РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1239/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 от 11 юни 2009 г. на Съвета относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Започване на разследване
(1)
На 8 ноември 2012 г. Европейската комисия („Комисията“) уведоми чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване на процедурата“), за започването на антисубсидийна процедура във връзка с вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от Китайската народна република ( „КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Антисубсидийната процедура беше започната вследствие на жалба, подадена на 26 септември 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които в случая представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за наличието на субсидиране на въпросния продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчни основания за започването на процедура.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета ( „основния регламент“) Комисията съобщи на правителството на КНР ( „ПКНР“), че е получила надлежно аргументирана жалба, според която субсидираният внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти с произход от КНР нанася съществена вреда на промишлеността на Съюза. ПКНР беше поканено за консултации, с цел да се изясни положението във връзка със съдържанието на жалбата и да се стигне до взаимно приемливо решение. ПКНР прие поканата и впоследствие бяха проведени такива консултации. По време на консултациите не се стигна до взаимно приемливо решение. Коментарите, направени от ПКНР във връзка с това, че схемите, посочени в жалбата, не следва да подлежат на изравнителни мерки обаче бяха надлежно взети предвид. След провеждането на консултациите бяха получени изявления от ПКНР.
1.2. Паралелна антидъмпингова процедура
(4)
На 6 септември 2012 г. Европейската комисия обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход от КНР.
(5)
На 6 юни 2013 г. с Регламент (ЕС) № 513/2013 на Комисията (4) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от КНР („временния антидъмпингов регламент“).
(6)
Анализите на вредата, проведени в рамките на настоящото антисубсидийно разследване и в рамките на паралелното антидъмпингово разследване, се базират на едно и също определение за промишленост на Съюза, представителни производители от Съюза и разследван период и доведоха до идентични заключения, освен там, където изрично е посочено друго. Това беше счетено за целесъобразно, с цел да се рационализира анализът на вредата и да се гарантира последователност на констатациите в двете процедури. По тази причина коментарите относно различни аспекти на вредата, направени в хода на една от тези две процедури, бяха взети предвид и за двете.
1.3. Регистрационен режим
(7)
Вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 на Комисията (5) за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, като режимът беше въведен от 6 март 2013 г.
(8)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че решението за налагане на регистрационен режим на вноса е неоснователно, тъй като не са изпълнени условията по член 24, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха мотивирани, нито се основаваха на фактически доказателства. Към момента на вземане на решението за въвеждане на регистрационен режим на вноса Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим на вноса, по-специално рязко нарастването на вноса както като абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Поради това твърденията, изказани в това отношение, бяха отхвърлени.
1.4. Страни, засегнати от процедурата
(9)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата жалбоподателите, другите известни производители от Съюза, известните производители износители, органите на КНР и известните вносители. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изложат становищата си в писмен вид и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на процедурата.
(10)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с разглеждания продукт през периода, посочен в съображение 38 по-долу. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако това е така - да направи подбор. Проведени бяха и консултации с китайските органи.
а) Извадка от производители износители
(11)
Първоначално 121 китайски производители износители/групи производители представиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадка. Съдействащите дружества са осъществили износ, възлизащ на над 80 % от общата стойност на китайския износ. Въз основа на получената от производителите износители информация и по силата на член 27 от основния регламент Комисията първоначално предложи извадка от седем производители износители/групи от производители износители.
(12)
Избраната извадка от седем групи дружества се състои от тримата съдействащи производители износители с най-големия обем на износ на модули, двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на елементи и двамата съдействащи износители с най-големия обем на износ на полупроводникови пластини. Извадката от тези седем групи производители износители послужи за основа при определянето на степента на субсидиране на тези групи, както и на степента на субсидиране на всички съдействащи производители износители, които не са включени в извадката, съгласно изискванията в член 15, параграфи 2 и 3 от основния регламент. Както е обяснено в съображение 46 по-долу, в заключителния етап от разследването Комисията изключи полупроводниковите пластини от продуктовия обхват. Някои дружества бяха избрани за включване в извадката поради най-големия им обем на износ на полупроводникови пластини. Като се има обаче предвид фактът, че Комисията вече е провела разследване по отношение на тези дружества и е проверила представените от тях данни, а също и фактът, че всички тези дружества осъществяват значителен износ на модули и/или елементи, не беше счетено за необходимо да се промени извадката.
(13)
В крайна сметка бе решено включените в извадката производители износители да са осем дружества/групи. Това е така, тъй като въпреки че първоначално беше съобщено че Jinko Solar Co. Ltd и Renesola Jiangsu Ltd са свързани, впоследствие бе установено, че не са.
б) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(14)
В известието за започване на процедурата Комисията обяви, че е подбрала временна извадка от производители от Съюза. Всички известни производители от Съюза и известни сдружения на производители бяха информирани за подбора на извадка от производители от Съюза. Временната извадка се състоеше от девет производители от Съюза, избрани сред около 215 производители от Съюза, за които се знаеше преди започването на разследването, че произвеждат сходния продукт и които бяха избрани въз основа на най-големия представителен обем на производство, като бяха отчетени обемът на продажбите и географското разположение, за които беше обосновано да се счита, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. Беше направено необходимото извадката да включва вертикално интегрирани и неинтегрирани производители от Съюза. Освен това заинтересованите страни бяха приканени да представят становищата си по отношение на временната извадка.
(15)
Няколко заинтересовани страни направиха следните възражения във връзка с временната извадка от производители от Съюза:
i)
Някои страни заявиха, че информацията, представена относно временната извадка, е била недостатъчна и не им е дала възможност да изразят обосновано мнение за предложената извадка. По-конкретно те разкритикуваха факта че самоличността на производителите от Съюза е останала поверителна и поискаха да бъдат разкрити държавите членки, в които са разположени включените в извадката производители от Съюза, делът на производството на включените в извадката производители от Съюза спрямо общия обем на производството на ФВ модули и елементи и процентите, които представляват производството и продажбите на включените в извадката дружества - поотделно за всяко дружество и за извадката като цяло).
ii)
Методът, използван за подбора за извадката, беше оспорен на основание, че той „слива три отделни етапа“, а именно подкрепата за започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и изготвянето на извадката. Поради това беше изказано твърдението, че не е ясно дали промишлеността на Съюза вече е била определена към момента на подбора за извадката, а оттам и дали извадката може да се счита за представителна. Тъй като промишлеността на Съюза не е била определена на етапа на изготвяне на извадката, заинтересованите страни не са могли да проверят дали временната извадка е била представителна и, следователно, дали на базата на извадката може да се оцени точно състоянието на промишлеността на Съюза през разследвания период, дефиниран в съображение 38 по-долу. Освен това беше изтъкнато, че не е било удачно да се изготвя временна извадка на базата на отговорите на производителите от Съюза, що се отнася до разглеждането на подкрепата за започване на разследването.
iii)
Беше изказано твърдението, че временната извадка е била подбрана само въз основа на дружествата, които са изразили подкрепата си за настоящото разследване.
iv)
Една страна изказа твърдението, че тъй като във временната извадка са включени вертикално интегрирани дружества, обемът на производството на елементи може да е отчетен два или три пъти, което поражда съмнения относно цялостната представителност на извадката. За вертикално интегрираните производители беше поискано да се отчита само обемът на производството на модули, а не и обемът на производството на елементи.
v)
Същата страна изказа твърдението, че данните, на чиято база е извършен подборът за извадката, са най-малкото отчасти ненадеждни, което може да се отрази върху представителността на цялата временна извадка.
vi)
Една страна представи списък, в който според нея са били включени около 150 други производители от Съюза на сходния продукт, като тази страна изказа твърдението, че те е трябвало да бъдат взети предвид с оглед на подбора за извадката от производители от Съюза.
(16)
Аргументите, изтъкнати от страните, бяха разгледани, както следва: производителите от Съюза поискаха имената им да не се оповестяват поради заплахата от ответни мерки. Несъмнено имаше реални заплахи да се навреди на бизнеса на производителите от Съюза както в Съюза, така и извън него. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Ако се оповести местоположението или делът на производството или продажбите на отделните производители от Съюза, включени в извадката, лесно може да се установи самоличността на съответния производител, поради което възраженията по този въпрос трябваше да бъдат отхвърлени.
(17)
Комисията не е „сляла“ определянето на подкрепата с оглед започване на разследването, определянето на промишлеността на Съюза и подбора на временната извадка, тъй като тези етапи са били независими един от друг и за всеки един от тях са взети решения поотделно. Не беше доказано до каква степен използването на данни за производството и продажбите, предоставени от производителите от Съюза във връзка с разглеждането на подкрепата за започване на разследването, е оказало отражение върху представителността на извадката. При започване на процедурата промишлеността на Съюза е била временно определена. За временно установяване на общото производство на Съюза през разследвания период (дефиниран по-долу в съображение 38) беше използвана цялата налична информация относно производителите от Съюза, включително информацията, предоставена в жалбата, и данните, събрани от производителите от Съюза и другите страни преди започване на разследването.
(18)
Всички производители от Съюза, които отговориха на въпросите във връзка с подкрепата за започването на разследването, бяха взети предвид при подбора на извадката, независимо дали подкрепяха, възразяваха или не изказаха мнение относно разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
Въпросът за двойното/тройното отчитане беше разгледан при подбора на временната извадка. Оказа се, че ако се изключат производството и продажбите на елементи от вертикално интегрираните производители от Съюза, няма да се отчете делът на производство на елементите, продавани на свободния пазар. Ето защо беше счетено, че изключването на продажбите на елементи от общия обем на производството няма непременно да доведе до по-представителна извадка. Освен това представителността на извадката беше установена не само въз основа на обема на производството, но и въз основа на географското местоположение и балансираното представяне на вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Относителната представителност на обема на производството беше изчислена за всеки вид на сходния продукт. На тази база беше счетено, че методологията за подбор на временната извадка е обоснована и поради това извадката като цяло се счита за представителна за промишлеността на Съюза за продукта, предмет на разследването. Поради това твърдението беше отхвърлено. Що се отнася до надеждността на данните, извадката беше подбрана въз основа на информацията, налична към момента на изготвяне на извадката, в съответствие с член 27 от основния регламент. Относно надеждността на данните, използвани във връзка с подкрепата за започване на разследването, не бяха установени факти, които да доказват, че данните, събрани преди започването, са съдържали значителни грешки. Ето защо може обосновано да се предположи, че базата, на която е извършен подборът на временната извадка, е достатъчно надеждна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(20)
Относно списъка от около 150 други производители от Съюза трябва да се отбележи, че тази информация беше представена след изтичане на срока, определен за заинтересованите страни, за да изразят мнение във връзка с подбора на временната извадка, и за производителите от Съюза, за да заявят интереса си и да поискат да бъдат включени в извадката. Освен това около 30 от производителите от Съюза в списъка са били в действителност известни на Комисията към момента на подбора за извадката. Наред с това всички производители от Съюза, които заявиха интереса си след публикуване на известието за започване на процедурата, бяха разгледани при подбора на извадката. Поради това представителността на извадката не е била засегната. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(21)
След получаване на коментарите съставът на извадката беше преразгледан поради индикациите, че едно от включените в нея дружества няма да съдейства изцяло. За да се запази представителността на извадката, беше избран друг производител от Съюза. Така тази преразгледана извадка се състоеше от десет дружества, избрани въз основа на най-големия представителен обем за всяко ниво на производство, като бяха взети предвид обемът на продажбите на пазара на ЕС и географското разположение, за които можеше обосновано да се предполага, че могат да бъдат разследвани в рамките на наличното време. След изключването на полупроводниковите пластини от определението на разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване (вж. съображения 42-46 и 349 по-долу), в извадката останаха осем дружества. Вследствие на това преразгледаната извадка от производители от Съюза обхващаше (като процент от общото производство на Съюза) между 18 % и 21 % за модулите и между 17 % и 24 % за елементите и обхващаше вертикално интегрираните и неинтегрираните производители. Тъй като посочването на точен процент би дало възможност за изчисляване на обема на производството на горепосочения друг производител от Съюза и по този начин би могла да се установи самоличността му, не могат да бъдат разкрити точните проценти.
(22)
Производителите от Съюза, които предоставиха на Комисията информацията, необходима за подбора на представителната извадка в настоящата антисубсидийна процедура, са същите като производителите от Съюза, предоставили съответната информация в паралелно протичащото антидъмпингово разследване. Освен това всички производители от Съюза, подбрани за окончателната извадка в антидъмпинговото разследване, предоставиха съответната информация в настоящото антисубсидийно разследване, което позволи на Комисията да изготви представителна извадка. Поради това бе счетено за целесъобразно окончателните извадки от производители от Съюза и в двете процедури да са идентични.
