuse aruandeid ja koostab komisjoni jaoks iga-aastase liidu vahendite haldaja kinnituse. Iga-aastane haldaja kinnitus koostatakse iga programmi kohta raamlepingus täpsustatud vormis ja siseriikliku eelarvevahendite käsutaja kogu finantsaasta jooksul teostatava tegeliku sisekontrollisüsteemide järelevalve põhjal.
Programmi rakendamise lõpus esitab siseriiklik eelarvevahendite käsutaja lõpliku kuluaruande.
Artikkel 10
Tegevstruktuuride ülesanded ja vastutus
1. IPA II abisaajariik loob IPA II abi haldamiseks ja rakendamiseks tegevstruktuur(id).
2. Tegevstruktuur vastutab programmide rakendamise, teabe ja nähtavuse, seire ja aruandluse eest ning vajaduse korral nende hindamise eest kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega ning tema vastutusel olevate programmide rakendamisel kantud kulude seaduslikkuse ja korrektsuse tagamise eest.
Artikkel 11
Haldusstruktuuri ülesanded ja vastutus
1. Riiklik fond asub IPA II abisaajariigi keskse eelarvepädevusega ministeeriumis. Ta toetab siseriiklikku eelarvevahendite käsutajat tema ülesannete, eelkõige artikli 9 lõike 3 punktis a osutatud ülesannete täitmisel.
2. Siseriikliku eelarvevahendite käsutaja tugiamet aitab siseriiklikku eelarvevahendite käsutajat tema ülesannete täitmisel, eelkõige puudutab see artikli 9 lõike 3 punktis b osutatud ülesandeid.
Artikkel 12
Auditeerimisasutuse ülesanded ja vastutus
1. Kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 2 esimese alalõigu punktiga c lasevad artikli 7 lõikes 1 osutatud IPA II abisaajariigi loodud struktuurid ja asutused ning artikli 7 lõikes 2 osutatud siseriikliku eelarvevahendite käsutaja loodud haldusstruktuur teha enda kohta sõltumatu välisauditi, mille teostab artikli 7 lõikes 3 osutatud asutus, mis on ülalnimetatud struktuuridest ja asutustest sõltumatu. IPA II abisaajariik tagab, et auditeerimisasutuse juhil on auditivaldkonnas kohane pädevus, teadmised ja kogemus.
2. Auditeerimisasutus viib läbi haldus- ja kontrollisüsteemide, meetmete, tehingute ja aastaaruannete auditeerimise, järgides rahvusvaheliselt tunnustatud auditeerimisstandardeid ja kooskõlas kolmeks aastaks koostatud auditistrateegiaga. Auditistrateegiat ajakohastatakse igal aastal.
3. Auditeerimisasutus valmistab ette rahvusvaheliselt tunnustatud auditeerimisstandarditega kooskõlas koostatud auditeerimistegevuse aastaaruande ja iga-aastase auditiarvamuse.
4. Programmi rakendamise lõpus valmistab auditeerimisasutus ette auditeerimistegevuse lõpparuande ja esitab lõpliku kuluaruande kohta auditiarvamuse.
II PEATÜKK
Eelarve täitmisega seotud ülesannete delegeerimise erisätted
Artikkel 13
IPA II abisaajariigile eelarve täitmisega seotud ülesannete delegeerimise tingimused
1. Komisjon delegeerib eelarve täitmisega seotud ülesanded IPA II abisaajariigile, sõlmides rahastamislepingu kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõigetega 1 ja 2, artikliga 61 ning artikli 184 lõike 2 punktiga b.
2. IPA II abisaajariik tagab liidu finantshuvide kaitse taseme, mis vastab määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 ja delegeeritud määruses (EL) nr 1268/2012 nõutule, ning loob vajalikud struktuurid sisekontrollisüsteemide tõhusaks toimimiseks.
3. IPA II abisaajariigis loodud eelarve täitmise, kontrolli, järelevalve ja auditeerimissüsteemid peavad tagama tõhusa sisekontrollisüsteemi, mis hõlmab vähemalt järgmist viit valdkonda:
a)
kontrollikeskkond;
b)
riskijuhtimine;
c)
kontrollitegevused;
d)
teave ja teabevahetus;
e)
seiretegevused.
Artikkel 14
Eelarve täitmisega seotud ülesannete delegeerimine
1. Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja vastutab IPA II abisaajariigi nimel taotluse esitamise eest komisjonile, et see delegeeriks eelarve täitmisega seotud ülesanded kooskõlas artikliga 13.
2. Enne lõikes 1 viidatud taotluse esitamist tagab siseriiklik eelarvevahendite käsutaja, et haldusstruktuur ja asjaomased tegevstruktuurid vastaksid määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 2 esimese alalõigu punktides a, b ja d ning artikli 13 lõikes 3 sätestatud nõuetele.
3. Enne kui komisjon delegeerib IPA II abi eelarve täitmisega seotud ülesanded, vaatab ta läbi lõikes 1 osutatud taotluse ja artiklis 7 viidatud struktuurid ja asutused ning hangib vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 61 lõikes 1 sätestatud eelhindamisele tõendid, et määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 2 esimese alalõigu punktides a-d ja artikli 13 lõikes 3 sätestatud nõuded on täidetud.
IPA II abi eelarve täitmisega seotud ülesannete delegeerimiseks võib komisjon toetuda eelhindamisele, mis on läbi viidud seoses IPA II abisaajariigi varasema rahastamislepinguga, või eelhindamisele, mis on läbi viidud seoses nõukogu määruse (EÜ) nr 1085/2006 (7) alusel antud haldusvolitustega. Komisjon nõuab täiendavaid tõendeid, kui neis hindamistes ei käsitleta kõiki nõudeid.
4. Siseriiklik eelarvevahendite käsutaja jälgib, et haldus- ja tegevstruktuur(id) täidab (täidavad) jätkuvalt lõikes 2 osutatud nõudeid. Kui neid nõudeid ei täideta, siis teavitab siseriiklik eelarvevahendite käsutaja komisjoni sellest viivitamata ja võtab kõik kohased kaitsemeetmed seoses tehtud maksete või allkirjastatud lepingutega.
5. Komisjon jälgib vastavust määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõigetega 2 ja 3 ning võib võtta kohaseid parandusmeetmeid, sealhulgas rahastamislepingu osaline peatamine või lõpetamine mis tahes hetkel, kui nõudeid enam ei täideta.
III JAOTIS
FINANTSJUHTIMINE
I PEATÜKK
Liidu rahaline toetus
Artikkel 15
Kulude rahastamiskõlblikkus
1. Enne asjaomase rahastamislepingu sõlmimist kooskõlas artikliga 13 ei ole IPA II abisaajariigi allkirjastatud lepingud ja lisad, tekkinud kulud ja tehtud maksed rahastamiskõlblikud määruse (EL) nr 231/2014 raames.
