РЕШЕНИЕ № 445/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за установяване на действие на Съюза „Европейски столици на културата“ за годините 2020 - 2033 и за отмяна на Решение № 1622/2006/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 167, параграф 5, първо тире от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становищата на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) има за цел постигането на все по-тесен съюз между народите на Европа и поставя на Съюза задачата, inter alia, да допринася за разцвета на културите на държавите членки, като зачита тяхното национално и регионално многообразие и същевременно поставя на преден план общото културно наследство. Във връзка с това при необходимост Съюзът подкрепя и допълва действията на държавите членки за по-добро опознаване и разпространение на културата и историята на европейските народи.
(2)
В съобщението на Комисията от 10 май 2007 г. относно Европейска програма за култура в глобализиращия се свят, одобрено от Съвета с резолюция от 16 ноември 2007 г. (3) и от Европейския парламент с неговата резолюция от 10 април 2008 г. (4), се определят целите за бъдещите дейности на Съюза в областта на културата. Тези дейности следва да насърчават културното многообразие и междукултурния диалог. Те следва също и да стимулират развитието на културата като катализатор на творческото начало в рамките на стратегията за растеж и работни места и като съществен елемент от международните отношения на Съюза.
(3)
Конвенцията на ЮНЕСКО за опазване и насърчаване на многообразието от форми на културно изразяване, влязла в сила на 18 март 2007 г. и по която Съюзът е страна, има за цел опазването и популяризирането на културното многообразие, насърчаването на взаимодействието между културите и повишаването на осведомеността за стойността на културното многообразие на местно, национално и международно равнище.
(4)
С Решение № 1622/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) се установява действиe за проявата „Европейска столица на културата“ за годините 2007 - 2019.
(5)
Оценките на европейските столици на културата, както и консултациите с обществеността за бъдещето на посоченото действие след 2019 г. показват, че то постепенно се е превърнало в една от най-амбициозните и най-високо ценени от европейските граждани културни инициативи в Европа. Следователно следва да бъде въведено ново действие за периода 2020 - 2033 година.
(6)
Освен първоначалните цели на „Европейски столици на културата“ - изтъкване на богатството и многообразието на европейските култури и общите им черти, както и стимулиране на по-голямо взаимно разбирателство между европейските граждани - градовете, които са били носители на званието „Европейска столица на културата“ („званието“), постепенно са открили допълнителни ползи от него, използвайки подсилващия му ефект за стимулиране на развитието им в по-общ план според съответните стратегии и приоритети.
(7)
Целите на действието, установено с настоящото решение следва да съответстват напълно на целите на програмата „Творческа Европа“, създадена с Регламент (ЕС) № 1295/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6) - опазване, развитие и насърчаване на европейското културно и езиково многообразие, популяризиране на европейското културно наследство и засилване на конкурентоспособността на секторите на културата и творчеството в Европа, и по-специално на аудио-визуалния сектор, с оглед на подпомагането на интелигентния, устойчив и приобщаващ растеж. Постигането на тези цели следва също така да спомага за засилване на чувството за принадлежност към едно общо културно пространство и да стимулира междукултурния диалог и взаимното разбирателство.
(8)
За постигането на тези цели е важно градовете, носители на званието, да се стремят да развиват връзки между техните сектори на културата и творчеството, от една страна, и сектори като образование, научноизследователска дейност, околна среда, градско развитие или културен туризъм, от друга страна. По-специално предишни доказателства посочват потенциала на „Европейски столици на културата“ като катализатор за местното развитие и културния туризъм, както се подчертава в съобщението на Комисията от 30 юни 2010 г., озаглавено „Европа - водеща световна туристическа дестинация - нова политическа рамка за европейския туризъм“, приветствано от Съвета в неговите заключения от 12 октомври 2010 г. и утвърдено от Европейския парламент в неговата резолюция от 27 септември 2011 г. (7)
(9)
Важно е също градовете, носители на званието, да се стремят да насърчават социалното приобщаване и равните възможности и да полагат всички усилия, за да гарантират възможно най-широко участие на всички елементи на гражданското общество в подготовката и осъществяването на културната програма, като специално внимание се обърне на младите хора, на маргинализираните групи и на групите в неравностойно положение.
(10)
Оценките и консултациите с обществеността убедително показаха също, че за европейските столици на културата има много потенциални ползи, ако проявите бъдат старателно планирани. Тези прояви са преди всичко и най-вече част от инициатива в областта на културата, но могат да носят значителни ползи в социален и икономически план, особено когато са заложени в дългосрочна стратегия за развитие на града, в чиято основа е културата.
(11)
Действието „Европейски столици на културата“ освен това е голямо предизвикателство. Провеждането на продължаваща цяла година програма за културни дейности изисква големи усилия и някои градове, носители на званието, са постигнали по-големи успехи от други в използването на потенциала на инициативата. Поради това, посоченото действие следва да бъде подсилено, за да могат всички градове да извлекат максимална полза от званието.
(12)
Званието следва все така да се присъжда на градове независимо от големината им, но за да се достигне до по-широка публика и за да се увеличи въздействието, следва да бъде възможно, както преди, съответните градове да включват заобикалящите ги райони.
(13)
Присъждането на званието следва да продължи да се извършва въз основа на специално създадена културна програма за „Европейска столица на културата“ със силно изразено европейско измерение. Тази културна програма следва да бъде част от дългосрочна стратегия с устойчиво въздействие върху местното икономическо, културно и социално развитие.
(14)
Двустепенният процес на подбор, извършван съгласно хронологичен списък на държавите членки от екип от независими експерти, е доказал своята справедливост и прозрачност. Той позволява на градовете да подобрят заявленията си за участие между фазите на предварителния и окончателния подбор въз основа на експертните съвети, дадени от посочения екип, и осигурява справедливо разпределение на званието сред всички държави членки. Освен това, за да се гарантира последователността на действието „Европейски столици на културата“ и да се избегне загубата на опит и ноу-хау, което би се случило, ако всички експерти бъдат заместени едновременно, тяхното заместване следва да става поетапно.
(15)
Националният експертен опит следва да продължи да се осигурява чрез предоставянето на възможност на държавите членки да определят до двама експерти в екипа, който извършва процедурите по подбор и мониторинг на градовете.
(16)
Критериите за подбор следва да станат по-ясни, за да се дадат по-добри указания на кандидатстващите градове по отношение на целите и изискванията, които те трябва да спазват, за да получат званието. Посочените критерии следва да бъдат и по-лесно измерими, за да се помогне на екипа при подбора и мониторинга на градовете. В това отношение следва да се постави специален акцент върху плановете на градовете кандидати за последващи дейности, заложени в дългосрочна стратегия за културната политика, способни да генерират устойчиво културно, икономическо и социално въздействие.
(17)
Градовете кандидати следва да проучат възможността, когато е целесъобразно, за търсене на финансова подкрепа от програми и фондове на Съюза.
(18)
Подготвителната фаза между определянето на града и годината на проявата е от изключителна важност за успеха на действието „Европейска столица на културата“. Сред заинтересованите страни е налице широк консенсус, че придружаващите мерки, въведени с Решение № 1622/2006/ЕО, са били изключително полезни за съответните градове. Посочените мерки следва да бъдат допълнително развити, по-специално чрез по-чести заседания за мониторинг и посещения на градовете от експертите на екипа, както и чрез още по-интензивна обмяна на опит между досегашните, настоящите и бъдещите градове, носители на званието и между градовете кандидати. Определените градове могат също да развиват допълнителни връзки с други градове, носители на званието.
(19)
Наградата „Мелина Меркури“, създадена с Решение № 1622/2006/ЕО, е придобила силно символично значение, далеч по-важно от реалната сума, присъдена от Комисията. За да се гарантира обаче, че определените градове изпълняват ангажиментите си, условията за изплащане на паричната награда следва да се направят по-стриктни и ясни.
(20)
Важно е в своите информационни материали съответните градове ясно да посочват, че действието, установено в настоящото решение, е действие на Съюза.
(21)
Оценките на Комисията на досегашните европейски столици на културата, които се основават на данни, събрани на местно равнище, не могат да осигурят непосредствени данни за въздействието на званието. Ето защо най-активни в оценката следва да бъдат самите градове.
(22)
Опитът от миналото показва, че участието на страни кандидатки може да подпомогне тяхното сближаване със Съюза чрез подчертаване на общите аспекти на европейските култури. Поради това след 2019 г. в действието, установено в настоящото решение, следва да могат да участват страни кандидатки и потенциални кандидати.