(23)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(24)
След оповестяването на окончателните заключения Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) повтори аргументите си относно метода, използван за подбор на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
в) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(25)
От около 250 посочени от жалбоподателя несвързани вносители, с които се свърза Комисията, двадесет страни отговориха на формуляра за изготвяне на извадка, приложен към известието за откриване на процедурата: дванадесет - за модулите и една - за елементите. В допълнение седем други страни заявиха интерес, но не предоставиха информация за внос или препродажба на разглеждания продукт. В съответствие с член 27 от основния регламент подборът на извадката беше извършен така, че да се обхване най-големият представителен обем внос, за който е обосновано да се счита, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. Поради това извадката от несвързани вносители обхвана двама вносители за модулите и един вносител за елементите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. След като бяха получени отговорите на въпросниците обаче стана ясно, че основната дейност на един от тримата вносители е била всъщност свързана със соларни инсталации, а не с търговия с разглеждания продукт. Що се отнася до дейността на втория вносител, той е бил вносител на модули, а не на елементи. Въпреки това качеството на информацията, предоставена в отговора на въпросника, не е било достатъчно добро, за да бъде тя включена в анализа на несвързаните вносители. Освен това при разследването се установи, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза е извършван чрез дружества, свързани с производители износители в КНР, или чрез дружества за монтаж или разработване на проекти.
(26)
След налагането на временните антидъмпингови мерки в паралелното антидъмпингово разследване Комисията се свърза с други вносители, които вече бяха оказали съдействие в разследването на етапа на откриване на процедурата, предоставяйки основна информация за своите дейности, свързани с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, както е посочено в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получени отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
г) Отговори на въпросниците и проверки
(27)
Комисията изпрати въпросници на представителите на КНР (включително специфични въпросници за Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Китайска народна банка, Шанхайска банка, Sinosure, други финансови институции от значение и държавни производители на полисилиций, стъкло и алуминий, доставяли тези суровини на съответния промишлен сектор през разследвания период), на осемте участващи в извадката производители износители от КНР, на други поискали го производители износители от КНР, както и на включените в извадката производители от Съюза, на несвързаните вносители, включени в извадката, и на стопанските субекти нагоре и надолу по веригата и на техните сдружения, които заявиха своя интерес в сроковете, определени в известието за започване на процедура. Също така Комисията установи връзка с представително сдружение на потребителите.
(28)
Бяха получени отговори от ПКНР, от всички включени в представителната извадка производители износители и свързаните с тях дружества в КНР, от пет производители износители, които поискаха индивидуално разглеждане, от всички включени в извадката производители от Съюза, от всички включени в извадката несвързани вносители от Съюза и 21 стопански субекта нагоре и надолу по веригата и три от техните сдружения.
(29)
Комисията издири и провери цялата информация, която счете за необходима за определяне на субсидирането, на произтичащата вреда и на интереса на Съюза. Бяха извършени проверки на място в помещенията на следните държавни органи и финансови институции, дружества, включени в извадката, един несвързан вносител, два стопански субекта нагоре по веригата и четири стопански субекта надолу по веригата, сдружения и един независим консултант:
(a)
Правителство на Китайската народна република
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
-
Huaxia Bank, Пекин, КНР
-
Китайска банка за развитие, Пекин, КНР
-
Китайска експортно-импортна банка, Пекин, КНР
-
China Export & Credit Insurance Corporation (SINOSURE), Пекин, КНР
б)
производители от Съюза:
-
осем включени в извадката производители от Съюза
в)
Групи производители износители (и свързани дружества) в КНР
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, КНР
-
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., КНР
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., КНР
-
JingAo Group, КНР
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, КНР
-
Yingli Green Energy Holding Company, КНР
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd and Renesola Jiangsu Ltd, КНР
-
Jinko Solar Co Ltd, КНР
г)
Несвързан вносител в Съюза
-
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Германия
д)
Стопански субекти нагоре по веригата
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Германия
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Германия
е)
Стопански субекти надолу по веригата
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Германия
-
ValSolar SL, Badajoz, Испания
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison, Spain Construction, Мадрид, Испания
ж)
Сдружения
-
Европейска асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA), Брюксел, Белгия
з)
Независим консултант
-
Europressedienst, Бон, Германия
(30)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
(31)
Асоциацията за достъпна слънчева енергия (AFASE), представляваща вносителите и стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, постави под съмнение правното основание за посещението, осъществено в помещенията на Europressedienst, като заяви, че независимият консултант не е заинтересована страна по смисъла на член 26 от основния регламент. Констатациите обаче следва да се основават на надеждни и поддаващи се на проверка данни, когато това е възможно. Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели въз основа на договор. Комисията извърши проверка на място в помещенията на дружеството в името на принципа на добрата администрация, с цел да провери достоверността и коректността на данните, върху които тя е основала констатациите си.
(32)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(33)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от достъпната за разглеждане преписка, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка едва след като беше проверена тяхната изчерпателност и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(34)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможност да дадат своевременен отговор по включената в преписката на тяхно разположение информация, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза и след оповестяването на временните и окончателните заключения. Поради това, въпреки че оповестяването на заключенията и достъпът до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, се основават на различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, предоставена от дадена страна в разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(35)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на изравнителни мита върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република („оповестяването на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(36)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
1.5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(37)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни изделия (CCCME), която обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията от 4 декември 2013 година за потвърждаване приемането на ангажимент, предложен във връзка с антидъмпинговата и антисубсидийната процедура относно вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, за периода на прилагане на окончателни мерки (6), Комисията прие ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
1.6. Разследван период и разглеждан период
(38)
Разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. (наричан по-нататък „разследван период“ или „РП“). Разглеждането на тенденциите от значение за оценката на вредата обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(39)
На етапа на започване на процедурата разглежданият продукт беше дефиниран като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(40)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
2.2. Сходен продукт
(41)
Разследването показа, че разглежданият продукт, както и продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза, имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи основни крайни приложения. Следователно те се приемат за сходни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. Твърдения относно обхвата на продукта
2.3.1. Изключване на монокристалните полупроводникови пластини
(42)
Заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати преди публикуването на временния антидъмпингов регламент, в тази връзка бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(43)
На първо място заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка се отбелязва, че не всички полупроводникови пластини са включени в обхвата на настоящото разследване, който е ограничен до „полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, като интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си и не изказаха твърдението, че техните полупроводникови пластини биха били обект на регистрационен режим или временни антидъмпингови мита. Поради това се прави заключението, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в обхвата на продукта на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(44)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават соларните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини по-специално не притежават способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(45)
Разследването определено показа, че способността да се генерира електрическа енергия от слънчева светлина възниква едва след като полупроводниковите пластини бъдат трансформирани в елементи. Преобразуването се извършва от елементи, които поглъщат светлината и я преобразуват в електрическа енергия благодарение на кристалния силиций. Елементите имат p-n преход, за да събират и предават генерираната от тях електроенергия. За да се сглобят модулите, елементите се запояват заедно с телове с правоъгълно сечение или метални ивици, за да се получи поредица от елементи. Те се пресоват между листове. За горната част се използва най-вече стъкло, а за долната част - полимерен опорен лист. Обикновено се изработват рамки, за да е възможно монтирането на място (например на покриви). Модулът може да има преобразувател.
(46)
Поради различните основни физически и технически характеристики, определени в хода на разследването, сред които и способността за генериране на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението на разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.3.2. Физически, химически и технически характеристики и крайни приложения
(47)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че разследването не може да обхване два продукта с различни физически, химически и технически характеристики и поради това модулите и елементите следва да са обект на две отделни разследвания. Освен това те изказаха твърдението, че не е ясно дали разследването обхваща само един продукт или два отделни продукта и поради това те не разполагат с пълната възможност да защитят интересите си.
(48)
Производството на модули и елементи е един производствен процес с отделни производствени етапи. Елементите определят характеристиките на крайния продукт (т.е. модулите). При разследването се установи, че производството на елементи е пряко и изключително предназначено за производство на модули; модулите и елементите имат еднакви физически, химически и технически характеристики (определени от използваната суровина) и едни и същи основни крайни приложения, т.е. те се продават за вграждане във ФВ слънчеви системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите.
(49)
В известието за започване на процедурата беше посочено ясно, че модулите и елементите са продуктът, предмет на разследването. Следователно заинтересованите страни са разполагали с пълната възможност да защитят интересите си въз основа на определението на разглеждания продукт. Поради това аргументите бяха отхвърлени.
2.3.3. Различна номенклатура
(50)
Беше изтъкнато също така, че модулите и елементите не могат да се считат за един и същ продукт, тъй като имат няколко различни осемцифрени кода по КН, шестцифрена подпозиция, четирицифрена позиция от ХС. В това отношение следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
2.3.4. Добавена стойност на елементите
(51)
Няколко страни изказаха твърдението, че добавената стойност в процеса на преобразуване на елементите съставлява най-големия дял от стойността на модула и поради това елементите трябва да се разглеждат като отделен продукт.
(52)
При разследването се установи, че от технологична гледна точка производството на елементи е най-сложната част в производствения процес. Същевременно се установи също така, че двата производствени етапа са свързани помежду си и добавената стойност не е съсредоточена в отделен етап от производствения процес, а произтича от целия производствен процес. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2.3.5. Отделни пазари
(53)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите имат отделни пазари и поради това те следва да се разглеждат като отделни продукти, като това се подкрепя и от факта, че голям брой производители не са вертикално интегрирани.
(54)
Модулите и елементите не могат да се считат за отделни продукти, чиито цени варират само в зависимост от пазарни фактори. Факт е, че техните цени са силно взаимосвързани и зависят от цената на полисилиция. Също така, както е разяснено в съображение 49 по-горе, разглежданият продукт се произвежда в рамките на един производствен процес, съставен от отделни етапи. Фактът, че някои производители не са вертикално интегрирани, се дължи само на бизнес решения и икономии от мащаба и не променя това заключение. Въз основа на това този аргумент бе отхвърлен.
2.3.6. Крайни приложения и взаимозаменяемост
(55)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че модулите и елементите трябва да се разглеждат като различни продукти, тъй като те имат различни крайни приложения и не са взаимозаменяеми.
(56)
Както е посочено по-горе, при разследването беше установено, че производството на модули и елементи е един производствен процес и поради това въпросът за взаимозаменяемостта между отделните етапи на този един и същ производствен процес не е релевантен. Освен това модулите и елементите имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електричество, и поради тази причина не могат да се използват за други приложения.
2.3.7. Дистрибуторски канали
(57)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че модулите и елементите нямат еднакви дистрибуторски канали и поради това не следва да се разглеждат като един и същ продукт. При разследването се установи, че модулите и елементите могат да се разпространяват в рамките на различни или сходни дистрибуторски канали. Основните критерии за определяне на един продукт обаче са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различните дистрибуторски канали не се считат за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.8. Възприемане от страна на потребителите
(58)
Беше изказано твърдението, че модулите и елементите се различават значително от гледна точка на възприемането от страна потребителите, и ето защо те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(59)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина различното възприемане от страна на потребителите не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.9. Отделни разследвания за елементи и за модули
(60)
Заинтересовани страни повториха твърдението си, че елементите и модулите не са един продукт, и по тази причина следва да се оценяват поотделно. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(61)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(62)
След оповестяването на окончателните заключения един износител заяви също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 60 по-горе.
(63)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния антидъмпингов регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт ли като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(64)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(65)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 46 и 71.
(66)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (7). Тези критерии се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими при определянето на разглеждания продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото „ЕО - азбест“, при определянето на разглеждания продукт не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специлано за соларни продукти.
(67)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (8), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния антидъмпингов регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото „Brosmann“ оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението на може да бъде прието.
(68)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния антидъмпингов регламент.
(69)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(70)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния антидъмпингов регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(71)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3.10. Тънкослойни продукти
(72)
Една заинтересована страна изтъкна, че тънкослойните ФВ продукти следва да се включат в определението на разглеждания продукт, като изказа твърдението, че те имат еднакви физически, химически и технически характеристики и едни и същи крайни приложения.
(73)
Тънкослойните ФВ продукти са изрично изключени от определението на продукта (вж. съображение 40 по-горе). Несъмнено те имат различни физически, химически и технически характеристики в сравнение с разглеждания продукт. Те се произвеждат с помощта на различен производствен процес и то не от кристален силиций, който е основната суровина за производството на модули и елементи. Тънкослойните ФВ продукти имат по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност, поради което не са подходящи за същите видове приложения, като тези на разглеждания продукт. Поради посочените съображения тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
2.3.11. Полуготови продукти
(74)
Освен това беше изказано твърдението, че елементите следва да се считат за полуготови продукти заготовки, докато модулите са крайни продукти, поради което те не следва да се разглеждат като един и същ продукт.
(75)
Както е посочено по-горе, основните критерии за определяне на един продукт са еднаквите физически, химически и технически характеристики и крайни приложения. С оглед на съображения 47 - 49 по-горе се заключава, че по тази причина разликата между полуготовите и готовите продукти не се счита за определящ фактор. Ето защо този аргумент следва да бъде отхвърлен.