2. Määruse (EL) nr 231/2014 raames ei ole rahastamiskõlblikud järgmised kulud:
a)
maa ja olemasolevate hoonete ostmine, välja arvatud siis, kui see on rahastamisotsuses nõuetekohaselt põhjendatud tegevuse iseloomuga;
b)
muud kulud, mis võivad olla sätestatud valdkondlikes või rahastamislepingutes.
II PEATÜKK
IPA II abisaajariigi kaudset eelarve täitmist puudutavad eeskirjad
Artikkel 16
Pettuste ja muude rikkumiste kahtlustest teatamine
IPA II abisaajariik teatab komisjonile viivitamata pettuste ja muude rikkumiste kahtlustest, mille kohta on olemas haldusasutuse või kohtu esialgne fakte tuvastav otsus, ja hoiab teda kursis haldus- ja kohtumenetluste edenemisega. Teatada tuleb elektrooniliselt, kasutades moodulit, mille komisjon on selleks ette näinud.
Artikkel 17
Finantskorrektsioonid
1. Komisjon kohaldab finantskorrektsioonide mehhanisme, et tagada IPA II rahastuse kasutamine kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega.
2. Finantskorrektsiooni põhjus võib olla järgmine:
a)
konkreetse vea, rikkumise või pettuse avastamine;
b)
IPA II abisaajariigi haldus- ja kontrollisüsteemide nõrkuse või puudulikkuse avastamine.
3. Komisjon kohaldab finantskorrektsioone alusetult kulutatud summade ja eelarvele avaldatud rahalise mõju avastamisel. Kui nimetatud summasid ei ole finantskorrektsioonide tegemiseks võimalik täpselt välja selgitada, võib komisjon kohaldada ühtse määraga korrektsiooni või ekstrapoleeritud finantskorrektsiooni.
4. Finantskorrektsioone tehakse vastavalt vajadusele tasaarvestamise kaudu.
5. Kui korrektsiooni summa on otsustatud, võtab komisjon arvesse konkreetse vea või rikkumise iseloomu ja tõsidust ja/või asjaomase programmi haldus- ja kontrollisüsteemist leitud nõrkuste või puuduste ulatust ja finantsmõju.
IV JAOTIS
SEIRE, HINDAMINE JA ARUANDLUS
I PEATÜKK
Seire
Artikkel 18
IPA seirekomisjon
1. Komisjon ja IPA II abisaajariik loovad IPA seirekomisjoni hiljemalt kuus kuud pärast esimese rahastamislepingu jõustumist.
2. IPA seirekomisjon vaatab läbi kõigi meetmete rakendamise üleüldise tõhususe, tulemuslikkuse, kvaliteedi, sidususe, koordineerituse ja vastavuse, et need täidaksid oma eesmärgid. Selleks tugineb komisjon vajaduse korral valdkondlike seirekomisjonide antud teabele. Ta võib teha vajaduse korral soovitusi parandusmeetmeteks.
3. IPA seirekomisjon koosneb komisjoni esindajatest, riiklikust IPA koordinaatorist ja muudest IPA II abisaajariigi asjaomastest riiklikest asutustest ja organitest ning vajaduse korral rahvusvahelistest organisatsioonidest, sealhulgas rahvusvahelistest finantseerimisasutustest ja muudest sidusrühmadest, nagu kodanikuühiskonna ja erasektori organisatsioonid.
4. Komisjoni esindaja ja IPA koordinaator juhivad koos IPA seirekomisjoni koosolekuid.
5. IPA seirekomisjon võtab vastu oma töökorra.
6. IPA seirekomisjon kohtub vähemalt üks kord aastas. Kokku võib kutsuda ka sihtotstarbelisi koosolekuid Euroopa Komisjoni või IPA II abisaajariigi algatusel, eelkõige konkreetsete teemade käsitlemiseks.
Artikkel 19
Valdkondlikud seirekomisjonid
1. IPA II abisaajariikide kaudse eelarve täitmise raames loob IPA II abisaajariik valdkondlikud seirekomisjonid poliitikavaldkonniti või programmiti hiljemalt kuus kuud pärast poliitikavaldkonna või programmiga seotud esimese rahastamislepingu jõustumist. Vajaduse korral võib valdkondlikke seirekomisjone luua ajutiselt muude rakendamismeetodite raames.
2. Iga valdkondlik seirekomisjon vaatab läbi poliitikavaldkonna või programmi meetmete rakendamise üleüldise tõhususe, tulemuslikkuse, kvaliteedi, sidususe, koordineerituse ja vastavuse ning nende kooskõla asjaomaste valdkondlike strateegiatega. Komisjon mõõdab edusamme meetmete eesmärkide saavutamises ja nende oodatavaid väljundeid, tulemusi ja mõju lähteolukorraga seotud näitajate kaudu, ning edusamme seoses rahaliste vahendite kasutamisega. Valdkondlik seirekomisjon annab aru IPA seirekomisjonile ja teeb ettepanekuid parandusmeetmeteks, et tagada meetmete eesmärkide saavutamine ja edendada antava abi tõhusust, tulemuslikkust, mõju ja säästvust.
3. Valdkondlik seirekomisjon koosneb asjaomaste riiklike asutuste ja organite esindajatest, muudest sidusrühmadest, nagu majandus-, sotsiaal- ja keskkonnavaldkonna partnerid ja vajaduse korral rahvusvahelised organisatsioonid, sealhulgas rahvusvahelised finantseerimisasutused ja kodanikuühiskond. Euroopa Komisjon osaleb seirekomisjoni töös. Valdkondliku seirekomisjoni koosolekuid juhib IPA II abisaajariigi kõrge esindaja. Sõltuvalt poliitikavaldkonnast või programmist võib Euroopa Komisjon seirekomisjoni koosolekuid kaasjuhatada.
4. Iga valdkondlik seirekomisjon võtab vastu oma töökorra.
5. Valdkondlikud seirekomisjonid kohtuvad vähemalt kaks korda aastas. Kokku võib kutsuda ka erakorralisi koosolekuid.
Artikkel 20
Muu seiretegevus
Vajaduse korral võib luua muid seireplatvorme. Nende tegevusest tuleb aru anda IPA seirekomisjonile.
II PEATÜKK
Hindamine
Artikkel 21
Põhimõtted
1. IPA II abi puhul tehakse kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 30 lõikega 4 hindamised eesmärgiga parandada abi asjakohasust, sidusust, kvaliteeti, tulemuslikkust ja tõhusust, liidu lisaväärtust ning sidusust ja sünergiat asjaomase poliitilise dialoogiga.
2. Hindamisi võib teha poliitilisel, strateegilisel, temaatilisel, valdkondlikul, programmi või tegevustasandil ning samuti riigi või piirkonna tasandil.