(23)
Въпреки това, през периода 2020-2033 г., обхванат от настоящото решение, от съображения за равнопоставеност с градовете от държавите членки, на градовете от страните кандидатки и потенциални кандидати е позволено да участват само в едно съревнование за званието. Освен това, също от съображения за равенство с държавите членки, всяка страна кандидатка или потенциален кандидат може да бъде домакин на проявата само веднъж.
(24)
Решение № 1622/2006/ЕО следва да се отмени. Неговите разпоредби обаче следва да продължат да се прилагат във връзка с всички градове, които вече са определени или за които процедурата по определяне още не е приключила до 2019 година.
(25)
Доколкото целта на настоящото решение, а именно да се запази и насърчи многообразието на културите в Европа, да се подчертаят общите им черти, както и да се стимулира приносът на културата в дългосрочното развитие на градовете, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки предвид необходимостта по-специално от общи, ясни и прозрачни критерии и процедури за подбор и мониторинг, както и от силна координация между държавите членки, а поради обхвата и очакваните резултати от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, ЕС може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалност, определен в същия член, обхватът на настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Установяване на действието
Установява се действие на Съюза, наречено „Европейски столици на културата“, за годините 2020 - 2033 („действието“).
Член 2
Цели
1. Общите цели на действието са:
а)
да се запази и насърчи многообразието на културите в Европа и да се изтъкнат общите им черти, както и да се увеличи чувството за принадлежност на гражданите към едно общо културно пространство;
б)
да се стимулира приносът на културата в дългосрочното развитие на градовете съгласно съответните им стратегии и приоритети.
2. Специфичните цели на действието са:
а)
да се увеличат обхватът, многообразието и европейското измерение на предлаганите културни прояви в градовете, в т.ч. и чрез транснационално сътрудничество;
б)
да се разшири достъпът до култура и да се улесни участието в културни дейности;
в)
да се укрепи капацитетът на културния сектор и връзките му с други сектори;
г)
да се изтъкне международният образ на градовете чрез културата.
Член 3
Достъп до действието
1. Съревнованието за званието е открито за градове, които могат да ангажират за участие заобикалящите ги райони.
2. Броят на градовете, носители на званието за дадена година („годината на проявата“) не трябва да надвишава три.
Званието се присъжда най-много на един град във всяка от двете държави членки, посочени в графика, поместен в приложението („графикът“), и през съответните години - на един град от страната кандидатка или потенциален кандидат или на един град от страна, присъединяваща се към Съюза при посочените в параграф 5 обстоятелства.
3. Градовете в държавите членки могат да бъдат определени да носят званието за една година в съответствие с последователността на държавите членки, посочена в графика.
4. Градовете в страните кандидатки и потенциалните кандидати, участващи в програмата „Творческа Европа“ или в последващите програми на Съюза в подкрепа на културата на датата на публикуване на поканата за подаване на заявления, посочена в член 10, параграф 2, могат да кандидатстват за званието за една година в рамките на открито съревнование, провеждащо се на всеки три години в съответствие с графика.
Градовете в страните кандидатки и потенциалните кандидати могат да участват само в едно съревнование за периода 2020-2033 г.
Всяка страна кандидатка или потенциален кандидат може да бъде домакин на проявата само веднъж през периода 2020-2033 г.
5. Когато страна се присъедини към Съюза след 4 май 2014 т., но преди 1 януари 2027 г., тя може да бъде домакин на проявата седем години след присъединяването ѝ в съответствие с правилата и процедурите, приложими за държавите членки. Графикът съответно се актуализира. Когато страна се присъедини към Съюза на или след 1 януари 2027 г., тя не може да участва в рамките на настоящото действие като държава членка.
Обаче през годините, през които в съответствие с графика вече има три града, носители на званието, градовете в страните, посочени в първа алинея, имат право да носят званието само през следващата възможна година в графика по реда на присъединяването на тези страни.
Ако град от страна, посочена в първа алинея, вече е участвал в съревнование за страни кандидатки и потенциални кандидати, той не може да участва в никакви последващи съревнования за държави членки. Ако град от такава страна е бил определен да бъде домакин на проявата през периода 2020-2033 г. в съответствие с параграф 4, тази страна след присъединяването си не може да организира състезание като държава членка в рамките на същия период.
Ако няколко страни се присъединят към Съюза на една и съща дата и ако между тези страни няма съгласие за реда на участие в действието, Съветът организира теглене на жребий.
Член 4
Прилагане
1. Комисията изготвя общ формуляр за кандидатстване въз основа на посочените в член 5 критерии, който се използва от всички градове кандидати.
Когато даден град кандидат включва за участие заобикалящия го район, заявлението се подава от името на града.
2. Всяко заявление се подава въз основа на културна програма със силно европейско измерение.
Културната програма обхваща годината на проявата и е създадена конкретно с оглед на званието в съответствие с критериите, установени в член 5.
Член 5
Критерии
Критериите за оценка на заявленията („критериите“) са разделени на категории: „принос към дългосрочната стратегия“, „европейско измерение“, „културно и творческо съдържание“, „способност за изпълнение“, „обхват“ и „управление“, както следва:
1.
По отношение на категорията „принос към дългосрочната стратегия“ се отчитат следните фактори:
а)
съществуването на културна стратегия за града кандидат към момента на подаване на заявлението, която включва действието и планове за продължаване на културните дейности след годината на проявата;
б)
плановете за укрепване на капацитета на секторите на културата и творчеството, в т.ч. изграждането на дългосрочни връзки между културния, икономическия и социалния сектор в града кандидат;
в)
очакваното дългосрочно културно, социално и икономическо въздействие, включително градско развитие, които присъждането на званието може да окаже върху града кандидат;
г)
плановете за мониторинга и оценката на въздействието върху града кандидат от присъждането на званието, както и плановете за разпространяване на резултатите от оценката.
2.
По отношение на категорията „европейско измерение“ се оценяват следните фактори:
а)
обхватът и качеството на дейностите за насърчаване на културното многообразие в Европа, междукултурния диалог и по-голямото взаимно разбирателство между европейските граждани;
б)
обхватът и качеството на дейностите за изтъкване на общите черти на европейските култури, на културното и историческото наследство, както и на европейската интеграция и съвременните европейски теми;
в)
обхватът и качеството на дейностите, в които са представени европейски творци, сътрудничество с участници или градове от различни държави, включително, когато е целесъобразно, градове, носители на званието, и транснационални партньорства;
г)
стратегията за привличане на интереса на широката публика в Европа и на международно равнище.
3.
По отношение на категорията „културно и творческо съдържание“ се оценяват следните фактори:
а)
ясно и последователно творческо виждане и стратегия за културната програма;
б)
участието на местни творци и културни организации в разработването и изпълнението на културната програма;
в)
обхватът и многообразието на предложените дейности и общото им художествено качество;
г)
способността за съчетаване на местното културно наследство и традиционните художествени форми с нови, иновативни и експериментални форми на творческа изява.
4.
По отношение на категорията „способност за изпълнение“ градовете кандидати следва да докажат, че:
а)
заявлението се ползва от широка и силна политическа подкрепа и от траен ангажимент от страна на местните, регионалните и националните органи;
б)
градът кандидат има или ще има подходяща и жизнеспособна инфраструктура, позволяваща му да бъде домакин на проявата.
5.
По отношение на категорията „обхват“ се оценяват следните фактори:
а)
участието на местното население и гражданското общество в подготовката на заявлението и изпълнението на действието;
б)
създаването на нови и устойчиви възможности за широк кръг граждани да присъстват или да участват в културните дейности, по-специално млади хора, доброволци, маргинализирани лица и лица в неравностойно положение, включително такива от малцинствата, като следва да се обръща специално внимание и на достъпността на тези прояви за хората с увреждания и за възрастните граждани;
в)
общата стратегия за привличане на публика, и по-специално връзката с образованието и участието на училищата.
6.
По отношение на категорията „управление“ се оценяват следните фактори:
а)
реалистичният характер на стратегията за привличане на финансови средства и на предложения бюджет, което включва, когато е целесъобразно, плановете за търсене на финансова подкрепа от програми и фондове на Съюза и обхваща подготвителната фаза, самата година на проявата, оценката и средства за последващите дейности и планирането на действия при извънредни ситуации;
б)
предвижданата структура за управление и изпълнение на действието, която включва, inter alia, подходящо сътрудничество между местните власти и структурата за изпълнение, включително творческия екип;
в)
процедурите за назначаване на генерален директор и на художествен директор и обхватът на дейността им;
г)
маркетинговата и информационната стратегия, която е изчерпателна и подчертава, че действието е действие на Съюза;
д)
структурата за изпълнение разполага с персонал с подходящи умения и опит за планиране, управление и реализиране на културната програма през годината на проявата.