2.3.12. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(76)
Една заинтересована страна поиска изключването на слънчевите панели, изключително предназначени за зареждане на батерии от 12 V, поради това, че те имат различно крайно приложение от това на модулите за свързване към електрическата мрежа, тъй като генерират много по-ниско напрежение и поради това не са подходящи за свързване към електропреносната мрежа.
(77)
Според известието за започване на процедурата зарядните устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии, са изключени от обхвата на разглеждания продукт. Модулите от повече от шест елемента, предназначени само за зареждане на батерии, имат еднакви основни характеристики и качества като тези на модулите за свързване към електропреносната мрежа. Те използват напрежение на отворена верига, което е по-ниско от това, което се използва в модулите за свързване към електропреносната мрежа. Въпреки тази разлика при разследването се установи, че този вид модули може да се свърже към електрическата мрежа. По-ниското напрежение може лесно да се компенсира с увеличение на размера и/или броя на елементите. Ето защо модулите, предназначени за зареждане на батерии и състоящи се от повече от шест елемента, са в обхвата на определението на разглеждания продукт.
(78)
Заинтересовани страни също така заявиха, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е твърде ограничително и следва да бъде разширено, така че да обхваща и продукти със сходна функция, които не са обхванати от това определение, като продуктите със сходен размер, в които се използват по-голям брой по-малки елементи.
(79)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само комплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия на се изключват непременно.
(80)
Анализът на аргументите, изтъкнати от различните заинтересовани страни, определено показа, че е по-подходящо изключването на такива продукти да се определи въз основа на технически стандарти, отколкото на броя на елементите. По-конкретно бе установено, че определенията на стандарт IEC 61730-1 - „Клас на прилoжение C“ по по-подходящ начин определят продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките.
(81)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се прави позоваване на стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.3.13. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(82)
Друга заинтересована страна заяви, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като те обединяват функцията на соларен модул с тази на покривни керемиди или плочи. Като такива те не са пряко взаимозаменяеми със стандартен соларен модул.
(83)
Разследването обаче показа, че стандартните модули и соларните модули за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти за електрическо оборудване. И докато соларните модули за вграждане в покриви не могат да бъдат заменени със стандартен модул, те могат да бъдат заменени със стандартен модул плюс покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат едно и също основно техническо свойство да генерират електрическа енергия от слънчева светлина. Допълнителната функция (която иначе се осигурява от покривните материали) не се счита за съществена и не оправдава изключването на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(84)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позова общо на случая с обувките (9) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не бе счетена за достатъчно основание от Съда в делото „Brosmann“ (10), с което се потвърждава, че въпреки разликите помежду си, много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт в едно-единствено антидъмпингово разследване.
(85)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки друг продукт. Позовавайки се обаче отново на цитираното от заинтересованата страна дело относно обувките, в решението си по делото „Brosmann“ Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи.“ (11). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(86)
Заинтересованата страна изказа също така аргумента, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за продукт, предмет на разследването, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките („ОСИСТ“) над определена цена са били изключени от определението за разглеждан продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция не съчетава свойствата на соларен модул и покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 83 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(87)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от продуктовия обхват. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покриви съчетават функциите на продукта, предмет на разследването, и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(88)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче изглежда не е съдействал на разследването и като неоказала съдействие страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това тези искания не могат да бъдат приети.
2.3.14. Елементи от моно- и поликристален силиций
(89)
Една заинтересована страна заяви, че в Съюза не съществува производство на монокристални елементи и че нейният износ на монокристални елементи не се конкурира с промишлеността на ЕС. Разследването обаче показа, че в Съюза съществува производство на монокристални елементи. Поради това този аргумент се отхвърля. Във всеки случай решението на Съда по делото „Brosmann“ беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.3.15. Клаузата „изпратени от“
(90)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването към продукти, изпратени от КНР, е неоправдано, при положение че процедурата е открита само срещу продукти с произход от КНР.
(91)
Независимо от това, обаче, стоките, изпращани от КНР, са вече обхванати от разследването на етапа на откриването на процедурата. В точка 5 от известието за започване на процедурата се посочва, че „дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Следователно е ясно, че всички дружества, които изпращат стоки от КНР, имаха възможността да окажат съдействие в настоящото разследване. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често се състои от компоненти и части с произход от различни държави, в точка 5 от известието за започване на процедура беше обявено също така, че за преодоляване на този проблем е възможно да бъдат приети специални разпоредби.
(92)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно информирани за възможността, ако е целесъобразно, да бъдат приети специални разпоредби по отношение на стоките, изпратени от КНР, и са били поканени да окажат съдействие при разследването. Поради това обхватът на разследването не беше разширен към продуктите, изпратени от КНР, тъй като те са били обхванати от самото начало.
(93)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 91 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(94)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че всички стоки, изпратени от КНР са оценени по време на на разследването, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като в него КНР беше наречена „съответната държава“, а не „държавата на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(95)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхванало всички стоки с произход или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно субсидирането и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(96)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена като заглавна страница от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(97)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на мерките.
(98)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са субсидирани. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
2.3.16. Заключение
(99)
С оглед на горното продуктовият обхват се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако същите се намират под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(100)
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електрическа енергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от генерирането на електрическа енергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций.
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
3. СУБСИДИРАНЕ
(101)
Жалбоподателят заяви, че КНР отпуска значителни субсидии за своята фотоволтаична промишленост („ФВ промишленост“) и се позова на редица политически и планови документи и законодателни актове, на които се основава държавната помощ в този сектор. Комисията преразгледа и анализира документите, посочени в жалбата, както и допълнителните документи, предоставени в хода на разследването от ПКНР и от производителите износители, включени в извадката, и установи, че много от тях наистина показват, че ФВ промишленост в КНР се ползва с преференциално третиране в редица области.
(102)
ПКНР е включило ФВ промишленост сред промишлените сектори от стратегическо значение в 12-тия петилетен план (12). ПКНР изготви също специален план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия (подчинен на основния 12-ти петилетен план), а именно „12-ти петилетен план за сектора на фотоволтаичните изделия, използващи слънчева енергия“. В този план ПКНР заяви подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ (13) и за „предприятията от ключово значение“ (14), пое ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ (15) и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“ (16).
В Решение № 40 на Държавния съвет се посочва, че ПКНР ще подкрепя активно развитието на производството на нови видове електрическа енергия и ускореното развитие на сектора на производството на електрическа енергия от слънчева светлина (17), инструктират се всички финансови институции да предоставят кредитна подкрепа само за насърчаваните проекти (категорията, към която принадлежат проектите във ФВ сектор) и се обещава да бъдат провеждани и „други преференциални политики по отношение на насърчаваните проекти“ (18). В друго решение на Държавния съвет от 10 октомври 2010 г. се говори за увеличаване на „интензитета на подкрепата посредством фискалната и финансовата политика“, финансовите институции се насърчават да „разширяват подкрепата за кредитирането“ и се обещава „да се използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“ (19) за нови стратегически сектори - категория, към която принадлежи секторът на соларните фотоволтаици. В националния план за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.) се обещава да „се придаде приоритетно значение на финансирането на политиките“, „да се насърчат финансовите институции да предоставят кредитиране при преференциални условия на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“, да „се насърчат финансовите институции да подобрят и подсилят финансовите услуги за високотехнологичните предприятия“ и да „се провеждат политики на преференциално данъчно облагане за насърчаване на развитието на високотехнологичните предприятия“ (20).
Също така в Закона на КНР за научния и технологичен напредък са изброени редица мерки в подкрепа на стратегически промишлени сектори, включително в сектора на соларните фотоволтаици. От него, наред с друго, става ясно, че държавата ще насърчава и ще предоставя насоки на финансовите институции в подкрепата за развитието на промишлени сектори в областта на високите и новите технологии като отпуска заеми (21), инструктират се ориентираните към политиките финансови институции при предлагането на финансови услуги да отдават приоритетно значение на развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии (22), предвиждат се „намалени лихвени проценти и гаранции за заемите“, получавани от определени предприятия, и „специална помощ“ посредством ориентираните към политиките финансови институции за проекти, подкрепяни от държавата (23). Практическото приложение на тези мерки е подробно изложено по-долу.
3.1. Предварителни бележки
(103)
ПКНР и включените в извадката китайски производители износители отговориха на въпросниците и се съгласиха да бъдат извършени посещения на място (24) с цел проверка на дадените отговори.
(104)
Що се отнася до ПКНР, след анализ на отговорите на въпросника Комисията изпрати писмо с искане за допълнителна информация и писмо, предхождащо извършването на проверка, последвани от последваща кореспонденция относно дневния ред на посещението за проверка. Комисията предостави на ПКНР достатъчно време за подготовката и представянето на неговите коментари във всеки от случаите, в които това беше поискано и обосновано. На ПКНР беше предоставено значително удължаване на сроковете - 30-дневно удължаване на срока за попълване на въпросника, което означаваше 69 дни за връщане на попълнения въпросник и 25 дни за отговор на писмото с искане за допълнителна информация. Следователно, като цяло ПКНР разполагаше с повече от три месеца, за да представи поисканата от Комисията информация.
(105)
В хода на посещението за проверка на място в китайското Министерство на търговията в Пекин и в четири финансови институции (Китайска банка за развитие, Китайска експортно-импортна банка, Huaxia Bank и SINOSURE) Комисията се зае да провери предоставената информация въз основа на придружаващите документи, използвани при изготвянето на отговора на ПКНР, в съответствие с разпоредбите на членове 11 и 26 от основния регламент. В процеса на извършване на проверката Комисията стигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи документи от ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговорите на въпросника. Освен това някои данни не бяха подадени въобще, въпреки че са били изрично поискани, а на някои въпроси не беше даден никакъв отговор. Поради това ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент.
(106)
ПКНР също така направи изявление, че Комисията е създала неоснователно голяма тежест за ПКНР и във въпросника и последващото писмо с искане за допълнителна информация е поискала информация, която не е от значение и не е необходима.
(107)
По отношение на изискваната информация се отбелязва, че Комисията поиска единствено информация относно твърденията в жалбата, която бе счетена за необходима за целите на изготвянето на представителна констатация, и остана последователна в своите изисквания, отправяйки искания за едни и същи данни и информация в хода на разследването и изисквайки от ПКНР разяснения по изпратената информация и връзката ѝ с разследваните схеми. С други думи Комисията поиска само информация, необходима за оценяването на наличието и степента на субсидиране на разглеждания продукт в рамките на схемите за субсидиране, за които се изказват твърдения в жалбата.
3.2. Неоказване на съдействие
(108)
Както вече бе посочено в съображение 105 по-горе, след съобщаването на проверките на място, на 23 май 2013 г., Комисията уведоми ПКНР, че обмисля разглеждане на прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Комисията изпрати това писмо, тъй като достигна до предварителното заключение, че липсата на информация и придружаващи доказателства от страна на ПКНР не позволява извършването на надлежна проверка на отговора на въпросника за защита срещу субсидиран внос, на писмото с искане за допълнителна информация и на другите твърдения на ПКНР, направени в хода на настоящата процедура. Нещо повече, бе установено на място, че при попълването на отговора на въпросника и при последващите изявления на ПКНР е била укрита известна информация, въпреки че тя е била изрично поискана от Комисията. Освен това на някои въпроси не беше изпратен никакъв отговор. Под възможност за използване на наличните факти се имаха предвид държавни планове, проекти, различни законодателни актове и други документи; преференциални заеми по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки; циркулярни писма на КНБ; проверки в банки; проверка при „Застраховане на експортни кредити“ и Sinosure; демонстрационната програма „Golden Sun“; програми за освобождаване и намаляване на преки данъци; програми във връзка с непрякото данъчно облагане и вносните мита; доставки на суровини при занижени цени: полисилиций, екструдирани алуминиеви изделия и стъкло; както и предоставяне на права на ползване на земя.
(109)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР възрази срещу предварителното намерение на Комисията да приложи разпоредбите на член 28 от основния регламент, с мотива, че условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може предоставената информация да не бъде взета предвид, или дори за да се прибегне до замяна на липсваща информация, не са били изпълнени в настоящия случай.
(110)
ПКНР заяви, че „съмнения“ относно точността на дадена информация, възникнали единствено поради факта, че предоставената информация не е могла да бъде проверена от Комисията „в достатъчно задоволителна“ за нея степен, не могат да водят до невземането под внимание на тази информация. Комисията не е съгласна с това твърдение, тъй като то не отразява действителността. Комисията не е пренебрегнала никаква информация единствено въз основа на това, че тя не е можела да бъде проверена по време на проверката на място. Тъй като обаче предоставената от ПКНР информация и даденото обяснение бяха счетени за противоречиви и/или непълни в сравнение с другата информация, с която Комисията разполагаше, а в същото време не беше възможно да бъдат проверени по време на проверката на място, Комисията не прие тази информация като такава. На информацията се придава дължимото значение в зависимост от степента на неоказване на съдействие от страна на ПКНР. Следва да се отбележи също, че Комисията не възрази срещу формата, в който информацията беше предоставена, както твърди ПКНР, а срещу нейната неточност и/или непълнота.