3. Hindamiste tulemused avaldatakse ning IPA seirekomisjon ja valdkondlikud seirekomisjonid võtavad neid arvesse.
Artikkel 22
IPA II abisaajariigi tehtavad hindamised kaudse eelarve täitmise raames
1. IPA II abisaajariik, kellele on delegeeritud IPA II abi eelarve täitmisega seotud ülesanded, vastutab oma hallatavate programmide hindamiste tegemise eest.
2. IPA II abisaajariik koostab hindamiskava, kus tutvustatakse hindamistegevust, mida kavatsetakse rakendamise eri etappides läbi viia.
III PEATÜKK
Aruandlus
Artikkel 23
IPA II abi rakendamise aastaaruanded IPA II abisaajariikide kaudse eelarve täitmise raames
1. Järgneva eelarveaasta 15. veebruariks esitab IPA II abisaajariik kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 5 esimese alalõigu punktidega a-c komisjonile järgmise:
a)
aastaaruanne delegeeritud ülesannete rakendamise kohta;
b)
aasta finantsaruanded, tekkepõhiselt, nagu on täpsustatud rahastamislepingus, mis on koostatud neile delegeeritud ülesannete täitmise käigus kantud kulude kohta;
c)
iga-aastase liidu vahendite haldaja kinnituse, nagu on sätestatud artikli 9 lõikes 4;
d)
kokkuvõtte auditiaruannetest ja haldusstruktuuri tehtud kontrollidest, mis moodustavad kindla aluse vahendite haldaja kinnitusele. Kokkuvõte sisaldab süsteemides avastatud vigade ja nõrkuste olemuse ja ulatuse analüüsi ning võetud või kavandatud parandusmeetmeid ning auditeerimisasutuse koostatud aruannete järelmeetmeid.
2. Järgneva eelarveaasta 15. märtsiks esitab IPA II abisaajariik komisjonile kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõikega 5 auditiarvamuse.
3. Iga programmi rakendamise lõpus esitab IPA II abisaajariik lõpparuande, mis hõlmab kogu rakendamise perioodi ja mis võib sisaldada viimast aastaaruannet.
4. Sõltuvalt tema vastutusalas olevast meetmest või programmist võib tegevstruktuurilt nõuda, et riiklik IPA koordinaator esitaks komisjonile ulatusliku kogu eelarveaastat hõlmava aastaaruande, mille on eelnevalt läbi vaadanud vastav valdkondlik seirekomisjon.
V JAOTIS
LÄBIPAISTVUS JA NÄHTAVUS
Artikkel 24
Teave, avalikustamine ja läbipaistvus
1. Iga määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punktides a-c määratletud IPA II abi rakendav osaleja peab täitma teabe, avalikustamise ja läbipaistvusega seotud nõudeid kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 35 lõikega 2 ning tagama meetmetele kohase nähtavuse.
2. Kui IPA II abisaajariik täidab kaudselt eelarvet, siis vastutavad tegevstruktuurid teabe avaldamise eest ELi abisaajate kohta kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklitega 21 ja 22. Tegevstruktuurid tagavad abisaajate teavitamise sellest, et nad lisatakse avaldatavasse abisaajate nimekirja. Kõiki nimekirja lisatud isikuandmeid töödeldakse kooskõlas määruses (EÜ) nr 45/2001 sätestatud nõuetega.
3. Riigi või mitme riigi strateegiadokumendid ja nende läbivaatamine ning programmid peavad vajaduse korral olema avalikud dokumendid ning need tehakse avalikkusele ja kodanikuühiskonnale kättesaadavaks.
Artikkel 25
Nähtavus ja teabevahetus
1. Komisjon ja IPA II abisaajariik lepivad kokku sidusas teavitustegevuse kavas, mille raames tehakse kättesaadavaks ja avaldatakse aktiivselt teavet IPA II abi kohta IPA II abisaajariigis.
2. IPA II abisaajariik annab oma nähtavusalase ja teavitustegevuse kohta aru IPA seirekomisjonile ja valdkondlikele seirekomisjonidele.
VI JAOTIS
PIIRIÜLENE KOOSTÖÖ
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 26
Mõisted
1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„tegevus” - projekt, leping, toiming või projektide rühm, mille on valinud välja asjaomase programmi ühine seirekomisjon või hankija või mis on valitud nende vastutusel, ning mis aitab kaasa seoses artikli 27 punktis a sätestatud piiriülese koostöö programmidega selle prioriteetse suuna või prioriteetsete suundade eesmärkide saavutamisele, millega ta seotud on, või seoses artikli 27 punktis b või c sätestatud piiriülese koostöö programmidega selle prioriteetse teemavaldkonna või prioriteetsete teemavaldkondade eesmärkide saavutamisele, millega ta seotud on;
b)
„abisaaja” - riigi- või eraasutus, kes vastutab tegevuse algatamise või algatamise ja rakendamise eest. Riigiabi kontekstis (nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 2 lõikes 13) (8) tähendab „abisaaja” asutust, kes saab abi asjaomaseid liikmesriike hõlmavate piiriülese koostöö programmide raames.
2. Käesoleva jaotise I ja II peatükis sätestatakse, et kui tegemist on liikmesriike hõlmavate piiriülese koostöö programmidega, siis tuleb mõisteid „avaliku sektori kulutused”, „programmitöö”, „partnerlusleping” ja „dokument” kasutada kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 2 sätestatud määratlustega.
Artikkel 27
Abi vorm
Abi antakse ühes järgmistest piiriülese koostöö vormidest:
a)
piiriülene koostöö ühe või mitme liikmesriigi ja ühe või mitme IPA II abisaajariigi vahel, nagu on sätestatud II peatükis;
b)
piiriülene koostöö kahe või enama IPA II abisaajariigi vahel, nagu on sätestatud III peatükis;
c)
piiriülene koostöö IPA II abisaajariikide ja Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kohaldamisalasse jäävate riikide vahel, nagu on sätestatud III peatükis.
Artikkel 28
IPA II abi osakaal ja määr
1. Komisjoni otsuses, millega võeti vastu piiriülese koostöö programm artiklis 27 osutatud koostöö vormide kohta, kehtestatakse kaasrahastamise määr ja IPA II abi maksimaalne summa, mis põhineb kas
a)
kõigil rahastamiskõlblikel kuludel, sealhulgas avaliku ja erasektori kulud, või
b)
avaliku sektori rahastamiskõlblikel kuludel.
2. Artikli 27 punktis a osutatud piiriülese koostöö programmide raames ei ole liidu kaasrahastamise määr iga artikli 34 lõikes 2 osutatud prioriteedi suuna tasandil vähem kui 20 % ega rohkem kui 85 % piiriülese koostöö programmi rahastamiskõlblikest kuludest.
3. Artikli 27 punktides b ja c osutatud piiriülese koostöö programmide raames ei ole liidu kaasrahastamise määr iga prioriteetse teemavaldkonna tasandil vähem kui 20 % ega rohkem kui 85 % piiriülese koostöö programmi rahastamiskõlblikest kuludest. Tehnilise abi kaasrahastamise määr on 100 %.