Член 6
Експертен екип
1. Създава се екип от независими експерти („екипът“) за осъществяване на процедурите по подбора и мониторинга.
2. Екипът се състои от10 експерти, назначени от институциите и органите на Съюза („европейски експерти“) в съответствие с параграф 3.
3. След организирането на открита процедура с покана за изразяване на интерес Комисията предлага група от подбрани потенциални европейски експерти.
След това всяка от институциите - Европейският парламент, Съветът и Комисията - избира по трима експерти от тази група и ги назначава в съответствие със своите процедури.
Комитетът на регионите избира един експерт от групата на предварително подбраните членове и го назначава в съответствие със своите процедури.
При подбора на европейски експерти всяка от тези институции и всеки от тези органи на Съюза се стреми да осигури взаимно допълване на компетентностите, балансирано географско разпределение и равностойно участие на двата пола в цялостния състав на екипа.
4. В допълнение към европейските експерти, за целите на подбора и мониторинга на града от дадена държава членка съответната държава членка назначава до двама експерти в екипа в съответствие със своите собствени процедури и след консултации с Комисията.
5. Всички експерти са:
а)
граждани на Съюза;
б)
независими;
в)
със значителен опит и компетентност във:
i)
културния сектор;
ii)
културното развитие на градовете; или
iii)
организирането на проявата „Европейска столица на културата“ или на международна културна проява с подобен обхват и мащаб;
г)
в състояние да посветят необходимия брой работни дни годишно на работата на екипа.
6. Екипът определя свой председател.
7. Европейските експерти се назначават за период от три години.
Независимо от разпоредбите на първа алинея, що се отнася до първоначалното създаване на екипа, Европейският парламент назначава своите експерти за три години, Комисията - за две години, а Съветът и Комитетът на регионите - за една година.
8. Всички експерти декларират всеки настоящ или потенциален конфликт на интереси по отношение на конкретен кандидатстващ град. В случай на подобна декларация или ако се установи такъв конфликт на интереси, съответният експерт подава оставка, а съответната институция или орган на Съюза или държава членка го заменя за остатъка от мандата съгласно съответната процедура.
Член 7
Подаване на заявления в държавите членки
1. Всяка държава членка е отговорна за организирането на съревнованието между своите градове в съответствие с графика.
2. Съответните държави членки публикуват покана за подаване на заявления за кандидатстване поне шест години преди годината на проявата.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки, които имат право да определят град, който да бъде домакин на проявата за 2020 г., публикуват такава покана възможно най-бързо след 4 май 2014 г.
Всяка покана за подаване на заявления съдържа формуляра за кандидатстване, посочен в член 4, параграф 1.
Крайният срок за подаване на заявления от градовете кандидати за званието по всяка покана за кандидатстване се определя на най-малко 10 месеца след публикуването на поканата.
3. Съответните държави членки уведомяват Комисията за подадените заявления.
Член 8
Предварителен подбор в държавите членки
1. Всяка от съответните държави членки свиква екипа и представители на градовете кандидати на заседание за първоначален подбор не по-късно от пет години преди годината на проявата.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки, които имат право да определят градовете, които да бъдат домакин на проявата, могат да удължат този срок с най-много една година.
2. След като направи оценка на заявленията в съответствие с критериите, екипът постига съгласие по списък с първоначално одобрени градове кандидати и изготвя доклад за предварителен подбор във връзка с всички заявления, в който, inter alia, отправя препоръки към първоначално одобрените градове кандидати.
3. Екипът изпраща доклада за предварителен подбор до съответните държави членки и до Комисията.
4. На основание на доклада на екипа всяка от съответните държави членки официално одобрява списъка с първоначално одобрените кандидати.
Член 9
Подбор в държавите членки
1. Първоначално одобрените градове кандидати допълват и преработват заявленията си с цел да отговорят на критериите, както и да отразят препоръките от доклада за предварителен подбор, и представят заявленията на съответната държава членка, която на свой ред ги изпраща на Комисията.
2. Най-късно девет месеца след заседанието за първоначален подбор всяка от съответните държави членки свиква екипа на заседание за подбор, на което присъстват представители на първоначално одобрените градове.
Ако е необходимо, съответната държава членка може след консултация с Комисията да приеме разумно удължаване на този деветмесечен срок.
3. Екипът прави оценка на допълнените и преработени заявления.
4. Екипът изготвя доклад за подбор във връзка със заявленията на първоначално одобрените градове, като отправя препоръка за определяне най-много на един град от съответната държава членка.
Докладът съдържа също и препоръки към съответния град във връзка с напредъка, който трябва да бъде постигнат до годината на проявата.
Екипът изпраща доклада за подбор до съответните държави членки и до Комисията.
5. Независимо от параграф 4, ако нито един от градовете кандидати не отговаря на всички критерии, екипът може да препоръча званието да не се присъжда за съответната година.
Член 10
Предварителен подбор и подбор в страните кандидатки и потенциалните кандидати
1. Комисията носи отговорност за организирането на съревнованието между градовете от страните кандидатки и потенциалните кандидати.
2. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз покана за подаване на заявления за кандидатстване поне шест години преди годината на проявата.
Всяка покана за подаване на заявления съдържа формуляра за кандидатстване, посочен в член 4, параграф 1.
Крайният срок за подаване на заявления по всяка покана за кандидатстване се определя най-рано 10 месеца след публикуването на поканата.
3. Предварителният подбор на градовете се извършва от екипа поне пет години преди годината на проявата въз основа на техните заявления за кандидатстване. Не се организират заседания с градовете кандидати.
След като направи оценка на заявленията в съответствие с критериите, екипът постига съгласие по списък с първоначално одобрени градове кандидати и изготвя доклад за предварителен подбор във връзка с всички заявления, в който, inter alia, отправя препоръки към първоначално одобрените градове кандидати.
Екипът представя на Комисията доклада за предварителен подбор.
4. Първоначално одобрените градове кандидати допълват и преработват заявленията си с цел да отговарят на критериите, както и да отразят препоръките от доклада за предварителен подбор, и представят заявленията на Комисията.
Най-късно девет месеца след заседанието за първоначален подбор Комисията свиква екипа на заседание за окончателен подбор, на което присъстват представители на първоначално одобрените градове.
Ако е необходимо, Комисията може да приеме разумно удължаване на този деветмесечен срок.
5. Екипът прави оценка на допълнените и преработени заявления.
6. Екипът изготвя доклад за подбор във връзка със заявленията на първоначално одобрените градове кандидати заедно с препоръка за определянето на най-много един град от страна кандидатка или потенциален кандидат.
Докладът за подбор съдържа също и препоръки към съответния град във връзка с напредъка, който трябва да бъде постигнат до годината на проявата.
Екипът представя на Комисията доклада за подбор.
7. Независимо от параграф 6, ако нито един от градовете кандидати не отговаря на всички критерии, екипът може да препоръча званието да не се присъжда за тази година.
Член 11
Определяне
1. Всяка от съответните държави членки определя един град, който да бъде домакин на проявата въз основа на препоръките, съдържащи се в доклада за подбор на екипа, и уведомява Европейския парламент, Съвета, Комисията и Комитета на регионите за това решение не по-късно от четири години преди годината на проявата.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки, които имат право да определят градовете, които да бъдат домакини на проявата за 2020 г., могат да удължат този срок с най-много една година.
2. В случая със страните кандидатки и потенциалните кандидати Комисията определя един град, който да носи званието през съответните години въз основа на препоръките, съдържащи се в доклада за подбор на екипа, и уведомява Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите за това решение не по-късно от четири години преди годината на проявата.
3. Решенията, посочени в параграфи 1 и 2, се придружават от обосновка, основана на докладите на екипа.
4. Когато даден град е привлякъл за участие заобикалящия го район, решението се прилага за града.
5. В срок два месеца от уведомленията за определяне Комисията публикува в серия С на Официален вестник на Европейския съюз списък на градовете, определени за европейски столици на културата.
Член 12
Сътрудничество между определените градове
Градовете, определени за една и съща година, се стремят да развият връзки между културните си програми и такова сътрудничество може да се вземе предвид в рамките на процедурата на мониторинг, посочена в член 13.
Член 13
Мониторинг
1. Екипът осъществява мониторинг върху подготовката на определените градове за годината на проявата и им осигурява подкрепа и насоки от момента на определянето им до началото на годината на проявата.
2. За тази цел Комисията свиква три заседания за мониторинг, на които присъстват екипът и определените градове, както следва:
а)
три години преди годината на проявата;
б)
18 месеца преди годината на проявата;
в)
два месеца преди годината на проявата.