(111)
Също така ПКНР заяви, че предоставянето на част от информацията, поискана от Комисията, е представлявало такава тежест, че ПКНР не е имало практическата възможност да я предостави. В това отношение се отбелязва, че Комисията поиска само информация, необходима за проверката на твърденията на жалбоподателя (подкрепени от prima facie доказателства) и даде на ПКНР достатъчно време и възможности да представи такава информация. Освен това Комисията пределно ясно си дава сметка, че значителният брой подробни твърдения на жалбоподателя по този случай я принуди да поиска значителни количества информация от ПКНР. Както беше обяснено по-горе обаче (съображения 104 - 107), търсената информация не беше прекомерна и за предоставянето ѝ беше предвидено съответното време.
(112)
В допълнение ПКНР изтъкна, че има разлика между невземането предвид на предоставената информация и допълването на получената информация с налични в регистрите факти. Въпреки че Комисията е напълно наясно с тази разлика и действа в съответствие с приложимите разпоредби на член 28 от основния регламент, тя е длъжна да изтъкне, че когато предоставената информация е в противоречие с друга налична информация по същия въпрос, тази информация не може да бъде добавена. В такива случаи (напр. при представяне на информация относно собствеността на банки) Комисията трябва да реши коя информация е по-надеждна. По този начин Комисията гарантира, че използването на наличните факти не е дискриминационно и се основава на действително налични факти.
(113)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не разполага с основания, на които да разглежда ПКНР като отказващо съдействие в настоящия случай, тъй като тя или не е запозната, или не е разбрала правилно задължението си да вземе предвид „практическата способност“ на ПКНР да отговори на нейното искане. Според ПКНР разследването като цяло е било неоправдано обременително, така че сътрудничеството е станало по принцип невъзможно, а Комисията като разследващ орган постоянно е отказвала да работи с ПКНР за ограничаването на тази тежест. Това твърдение очевидно представлява погрешно тълкуване на фактите. С цел да изпълни правните си задължения вследствие получаването на надлежно документирана жалба и в същото време да спази съответната съдебна практика в рамките на СТО, Комисията поиска от ПКНР само информацията, необходима за проверката и оценката на твърденията в жалбата, подкрепени с достатъчно доказателства. Комисията предложи помощ на ПКНР в придружителното писмо към въпросника, както и в самия въпросник. Освен това в писмото с искане за допълнителна информация ПКНР беше приканено да се свърже с Комисията, ако възникнат въпроси във връзка с поисканата информация. Също така Комисията отпусна значителни удължавания на сроковете за предоставяне на информация (вж. съображение 104 по-горе). Освен това при настоящото разследване Комисията поиска специфична информация от ПКНР само по отношение на участващите в извадката износители, а не за всички производители на соларни панели в Китай, като по този начин до голяма степен стесни потенциалния обем на изискваната информация. Комисията отбелязва, че ПКНР смесва аргументите относно практическата си способност да предостави данни с аргументи по други случаи.
Например, обсъждайки прекомерното според ПКНР искане на Комисията за информация относно банки и финансови институции, правителството основава аргумента си главно върху предполагаемата нередовност на жалбата, като заявява, че в случая относно фината хартия с покритие Комисията се базира на „неправомерни определяния“. Следователно жалбата на ПКНР е по-скоро свързана с качеството на доказателствата, обосноваващи започването на разследване, а не с практическата му способност да предостави информация. Всъщност в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си от предишните становища, че започването на много от програмите не отговаря на доказателствения праг по член 11, параграф 2 от Споразумението на СТО относно СИМ, както и че чрез започването на тези програми Комисията е нарушила член 11, параграф 3 от Споразумението СТО относно СИМ. Комисията вече отговори на тези твърдения в писмо и меморандум до ПКНР и тъй като в писмото от 3 юни 2013 г. не бяха изложени нови твърдения, не е необходимо същите твърдения да се разглеждат повторно в настоящия регламент.
(114)
Също така ПКНР заяви, че Комисията не му е предоставила достатъчно време за попълване на въпросника. Това не е вярно. Както е обяснено в съображение 104 по-горе, Комисията предостави на ПКНР съществено удължаване на сроковете, като се постара да даде на ПКНР възможно най-много време, без това да окаже значително негативно въздействие върху своевременното приключване на случая. Срокът, даден за попълване на въпросника и отговор на писмото за искане на допълнителна информация бе значително по-дълъг от изисквания съгласно член 11, параграф 2 от основния регламент.
(115)
ПКНР заяви, че Комисията е пренебрегнала искането му за съдействие при определянето на относителната необходимост от отговорите на въпросника за целите на избягването на определяне въз основа на наличните факти. В становището си то се позова на своето искане до Комисията да разясни целите на конкретна поискана информация и до какво фактическо определяне би довела тя, за да „се гарантира, че ПКНР ще окаже съдействие по най-добрия практически възможен начин, като в същото време осигури най-съществената информация“. Комисията, разбира се, не би могла да знае до какви заключения ще доведе дадена информация преди действителното ѝ предоставяне. ПКНР също така твърди, че Комисията е структурирала въпросника така, че да направи попълването му „практически невъзможно“ и че по-скоро е целяла „лов на вещици“. Комисията категорично отхвърля тези твърдения. Както бе обяснено по-горе, във въпросника бе поиска само информацията, необходима за вземане на решение.
(116)
ПКНР също така заяви, че Комисията е настояла да бъдат представени документи, които ПКНР по закон не би могло да представи или да бъде принудено да представи, и в този контекст се позова на съответното законодателство на ЕС и на СТО, от които става ясно че само невярна или подвеждаща информация следва да не бъде взета предвид и че ПКНР не е разполагало с „практическата възможност“ да предостави определена информация, чието разпространение, поради това че тя е държавна тайна или по друга причина, е строго забранено от неговите вътрешни закони. Освен това ПКНР изтъкна, че съответните разпоредби от АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не винаги се прилагат в случаите, в които информацията трябва да бъде предоставена от орган на трета държава, в случая ПКНР. Също така ПКНР заяви, че Комисията ще наруши ССИМ, ако откаже да признае правното разграничение между практическата възможност за дадено правителство да предостави информация, чието предоставяне е забранено по закон, от една страна, и други видове поверителна информация, за които може да бъде поискано поверително третиране в нормалния ход на разследването.
(117)
Комисията не е пренебрегнала никаква информация, предоставена от ПКНР, по каквато и да е причина, тъй като просто е невъзможно да се пренебрегне нещо, което не е било предоставено. От друга страна, в случаите, в които ПКНР не е предоставило или направило достъпна за проверка определена информация, а Комисията е разполагала с информация със сходно естество от други източници (най-често с общественодостъпен характер, но също и от оказали съдействие производители износители, или предоставена от някои банки по време на разследванията на място), Комисията е включила тази информация в досието по случая и я е използвала при формулирането на своето определение. Комисията не е съгласна с твърдението, че разпоредбите на АДС и ССИМ на СТО, в които се предвиждат начини за представяне на поверителна информация на разследващите органи и за предоставяне на „поверително третиране“, не се прилагат по отношение на ПКНР. В това отношение ПКНР твърди, че за правителствата следва да се прилага различен стандарт на сътрудничество от този за износителите и че положението на правителствата дава основание за „минимална реципрочност“, която не се дължи на износителите. Комисията изразява несъгласие по отношение на провеждането на разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита. ПКНР е една от заинтересованите страни в процедурата за целите на основния регламент и, в същото време, като „заинтересована страна“ КНР е обвързана от разпоредбите и съдебната практика на СТО.
В член 28, параграф 1 от основния регламент се постановява: „Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, може да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, въз основа на наличните факти.“ В член 12, параграф 7 от Споразумението на СТО за СИМ изрично се посочват последиците от неоказването на съдействие от страна на правителствата („заинтересованите страни членки“): „В случаите, в които заинтересован член и заинтересована страна отказва достъп до или по друг начин не предоставя необходима информация в рамките на разумен срок или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат формулирани временни или окончателни, положителни или отрицателни определяния въз основа на наличните факти.“ Поради това когато разследващата държава, в този случаи ЕС, упражнява съгласно правилата на СТО правото си да проведе разследване с оглед налагането на изравнителни мита и иска информация, счетена за необходима за целите на разследването, правителствата и износителите от своя страна са задължени да окажат съдействие. В хода на разследването ПКНР често се позоваваше на норми относно поверителността като мотив да не предостави поискана за целите на проверката информация, например циркуляри на КНБ. Отбелязва се, че дори и на ПКНР да е било, както то твърди, „забранено по закон да разпространява такава информация“, то все пак е обвързано от задълженията си в рамките на СТО да предоставя информацията, счетена за необходима за целите на разследването. В този смисъл разпоредби на общинското право или вътрешни правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в такива случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. Независимо от гореизложеното, ПКНР никога не даде обяснение на това свое твърдение и не предостави доказателства в това отношение (напр. правната разпоредба, съгласно която му е „забранено по закон“ да разпространява такава информация).
(118)
Наред с това ПКНР заяви, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. не е било достатъчно подробно и не е съдържало конкретните въпроси, които са щели да бъдат разгледани по време на проверката на място. В тази връзка трябва да се отбележи, че въпреки че не съществува изискване Комисията да изпраща списък с всички въпроси, които ще бъдат зададени по време на проверката на място (и Комисията счита, че това не е уместно), в писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., се съдържаше много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които щяха да бъдат разгледани в съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. От писмото обаче ставаше ясно, че списъкът е неизчерпателен и че ако е целесъобразно могат да бъдат разгледани и други въпроси и доказателства. В тази връзка следва също така да се отбележи, че ПКНР не оспори съдържанието на въпросното писмо, предхождащо проверката. От друга страна то отказа да обсъди някои въпроси, които не бяха изрично упоменати в писмото, като например информацията за най-едрите банки в КНР, участието на Китайската комунистическа партия („ККП“) в управлението на някои банки или достъпа на някои банки до резервите в чуждестранна валута на държавната администрация на валутните резерви, под предлог че не е готово да отговаря на въпроси по тези теми.
(119)
Също така ПКНР изтъкна, че Комисията не е проявила гъвкавост по време на посещението за проверка на място и в действителност е „фиксирала задължителен краен срок по отношение на всички искания за промени от ПКНР“. В същия дух правителството заяви, че Комисията не е приела никакви „приложими“ решения, предложени от ПКНР във връзка с проверката в Националната статистическа служба (НСС) и е отказала да удължи проверките до понеделник, 22 април 2013 г., за да извърши проверка в НСС. Освен това служителите на Комисията почти всеки работен ден са започвали проверките със закъснение, според ПКНР, поради тяхното късно пристигане.
(120)
По отношение на горните твърдения, Комисията подчертава, че гъвкавостта, показана от нейните длъжностни лица на място, е била пълна и безусловна. В редица случаи служителите на Комисията са предлагали по изключение да проверяват документи и доказателствен материал, които ПКНР е искало да внесе значително време след закриването на дадена тема, доста извън редовното работно време. Това е направено няколко пъти, дори и да е било свързано с придвижване в много късен час до други места за проверка и/или с връщане на обекти, на които служителите на Комисията вече са били и са осигурили възможност за проверка на документи. За съжаление обаче ПКНР не се е възползвало от въпросните предложения, което определено води до предположението, че непредставянето в редовно работно време на поисканите от Комисията документи не се е дължало на времеви ограничения или на нежелание от страна на Комисията да ги провери. По отношение на закъснялото започване на проверката на място Комисията отбелязва, че служителите са били там на време всеки ден, но за съжаление са се получили забавяния поради ежедневните процедури по регистрация за достъп до различните обекти на проверка, изисквани от ПКНР, или просто поради липсата на представител на ПКНР, който да придружи длъжностните лица при пристигането им в обектите за проверка, което ги е принудило да чакат дълго преди самото начало. Комисията отбелязва също, че проверките на място са продължили всеки ден и извън нормалното работно време, и че ПКНР е отменила следобедната сесия от първия ден на проверката на място, тъй като представителите на Министерството на технологиите са решили да не участват в проверката (вж. съображение 122). Ако ПКНР беше приела всички многократни предложения от страна на длъжностните лица на Комисията за проверка на документи извън редовното работно време, посещенията щяха да продължат по-дълго, но това не се е случило поради липсата на пълно съдействие от ПКНР.
(121)
Също така ПКНР оспори практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. В тази връзка трябва да се поясни, че Комисията никога не е възнамерявала поначало да пренебрегне информация, предоставена по този начин. Комисията взе под внимание цялата предоставена информация, анализира нейното качество (напр. извлечението от одитираните финансови отчети се третира по различен начин от обикновена таблица в Excel или Word документ с цифри, които не са подкрепени от официален източник) и впоследствие ѝ придаде съответната тежест, тъй като не беше в състояние да провери тази информация по време на проверката на място.