Artikkel 29
IPA II abi prioriteetsed teemavaldkonnad ja kontsentreerimine
1. IPA II tehnilise abi prioriteetsed teemavaldkonnad määratakse kindlaks määruse (EL) nr 231/2014 III lisas.
2. Iga piiriülese koostöö programmi jaoks valitakse maksimaalselt neli prioriteetset teemavaldkonda.
Artikkel 30
Geograafiline kohaldamisala
Rahastamiskõlblike piirkondade loetelu lülitatakse asjaomasesse piiriülese koostöö programmi järgmisel moel:
a)
artikli 27 punktis a osutatud piiriülese koostöö programmide puhul statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri (NUTS) 3. taseme piirkonnad või NUTS liigituse puudumisel samaväärsed piirkonnad, mis on maismaa- või merepiiride ääres ega asu üksteisest kaugemal kui 150 km, ilma et see piiraks kohanduste tegemist, mis võivad olla vajalikud piiriüleste programmide sidususe ja järjepidevuse tagamiseks programmiperioodil 2007-2013;
b)
artikli 27 punktides b ja c osutatud piiriülese koostöö programmide puhul sätestatakse rahastamiskõlblikud piirkonnad vajaduse korral asjaomases piiriülese koostöö programmis.
Artikkel 31
Piiriülese koostöö programmide ettevalmistamine, hindamine, heakskiitmine ja muutmine
1. Iga piiri või piiride rühma jaoks lepivad osalejariigid kokku iga piiriülese koostöö programmi prioriteetsed teemavaldkonnad, mis põhinevad määruse (EL) nr 231/2014 III lisas kindlaks määratud prioriteetsetel teemavaldkondadel.
2. Komisjon hindab piiriülese koostöö programmide kooskõla nimetatud määrusega, nende tegelikku panust määruse (EL) nr 231/2014 III lisas valitud prioriteetsetesse teemavaldkondadesse ja osalevate liikmesriikide puhul ka kooskõla asjaomase partnerluslepinguga.
3. Komisjon teeb alates piiriülese koostöö programmi esitamise kuupäevast kolme kuu jooksul tähelepanekuid. Osalejariigid esitavad komisjonile kogu vajaliku lisateabe ja vajaduse korral vaatavad piiriülese koostöö programmi läbi.
4. Komisjon peab iga piiriülese koostöö programmi pärast selle ametlikku esitamist heaks kiites olema veendunud, et kõiki tema tehtud tähelepanekuid on korralikult arvesse võetud.
5. Osalejariikide taotlused muuta piiriülese koostöö programme peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud ja eelkõige peab olema välja toodud piiriülese koostöö programmi muudatuste mõju programmi eesmärkide saavutamisele. Nimetatud taotlustele tuleb lisada läbivaadatud programm. Piiriülese koostöö programmide muudatuste suhtes kohaldatakse lõikeid 2 ja 3.
Artikkel 32
Tehniline abi
1. Iga piiriülese koostöö programm peab sisaldama spetsiaalset eelarveeraldist tehnilise abi jaoks, sealhulgas programmi rakendamisega seotud ettevalmistus, haldamine, seire, hindamine, teave, teabevahetus, võrgustike loomine, kaebuste lahendamine, kontroll ja audit ning meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks programmi rakendamisel. Osalejariigid võivad IPA II abi kasutada ka selliste meetmete toetamiseks, mis aitavad vähendada abisaajate halduskoormust, sealhulgas elektroonilised andmevahetussüsteemid, ning toetada meetmeid, mis tugevdavad osalejariikide ja abisaajate ametiasutuste suutlikkust omavahel häid tavasid vahetada ning IPA II abi hallata ja kasutada. Need meetmed võivad puudutada eelnevaid ja järgnevaid programmitöö perioode.
2. Erandina artikli 15 lõikest 1 võivad tehnilise abi kulud piiriülese koostöö programmi ettevalmistamise toetamiseks ning haldus- ja kontrollisüsteemide loomiseks olla rahastamiskõlblikud enne kuupäeva, millal komisjon võtab vastu otsuse piiriülese koostöö programm heaks kiita, kuid mitte enne 1. jaanuari 2014.
II PEATÜKK
Piiriülene koostöö liikmesriikide ja IPA II abisaajariikide vahel
Artikkel 33
Kohaldatavad sätted
1. Kui tegemist on käesoleva peatüki kohases piiriülese koostöö programmis osaleva(te) liikmesriigiga/-riikidega, eelkõige liikmesriigiga, kus asub korraldusasutus, kohaldatakse määruses (EL) nr 1303/2013 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1299/2013 (9) sätestatud Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi suhtes kohaldatavaid eeskirju, nagu on sätestatud käesolevas peatükis. Kui neis eeskirjades viidatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondile, nagu on määratletud määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 1, siis loetakse ka IPA II abi käesoleva peatüki mõistes hõlmatuks.
2. Kui tegemist on käesoleva peatüki kohases piiriülese koostöö programmis osalevate IPA II abisaajariikidega, siis kohaldatakse Euroopa territoriaalse koostöö suhtes kohaldatavaid eeskirju, nagu on sätestatud käesolevas peatükis, seadmata sealjuures kahtluse alla asjaomases rahastamislepingus kehtestatud põhjendatud erandeid.
Artikkel 34
Programmitöö
1. Piiriülese koostöö programmid koostatakse kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 5 lõigetes 1 ja 2 sätestatud partnerluse põhimõtetega ja kooskõlas määruse (EL) nr 1299/2013 artikli 8 lõigetega 2-4, 7, 9 ja 10.
2. Piiriülese koostöö programmid sisaldavad prioriteetseid suundi. Prioriteetsed suunad vastavad artiklis 29 osutatud prioriteetsetele teemavaldkondadele, piiratama artiklis 32 sätestatut. Prioriteetsetesse suundadesse võib vajaduse korral lisada mõne teise prioriteetse teemavaldkonna elemente, et suurendada selle mõju ja tõhusust sidusa integreeritud lähenemisviisi kaudu.
3. Piiriülese koostöö programmide raames võib rakendada kogukondlikult juhitava kohaliku arengu meetmeid määruse (EL) nr 1303/2013 artiklite 32-35 mõistes, ühiseid tegevuskavasid sama määruse artiklite 104-109 mõistes ja integreeritud territoriaalseid investeeringuid sama määruse artikli 36 mõistes, võttes arvesse nende vahendite kasutamise aluspõhimõtteid ja määruse (EL) nr 1299/2013 artikleid 9-11. Komisjon ja osalejariigid lepivad kokku iga piiriülese koostöö programmi erieeskirjad ja -tingimused.
4. Liikmesriik, kus hakkab asuma programmi korraldusasutus, esitab piiriülese koostöö programmi komisjonile elektrooniliselt.
5. Euroopa Investeerimispank võib osalejariikide taotlusel osaleda tegevuste ettevalmistamises ja ka ettevalmistamisega seotud tegevuses, eelkõige suurprojektide puhul.