Съответната държава членка или страна кандидатка или потенциален кандидат може да номинира наблюдател, който да присъства на тези заседания.
Определените градове изпращат на Комисията доклади за напредъка шест седмици преди всяко заседание за мониторинг.
На заседанията за мониторинг екипът извършва преглед на подготовката и дава насоки с цел да подпомогне определените градове да разработят висококачествена културна програма и ефикасна стратегия. Екипът обръща специално внимание на препоръките, отправени в доклада за подбор и в предходните доклади за мониторинг, посочени в параграф 3.
3. След всяко заседание за мониторинг екипът изготвя доклад за мониторинг относно състоянието на подготовката и всички стъпки, които трябва да бъдат предприети.
Екипът представя докладите си за мониторинг на Комисията, както и на съответните определени градове, държави членки или страни кандидатки или потенциални кандидати.
4. Освен заседанията за мониторинг, при необходимост Комисията може да организира посещения на екипа в определените градове.
Член 14
Награда
1. Комисията може да присъди на някой от определените градове парична награда в памет на Мелина Меркури („наградата“), при условие че съответната многогодишна финансова рамка предоставя средства за тази цел.
Правните и финансовите аспекти на наградата се разглеждат в рамките на съответните програми на Съюза за подкрепа на културата.
2. Паричната награда се изплаща най-късно в края на март през годината на проявата, при условие че определеният град продължава да изпълнява ангажиментите, които е поел на етапа на подаване на заявлението, отговаря на критериите и взема предвид препоръките, съдържащи се в докладите за подбор и за мониторинг.
Поетите на етапа на подаване на заявлението ангажименти се смятат за изпълнени от определения град, ако между етапа на подаване на заявления и годината на проявата в програмата и в стратегията не са правени съществени промени, по-специално ако:
а)
бюджетът е запазен на равнище, при което е възможно реализирането на висококачествена културна програма в съответствие със заявлението за кандидатстване и с критериите;
б)
е зачетена подобаващо независимостта на творческия екип;
в)
европейското измерение е останало достатъчно силно в окончателния вариант на културната програма;
г)
в маркетинговата и информационната стратегия и в информационните материали, използвани от определения град, ясно се посочва фактът, че действието е действие на Съюза;
д)
са налице планове за мониторинг и оценка на въздействието върху определения град от участието му в проявата.
Член 15
Практически договорености
Комисията по-специално:
а)
осигурява цялостната съгласуваност на действието;
б)
осигурява координацията между държавите членки и екипа;
в)
с оглед на целите, посочени в член 2, и на критериите и в тясно сътрудничество с екипа изготвя указания в подкрепа на процедурите по подбор и мониторинг;
г)
осигурява техническа подкрепа за екипа;
д)
публикува на своя интернет сайт всички доклади на екипа;
е)
публикува всяка важна информация и спомага за популяризиране на действието на европейско и международно равнище;
ж)
стимулира обмена на опит и на добри практики между предишни, настоящи и бъдещи градове, носители на званието, както и между градовете кандидати, и насърчава разпространението в широк мащаб на докладите за оценка на градовете и на извлечените поуки.
Член 16
Оценка
1. Оценката на резултатите, постигнати от всяка европейска столица на културата през годината, е отговорност на съответния град.
Комисията изготвя общи указания и показатели за съответните градове въз основа на целите, посочени в член 2, и на критериите, за да осигури последователен подход към процедурата за оценка.
Съответните градове изготвят своите доклади за оценка и ги предават на Комисията до 31 декември през годината, следваща годината на проявата.
Комисията публикува докладите за оценка на своята интернет страница.
2. Освен оценките на градовете Комисията осигурява редовното провеждане на външна и независима оценка на резултатите от действието.
Тази външна и независима оценка е насочена към поставянето на всички предишни европейски столици на културата в европейски контекст, който дава възможност да се правят сравнения и да се извличат полезни поуки за бъдещите европейски столици на културата, както и за всички европейски градове. Посочените оценки обхващат оценка на действието като цяло, включително на ефективността на процесите, участващи в провеждането му, неговото въздействие и начините за усъвършенстването му.
Комисията представя на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите следните доклади въз основа на тези оценки, придружени, ако това е целесъобразно, от съответни предложения:
а)
първоначален междинен доклад - до 31 декември 2024 г.;
б)
втори междинен доклад - до 31 декември 2029 г.;
в)
последващ доклад - до 31 декември 2034 г.
Член 17
Отмяна и преходни разпоредби
Отменя се Решение № 1622/2006/ЕО. Посоченото решение обаче продължава да се прилага по отношение на градовете, които са определени или са в процес на определяне за европейски столици на културата за годините 2013 - 2019.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 445/2014/EL,
16. aprill 2014,
millega kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinna” aastateks 2020-2033 ja tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1622/2006/EÜ
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 167 lõike 5 esimest taanet,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamusi (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) eesmärk on luua Euroopa rahvaste üha tihedam liit ning liidule antakse muu hulgas ülesanne soodustada liikmesriikide kultuuri õitsengut, austades nende rahvuslikku ja piirkondlikku mitmekesisust ning rõhutades samas ühise kultuuripärandi tähtsust. Seoses sellega toetab ja täiendab liit vajaduse korral liikmesriikide meetmeid Euroopa rahvaste kultuuri ja ajaloo alaste teadmiste parandamiseks ja levitamiseks.
(2)
Euroopa Komisjoni 10. mai 2007. aasta teatises Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskava kohta üleilmastuvas maailmas, mille nõukogu kiitis heaks oma 16. novembri 2007. aasta resolutsioonis (3) ning Euroopa Parlament oma 10. aprilli 2008. aasta resolutsioonis, (4) on seatud liidu edasise tegevuse eesmärgid kultuurivaldkonnas. Liidu tegevus peaks edendama kultuurilist mitmekesisust ja kultuuridevahelist dialoogi, kultuuri kui loovuse allikat majanduskasvu ja töökohtade loomise kontekstis ning kultuuri kui liidu rahvusvaheliste suhete olulist mõjurit.
(3)
UNESCO kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsiooniga, mis jõustus 18. märtsil 2007 ja millega liit on ühinenud, soovitakse kaitsta ja edendada kultuurilist mitmekesisust, soodustada kultuuridevahelist suhtlust ning parandada kohalikul, riigi ja rahvusvahelisel tasandil kultuurilise mitmekesisuse väärtuse teadvustamist.
(4)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1622/2006/EÜ (5) kehtestati kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud meede aastateks 2007-2019.
(5)
Euroopa kultuuripealinnade hindamistest ja avalikust arutelust meetme tuleviku üle pärast 2019. aastat on selgunud, et see on järk-järgult saanud üheks kõige suurejoonelisemaks ning samas ka Euroopa kodanike poolt üheks enim hinnatud kultuurialgatuseks. Sellest tulenevalt tuleks kehtestada uus meede aastateks 2020-2033.
(6)
Lisaks meetme „Euroopa kultuuripealinnad” esialgsetele eesmärkidele, milleks oli Euroopa kultuuride rikkuse, mitmekesisuse ja ühiste joonte rõhutamine ning Euroopa kodanike suurema vastastikuse mõistmise edendamine, on Euroopa kultuuripealinna tiitlit (edaspidi „tiitel”) kandnud linnad sellele samm-sammult lisanud uue mõõtme, kasutades tiitliaasta mõju linna asjakohaste strateegiate ja prioriteetide kohaselt linna üldisema arengu soodustamiseks.
(7)
Käesoleva otsusega loodava meetme eesmärgid on täielikus kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1295/2013 (6) loodud programmiga „Loov Euroopa”, mille sihtideks on Euroopa kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse kaitsmine, arendamine ja toetamine, Euroopa kultuuripärandi edendamine ning Euroopa kultuuri- ja loomesektori, eelkõige audiovisuaalsektori konkurentsivõime tugevdamine, püüdes toetada arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu. Need eesmärgid peaksid samuti aitama tugevdada ühtsesse kultuuriruumi kuulumise tunnet ning õhutada kultuuridevahelist dialoogi ja vastastikust mõistmist.
(8)
Kõnealuste eesmärkide saavutamiseks on oluline, et tiitlit kandvad linnad püüaksid luua sidemeid ühest küljest oma kultuuri- ja loomesektorite ning teisest küljest muude sektorite, nagu haridus, teadustöö, keskkond, linnaarendus või kultuuriturism, vahel. Varasem kogemus on näidanud eelkõige seda, et meetmel „Euroopa kultuuripealinnad” on suur potentsiaal kohaliku arengu ja kultuuriturismi katalüsaatorina, nagu on välja toodud ka Euroopa Komisjoni 30. juuni 2010. aasta teatises „Euroopa kui maailma soosituim turismisihtkoht - uus Euroopa turismi tegevuskava”, mida nõukogu oma 12. oktoobri 2010. aasta järeldustes toetas ning mille Euroopa Parlament oma 27. septembri 2011. aasta resolutsioonis (7) heaks kiitis.