(122)
По отношение на шестте документа (25), представени от ПКНР в хода на разследването, чието съдържание ПКНР отказа да обсъди по време на проверката на място, ПКНР изтъкна, че Комисията няма никакво основание да прилага използване на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Също така правителството заяви, че Комисията не е оказала съдействие на ПКНР с разяснения относно изискването за предоставяне на тези документи и не е доказала, че всички тези документи са от значение, въпреки че ПКНР изрично е приканило Комисията „преди началото на проверката да разясни на ПКНР изискването за предоставяне на тези документи и да докаже, че всички въпросни документи са релевантни“. В това отношение на първо място се отбелязва, че всички документи пряко се отнасят до съответната промишленост (26) и поради това включването им в обхвата на проверката е било особено уместно.
На второ място, формулировката, която ПКНР е използвало в писмото си до Комисията от 11 април 2013 г., е била различна от посочената в писмото му от 3 юни 2013 г. В действителност в своето писмо от 11 април 2013 г. ПКНР заяви, че проверката на гореупоменатите документи „е временно преустановена, освен ако Комисията не съумее да докаже по убедителен начин значимостта на тези документи за целите на текущото разследване, по-специално за предполагаемите субсидии“. Тъй като всички тези документи се отнасят непосредствено до съответния промишлен сектор, а дори и до конкретни схеми за субсидиране, като например преференциалното кредитиране или преференциалните данъчни режими, което е видно от техните наименования, Комисията не вижда какво още би могло да се добави като доказателство за тяхната значимост. За Комисията беше изненада, че ПКНР не постави под съмнение значимостта на тези документи при тяхното представяне, а едва когато Комисията поиска разяснения.
(123)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията заяви, че не ѝ е било позволено да свери по-голямата част от предоставената информация с оригиналната документация и с изходните данни, използвани за изготвянето на отговорите на ПКНР по отношение на информацията за финансовия пазар и за финансовите институции в КНР. ПКНР възрази, че предвид „твърде общия и неспецифичен характер на формулировката“ Комисията е лишила ПКНР от възможността да направи съдържателен коментар и следователно не му е дала възможност да упражни правото си на подобаваща защита. Това твърдение не отговаря на действителността. Във въпросника Комисията зададе много специфични въпроси и, в съответствие с обичайната практика на много разследващи органи, положи усилия да провери отговорите на ПКНР по време на проверката на място.
(124)
В отговора си на въпросника ПКНР по-специално посочи, че „отпуснатите на съответния промишлен сектор заеми представляват много малка част от общия размер на отпуснатите заеми. Например, някои банки са посочили в приложенията си към въпросниците, че заемите, отпуснати на съответния промишлен сектор, са възлизали на по-малко от 1 % от общия размер на заемите“. По време на проверката ПКНР не съумя да подкрепи това твърдение с доказателства, а само препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(125)
Комисията поиска също статистика за заемите, отпуснати на съответния сектор. ПКНР заяви, че не поддържа такива регистри. Когато Комисията запита дали ПКНР е опитало да състави такава статистика и поиска тази информация от банките, присъстващото по време на проверката длъжностно лице от Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК, банковият регулаторен орган в КНР), отговори, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за статистиката. ПКНР не предостави никоя от статистиките, поискани във въпросника и многократно след това в процеса на изискване на допълнителни данни. В своето писмо, предхождащо проверката, Комисията отново посочи че тази тема ще бъде обхваната.
(126)
По отношение на банките по време на проверката на място Комисията запита също така за оценката на риска и на кредитоспособността, общото оперативно състояние, състоянието на управлението, кредитното равнище, използването на финансите, способността за погасяване на задълженията, естеството на гаранциите и бизнес сътрудничеството между банките и кредитополучателите, тъй като ПКНР направи твърдения по тези въпроси в отговора си на въпросника. Отново, въпреки факта, че тези теми бяха посочени в писмото, предхождащо проверката, ПКНР не можа да представи доказателства в подкрепа на твърденията си и препоръча на Комисията да се обърне към банките.
(127)
В отговора си на писменото искане за допълнителна информация ПКНР предостави информация относно процентния дял на държавното участие в някои банки. Следва да се отбележи, че първоначално във въпросника ПКНР заяви, че не разполага с такава информация и представи информация в това отношение едва след като Комисията посочи, че съгласно член 24 от Закона за търговските банки се изисква банките да съобщават тази информация на КБРК. Когато по време на посещението за проверка Комисията запита относно източника на тази информация, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че не е наясно, тъй като друг отдел в КБРК отговаря за събирането на такива данни. Съгласно член 2 от Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции (предоставени от EXIM Bank в нейния отговор на писменото искане) „списъкът на държавните финансови институции, за които Държавният съвет определя надзорни съвети, се препоръчва от административния орган по надзорните съвети в държавните финансови институции“. Тъй като тази правна разпоредба се отнася до административния орган за съветите на надзорните органи в държавни финансови институции, изглежда че ПКНР е наясно с това кои финансови институции притежава. Въпреки това Комисията не беше в състояние да провери тази информация или дори да установи нейния източник поради липсата на съдействие от страна на ПКНР. Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки (предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители) в допълнение към отчетените от ПКНР в неговия отговор на писменото искане (27).
(128)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Комисията нито във въпросника си, нито в писменото искане е попитала за„подкрепящи доказателства или източник на данни“ и „сега внезапно твърди, че липсват подкрепящи доказателства и източник на данни“. За да изчисти недоразуменията, Комисията, като всеки друг разследващ орган, проверява данните, предоставени от всички страни в процедурата, и ПКНР беше наясно с това, тъй като Комисията още във въпросника си и в придружителното писмо към въпросника посочи, че отговорите могат да бъдат предмет на проверка. Освен това в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи също така тази конкретна тема сред въпросите, които ще бъдат разгледани по време на проверката (28). Ето защо фактът, че Комисията иска доказателства в подкрепа на изявленията на ПКНР със сигурност не е изненада за ПКНР, а стандартна процедура, която Комисията следва във всеки един случай.
(129)
Когато по време на проверката Комисията поиска от ПКНР да представи списък с 10-те най-големи банки в КНР и пазарния дял, който те имат, КБРК отговори, че е в състояние да предостави тази информация, но че не би могло да отговори на въпроса преди той да бъде поставен в писмена форма. Комисията поясни, че въпрос, зададен устно по време на посещението за проверка, има същата сила като всеки друг въпрос, зададен в писмена форма, и посочи факта, че за други устни въпроси ПКНР не е изискало те да бъдат зададени в писмен вид преди да отговори. Независимо от това пояснение, ПКНР все още не е предоставило информацията.
(130)
Във въпросника Комисията поиска документи, които са в основата на създаването на КБРК и с които ѝ се предоставя мандат. ПКНР представи документ от Националния народен конгрес, в който се посочва само, че се създава КБРК. Когато Комисията отправи запитване дали са налице други документи, определящи мандата и целите на КБРК, присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че съществуват много други закони относно КБРК, но че, ако Комисията е искала да получи тези документи, е трябвало да ги поиска преди проверката. Следва да се отбележи, че във въпросника Комисията поиска от ПКНР да „предостави документите, въз основа на които е създаден този орган и му е възложен мандат“ и следователно е поискала тези документи преди проверката.
(131)
Когато Комисията поиска статистически данни и доклади от банките, предоставяли заеми на включените в извадката износители през РП, тя се позова на член 33 от Закона на КНР за регулирането и надзора на банковия сектор (29), съгласно който КБРК събира такива статистически данни. Присъстващото длъжностно лице от КБРК заяви, че първо е трябвало да поиска разрешение от правния отдел, но той не е предоставил никаква информация в това отношение преди приключването на проверката. Отново трябва да се отбележи, че Комисията поиска тази информация във въпросника и в писменото искане и посочи в своето писмо, предхождащо проверката, че статистическите данни ще бъдат от значение при проверката.
(132)
ПКНР изтъкна също така, че твърденията в жалбата относно това, че китайските банки са публични органи, се базират единствено на обикновени твърдения за акционерно участие на държавата, които на свой ред се основават на „неправомерни“ определения в случая с фината хартия с покритие. Това твърдение представлява неправилно тълкуване на факти от жалбата. В жалбата жалбоподателят освен държавната собственост е упоменал, наред с другото, заемите, предоставяни от банките въз основа на политически директиви и държавните служби, които нареждат на финансовите институции да увеличат кредитирането и отпускането на заеми за предприятията, които насърчават новите технологии и продукти (включително ФВ промишлеността). Констатациите, че китайските банки са публични органи, в случая с фината хартия се базираха на повече елементи, а не само на собствеността (т.е. държавна намеса и насоки за банките да отпускат заеми за хартиената промишленост при преференциални условия посредством държавни програми) и са в пълно съответствие с правото на ЕС и СТО. Освен това констатациите относно статута на публични органи на държавните банки бяха потвърдени и в случая със стоманените продукти с органично покритие.
(133)
ПКНР също продължи да твърди, че му е практически невъзможно да предостави информация относно съществуващите в КНР 3 800 банки и финансови институции и че при всяко положение КБРК не съхранява документация относно процентния дял на държавно участие в банките. Комисията не разбира защо ПКНР неколкократно споменава всички банки в КНР във връзка с участието на държавата в тях, след като поисканата информация изрично беше ограничена до тези банки, „в които ПКНР притежава пряко или непряко дялово участие“ (30). Както е обяснено в съображение 127 по-горе, твърдението на ПКНР, че КБРК (или който и да е друг орган на държавна власт) не съхранява регистри за своите дялове от собствеността на банките, изглежда в противоречие с няколко китайски правни разпоредби.
(134)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР повтори твърдението си, че не разполага с правомощията да изисква от „независимите банки“ да предоставят поверителна информация и се позова на писмото, за което се твърди, че е било изпратено до банките по този въпрос. Вярно е, че по време на проверката ПКНР показа оригинала на предназначеното за банките писмо, но когато Комисията поиска от ПКНР да представи доказателства относно това до кои банки и финансови институции е изпратено това писмо, ПКНР не бе в състояние да представи такива доказателства. Също така ПКНР заяви, че някои от институциите, посочени в приложение 7 на писменото искане, не са банки. В това отношение Комисията отбелязва, че тези институции са били съобщени на Комисията от включените в извадката производители износители, като институции, които са им отпускали заеми.
(135)
ПКНР заяви, че Комисията никога не е разглеждала въпроса за циркуляри YinFa [2003 г.] и [2004 г.] на КНБ във въпросника, нито в писменото искане. Следва да се отбележи, че в писмото, предхождащо проверката, Комисията включи „нормативни актове/циркуляри/вътрешна документация на КНБ относно регулирането на лихвените проценти в КНР“ сред темите, които следва да бъдат обхванати по време на проверката. Очевидно е, че и двата циркуляра попадат в тази категория. В своя отговор на писменото искане ПКНР дори се позова на статия на уебсайта на КНБ, в която се споменава един от тези циркуляри. Въпреки това ПКНР не предостави никакви циркуляри на КНБ и представи само информация от уебсайта на КНБ, която беше непълна по отношение на управлението на лихвените проценти по заемите и депозитите в Китай в сравнение с циркуляри YinFa [2003 г]. и [2004 г.], които са на разположение в интернет. Следва да се отбележи също, че ПКНР не отказа да представи тези документи въз основа на това, че не е подготвенo за такъв въпрос поради твърденията си за поверителния характер на циркулярите. В това отношение следва да се отбележи, че твърдението на ПКНР относно поверителния характер на циркулярите на КНБ е несъвместимо с неговата собствена практика в настоящата процедура. В коментарите си по оповестяването на окончателните заключения ПКНР предостави пълния текст на друг циркуляр на КНБ, за да обоснове твърдението си, че предоставянето на специални заеми от страна на държавните търговски банки е отменено, при което твърдяната в другите случаи поверителност не изглеждаше да е проблем. Що се отнася до извадките от уебсайта на КНБ, Комисията ги взе под внимание и не пренебрегна тяхното съдържание. Въпреки това, за да се добие пълна информация по този въпрос, бяха необходими и двата циркуляра, което допълни предоставената от ПКНР информация.
3.3. Индивидуално разследване („ИР“)
(136)
Шестима съдействащи производители износители подадоха заявления за индивидуално разследване (ИР) в съответствие с член 27, параграф 3 от основния регламент, а именно дружествата CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co., Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. и Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.. На тези дружества не беше възможно да се предостави ИР, тъй като, поради големия брой на предполагаемите схеми за субсидиране и времеемкостта на разследването, това би създало неоправдано голяма тежест и би могло да възпрепятства своевременното приключване на разследването.