Komisjon võib enne piiriülese koostöö programmide vastuvõtmist Euroopa Investeerimispangaga konsulteerida.
Artikkel 35
Tehniline abi
Tehnilisele abile eraldatava IPA II abi summa on piiratud 10 %ga piiriülese koostöö programmile eraldatud kogusummast, kuid ei ole väiksem kui 1 500 000 eurot.
Artikkel 36
Rakendusviisid ja programmi juhtivate asutuste määramine
1. Käesolevas peatükis käsitletavad piiriülese koostöö programmid rakendatakse jagatud haldamise põhimõttel. Sellest tulenevalt vastutavad liikmesriigid ja komisjon programmide haldamise ja kontrollimise eest kooskõlas nende vastavate vastutusaladega, mis on sätestatud määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 ja delegeeritud määruses (EL) nr 1268/2012 ning käesolevas määruses.
Nende liikmesriikide suhtes, kus asub korraldusasutus, kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artikleid 73 ja 74, mis käsitlevad liikmesriikide vastutust jagatud haldamise korral.
Seoses komisjoni volituste ja vastutusega jagatud halduse korral kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 75.
2. Piiriülese koostöö programmis osalevad riigid määravad määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 123 lõike 1 kohaselt ühe korraldusasutuse, sama määruse artikli 123 lõike 2 alusel ühe sertifitseerimisasutuse ja sama määruse artikli 123 lõike 4 alusel ühe auditeerimisasutuse.
3. Korraldusasutus ja auditeerimisasutus asuvad samas liikmesriigis. Piiriülese koostöö programmis osalevad riigid võivad määrata korraldusasutuse, kes täidab sertifitseerimisasutuse ülesandeid.
Määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 124 sätestatud korraldusasutuse ja vajaduse korral sertifitseerimisasutuse määramise menetluse viib läbi liikmesriik, kus see asutus asub.
Käesoleva artikli tähenduses tehtud määramised ei piira kohustuste jaotamist seoses finantskorrektsioonide kohaldamisega osalejariikides, nagu see on sätestatud piiriülese koostöö programmis.
Artikkel 37
Programmi juhtivate asutuste ülesanded
1. Korraldusasutuse ülesannete suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 125 ja määruse (EL) nr 1299/2013 artikli 23 lõikeid 1, 2, 4 ja 5.
2. Sertifitseerimisasutuse ülesannete suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 126 ja määruse (EL) nr 1299/2013 artiklit 24.
Sertifitseerimisasutus saab komisjoni tehtud maksed ja üldjuhul teeb makseid peamisele abisaajale kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 132.
3. Auditeerimisasutuse ülesannete suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 127 ja määruse (EL) nr 1299/2013 artiklit 25.
Artikkel 38
Ühine seirekomisjon
1. Kolme kuu jooksul alates kuupäevast, millal liikmesriiki teavitati piiriülese koostöö programmi heakskiitmise otsusest, loovad osalejariigid ühise seirekomisjoni.
2. Ühine seirekomisjon koosneb komisjoni esindajatest, riiklikust IPA koordinaatorist ja muudest IPA II abisaajariigi asjaomastest riiklikest asutustest ja organitest, osalevast liikmesriigist/osalevatest liikmesriikidest ning vajaduse korral rahvusvahelistest finantseerimisasutustest ja muudest sidusrühmadest, sealhulgas kodanikuühiskonna ja erasektori organisatsioonid.
3. Ühist seirekomisjoni juhib ühe osalejariigi või korraldusasutuse esindaja.
4. Euroopa Komisjon osaleb seirekomisjoni töös nõuandva pädevusega.
5. Kui Euroopa Investeerimispank programmi toetab, võib ta seirekomisjoni töös osaleda nõuandva pädevusega.
6. Ühine seirekomisjon vaatab läbi kõigi meetmete rakendamise üleüldise tõhususe, kvaliteedi ja sidususe, et need täidaksid piiriülese koostöö programmides, rahastamislepingutes ja asjaomas(t)es strateegiadokumendis/-dokumentides sätestatud eesmärgid. Ta võib anda vajaduse korral soovitusi parandusmeetmeteks.
Kohaldatakse ka määruse (EL) nr 1303/2013 artikleid 49 ja 110, milles käsitletakse seirekomisjoni ülesandeid.
Ühine seirekomisjon ja korraldusasutus teostavad järelevalvet asjaomases piiriülese koostöö programmis sätestatud näitajate alusel kooskõlas määruse (EL) nr 1299/2013 artikliga 16.
7. Ühine seirekomisjon võtab vastu oma töökorra.
8. Ühine seirekomisjon kohtub vähemalt üks kord aastas. Kokku võib kutsuda ka täiendavaid koosolekuid osalejariikide või Euroopa Komisjoni algatusel, eelkõige konkreetsete teemade käsitlemiseks.
Artikkel 39
Tegevuse valik
1. Piiriülese koostöö programmides sisalduva tegevuse valib ühine seirekomisjon.
Seirekomisjon võib luua tegevuse valimiseks oma vastutusalas tegutseva juhtkomitee.
2. Valitud tegevus hõlmab abisaajaid vähemalt kahest osalejariigist, millest vähemalt üks on liikmesriik. Tegevust võib rakendada ka ühes osalejariigis, tingimusel et piiriülene mõju ja kasu on tõendatud.
3. Abisaajad teevad tegevuse arendamisel ja rakendamisel koostööd. Lisaks teevad nad koostööd kas tegevuseks töötajaid või rahalisi vahendeid eraldades.
Artikkel 40
Abisaajad
1. Kui piiriülese koostöö programmi tegevuse puhul on kaks või enam abisaajat, siis peavad kõik abisaajad nimetama ühe neist juhtivaks abisaajaks.
2. Juhtiv abisaaja täidab järgmisi ülesandeid:
a)
kehtestab teiste abisaajatega lepingu vormis korra, mis hõlmab muu hulgas sätteid, mis tagavad tegevusele eraldatud rahaliste vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise, kaasa arvatud alusetult makstud summade tagasinõudmise kord;
b)
vastutab kogu tegevuse rakendamise eest;
c)
tagab, et kõigi abisaajate esitatud kulud on seotud tegevuse rakendamisega ja vastavad kõigi abisaajate vahel kokku lepitud tegevusele ning on kooskõlas korraldusasutuse esitatud dokumendiga, nagu on sätestatud lõikes 6;
d)
tagab kõigi teiste abisaajate esitatud kulude vastutava(te) töötaja(te) poolse kontrollimise, kui seda kontrolli ei ole teinud korraldusasutus kooskõlas määruse (EL) nr 1299/2013 artikli 23 lõikega 1.