(9)
Samuti on oluline, et tiitlit kandvad linnad püüaksid edendada sotsiaalset kaasamist ja võrdseid võimalusi ning annaksid kõik endast oleneva, et tagada kõikide kodanikuühiskonna rühmade võimalikult suur osalemine kultuuriprogrammi ettevalmistamises ja rakendamises, pöörates seejuures erilist tähelepanu noortele ning tõrjutud ja ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele.
(10)
Hindamised ja avalik arutelu on ka veenvalt näidanud, et Euroopa kultuuripealinna tiitliga võib kaasneda palju eeliseid, kui üritus on põhjalikult ette valmistatud. Kuigi tegemist on eelkõige kultuurisündmusega, võib see kaasa tuua märkimisväärseid sotsiaalseid ja majanduslikke eeliseid, eriti kui sündmus on osa linna pikemaajalisest kultuurikesksest arengustrateegiast.
(11)
Samas on meetme „Euroopa kultuuripealinnad” rakendamine väga keeruline ülesanne. Terve aasta kestva kultuuriprogrammi korraldamine on paljunõudev ettevõtmine ja mõned tiitlit kandvad linnad on sellest võimalusest paremini kasu lõiganud kui teised. Seetõttu tuleks meedet täiendada, et aidata kõikidel linnadel tiitlist võimalikult palju kasu saada.
(12)
Tiitel peaks olema jätkuvalt mõeldud üksnes linnadele, sõltumata nende suurusest, kuid laiema avalikkuseni jõudmiseks ja sündmuse mõju suurendamiseks peaks nendel linnadel olema endiselt võimalus kaasata ka neid ümbritsevaid piirkondi.
(13)
Tiitlit tuleks jätkuvalt anda spetsiaalselt koostatud ja tugeva Euroopa mõõtmega kultuuriprogrammi alusel. See kultuuriprogramm peaks olema osa pikaajalisest strateegiast, millel oleks kestev mõju kohalikule majandusele ning kultuurilisele ja sotsiaalsele arengule.
(14)
Liikmesriikide kronoloogilisel nimekirjal põhinev kaheetapiline valikumenetlus, mille viib ellu sõltumatute ekspertide komisjon, on osutunud õiglaseks ja läbipaistvaks. See on võimaldanud linnadel oma taotlusi eelvaliku ja lõppvaliku tegemise etapi vahel eksperdikomisjoni nõuannetele tuginedes parandada ning on taganud tiitli võrdse jaotumise liikmesriikide vahel. Meetme „Euroopa kultuuripealinnad” järjepidevuse tagamiseks ning kõikide ekspertide üheaegse väljavahetamisega kaasneva kogemuste ja teadmise kaotsimineku vältimiseks peaks ekspertide väljavahetamine olema järkjärguline.
(15)
Jätkuvalt tuleks tagada riikide ekspertiis, võimaldades liikmesriikidel määrata valimise ja seirega tegelevasse eksperdikomisjoni kuni kaks eksperti.
(16)
Valikukriteeriumid tuleks selgemalt sõnastada, et anda kandidaatlinnadele paremaid juhiseid tiitli saamiseks nõutavate eesmärkide ja tingimuste kohta. Kõnealused kriteeriumid peaksid olema ka hõlpsamalt mõõdetavad, et eksperdikomisjonil oleks lihtsam linnad välja valida ja nende üle seiret teostada. Sellega seoses tuleks erilist tähelepanu pöörata kandidaatlinnade pikaajalise kultuuripoliitika strateegia raames kavandatavale järeltegevusele, millel võivad olla kestvad kultuurilised, majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed.
(17)
Kandidaatlinnad peaksid asjakohasel juhul kaaluma võimalust taotleda rahalist toetust liidu programmidest ja fondidest.
(18)
Kultuuripealinnaks nimetamise ja tiitliaasta vahele jääv ettevalmistamisperiood on meetme „Euroopa kultuuripealinnad” edu jaoks ülioluline. Sidusrühmad on valdavalt üksmeelel, et otsusega nr 1622/2006/EÜ kehtestatud tiitliga kaasnevad meetmed on olnud asjaomastele linnadele väga kasulikud. Neid meetmeid tuleks edasi arendada, eriti sagedasemate seirekoosolekute ja eksperdikomisjoni ekspertide visiitide kaudu asjaomastesse linnadesse, samuti senisest veelgi tihedama kogemuste vahetamise abil nii endiste, praeguste ja tulevaste tiitlit kandvate kui ka kandidaatlinnade vahel. Samuti võivad tiitli pälvinud linnad luua tihedamaid sidemeid teiste tiitlit kandvate linnadega.
(19)
Otsusega nr 1622/2006/EÜ loodud Melina Mercouri auhind on omandanud tugeva sümboolse väärtuse, mis ületab tunduvalt tegeliku rahasumma, mille Euroopa Komisjon võib auhinnaks anda. Tagamaks, et kultuuripealinnadeks nimetatud linnad täidaksid võetud kohustusi, tuleks auhinnaraha maksmise tingimused muuta rangemaks ja selgemaks.
(20)
Samuti on tähtis, et asjaomased linnad tooksid kõigis oma teabematerjalides esile, et käesoleva otsusega loodav meede on liidu meede.
(21)
Euroopa Komisjoni korraldatud eelmiste Euroopa kultuuripealinnade hindamine, mis põhineb kohalikul tasandil kogutud andmetel, ei ole suutnud pakkuda esmaseid andmeid tiitliaasta mõju kohta. Sellest tulenevalt peaks linnadel olema hindamisprotsessis juhtroll.
(22)
Varasem kogemus on näidanud, et kandidaatriikide osalemine võib aidata neid liidule lähendada, rõhutades Euroopa kultuuride ühiseid jooni. Seetõttu tuleks käesoleva otsusega loodav meede pärast 2019. aastat avada ka kandidaatriikidele ja potentsiaalsetele kandidaatidele.
(23)
Käesoleva otsusega hõlmatud ajavahemikul, st aastatel 2020-2033 tuleks kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatide linnadel lubada esitada oma kandidatuur ainult ühel tiitlikonkursil, et tagada liikmesriikide linnadega võrdsed tingimused. Lisaks sellele, pidades jällegi silmas võrdsust liikmesriikidega, on igal kandidaatriigil või potentsiaalsel kandidaadil lubatud kõnealusel ajavahemikul tiitlit kanda vaid ühel korral.
(24)
Otsus nr 1622/2006/EÜ tuleks kehtetuks tunnistada. Samas tuleks selle sätteid jätkuvalt kohaldada kõigi juba nimetatud või nimetamist ootavate kultuuripealinnade suhtes kuni aastani 2019.
(25)
Kuna käesoleva otsuse eesmärke, nimelt kaitsta ja edendada kultuuride mitmekesisust Euroopas, tuua esile nende ühiseid jooni ja toetada linnade pikaajalist arengut kultuuri abil, ei ole võimalik liikmesriikide tasandil piisavalt saavutada, võttes eelkõige arvesse vajadust valimiseks ja seireks vajalike ühiste, selgete ja läbipaistvate kriteeriumide ja menetluste ning põhjaliku liikmesriikidevahelise koordineerimise järele, küll aga saab neid meetme ulatuse tõttu ja soovitud mõju arvesse võtmiseks paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Meetme kehtestamine
Kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad” aastateks 2020-2033 (edaspidi „meede”).
Artikkel 2
Eesmärgid
1. Meetme üldeesmärgid on järgmised:
a)
kaitsta ja edendada kultuuride mitmekesisust Euroopas, tuua esile nende ühised jooned ning suurendada kodanike seas ühtsesse kultuuriruumi kuulumise tunnet;
b)
toetada kultuuri rolli linnade pikaajalises arengus kooskõlas nende vastavate strateegiate ja prioriteetidega.
2. Meetme erieesmärgid on järgmised:
a)
parandada linnade kultuurielu ulatust, mitmekesisust ja Euroopa mõõdet, sealhulgas riikidevahelise koostöö kaudu;
b)
muuta kultuur kättesaadavamaks ja suurendada kultuuritegevuses osalemist;
c)
tugevdada kultuurisektori suutlikkust ja selle seoseid muude sektoritega;
d)
parandada kultuuri abil linnade rahvusvahelist nähtavust.