3.4. Специфични схеми
(137)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, Комисията поиска информация във връзка със следните схеми, за които се твърди, че включват предоставяне на субсидии от страна на органа на държавна власт:
i)
Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
-
Преференциално кредитиране по политиките
-
Отпускане на кредитни линии
-
Програми за субсидиране на експортното кредитиране
-
Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
-
Обезщетения, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
ii)
Програми за отпускане на безвъзмездни средства
-
Изследователски фонд за развитие на износния продукт
-
Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
-
Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
-
Демонстрационната програма „Golden Sun“
iii)
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
-
Програма „two free/three half“ за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
-
Намаляване на данъка върху доходите за експортно ориентираните ПЧУ
-
Облекчения на данъка върху дохода за ПЧУ въз основа на географското разположение
-
Данъчни облекчения за ПЧУ, които закупуват произведено в Китай оборудване
-
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от ПЧУ
-
Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
-
Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
-
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
-
Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
-
Данъчни програми на провинция Guandong
iv)
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
-
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на внесено оборудване
-
Възстановяване на ДДС върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
-
Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
v)
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
-
Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
-
Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
-
Държавни доставки на стъкло на занижени цени
-
Държавни доставки на електроенергия
-
Предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени
3.4.1. Преференциално кредитиране по политиките, други видове финансиране, гаранции и застраховки
а) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
- Финансов пазар и институции в Китай
(138)
Комисията поиска от ПКНР информация за съотношението на заемите за сектора като цяло и за секторите, засегнати от настоящата процедура, предоставени от банки, в които ПКНР е мажоритарен или единствен акционер; от банки, в които ПКНР има дял, но не мажоритарен; ПКНР отговори, че не разполага с документация за сумите и процентите на заемите, отпуснати от държавни банки, и че не разполага с документация за заемите за ФВ промишленост. ПКНР не предложи алтернативен източник за тази информация.
(139)
Комисията приложи към първоначалния антисубсидиен въпросник специален въпросник (допълнение A) за банките/финансовите институции и поиска от ПКНР да го препрати до банките/финансовите институции, които предоставят заеми на съответния сектор. Целта на допълнение А беше да се проверят съдържащите се в жалбата твърдения, че китайските банки с държавно участие са публични органи. Комисията поиска, освен други данни и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). В отговора на въпросника ПКНР представи отговор на допълнение А само за пет банки (Китайска банка за развитие (КБР), Китайска експортно-импортна банка, Шанхайска банка, Китайска народна банка (31), Банка Huaxia). В писменото искане Комисията повтори своето първоначално искане за информация. За да улесни ПКНР в оказването на съдействие, Комисията предостави списък на банките/финансовите институции, които са предоставили заеми на дружества, включени в извадката, и отново прикани ПКНР да предаде допълнение А на тези субекти. С отговора на писменото искане не бяха представени допълнителни отговори на Допълнение А.
(140)
Освен това Комисията събра информация относно държавното участие в банките и финансовите институции. В своя отговор на въпросника ПКНР заяви, че не поддържа регистри относно дяловите участия и не представи предложение за това как да бъде получена тази информация. Когато Комисията посочи в своето писменото искане че включването на тази информация в учредителните договори на банките е задължително и че те са достъпни за ПКНР като акционер, ПКНР предостави информация относно акционерното участие за 16 банки. С изключение на пет банки, за които ПКНР се позова на годишните им доклади като източник, обаче то не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази информация и не разкри източника на тази информация. Относно другите банки, които са отпускали заеми на съответния сектор, ПКНР не предостави каквато и да било информация относно своето участие. Вследствие на това Комисията не бе в състояние да провери точността и верността на докладваните данни по отношение на участието на държавата в банките и в другите финансови институции.
(141)
ПКНР заяви, че кредитният рейтинг „BB“, прилаган по отношение на включените в извадката производители износители (за целите на определянето на референтните лихвени проценти по заемите), е „изключително неблагоприятен“, и че Комисията „в светлината на реалните факти по случая не е обяснила по какъв начин е стигнала до заключението, че това е точното или най-разумното заключение. ПКНР изтъкна също така, че тази методология води до „недопустим неблагоприятен извод“.“ Въпреки че това твърдение беше направено във връзка с един от предходните случаи (т.е. фината хартия с покритие) и преди оповестяването на информацията във връзка с рейтинга, приложим по отношение на включените в извадката производители износители в настоящата процедура, следва да се отбележи, че Комисията не е приложила „неблагоприятни налични факти“ нито в този случай, нито в други случаи, упоменати от ПКНР в неговото изявление. Комисията само е формулирала съответни заключения от фактите в регистъра, които показват, че не е направена съответна оценка на кредитния риск, вж. съображения 175-178. Следва да се отбележи, че през РП китайската ФВ промишленост е понесла сериозни загуби и нейното финансово състояние очевидно е било изключително тежко. От няколко оценки на кредитния риск, предоставени от включени в извадката дружества, стана ясно, че определянето на кредитен рейтинг „BB“ за РП като цяло не е било необосновано. В действителност някои оценки на кредитния риск ясно показват, че няколко групи всъщност са били в по-малка или в по-голяма степен в несъстоятелност.
- Проверки в банките
(142)
В писмото, предхождащо проверката, Комисията предвиди проверка на банките, изпратили отговор на допълнение А към въпросника, и посочи банките, отпуснали съществен дял от заемите за включените в извадката производители износители, а именно Китайска банка за развитие, Китайската експортно-импортна банка, Шанхайската банка и Банка Huaxia, като включи и подробен списък на темите, които ще бъдат обхванати по време на проверката. В първоначалния въпросник, предназначен за ПКНР, Комисията вече беше изяснила, че информацията, предоставена в отговорите на въпросника, може да бъде предмет на проверка на място. В писмото, предхождащо проверката, Комисията също посочи, че е поискала от ПКНР да „предостави всички налични придружаващи документи, използвани при изготвянето на Вашия отговор по същество, включително оригиналните източници и заявления“. Двама други основни доставчици на преференциално финансиране за включените в извадката производители износители или въобще не предоставиха поисканата информация (Китайската земеделска банка), или тази информация беше подадена от тяхно име без възможност да бъде проверена (Китайската народна банка).
- Шанхайска банка
(143)
В своето писмо, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г. Комисията уведоми ПКНР за намерението си да извърши проверка на Шанхайската банка („ШБ“) и предложи, с цел да се улесни посещението за проверка за ПКНР, при необходимост то да бъде удължено до 22 април 2013 г. (32). В първоначалния си отговор на писмото, предхождащо проверката, от 5 април ПКНР не потвърди дали проверката на ШБ ще се проведе, а запита дали Комисията е съгласна проверката на ШБ да се извърши на различно място от останалата част от проверката (т.е. в Шанхай вместо в Пекин). За улесняване на проверката на място Комисията по изключение се съгласи с това; тя обаче прикани ПКНР да потвърди извършването на проверката в Шанхай до 9 април най-късно (т.е. три работни дни преди началото на проверката в Пекин), за да може екипът да уреди практическите въпроси, свързани с една такава промяна в организацията на проверката. Едва на 11 април (един работен ден преди началото на проверката, ПКНР потвърди, че ШБ е на разположение за проверка на 23 или 24 април 2013 г. В същия ден Комисията съобщи на ПКНР, че поради късното потвърждение не е възможно да се направят промени в графика. Освен това предложените от ПКНР дати (23 или 24 април) бяха далеч извън рамките на договорения между ПКНР и Комисията период, в който трябваше да се извърши проверката, а дори и извън рамките на удължения срок, предложен от Комисията. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери отговора на допълнение А, представен от ШБ, както и информацията относно заемите, предоставени от тази банка на включените в извадката производители износители. Впоследствие в писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че обмисля да приложи член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 по отношение на непроверената информация, представена от ШБ.
(144)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че проверката на ШБ не се е състояла поради липса на гъвкавост от страна на Комисията, че Комисията не е предложила алтернативни дати за проверката и просто е „отказала да разгледа възможността за проверка на Шанхайската банка“. Тези твърдения са неверни. Комисията ясно заяви в писмото, предхождащо проверката, че първоначално е било предложено проверката да се състои на 17 и 18 април 2013 г., с възможност за допълнителен ден на 22 април, като беше оставено на ПКНР да предложи подходящо време за посещения в банките през целия период на проверка (т.е. пълна работна седмица плюс допълнителен ден). ПКНР обаче предложи дати за проверка на ШБ извън този период и го направи само един работен ден преди началото на проверката на място. По мнение на Комисията предложената гъвкавост беше повече от достатъчна и за проверка на ШБ бяха предложени общо шест алтернативни дни, противно на твърдението на ПКНР.
- Банка Hua Xia
(145)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията обясни на ПКНР, че не е в състояние да провери някои части от отговора на банка Huaxia („банката“) на допълнение А, а именно структурата на собствеността, оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители и премиите за риска, заплащани от различните промишлени сектори, и по-специално на съответния сектор.
(146)
В отговора си от 3 юни 2013 г. ПКНР изтъкна, че Huaxia е разяснила структурата на собствеността и е предоставила допълнителна информация и разяснения на Комисията относно своите акционери и че оценката на кредитоспособността на клиентите попада в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти.
(147)
По отношение на структурата на собствеността следва да се отбележи, че в отговора си на допълнение А Huaxia заяви, че е била учредена „без каквото и да било държавно участие“ и не разкри никаква информация относно собствеността на правителството, въпреки че това беше изрично поискано от Комисията в допълнение А. Комисията изтъкна, че това е в противоречие с другите данни, предоставени от ПКНР, и че Huaxia е признала, че някои от акционерите са държавна собственост и е представила документ с информация на китайски за някои от тях. От информацията, предоставена от Huaxia, обаче не става ясно какъв е делът на държавната собственост в банката.
(148)
Що се отнася до оценката на кредитоспособността, Комисията отбелязва, че банката съумя да да предостави такъв документ за едно от дружествата (след като защити самоличността на дружеството с някои изменения в документа), докато за другите изисквани документи тя заяви, че те попадат в обхвата на законодателните норми и договорните споразумения относно банковата тайна между банките и техните клиенти. Това различие в третирането е трудно разбираемо.
- Китайска експортно-импортна банка
(149)
В писмото си от 23 май 2013 г. Комисията уведоми ПКНР, че отговорите, дадени от Китайската експортно-импортна банка („EXIM“) на допълнение А и на писменото искане за допълнителна информация, са непълни и че EXIM не е представила някои изрично поискани документи, т.е. устав, Известие за създаване Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, или Мерки за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка. Относно учредителния договор ПКНР заяви в писмото си от 3 юни 2013 г., че поради вътрешната си политика EXIM не е била в състояние да предостави учредителен акт (който представлява документ относно вътрешното управление), но се позова на онлайн версията, която според ПКНР е била предложена за консултация на лаптоп, предоставен от EXIM по време на проверката. Комисията намира това обяснение за объркващо и лишено от смисъл. Ако документът е бил достъпен онлайн по време на проверката, Комисията не вижда причина, поради която да не е било възможно предоставянето му при неколкократното му поискване във въпросника, писменото искане и отново по време на проверката. Всъщност твърдението че EXIM е предоставила този документ на лаптоп по време на проверката е невярно. EXIM заяви, че Комисията следва да прегледа документа онлайн, но длъжностното лице на Комисията поясни, че не е разполагало с достъп до интернет в помещенията на мястото на проверката. В допълнение EXIM дори не предостави интернет връзка към онлайн версията на устава.
(150)
Що се отнася до другите два документа, EXIM се обоснова с това, че те не биха могли да бъдат предоставени поради поверителния си характер и поради вътрешните правила. Самата EXIM заяви в отговора си на писменото искане, че „EXIM е учредена и функционира съгласно Известието за създаване на Китайската експортно-импортна банка, издадено от Държавния съвет, и Устава на Китайската експортно-импортна банка“. Следователно той беше счетен за документ от основно значение за проверката на съдържащите се в жалбата твърдения че EXIM е публичен орган, но Комисията не получи достъп до него. В този контекст следва да се отбележи, че друга банка от стратегическо значение за политиките, т.е. CDB, предостави подобен документ относно своето учредяване, а в настоящото разследване бяха представени и няколко други известия на Държавния съвет. Освен това EXIM не подкрепи твърденията си относно поверителността с каквито и да е било доказателства. В допълнение, както бе обяснено в съображение 117, правителствата не могат просто да се позоват на вътрешни правила, за да се освободят от задълженията си съгласно Споразумението СИМ и основния регламент. Същото се отнася и за Мерките за управление на кредитирането на търговците износители на високотехнологични продукти от Китайската експортно-импортна банка, за които EXIM също заяви, че са поверителни, без да приложи каквито и да е доказателства и дори отказа да обсъжда целта на настоящия документ.
(151)
EXIM също така не предостави многократно поисканата информация за състава на управителния съвет и на надзорния съвет, с обяснението, че „съставът на управителния съвет се променя“ и че въпросите на Комисията относно членството на членовете на управителния съвет в ККП „са твърде лични и неуместни въпроси в контекста на едно антисубсидийно разследване.“ Фактът, че съставът на управителния съвет се променя, не е от значение за целите на настоящото разследване. От значение е по какъв начин държавата е представлявана в управителните съвети на EXIM; ПКНР и EXIM обаче отказаха да предоставят тази информация. Комисията също така счита, че членството на висшето ръководство на EXIM (и всички банки в тази област) е от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките. Според конституцията на ККП „Партията трябва да насърчава и подобрява основната икономическа система, като публичната собственост играе доминираща роля и различните икономически сектори се развиват паралелно…“ (33), поради което проверката на влиянието на ККП в EXIM беше счетена за необходима за целите на настоящото разследване, и по-специално, за да се оцени степента на държавен контрол по отношение на банките.