3. Kui lõike 2 punktis a osutatud kord ei näe ette muud, tagab juhtiv abisaaja, et teised abisaajad saavad avaliku sektori toetuse summa kätte võimalikult kiiresti ja täies mahus. Midagi ei tohi maha arvata ega kinni hoida ning nõuda ei tohi ei eri- ega muid samaväärse toimega makse, mis võiksid vähendada teiste abisaajate summasid.
4. Juhtivad või ainsad abisaajad asuvad osalejariigis.
5. Olenemata käesoleva määruse artikli 39 lõikest 2, võib kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1082/2006 (10) loodud Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus või muu ühe osalejariigi õigusaktide alusel loodud õiguslik organ esitada ainsa abisaajana tegevuseks taotluse, tingimusel et see organ on loodud vähemalt kahe osalejariigi riigiasutustest ja -organitest.
6. Korraldusasutus annab juhtivale või ainsale abisaajale iga tegevuse jaoks dokumendi, milles sätestatakse tegevuse toetamise tingimused, sealhulgas tegevuse raames hangitavate toodete ja teenuste, rahastamiskava ja elluviimise ajaliste piirangutega seotud erinõuded.
Artikkel 41
Hindamine
1. Hindamisi peavad tegema sise- või väliseksperdid, kes on oma tegevuses sõltumatud programmi rakendamise eest vastutavatest asutustest. Kõik hindamised avalikustatakse.
2. Osalejariigid peavad ühiselt tegema eelhindamise kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 55.
3. Programmiperioodi ajal tehtava hindamise suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 56.
4. Järelhindamise suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 57.
Artikkel 42
Aruandlus, teave ja teabevahetus
1. Kohaldatakse määruse (EL) nr 1299/2013 artiklit 14, milles käsitletakse rakendamise aruandeid.
2. Iga-aastane läbivaatamiskoosolek korraldatakse kooskõlas määruse (EL) nr 1299/2013 artikliga 15.
3. Korraldusasutus edastab iga aasta 31. jaanuariks, 31. juuliks ja 31. oktoobriks komisjonile kontrollimiseks elektrooniliselt iga piiriülese programmi ja iga prioriteetse suuna kaupa järgmised andmed:
a)
rahastamiskõlblikud tegevuse kogukulud ja avaliku sektori kulud ning toetuse saamiseks välja valitud tegevusliikide arv;
b)
abisaajate korraldusasutusele esitatud deklareeritud rahastamiskõlblikud kogukulud.
Lisaks sellele sisaldab 31. jaanuariks edastatud teave punktides a ja b viidatud andmeid meetmete kategooriate kaupa. Nimetatud andmete edastamine loetakse määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 50 lõikes 2 osutatud finantsandmete edastamise nõudele vastavaks.
Andmete edastamisega, mis tuleb teha 31. jaanuariks ja 31. juuliks, kaasneb prognoos summa kohta, mille saamiseks kavatseb liikmesriik esitada maksetaotluse jooksval ja järgneval majandusaastal.
Käesoleva lõike alusel esitatakse andmed esitamise kuule eelneva kuu lõpu seisuga.
4. Korraldusasutus koordineerib teabe, avalikustamise ja läbipaistvuse nõuetega seotud ülesandeid käesoleva määruse artikli 24 lõigete 1 ja 3 kohaselt.
Erandina käesoleva määruse artiklist 25 vastutab korraldusasutus teavitus- ja teabevahetustegevuse eest, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1303/2013 artiklites 115 ja 116.
Artikkel 43
Rahastamiskõlblikkus ja kestus
1. Erandina käesoleva määruse artikli 15 lõikest 1 võib kulusid rahastada IPA II piiriülese koostöö rahastamisvahendist, kui
a)
need on tekkinud liikmesriigist pärit abisaajal ja need on makstud vahemikus 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2022 või
b)
need on tekkinud IPA II abisaajariigist pärit makse saajal ja need on makstud pärast piiriülese koostöö programmi esitamist.
2. Lisaks käesoleva määruse artikli 15 lõikes 2 sätestatud eeskirjadele ei toetata IPA II piiriülese koostöö rahastamisvahendist järgmist:
a)
võlaintress;
b)
käibemaks, välja arvatud juhul, kui seda ei kaeta riiklike käibemaksu käsitlevate õigusaktide alusel;
c)
tuumajõujaamade dekomisjoneerimine ja ehitamine;
d)
investeeringud kasvuhoonegaaside vähendamisse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ (11) I lisa reguleerimisalasse kuuluvate meetmete raames;
e)
tubaka ja tubakatoodete valmistamine, töötlemine ja turustamine;
f)
raskustes olevad ettevõtted, mis on sellisena määratletud liidu riigiabi eeskirjades;
g)
investeeringud lennujaamade infrastruktuuri, välja arvatud juhul, kui tegemist on keskkonnakaitsega või see toimub koos negatiivse keskkonnamõju leevendamiseks või vähendamiseks vajalike investeeringutega.
Erandina käesoleva määruse artikli 15 lõikest 2 on IPA II piiriülese koostöö abi raames rahastamiskõlblik hoonestamata või hoonestatud maa ost summas kuni 10 % asjaomase tegevuse rahastamiskõlblikest kogukuludest. Mahajäetud maa-alade ja varem tööstuslikult kasutusel olnud alade puhul, millel asuvad hooned, tõstetakse seda piirangut 15 %ni. Erandkorras ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib seda piirangut tõsta kõrgemale vastavatest eelnimetatud protsentidest seoses keskkonnakaitsemeetmetega.
3. IPA II abi jaoks ei valita tegevust, mis on füüsiliselt lõpetatud või täielikult rakendatud enne, kui abisaaja on korraldusasutusele esitanud taotluse rahastamise saamiseks piiriülese koostöö programmist, sõltumata sellest, kas abisaaja on kõik seonduvad maksed teinud.
4. Toetustega seoses kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 61, artikli 65 lõikeid 4 ja 6-9 ja 11, artikleid 66-68 ja artikli 69 lõikeid 1 ja 2 ning artiklit 71.
5. Lisaks käesoleva määruse artikli 6 lõikele 2 sätestatakse käesoleva peatüki piiriülese koostöö programmide rahastamislepingutes asjaomase piiriülese koostöö programmi suhtes kohaldatavate rahastamiskõlblikkuse eeskirjade hierarhia kooskõlas määruse (EL) nr 1299/2013 artiklis 18 sätestatud põhimõtetega.
6. Tööjõukulude suhtes kohaldatakse ka määruse (EL) nr 1299/2013 artiklit 19.
Artikkel 44
Asukohast sõltuv rahastamiskõlblikkus
1. Lõigetes 2 ja 3 osutatud erandiga hõlmatud tegevused asuvad programmipiirkonnas, mis sisaldab osalejariikide territooriumi osa, nagu on sätestatud asjaomases piiriülese koostöö programmis (edaspidi „programmipiirkond”).