Artikkel 3
Juurdepääs meetmele
1. Tiitlikonkursist saavad osa võtta linnad, kes võivad soovi korral kaasata neid ümbritsevaid piirkondi.
2. Tiitlit kandvate linnade arv ühel aastal (edaspidi „tiitliaasta”) ei ole suurem kui kolm.
Igal aastal antakse tiitel maksimaalselt ühele linnale kummaski liikmesriigis, mis on loetletud lisas esitatud ajakavas (edaspidi „ajakava”), ning asjaomastel aastatel ühele kandidaatriigi või potentsiaalse kandidaadi või ühele liiduga lõikes 5 kirjeldatud asjaoludel ühineva riigi linnale.
3. Liikmesriikide linnadel on õigus kanda tiitlit ühe aasta jooksul vastavalt ajakavas esitatud liikmesriikide järjestusele.
4. Kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatide linnad, kes osalevad programmis „Loov Euroopa” või edaspidistes kultuuri toetavates liidu programmides artikli 10 lõikes 2 osutatud taotluse esitamise kutse avaldamise kuupäeval, võivad taotleda tiitlit üheks aastaks avaliku konkursi käigus, mis korraldatakse igal kolmandal aastal vastavalt ajakavale.
Kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatide linnadel on aastatel 2020-2033 lubatud osaleda üksnes ühel konkursil.
Igal kandidaatriigil või potentsiaalsel kandidaadil on lubatud aastatel 2020-2033 kanda tiitlit vaid ühel korral.
5. Pärast 4. maid 2014, kuid enne 1. jaanuari 2027 liiduga ühineva riigi linnal on õigus kanda tiitlit vastavalt liikmesriikide suhtes kohaldatavatele eeskirjadele ja menetlustele esimest korda seitsme aasta pärast arvates ühinemisest. Ajakava ajakohastatakse sellele vastavalt. Pärast 1. jaanuari 2027 liiduga ühineval riigil ei ole õigust osaleda meetmes liikmesriigina.
Sellegipoolest on aastatel, mil ajakava kohaselt on juba olemas kolm tiitlit kandvat linna, esimeses lõigus osutatud riikide linnadel õigus kanda tiitlit järgmisel ajakava kohaselt võimalikul aastal, vastavalt nende riikide ühinemise järjekorrale.
Kui esimeses lõigus osutatud riigi linn on varem osalenud kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatide jaoks korraldatud konkursil, ei saa ta enam osaleda järgneval liikmesriikide jaoks korraldataval konkursil. Kui aastatel 2020-2033 on sellise riigi linnale antud tiitel lõike 4 kohaselt, ei ole sellel riigil kõnealusel ajavahemikul õigust pärast liiduga ühinemist korraldada konkurssi liikmesriigina.
Kui samal kuupäeval ühineb liiduga mitu riiki ja kui kõnealused riigid ei ole meetmes osalemise järjekorras kokku leppinud, korraldab nõukogu loositõmbamise.
Artikkel 4
Taotlus
1. Euroopa Komisjon koostab artiklis 5 sätestatud kriteeriumide alusel ühise taotlusvormi, mida peavad kasutama kõik kandidaatlinnad.
Kui kandidaatlinn kaasab oma ümbritseva piirkonna, tuleb taotlus esitada linna nimel.
2. Iga taotlus peab põhinema tugeva Euroopa mõõtmega kultuuriprogrammil.
Kultuuriprogramm peab katma kogu tiitliaasta ning see pannakse kokku spetsiaalselt tiitlit silmas pidades ja artiklis 5 sätestatud kriteeriumide kohaselt.
Artikkel 5
Kriteeriumid
Taotluste hindamise kriteeriumid (edaspidi „kriteeriumid”) on jagatud kategooriatesse „pikaajalisele strateegiale kaasaaitamine”, „Euroopa mõõde”, „kultuuriline ja kunstiline sisu”, „teostamisvõime”, „kaasamine” ja „korraldus” järgmiselt:
1)
pikaajalisele strateegiale kaasaaitamise kategoorias võetakse arvesse järgmisi tegureid:
a)
kandidaatlinnal on taotlemise ajal olemas kultuuristrateegia, mis hõlmab meedet ja sisaldab kava kultuuritegevuse jätkamiseks pärast tiitliaastat;
b)
kavad kandidaatlinna kultuuri- ja loomesektori tugevdamiseks, sealhulgas kultuuri-, majandus- ja sotsiaalsektori vaheliste pikaajaliste sidemete kujundamiseks;
c)
prognoositav pikaajaline kultuuriline, sotsiaalne ja majanduslik mõju, sealhulgas linnaareng, mida tiitel kandidaatlinnale kaasa tooks;
d)
kavad tiitliga kandidaatlinnale avalduva mõju seireks ja hindamiseks ning hindamistulemuste levitamiseks;
2)
Euroopa mõõtme kategoorias hinnatakse järgmisi tegureid:
a)
Euroopa kultuuriline mitmekesisus, kultuuridevaheline dialoog ning Euroopa kodanike üksteisemõistmist edendava tegevuse ulatus ja kvaliteet;
b)
Euroopa kultuuride, pärandi ja ajaloo ühised jooned ning Euroopa integratsiooni ja päevakajalisi teemasid esiplaanile toova tegevuse ulatus ja kvaliteet;
c)
Euroopa loomeinimeste osalusel, erinevate riikide ettevõtjate või linnadega koostöös, sealhulgas asjakohasel juhul teiste tiitlit kandvate linnadega tehtavate ja riikidevahelise partnerluse raames toimuva tegevuse ulatus ja kvaliteet;
d)
strateegia Euroopa ja laiema rahvusvahelise üldsuse huvi äratamiseks;
3)
kultuurilise ja kunstilise sisu kategoorias hinnatakse järgmisi tegureid:
a)
kultuuriprogrammi selge ja sidus kunstiline visioon ja strateegia;
b)
kohalike loomeinimeste ja kultuuriorganisatsioonide kaasatus kultuuriprogrammi koostamisse ja rakendamisse;
c)
kavandatud tegevuse mitmekesisus ja ulatus ning nende üldine kunstiline kvaliteet;
d)
võime ühendada kohalik kultuuripärand ja traditsioonilised kunstivormid uute, uuenduslike ja eksperimentaalsete kultuuriliste väljendusvormidega;
4)
teostamisvõime kategoorias tuleb kandidaatidel näidata et:
a)
taotlusel on laiapõhjaline ja tugev poliitiline toetus ning kohalike, piirkondlike ja riigi ametiasutuste kestev toetus;
b)
kandidaatlinnal on olemas või seal on loomisel piisav ja toimiv infrastruktuur tiitli kandmiseks;
5)
kaasamise kategoorias hinnatakse järgmisi tegureid:
a)
kohaliku elanikkonna ja kodanikuühiskonna kaasatus taotluse ettevalmistamisse ja meetme rakendamisse;
b)
uute ja jätkusuutlike võimaluste loomine kultuurilisest tegevusest osavõtmiseks võimalikult paljudele kodanikele, eriti noortele, vabatahtlikele ning tõrjutud ja ebasoodsas olukorras rühmadele, sealhulgas vähemustele, pöörates erilist tähelepanu sellele, et sellest tegevusest saaks osa võtta puudega ja eakad inimesed;
c)
üldine publiku arendamise strateegia, eriti seotus haridusega ning koolide osalemine;
6)
korralduse kategoorias hinnatakse järgmisi tegureid:
a)
eelarve tulude poole strateegia ja kavandatud eelarve teostatavus, mis hõlmaks asjakohasel juhul liidu programmidest ja fondidest rahalise toetuse taotlemise kava ning ettevalmistusetappi, tiitliaastat ennast, hindamist ja vahendeid järeltegevuseks ning erandolukorra plaani;
b)
meetme rakendamise kavandatav juhtimis- ja korraldusstruktuur, mis näeb muu hulgas ette asjakohase koostöö kohalike omavalitsuste ja korraldusasutuse, sealhulgas kunstilise meeskonna vahel;
c)
üldjuhi ja kunstilise juhi ametissenimetamise kord ja nende tegevusvaldkonnad;
d)
turundus- ja kommunikatsioonistrateegia on terviklik ning juhib tähelepanu asjaolule, et tegu on liidu meetmega;
e)
korraldusasutuse töötajatel on sobivad oskused ja kogemused tiitliaasta kultuuriprogrammi kavandamiseks, korraldamiseks ja elluviimiseks.