(152)
Що се отнася до статистиката за износа на различните категории продукти, която вече беше поискана във въпросника и която EXIM е правно задължена да предава на КБРК, в писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР заяви, че се нуждае от повече време, за да подготви тази информация. В това отношение се отбелязва, че тъй като Комисията поиска тази информация още в първоначалния въпросник, ПКНР разполагаше с повече от три месеца и половина, за да я подготви, но не го направи. Според твърденията на EXIM „този вид информация може да бъде намерена в годишните доклади“; това обаче не е така. Информацията в годишните доклади, на които се позова ПКНР, обхваща различни периоди в сравнение с информацията, поискана от Комисията във въпросника и по време на посещението за проверка.
(153)
ПКНР с право твърди, че в отговора на въпросника е предоставило, наред с друго, сумите на експортните кредити за износа на механични и електрически продукти и нови високотехнологични продукти. Отбелязва се, че Комисията никога не е оспорвала подаването на тези данни. Комисията оспори факта, че при опита ѝ да провери тези числа по време на посещението за проверка, EXIM не съумя да предостави никакви доказателства в подкрепа на данните или дори да обясни откъде идват те. По подобен начин на Комисията не беше позволено да провери предоставените от ПКНР в отговора на въпросника данни относно дела на експортните кредити за ФВ сектор. Интересно е да се отбележи, че EXIM не счете никоя от тези цифри за поверителна, но когато Комисията поиска източник, спрямо който да ги провери, EXIM ѝ отказа достъп до такъв, като се позова на съображения за поверителност. EXIM приложи същата аргументация по отношение на размера на експортните кредити, предоставени на включените в извадката и на оказващите съдействие производители. Тя съобщи цифрите в отговора си на писменото искане, но не позволи на Комисията да ги провери въз основа на съображения за поверителност. В действителност не бе възможно да се проверят по-голямата част от статистическите данни, представени от EXIM.
(154)
EXIM също така отказа да обясни и да подкрепи със съответните доказателства кредитните рейтинги на включените в извадката производители износители и анализите, довели до определянето на тези рейтинги.
- Китайска банка за развитие („КБР“)
(155)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР изрази загриженост, че Комисията е задала „лични въпроси относно членството в политически партии на членовете на управителните съвети и на висшето ръководство“. Това не е вярно. Въпросите, касаещи обвързаността на членове на управителния съвет и на висшето ръководство с ККП са с чисто технически характер и, както бе обяснено в съображение 151 по-горе, бяха зададени с цел да се определи ролята на ККП в китайската икономика.
(156)
По време на проверката Комисията опита да провери оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители. CDB предостави известна обща информация, но отказа да разкрие каквато и да е информация във връзка с оценката на кредитоспособността на включените в извадката производители износители, дори и оценката на риска и доклада за оценка на ФВ сектор.
(157)
В отговора на писменото искане CDB предостави цифри относно рисковата премия, заплащана в разглеждания сектор. По време на проверката CDB коригира отговора си в това отношение, но не предостави никакви доказателства в подкрепа на тази цифра, нито обяснение за това какво стои в основата на тази цифра, въпреки многократните искания от Комисията по време на посещението за проверка.
б) Китайските държавни банки са публични органи
(158)
Жалбоподателят твърди, че държавните търговски банки в КНР са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент.
(159)
Апелативният орган на СТО (по-долу наричан „АО“) в доклада си „САЩ, - окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (34) (по-долу наричан „докладът на АО“) определя публичния орган като субект, който „притежава, упражнява или разполага с държавна власт“. Според АО доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнението на правителствените функции. При условие че доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че такъв контрол е упражняван по значим начин, тези доказателства позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт (35). АО също така счита, че публичните органи се характеризират и с „изпълнение на управленски функции“ (36), които „по принцип се смятат за част от правителствената дейност в правния ред на съответната членка“ (37).
(160)
Анализът по-долу е съсредоточен върху това дали въпросните държавни търговски банки изпълняват функции, които обичайно се приемат за част от държавната практика в Китай и, ако е така, дали при това те упражняват държавна власт. Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с намеса на правителството, тъй като повечето големи банки са държавна собственост. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерните дялове/собствеността на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които притежават, разполагат с държавна власт или я упражняват (публични органи), Комисията също така издири информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
(161)
От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар. Съгласно изследване на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на КНР (38) делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (39) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (40). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (41). Участието на правителството в петте най-големи държавни банки също беше потвърдено от ПКНР в отговора му на писменото искане.
(162)
Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Независимо от това, както е отбелязано в съображение 139 по-горе, ПКНР представи твърде ограничена информация в това отношение и не позволи да се провери голяма част от предоставената информация. Следователно се наложи Комисията да използва наличните факти. Тя заключи въз основа на наличните данни, че тези банки се контролират от държавата чрез собственост, административен контрол на тяхното „търговско“ поведение, включително определянето на граници за лихвените проценти върху депозитите и заемите (вж. съображения 164-167 по-долу), а в някои случаи дори и с учредителни документи (42).
Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването на Deutsche Bank от 2006 г. относно китайския банков сектор (43), от прегледа на СТО за политиките на Китай (2012 г.) (44), от доклада на Световната банка „Китай 2030 г.“ (45) или от Икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010г. (46); от информация, предоставена от съдействащите производители износители и информация, налична в жалбата. Що се отнася до чуждестранните банки, независими източници изчисляват, че те представляват незначителна част от банковия сектор в Китай и съответно не играят съществена роля в политиката на кредитиране, като е налице информация, че те може би възлизат на едва 2 % от китайския пазар (47). Публично достъпната информация потвърждава също, че китайските банки, и по-специално големите търговски банки, все още разчитат на държавни акционери и на държавата за попълване на капитала в случай на липса на капиталова адекватност поради разрастване на кредитната дейност (48).
(163)
Що се отнася до банките, предоставили заеми на съдействащите производители износители, мнозинството от тях са държавни банки. Въз основа на наличната информация (49) бе установено, че държавните банки и други държавни образувания отпускат по-голямата част от заемите за оказалите съдействие производители износители. Сред тях са по-големите търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките в КНР, като Китайска банка за развитие, банка EXIM, Китайската земеделска банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка и Китайската промишлена и търговска банка. По отношение на останалите засегнати държавни банки Комисията отново поиска същата упомената по-горе информация относно държавния контрол и изпълнението на държавни политики или обслужването на държавни интереси във връзка с фотоволтаичната промишленост. Тази подробна информация не беше предоставена. Поради това се прави заключението, че банките се контролират от правителството. Наличието на подобен значим контрол се доказва, наред с друго, и от политиката на държавата в подкрепа на въпросния сектор, която подтиква банките от своя страна да действат по такъв начин, че да подпомагат въпросния сектор (вж. съображение 102 по-горе). По тази причина държавните банки и банките, финансиращи държавните политики в Китай, следва да бъдат считани за публични органи.
(164)
Друг признак за намесата на ПКНР на китайския финансов пазар е ролята, която КНБ играе при определянето на специфичните ограничения по отношение на начина, по който се определят и променят лихвените проценти. Разследването установи, че КНБ се характеризира със специфични правила по отношение на начина, по който варират лихвените проценти в КНР. Съгласно наличната информация тези правила са определени в циркуляр на КНБ относно „Въпроси на коригирането на лихвените проценти по депозитите и заемите -Yinfa № 251, 2004 г. („Циркуляр 251“)“. От финансовите институции се изисква да отпускат заеми при лихвени проценти, простиращи се в определени рамки спрямо референтния лихвен проце0нт на КНБ. За заемите, отпускани от търговските банки и заемите със стопанско предназначение, отпускани от стратегическите банки, не съществува горна граница, а само долна такава. При градоустройствените кредитни кооперации и селскостопанските кредитни кооперации съществува и горна, и долна граница. За заемите, отпускани при преференциални условия и за заемите, за които Държавният съвет прилага специфична уредба, не се допуска възходящо развитие на лихвените проценти. Комисията поиска от ПКНР разяснения относно определението и формулировката в циркуляр 251, както и относно съществувалото преди това законодателство (Циркуляр на КНБ относно разширяването на обхвата на вариация на лихвения процент по заемите, отпускани от финансовите институции - YinFa № 250, 2003 г.). Както обаче е посочено в съображение 135 по-горе, ПКНР отказа да предостави въпросните циркуляри, което попречи на Комисията да провери съдържанието им и да потърси обяснения. Тъй като ПКНР не предостави информация, която да докаже промяна в ситуацията от март 2013 г. насам, когато Комисията е приключила своите антисубсидийни разследвания относно стоманените продукти с органично покритие (50), се прави констатацията, че КНБ се намесва и влияе на определянето на лихвените проценти от държавните банки. ПКНР не предостави никакви доказателства, че положението, установено в хода на разследванията във връзка с фината хартия с покритие и стоманените изделия с органично покритие, се е променило. Следователно, въз основа на наличните факти и на други посочени по-горе доказателства, се стигна до заключението, че методологията за определяне на лихвените проценти е била една и съща през целия РП.
(165)
Ограниченията по отношение на лихвените проценти по заемите и таваните за лихвените проценти по депозитите доведоха до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да отпускат заеми на избраните промишлени сектори при изгодни лихвени проценти.
(166)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (51), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (52) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (53). Банките са задължени да спазват тези правила. Включените в извадката производители износители принадлежат към категориите „насърчавани проекти“ и „високотехнологични сектори и сектори с използване на нови технологии“.
(167)
От различни независими източници на информация става ясно, че намесата на държавата във финансовия сектор в КНР е съществена и постоянна. Това личи, например, от констатацията на i) работния документ на МВФ от 2006 г., според който либерализацията на банковия сектор в КНР е непълна и кредитният риск не се отразява по съответен начин (54); ii) доклада на МВФ за 2009 г., в който беше подчертано отсъствието на либерализация на лихвените проценти в Китай (55); iii) доклада на МВФ за съответната държава от 2010 г., който посочва, че цената на капитала в Китай е относително ниска, разпределението на кредитите понякога се определя с неценови средства и високият размер на корпоративните спестявания е частично свързан с ниските разходи за различните производствени фактори (включително капитал и земя) (56); iv) икономическото проучване на ОИСР за Китай от 2010 г. (57) и работен документ № 747 на икономическия департамент на ОИСР, посветен на реформите на финансовия сектор в Китай (58), в който е посочено, че собствеността върху финансовите институции продължава да бъде доминирана от държавата, което поражда проблеми като този до каква степен кредитните решения на банките се базират единствено на търговски съображения, а традиционната роля на банките като че ли по-скоро е на правителствени служби, свързани с държавата.
(168)
Въз основа на горните доказателства се прави заключението, че държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките изпълняват правителствени функции от името на ПКНР, а именно задължително насърчаване на някои сектори от икономиката в съответствие с държавното планиране и документите относно политиките. Обширното държавно участие в държавните банки и друга информация относно връзките между държавните банки и правителството (включително липсата на съдействие от страна на ПКНР в това отношение) потвърждават, че при изпълнението на своите публични функции банките се контролират от държавата. ПКНР упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките посредством всеобхватната намеса на правителството във финансовия сектор и изискването за държавните банки да следват политиките на правителството. Поради това държавните търговски банки и банките от стратегическо значение за политиките са публични органи, защото те притежават, разполагат със и упражняват държавна власт.
в) ПКНР упълномощава частните търговски банки и им възлага изпълнението на определени практики.
(169)
Комисията също така направи анализ относно това дали ПКНР упълномощава и възлага на частните търговски банки в КНР да предоставят преференциални (субсидирани) заеми на производителите на фотоволтаични изделия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
- Наличие на политика на ПКНР
(170)
От раздела по-горе относно държавната намеса във фотоволтаичния сектор (съображение 101) и от изложените по-долу констатации е видно, че ПКНР има политика за предоставяне на преференциални заеми на фотоволтаичния сектор, тъй като публични органи (държавни търговски банки) (59) са заети с тази дейност и заемат господстваща позиция на пазара, което им дава възможност да предлагат лихвени проценти по-ниски от пазарните.
- Разширяване на обхвата на политиката към частните банки
(171)
Законът за търговските банки [2003 г.] се прилага по един и същ начин за държавните търговски банки и за частните търговски банки. Например в член 38 от този закон се изисква от всички търговски банки (т.е. включително и частните) да „определят лихвения процент в съответствие с горната и долната граница на определения от КНБ лихвен процент“, а в член 34 от Закона за търговските банки се предвижда търговските банки да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“.