2. Korraldusasutus võib nõustuda sellega, et kõik või osa tegevusest rakendatakse väljaspool programmipiirkonda, eeldusel et täidetud on kõik järgmised tingimused:
a)
tegevus on programmipiirkonna jaoks kasulik;
b)
programmipiirkonnast väljaspool teostatavale tegevusele eraldatav kogusumma ei ületa 20 % liidu toetusest programmi tasandil;
c)
tegevusega seotud haldust, kontrolli ja auditit puudutavad korraldus- ja auditeerimisasutuste kohustused täidavad piiriülese koostöö programmi asutused või sõlmitakse asjakohased lepingud selle liikmesriigi või kolmanda riigi asutustega, kus tegevust rakendatakse.
3. Tehnilist abi, reklaamitegevust ja suutlikkuse suurendamist puudutava tegevuse puhul võivad kulud tekkida väljaspool programmipiirkonda, tingimusel et lõike 2 punktides a ja c sätestatud tingimused on täidetud.
Artikkel 45
Riigihanked
1. Abisaajate sõlmitavate teenus-, tarne- ja töölepingute puhul peavad hankemenetlused olema kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 teise osa IV jaotise 3. peatükiga ja delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 teise osa II jaotise 3. peatükiga, mida kohaldatakse kogu programmipiirkonnas, nii liikmesriigi kui ka IPA II abisaajariigi/-riikide territooriumil.
2. Tehnilise abi tegevusega seotud spetsiifilise eelarveeraldise raames korraldusasutuse sõlmitavate teenus-, tarne- ja töölepingute puhul võivad korraldusasutuse kohaldatavad hankemenetlused olla lõikes 1 viidatud või siseriiklikus õiguses sätestatud hankemenetlused.
Artikkel 46
Finantsjuhtimine, kulukohustustest vabastamine, raamatupidamise aastaaruande kontrollimine ja heakskiitmine, raamatupidamiskontode sulgemine ja finantskorrektsioonid
1. Eelarveliste kulukohustuste puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 76.
2. Maksete puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artikleid 77-80, 82-83, 129-132, 134-135 ja 142. Lisaks kohaldatakse määruse (EL) nr 1299/2013 artikli 27 lõiget 1 ühele kontole tehtavate maksete kohta. Euro kasutamise puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1299/2013 artiklit 28.
3. Pärast komisjoni otsust, millega piiriülene programm heaks kiidetakse, teeb komisjon ühekordse eelmakse.
Eelmakse suurus moodustab 50 % programmiga seotud esimesest kolmest eelarvelisest kulukohustusest.
Eelmakse summa võidakse maksta kahe osamaksena, lähtudes vajaduse korral eelarvevajadustest.
Kui piiriülese koostöö programmiga seotud maksetaotlust ei ole saadetud 24 kuu jooksul alates kuupäevast, millal komisjon tegi esimese eelmakse, makstakse kogu eelmaksena tasutud summa komisjonile tagasi.
4. Kulukohustustest vabastamise puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artikleid 86-88 ja 136.
5. Raamatupidamise aastaaruannete kontrollimise, heakskiitmise ja raamatupidamiskontode sulgemise puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artikleid 84 ja 137-141.
6. Finantskorrektsioonide ja tagasinõudmiste puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 85, artikli 122 lõiget 2 ja artikleid 143-147. Kohaldatakse ka määruse (EL) nr 1299/2013 artikli 27 lõikeid 2 ja 3.
Artikkel 47
Haldus- ja kontrollisüsteemid ning audit
1. Haldus- ja kontrollisüsteemide üldpõhimõtetega seoses kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 72 ja artikli 122 lõikeid 1 ja 3.
2. Komisjoni ja auditeerimisasutuste koostöö puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 128.
3. Piiriülese koostöö programmide proportsionaalse kontrolli puhul kohaldatakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 148.
Artikkel 48
Piiriülese koostöö programmide lõpetamine/katkestamine
1. Kui mitte ükski osalevatest IPA II abisaajariikidest ei ole programmi vastuvõtmise aastale järgneva aasta lõpuks sõlminud rahastamislepingut, siis katkestab komisjon piiriülese koostöö programmi.
Juba eraldatud Euroopa Regionaalarengu Fondi aastased osamaksed jäävad kättesaadavaks nende tavalise kasutusperioodi vältel, kuid nendega saab katta vaid asjaomastes liikmesriikides võetavaid meetmeid ja seda juhul, kui vastav leping on sõlmitud enne komisjoni katkestamisotsust. Korraldusasutus esitab komisjonile lõpparuande kolme kuu jooksul pärast lepingute lõpetamist, mis toimub kooskõlas lõigetega 2 ja 3.
2. Kui piiriülese koostöö programmi ei saa rakendada osalejariikidevahelistes suhetes esile kerkivate probleemide tõttu ja muudel nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, võib komisjon otsustada programmi katkestada enne ette nähtud tegevusperioodi lõppemise tähtaega ühise seirekomisjoni taotlusel või enda algatusel pärast ühise seirekomisjoniga konsulteerimist.
Kui programm on katkestatud, esitab korraldusasutus lõpparuande kuue kuu jooksul pärast komisjoni otsust. Pärast varasemate eelmaksete kontrollimist teeb komisjon lõppmakse või väljastab vajaduse korral sissenõudekorralduse. Komisjon vabastab ka järelejäänud kulukohustuste jäägi.
Alternatiivina võib komisjon otsustada vähendada eraldist programmi üldmaksumuse suhtes kooskõlas artikli 31 lõikega 5.
3. Euroopa Regionaalarengu Fondi kulukohustustega sidumata toetus, mis vastab aastastele maksetele, mida ei ole veel kinnitatud, või aastastele maksetele, mis on kinnitatud ja vabastatud täielikult või osaliselt sama eelarveaasta jooksul ega ole teistesse sama kategooria väliskoostöö programmidesse üle kantud, eraldatakse lõigetes 1 ja 2 viidatud juhtudel liidusisestele piiriülese koostöö programmidele kooskõlas määruse (EL) nr 1299/2013 artikliga 4.
IPA II abi, mis vastab aastastele maksetele, mida ei ole veel kinnitatud, või aastastele maksetele, mis on kinnitatud ja vabastatud täielikult või osaliselt sama eelarveaasta jooksul, kasutatakse teiste IPA II raames rahastamiskõlblike programmide või projektide rahastamiseks.
III PEATÜKK
Piiriülene koostöö IPA II abisaajariikide vahel või IPA II abisaajariikide ja Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kohaldamisalasse jäävate riikide vahel
Artikkel 49
Programmitöö
1. Piiriülese koostöö programm koostatakse kooskõlas komisjoni esitatud programmi näidisega, osalejariigid koostavad selle ühiselt ja see esitatakse komisjonile elektrooniliselt.
2. Piiriülese koostöö programmid sisaldavad prioriteetseid teemavaldkondi kooskõlas artikliga 29.
Artikkel 50
Tehniline abi
Tehnilisele abile eraldatava IPA II abi summa on piiratud 10 %ga piiriülese koostöö programmile eraldatud kogusummast.