Artikkel 6
Eksperdikomisjon
1. Moodustatakse sõltumatu eksperdikomisjon (edaspidi „eksperdikomisjon”), mille ülesanne on korraldada valik ja seire.
2. Eksperdikomisjon koosneb liidu institutsioonide ja organite poolt lõike 3 kohaselt ametisse nimetatud kümnest eksperdist (edaspidi „Euroopa eksperdid”).
3. Pärast avaliku konkursi väljakuulutamist koostab Euroopa Komisjon Euroopa ekspertide võimalikest kandidaatidest nimekirja.
Euroopa Parlament, nõukogu ja Euroopa Komisjon valivad nimekirjas toodud eelvalitud kandidaatide seast iga institutsiooni kohta kolm eksperti ja nimetavad nad ametisse oma institutsiooni menetluse kohaselt.
Regioonide Komitee valib eelvalitud kandidaatide seast välja ühe eksperdi ja nimetab selle eksperdi ametisse oma menetluse kohaselt.
Iga liidu institutsioon ja organ püüab Euroopa ekspertide valimisel tagada eksperdikomisjoni üldises koosseisus pädevusvaldkondade vastastikuse täiendavuse, tasakaalustatud geograafilise esindatuse ja soolise tasakaalu.
4. Lisaks Euroopa ekspertidele on asjaomasel liikmesriigil õigus nimetada oma liikmesriigist ühe linna väljavalimiseks ja selle üle seire korraldamiseks ametisse kuni kaks eksperti vastavalt oma menetlusele ja konsulteerides Euroopa Komisjoniga.
5. Kõik eksperdid peavad olema:
a)
liidu kodanikud,
b)
sõltumatud,
c)
omama arvestatavaid kogemusi ja oskusteadmisi
i)
kultuurisektori,
ii)
linnade kultuurilise arendamise või
iii)
Euroopa kultuuripealinna ürituse või muu samaväärse ulatuse ja mõõtmega rahvusvahelise kultuurisündmuse korraldamise vallas,
d)
võimelised pühendama eksperdikomisjoni tööle vajaliku arvu tööpäevi aastas.
6. Eksperdikomisjon määrab oma esimehe.
7. Euroopa eksperdid nimetatakse ametisse kolmeks aastaks.
Olenemata esimeses lõigus sätestatust nimetab Euroopa Parlament eksperdikomisjoni esmakordsel moodustamisel oma eksperdid ametisse kolmeks aastaks, Euroopa Komisjon oma eksperdid kaheks aastaks, nõukogu ja Regioonide Komitee oma eksperdid üheks aastaks.
8. Kõik eksperdid teatavad igast reaalsest või võimalikust huvide konfliktist seoses konkreetse kandidaatlinnaga. Huvide konfliktist teatamise korral või selle ilmnemisel astub kõnealune ekspert tagasi ning asjaomane liidu institutsioon või organ või liikmesriik asendab kõnealuse liikme järelejäänud ametiajaks vastavalt asjakohasele menetlusele.
Artikkel 7
Taotluste esitamine liikmesriikides
1. Iga liikmesriik vastutab oma linnade vahelise konkursi ajakava kohase korraldamise eest.
2. Asjaomased liikmesriigid avaldavad konkursikutse vähemalt kuus aastat enne tiitliaasta algust.
Erandina esimesest lõigust avaldavad liikmesriigid, kel on õigus nimetada 2020. aastal tiitlit kandev linn, konkursikutse esimesel võimalusel pärast 4. maid 2014.
Iga konkursikutse peab sisaldama artikli 4 lõikes 1 osutatud taotlusvormi.
Iga konkursikutse puhul on kandidaatlinnade taotluste esitamise tähtaeg kõige varem kümme kuud pärast kutse avaldamist.
3. Asjaomased liikmesriigid teavitavad taotlustest Euroopa Komisjoni.
Artikkel 8
Eelvaliku tegemine liikmesriikides
1. Iga asjaomane liikmesriik kutsub kokku eksperdikomisjoni eelvalikukohtumiseks kandidaatlinnadega hiljemalt viis aastat enne tiitliaastat.
Erandina esimesest lõigust võivad liikmesriigid, kel on õigus nimetada 2020. aastal tiitlit kandvad linnad, pikendada seda tähtaega kõige rohkem ühe aasta võrra.
2. Eksperdikomisjon koostab pärast taotluste kriteeriumidest lähtuvat hindamist kandidaatlinnade esialgse nimekirja ning esitab kõigi taotluste kohta eelvalikuaruande, mis hõlmab muu hulgas soovitusi esialgsesse nimekirja kantud kandidaatlinnadele.
3. Eksperdikomisjon esitab eelvalikuaruande asjaomastele liikmesriikidele ja Euroopa Komisjonile.
4. Iga asjaomane liikmesriik kiidab esialgse nimekirja eksperdikomisjoni aruande põhjal ametlikult heaks.
Artikkel 9
Lõppvaliku tegemine liikmesriikides
1. Esialgsesse nimekirja kantud kandidaatlinnad täiendavad oma taotlusi ja vaatavad need läbi, et täita kriteeriume ja võtta arvesse eelvalikuaruandes esitatud soovitusi, ning esitavad need asjaomasele liikmesriigile, kes edastab need omakorda Euroopa Komisjonile.
2. Hiljemalt üheksa kuud pärast eelvalikukohtumist kutsub iga asjaomane liikmesriik kokku eksperdikomisjoni ja esialgselt välja valitud kandidaatlinnad, et teha lõplik valik.
Vajaduse korral võib asjaomane liikmesriik Euroopa Komisjoniga konsulteerides kõnealust üheksakuulist tähtaega mõistliku ajavahemiku võrra pikendada.
3. Eksperdikomisjon hindab täiendatud ja läbivaadatud taotlusi.
4. Eksperdikomisjon esitab esialgselt välja valitud kandidaatlinnade taotluste kohta lõppvalikuaruande koos soovitusega maksimaalselt ühe asjaomase liikmesriigi linna nimetamiseks.
Lõppvalikuaruandes esitatakse asjaomasele linnale ka soovitused meetmete kohta, mis tuleks tiitliaasta alguseks veel võtta.
Eksperdikomisjon esitab lõppvalikuaruande asjaomasele liikmesriigile ja Euroopa Komisjonile.
5. Kui lõikes 4 sätestatust olenemata ei täida kõiki kriteeriume ükski kandidaatlinn, võib eksperdikomisjon soovitada asjaomasel aastal tiitlit mitte välja anda.
Artikkel 10
Eelvaliku ja lõppvaliku tegemine kandidaatriikides ja potentsiaalsete kandidaatide hulgas
1. Kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatide linnade vahelise konkursi korraldamise eest vastutab Euroopa Komisjon.
2. Vähemalt kuus aastat enne tiitliaasta algust avaldab Euroopa Komisjon Euroopa Liidu Teatajas konkursikutse.
Iga konkursikutse peab sisaldama artikli 4 lõikes 1 osutatud taotlusvormi.
Iga konkursikutse puhul on taotluse esitamise tähtaeg kõige varem kümme kuud pärast konkursikutse avaldamist.
3. Eksperdikomisjon teeb vastavate taotluste alusel eelvaliku linnade seast vähemalt viis aastat enne tiitliaasta algust. Kohtumist kandidaatlinnadega ei korraldata.
Eksperdikomisjon koostab pärast taotluste kriteeriumidest lähtuvat hindamist kandidaatlinnade esialgse nimekirja ning esitab kõigi taotluste kohta eelvalikuaruande, mis hõlmab muu hulgas soovitusi esialgsesse nimekirja kantud kandidaatlinnadele.
Eksperdikomisjon esitab oma eelvalikuaruande Euroopa Komisjonile.
4. Esialgselt välja valitud kandidaatlinnad täiendavad oma taotlusi ja vaatavad need läbi, et täita kriteeriume ning võtta arvesse eelvalikuaruandes esitatud soovitusi, ning esitavad need Euroopa Komisjonile.
Euroopa Komisjon kutsub eksperdikomisjoni lõpliku valiku tegemise kohtumisele esialgselt välja valitud kandidaatlinnadega hiljemalt üheksa kuud pärast eelvalikukohtumist.
Vajaduse korral võib Euroopa Komisjon kõnealust üheksakuulist tähtaega mõistliku ajavahemiku võrra pikendada.
5. Eksperdikomisjon hindab täiendatud ja läbivaadatud taotlusi.
6. Eksperdikomisjon esitab lõppvalikuaruande esialgu välja valitud kandidaatlinnade taotluste kohta koos soovitusega maksimaalselt ühe kandidaatriigi või potentsiaalse kandidaadi linna nimetamiseks.