Artikkel 51
Rakendusviisid
1. Artikli 27 punktides b ja c osutatud piiriülese koostöö programme rakendatakse otsese või kaudse eelarve täitmise kaudu.
2. Piiriülese koostöö programme haldab üks tellija, nagu see on kindlaks määratud komisjoni rakendusotsuses, millega asjaomane piiriülese koostöö programm heaks kiidetakse.
Artikkel 52
Struktuurid ja asutused
1. Piiriülese koostöö programmide haldamises IPA II abisaajariikides osalevad järgmised struktuurid:
a)
artiklis 4 osutatud piiriülese koostöö programmis osalevate riikide riiklikud IPA koordinaatorid ja vajaduse korral territoriaalse koostöö koordinaatorid;
b)
kui piiriülese koostöö programmi rakendatakse kaudse eelarve täitmise kaudu, siis selle osaleva IPA II abisaajariigi artiklis 7 osutatud siseriiklik eelarvevahendite käsutaja ja haldusstruktuur, kus asub tellija;
c)
kõigi osalejariikide tegevstruktuurid, kes teevad programmitöö ja asjaomase piiriülese koostöö programmi rakendamisel tihedat koostööd. Kaudse eelarve täitmise korral hõlmab tegevstruktuur ka tellijat;
d)
kui piiriülese koostöö programmi rakendatakse kaudse eelarve täitmise kaudu, siis artikli 7 lõikes 3 osutatud auditeerimisasutus. Kui tal ei ole volitusi täita artiklis 12 sätestatud ülesandeid, siis aitab teda audiitorite rühm, kuhu kuulub iga piiriüleses koostöö programmis osaleva riigi esindaja.
2. IPA II abisaajariigid ja piiriülese koostöö programmis osalevad Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kohaldamisalasse kuuluvad riigid loovad ühise seirekomisjoni, mis täidab ka artiklis 19 osutatud valdkondliku seirekomisjoni rolli.
3. Luuakse ühine tehniline sekretariaat komisjoni, tegevstruktuuride ja ühise seirekomisjoni abistamiseks.
4. Nende struktuuride rollid ja vastutus määratakse kindlaks käesoleva määruse artiklis 5 osutatud raamlepingus.
5. Kaudse eelarve täitmise raames sõlmivad osalejariigid kahepoolse kokkuleppe, kus sätestatakse igaühe kohustused asjaomase piiriülese koostöö programmi rakendamisel. Sellise kahepoolse kokkuleppe miinimumnõuded määratakse kindlaks artiklis 5 osutatud raamlepingus.
Artikkel 53
Tegevuse valik
1. Piiriülese koostöö programmi raames välja valitud tegevusel peab olema selge piiriülene mõju ja kasu.
2. Piiriülese koostöö programmi tegevuse valib tellija välja kogu rahastamiskõlblikku piirkonda hõlmavate konkursikutsete kaudu.
3. Osalejariigid võivad valida tegevuse ka väljaspool konkursikutset. Sellisel juhul nimetatakse tegevust konkreetselt artiklis 49 viidatud piiriülese koostöö programmis.
4. Piiriülese koostöö jaoks valitud tegevus hõlmab abisaajaid vähemalt kahest osalejariigist. Abisaajad teevad tegevuse arendamisel ja rakendamisel koostööd. Lisaks teevad nad koostööd kas tegevuse tarvis töötajaid või rahalisi vahendeid või mõlemaid eraldades.
5. Tegevust võib rakendada ka ühes osalejariigis, tingimusel et piiriülene mõju ja kasu on tõendatud.
Artikkel 54
Abisaajad
1. Artikli 27 punktis b osutatud piiriülese koostöö programmi puhul asuvad abisaajad IPA II abisaajariigis. Artikli 27 punktis c osutatud piiriülese koostöö programmi puhul asuvad abisaajad IPA II abisaajariigis või Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kohaldamisalasse kuuluvas riigis.
2. Kõik ühes konkreetses tegevuses osalevad abisaajad määravad ühe abisaaja peamiseks abisaajaks.
3. Peamine abisaaja vastutab kogu tegevuse finantsilise rakendamise eest, jälgib, et tegevust rakendatakse kooskõlas lepingus sätestatud tingimustega, ning kehtestab koos teiste abisaajatega korra tegevusele eraldatud vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise tagamiseks, sealhulgas alusetult makstud summade tagasinõudmise kord.
VII JAOTIS
PÕLLUMAJANDUS JA MAAELU ARENG
Artikkel 55
Maaelu arengu programmide erisätted
1. Põllumajanduse ja maaelu arengu poliitikavaldkonda kuuluvad maaelu arengu programmid koostatakse riigi tasandil, neid valmistavad ette IPA II abisaajariigi määratud asjaomased asutused ja need esitatakse komisjonile pärast huvitatud isikutega konsulteerimist.
2. IPA II abisaajariigid rakendavad maaelu arengu programme kaudse eelarve täitmise alusel kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõikega 1 ja neist programmidest rahastatakse valitud meetmete liike, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1305/2013 (12).
3. Kooskõlas artikliga 10 loodavad tegevstruktuurid koosnevad maaelu arengu programmide puhul järgmistest tihedas koostöös tegutsevatest eraldi asutustest:
a)
korraldusasutus, mis on riigi tasandil tegutsev avalik-õiguslik asutus ning mis vastutab asjaomase programmi ettevalmistamise ja rakendamise eest, sealhulgas meetmete valiku ja avalikustamise, koordineerimise, hindamise, järelevalve ja aruandluse eest, ning mida juhib ainuisikulise vastutusega kõrge ametnik, ja
b)
IPA maaelu arengu agentuur, millel on liikmesriikides asuvate makseasutustega sarnased ülesanded, mis tähendab vastutust avalikustamise, projektide valimise ning eelarveliste kohustuste ja maksete lubamise, kontrollimise ja raamatupidamise ning maksete tegemise eest.
4. Erandina artikli 15 lõikest 1 võivad rahastamiskõlblikud olla maaelu arengu programmide ettevalmistamist toetava tehnilise abi ning haldus- ja kontrollisüsteemide loomise kulud, mis tekivad enne maaelu arengu programmi heakskiitva komisjoni otsuse vastuvõtmist, kuid mitte enne 1. jaanuari 2014.
5. Kui avaliku sektori kulude osa määratakse protsendina investeeringu kõigist rahastamiskõlblikest kuludest, siis ei võeta arvesse riiklikku abi nende laenude kasutamiseks, mis eraldatakse ilma liidu rahastuseta, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 231/2014 raames.
6. Maaelu arengu investeerimisprojektid jäävad liidu rahastamise raames rahastamiskõlblikuks, tingimusel et neisse ei tehta olulisi muudatusi viie aasta jooksul pärast tegevstruktuuri tehtud lõppmakset.
VIII JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 56
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 2. mai 2014