Lõppvalikuaruandes esitatakse asjaomasele linnale ka soovitused meetmete kohta, mis tuleks tiitliaasta alguseks veel võtta.
Eksperdikomisjon esitab oma lõppvalikuaruande Euroopa Komisjonile.
7. Kui lõikes 6 sätestatust olenemata ei täida kõiki kriteeriume ükski kandidaatlinn, võib eksperdikomisjon soovitada asjaomasel aastal tiitlit mitte välja anda.
Artikkel 11
Nimetamine
1. Iga asjaomane liikmesriik nimetab ühe tiitlit kandva linna, võttes aluseks eksperdikomisjoni lõppvalikuaruande soovitused, ning teavitab sellest nimetamisest Euroopa Parlamenti, nõukogu, Euroopa Komisjoni ja Regioonide Komiteed hiljemalt neli aastat enne tiitliaastat.
Erandina esimeses lõigus sätestatust võivad liikmesriigid, kel on õigus nimetada 2020. aastal tiitlit kandvad linnad, pikendada kõnealust tähtaega kõige rohkem ühe aasta võrra.
2. Kui tegemist on kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatidega, nimetab Euroopa Komisjon vastavatel aastatel ühe tiitlit kandva linna, võttes aluseks eksperdikomisjoni lõppvalikuaruande soovitused, ning teavitab sellest nimetamisest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja Regioonide Komiteed hiljemalt neli aastat enne tiitliaastat.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud nimetamistega peab kaasnema nimetamise põhjendus, mis tugineb eksperdikomisjoni aruannetele.
4. Kui linn kaasab oma ümbritsevad piirkonnad, kohaldatakse nimetamist vaid linnale.
5. Kahe kuu jooksul pärast nimetamisest teatamist avaldab Euroopa Komisjon Euroopa kultuuripealinnadeks nimetatud linnade loetelu Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
Artikkel 12
Koostöö kultuuripealinnaks nimetatud linnade vahel
Samaks aastaks kultuuripealinnaks nimetatud linnad töötavad selle nimel, et luua seoseid oma kultuuriprogrammide vahel, ning sellist koostööd võib kaaluda artiklis 13 sätestatud seire raames.
Artikkel 13
Seire
1. Eksperdikomisjon seirab asjaomasel aastal tiitlit kandvate linnade ettevalmistumist ning pakub neile tuge ja juhiseid alates nende nimetamisest kuni tiitliaasta alguseni.
2. Selleks korraldab Euroopa Komisjon eksperdikomisjoni ja kultuuripealinnaks nimetatud linnade vahel kolm seirekohtumist järgmiselt:
a)
kolm aastat enne tiitliaastat,
b)
18 kuud enne tiitliaastat ja
c)
kaks kuud enne tiitliaastat.
Asjaomane liikmesriik või kandidaatriik või potentsiaalne kandidaat võib nimetatud kohtumistel osalemiseks nimetada oma vaatleja.
Kuus nädalat enne iga seirekohtumist esitavad kultuuripealinnaks nimetatud linnad Euroopa Komisjonile eduaruande.
Seirekohtumiste ajal hindab eksperdikomisjon ettevalmistusi ja annab nõu, et aidata kultuuripealinnaks nimetatud linnadel töötada välja kõrgetasemeline kultuuriprogramm ja tulemuslik strateegia. Eksperdikomisjon pöörab erilist tähelepanu lõppvalikuaruandes ja varasemates lõikes 3 osutatud seirearuannetes esitatud soovitustele.
3. Pärast iga seirekohtumist avaldab eksperdikomisjon seirearuande ettevalmistuste käigu ja edasise tegevuse kohta.
Eksperdikomisjon edastab oma seirearuanded Euroopa Komisjonile, samuti kultuuripealinnaks nimetatud linnadele ja asjaomasele liikmesriigile, kandidaatriigile või potentsiaalsele kandidaadile.
4. Lisaks seirekohtumistele võib Euroopa Komisjon korraldada vajaduse korral igal ajal eksperdikomisjoni visiite kultuuripealinnaks nimetatud linnadesse.
Artikkel 14
Auhind
1. Euroopa Komisjon võib kultuuripealinnaks nimetatud linnale anda Melina Mercourile pühendatud rahalise auhinna (edaspidi „auhind”), juhul kui seda rahastatakse asjakohase mitmeaastase finantsraamistiku kaudu.
Auhinna õiguslikku ja rahalist külge käsitletakse liidu vastavates kultuuritoetusprogrammides.
2. Auhinnaraha makstakse välja hiljemalt tiitliaasta märtsi lõpus, tingimusel et asjaomane kultuuripealinnaks nimetatud linn täidab taotlemisetapis võetud kohustused, täidab kriteeriume ja võtab arvesse valiku- ja seirearuannetes sisalduvaid soovitusi.
Taotlemisetapis võetud kohustusi loetakse täidetuks, kui kultuuripealinnaks nimetatud linn ei ole taotlemisetapi ja tiitliaasta vahel teinud programmis või strateegias olulisi muudatusi, pidades kinni eelkõige järgmisest:
a)
eelarve on hoitud tasemel, mis võimaldab ellu viia taotluse ja kriteeriumidega kooskõlas oleva kõrgetasemelise kultuuriprogrammi;
b)
kunstilise meeskonna sõltumatust on asjakohaselt austatud;
c)
Euroopa mõõde on jäänud kultuuriprogrammi lõppversioonis piisavalt tugevaks;
d)
asjaomase kultuuripealinnaks nimetatud linna turundus- ja kommunikatsioonistrateegias ja -materjalides kajastatakse selgelt asjaolu, et tegu on liidu meetmega;
e)
koostatud on kavad, et seirata ja hinnata tiitli mõju kultuuripealinnaks nimetatud linnale.
Artikkel 15
Praktiline korraldus
Euroopa Komisjonil on eelkõige järgmised ülesanded:
a)
tagada meetme üldine sidusus;
b)
tagada liikmesriikide ja eksperdikomisjoni tegevuse omavaheline koordineerimine;
c)
võttes arvesse artiklis 2 osutatud eesmärke ja kriteeriume, koostada tihedas koostöös eksperdikomisjoniga suunised, et aidata korraldada valikut ja seiret;
d)
osutada eksperdikomisjonile tehnilist abi;
e)
avaldada oma veebisaidil kõik eksperdikomisjoni aruanded;
f)
avalikustada kogu asjakohane teave ja aidata tagada meetme nähtavus Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil;
g)
tõhustada kogemuste ja heade tavade vahetamist endiste, praeguste ja tulevaste tiitlit kandvate linnade vahel, samuti kandidaatlinnade vahel, ning edendada linnade hindamisaruannete ja kogemuste laiemat levikut.
Artikkel 16
Hindamine
1. Iga Euroopa kultuuripealinna aasta tulemuste hindamine on asjaomase linna ülesanne.
Euroopa Komisjon määrab artiklis 2 osutatud meetme eesmärkide ja kriteeriumide põhjal asjaomaste linnade jaoks kindlaks ühised suunised ja näitajad, et tagada hindamises ühtne lähenemisviis.
Asjaomased linnad koostavad oma hindamisaruanded ja edastavad need Euroopa Komisjonile tiitliaastale järgneva aasta 31. detsembriks.
Euroopa Komisjon avaldab hindamisaruanded oma veebilehel.
2. Lisaks linnade korraldatud hindamisele tagab Euroopa Komisjon, et meetme tulemuste kohta viiakse regulaarselt läbi sõltumatu välishindamine.
Sõltumatu välishindamise käigus keskendutakse kõigi endiste kultuuripealinnade asetamisele Euroopa konteksti, mis võimaldab teha võrdlusi ning tuua esile kasulikke õppetunde nii tulevaste kultuuripealinnade kui ka kõigi Euroopa linnade jaoks. Hindamise käigus antakse hinnang meetmele tervikuna, sealhulgas meetme elluviimise tõhususele, meetme mõjule ja selle täiustamise võimalustele.
Euroopa Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Regioonide Komiteele järgmised hindamisel põhinevad aruanded, millele lisatakse vajaduse korral asjakohased ettepanekud:
a)
esimene vahearuanne 31. detsembriks 2024,
b)
teine vahearuanne 31. detsembriks 2029,
c)
järelhindamise aruanne 31. detsembriks 2034.
Artikkel 17
Kehtetuks tunnistamine ja üleminekusätted
Otsus nr 1622/2006/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Seda kohaldatakse aga jätkuvalt linnade suhtes, mis on nimetatud või mis veel nimetatakse Euroopa kultuuripealinnadeks aastatel 2013-2019.
Artikkel 18
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Strasbourg, 16. aprill 2014