(172)
Няколко правителствени документа за планиране на политиките и няколко закона засягат преференциалното кредитиране на ФВ промишленост. Например в Решение на държавния съвет от 10 октомври 2010 г. за насърчаване развитието на 7 нови стратегически промишлени сектора се обещава увеличаване на интензитета на подпомагането за стратегическите промишлени сектори посредством фискалната и финансовата политика (60) (ФВ промишленост е посочена сред тях), насърчават се финансовите институции да „разширяват кредитната подкрепа“ за тези сектори и да „използват преференциалните данъчни политики, като например компенсирането на рисковете“. Също така в Националната рамка за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), в която соларната електроенергия и фотоволтаичните елементи са набелязани като ключови области и теми с приоритетно значение (61), се обещава „да се насърчават финансовите институции да предоставят преференциално кредитиране на по-значимите национални научни и технологични проекти за индустриализация“ и се възлага на правителството „да насочва различните финансови институции и представителите на частния капитал към участие в научното и технологично развитие“. В Закона на КНР за научния и технологичен напредък (постановление № 82 на президента на КНР) е определено, че държавата следва да насърчава и да дава насоки на финансовите институции, с цел да се подкрепя развитието на високи и нови технологични сектори, чрез предоставяне на заеми, и че ориентираните към подпомагане на политиките финансови институции трябва да отдадат приоритетно значение на развитието на промишлените сектори, в които се използват високи и нови технологии (62). Според същия закон ориентираните към политиките финансови институции в рамките на обхвата на своята дейност предоставят специални помощи за насърчавани от държавата независими иновативни проекти на предприятията (63).
(173)
В допълнение гореупоменатото ограничение по отношение на определянето на лихвените проценти от страна на КНБ (съображения 164 и 165) е обвързващо и за частните търговски банки.
(174)
Горните цитати от нормативната уредба, регулираща банковия сектор, показват, че политиката на ПКНР за преференциално кредитиране на ФВ промишленост обхваща и частните търговски банки, които освен това са задължени от ПКНР да „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики“ (64).
- Оценка на кредитния риск
(175)
За да изготви своя оценка, Комисията поиска от ПКНР информация за начина, по който банките в КНР оценяват кредитния риск на производителите на ФВ изделия, преди да вземат решение дали да им предоставят заеми или не, както и при какви условия да им ги предоставят. В приложение А към въпросника Комисията поиска информация как банките третират кредитния риск, как се оценява кредитоспособността на оценявания кредитополучател, какви са рисковите премии за банката от различните дружества/сектори в КНР, кои са факторите, отчитани от банката при оценяване на искането за отпускане на кредит, описание на искането за кредит и процеса на одобряване и т.н. Въпреки това нито ПКНР, нито отделните банки не посочиха във въпросника каквато и да е информация по този въпрос (единствено с изключение на посоченото в съображение 176 по-долу). ПКНР даде само отговори от общ характер, които не бяха подкрепени с никакви доказателства, че изобщо се извършва някаква оценка на риска.
(176)
По време на проверката на една от банките Комисията получи възможност да прегледа една оценка на риска. Част от тази оценка на кредитния риск препращаше към подкрепата на правителството за дружествата, занимаващи се със соларни изделия, и към държавните планове за насърчаване на фотоволтаичната промишленост като цяло и този факт се отрази положително на кредитния рейтинг, определен на това дружество. Това е пример по какъв начин политиката на правителството (и субсидиите, насочени към определен сектор) влияе на процеса на вземане на решения от банките, когато става въпрос за условията на финансиране на дружествата, занимаващи се със соларни изделия.
(177)
Комисията също така поиска подобна информация от съдействащите производители износители и се опита да я провери по време на посещенията на място за проверка на включените в извадката производители износители. Повечето от включените в извадката производители износители отговориха, че банките изискват определени документи и извършват известен анализ на кредитния риск преди да отпускат заеми. Въпреки това твърденията им не бяха подкрепени с доказателства. По време на проверката на място Комисията поиска доказателства, че банките искат такива документи, или че тези документи се представят на банките от дружествата, или отчети, изготвени от банката, които да доказват, че се извършва такъв анализ на риска. Включените в извадката групи производители износители обаче не бяха в състояние да предоставят такива доказателства, нито пък каквито и да било доказателства в полза на своите твърдения.
(178)
Информацията относно оценката на кредитния риск беше поискана многократно от заинтересованите страни, тъй като нейното значение се счита за ключово, наред с друго, с оглед на информацията, упомената в съображение 167 по-горе.
(179)
С оглед на изложеното по-горе констатациите, направени във връзка с оценката на кредитния риск в КНР, се прилагат по отношение на държавните търговски банки, частните търговски банки, както и по отношение на банките от стратегическо значение за политиките. Гореизложените доказателства водят до заключението, че от частните банки в КНР се изисква да следват държавните политики по отношение на кредитирането, по-специално в сектора на ФВ изделия, и да действат по същия начин като държавните банки, за които в съображение 168 бе установено, че са публични органи. Следователно се стигна до заключението, че ПКНР упълномощава и възлага на частните банки да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
(180)
Освен това горепосочените доказателства показват, че държавните банки, дори и да не бяха счетени за публични органи, също щяха да се разглеждат като органи, които ПКНР упълномощава и на които възлага да изпълняват функции, които обикновено се упражняват от правителството, по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.
г) Изкривяване на китайския финансов пазар
(181)
От информацията, събрана в рамките на настоящото разследване, може да се направи заключението, че делът на държавните банки възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Земеделската банка, Китайската народна банка, Китайската строителна банка, Съобщителната банка и Промишлената и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (65). В допълнение, Китайска банка за развитие и Китайската експортно-импортна банка са изцяло собственост на държавата. Тези седем банки са предоставили основната част от заемите, отпуснати на осемте включени в извадката производители износители в случая със соларните панели. Този повсеместна държавна намеса, в съчетание с изкривяванията на китайския финансов пазар и с политиката на китайското правителство за насочване на евтини парични средства към избрани сектори, пречи на създаването на равни възможности в международната търговия и осигурява на китайските производители нелоялно предимство.
(182)
Банките в КНР нямат пълна свобода при определянето на условията за отпускане на заемите. По отношение на лихвените проценти те са задължени да спазват ограниченията, наложени от Китайската народна банка (КНБ). Тези ограничения, редом с таваните за лихвените проценти по депозитите, водят до ситуация, при която банките имат гарантиран достъп до евтин капитал (поради регулирането на лихвените проценти по депозитите) и могат да го заемат при изгодни лихвени проценти на избрани промишлени сектори.
(183)
Банките са обект и на правни норми, които изискват от тях, наред с друго, да провеждат кредитната си дейност съобразно нуждите на националната икономика (66), да предоставят кредитна подкрепа за насърчаваните проекти (67) или да отдават приоритетно значение на разработването на високотехнологични производства или производства с използване на нови технологии (68). Банките са задължени да спазват тези правила.
(184)
Според неотдавнашни констатации на някои големи търговски банки в КНР е бил предоставен достъп до държавни резерви в чуждестранна валута (69). Това значително намалява техните разходи за капитал и тези „евтини пари“ се използват за заеми в USD и EUR за избрани предприятия и проекти в съответствие с политиката за насърчаване на китайските инвестиции навън. Поради това те са в състояние да предложат условия, с които обичайните търговски банки не могат да се конкурират.
(185)
Друго значително изкривяване във финансирането на фотоволтаичната промишленост е специалното привилегировано положение на Китайска банка за развитие („КБР“), която е основният заемодател за този сектор и предоставя огромен обем заеми и кредитни линии на включените в представителната извадка производители износители. CDB се финансира почти изцяло от продажбата на облигации, а не чрез депозити, и е вторият по големина емитент на облигации в страната след Министерството на финансите. Чрез този специален механизъм CDB си осигурява евтино финансиране и следователно е в състояние да предлага заеми при преференциални условия за избрани сектори (70).
3.4.1.1. Преференциално кредитиране
а) Въведение
(186)
Жалбоподателят изказа твърдението, че ПКНР субсидира своята ФВ промишленост посредством заеми при преференциални условия и целенасочено кредитиране.
б) Правно основание
(187)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки, Общи правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка), Решение № 40 на Държавния съвет за приемане и изпълнение на „Временните разпоредби за насърчаване на промишленото реструктуриране“.
в) Констатации от разследването
(188)
Въз основа на целия набор доказателства се стигна до заключението, че голямото мнозинство заеми за двете включени в извадката групи производители износители са предоставени от държавни банки, които бяха счетени за публични организации съгласно съображение 168 по-горе, тъй като разполагат с държавна власт и изпълняват функции на държавен орган. Съществуват допълнителни доказателства, че тези банки на практика упражняват държавна власт, тъй като, както се обяснява в съображение 164, е налице явна намеса от страна на държавата (в лицето на КНБ) по отношение на начина, по който търговските банки вземат решения за лихвените проценти по заемите, отпускани на китайски дружества. При тези обстоятелства практиките по отпускане на заеми на въпросните субекти са били в пряка зависимост от държавната политика. Между другото фактът, че банките упражняват държавна власт, се потвърждава и от членове 7 и 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от КНБ), Решение 40 и член 34 от Закона за търговските банки по отношение на изпълнението на държавните промишлени политики. Съществуват и редица косвени доказателства, подкрепени от обективни проучвания и доклади, че в китайската финансова система все още е налице висока степен на държавна намеса, както вече бе обяснено в съображения 172 и 178 по-горе. На последно място, Китай не предостави информацията, която би спомогнала за по-доброто разбиране на взаимовръзката между държавните банки в Китай и държавната власт, както е обяснено в съображения 139 и 140. Поради това по отношение на заемите, предоставяни от държавните търговски банки в Китай Комисията заключава, че е налице финансово участие в полза на производителите на ФВ изделия, под формата на директно прехвърляне на средства от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. Освен това същото доказателство показва, че ПКНР възлага и нарежда на държавните банки (както и на частните) и това означава, следователно, че е налице финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) точка iv) от основния регламент.
(189)
С оглед на анализа в съображения 169-178 по-горе беше установено също, че ПКНР възлага и нарежда на частните банки да предоставят заеми на производителите на ФВ и че съществува финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки i) и iv) от основния регламент.
(190)
Налице е полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква б) от основния регламент, доколкото заемите от държавата се предоставят при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят би могъл да се ползва на пазара. Заемите, предоставяни от частни институции в Китай, не предоставят подходяща пазарна стойност за сравнение, тъй като беше установено, че ПКНР упълномощава частните банки и им възлага изпълнението на определени практики, поради което се предполага, че те следват практиките на кредитиране на държавните банки. Поради това референтните стойности бяха конструирани по описания в съображения 198-200 по-долу метод. Използването на тези референтни стойности показва, че заемите са отпуснати на ФВ сектор при по-ниски от пазарните условия.
(191)
ФВ промишлеността принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правно обвързващо за останалите публични органи и за стопанските субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлената политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. В членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(192)
Както бе обяснено в съображение 172 по-горе, ПКНР насочва преференциалното кредитиране към ограничен брой сектори и секторът на ФВ изделия е един от тях. Предвид горното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат заеми при преференциални условия само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на преференциално кредитиране не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Заключение
(193)
Разследването показа, че всички включени в извадката производители износители са реализирали полза от преференциалното кредитиране през разследвания период.
(194)
Съобразно с това финансирането на ФВ промишлеността следва да се счита за субсидия.
(195)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(196)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. В съответствие с член 6, буква б от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството плаща за заем от правителството, и средствата, които дружеството би платило за съпоставим заем на свободния пазар.
(197)
Както бе обяснено по-горе (в съображение 190), тъй като предоставянето на заеми от страна на китайските банки показва наличието на съществена държавна намеса в банковия сектор и не отразява лихвените проценти, които се срещат в един функциониращ пазар, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това, поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, Комисията се опираше на наличните факти, за да определи подходяща референтна стойност на лихвения процент.
(198)
При конструирането на подходяща референтна стойност за заемите в RMB се счита за обосновано прилагането на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск. При положение че актуалното финансово състояние на износителите е било установено в условията на изкривявания на пазара и не съществува надеждна информация от китайските банки относно измерването на риска и определянето на кредитния рейтинг, се счита за целесъобразно кредитоспособността на китайските износители да не се приема „едно към едно“, а да се приложи надценка, която да отразява потенциалното въздействие от изкривяванията на китайския пазар върху финансовото им състояние.
(199)
Това важи и за заемите в чуждестранна валута. Като база за сравнение бяха използвани издадените през РП корпоративни облигации с рейтинг „BB“.
(200)
По отношение на гореизложеното, както беше обяснено в съображения 138-140, и от ПКНР, и от оказалите съдействие производители износители беше поискано да предоставят информация за кредитните политики на китайските банки, както и за начина, по който се отпускат заеми на производителите износители. Въпреки че бе поискана многократно, такава информация не бе получена. С оглед на тази липса на съдействие и целия наличен набор от факти и в съответствие с разпоредбите на член 28, параграф 6 от основния регламент, се счита за целесъобразно на всички предприятия в Китай да бъде даден най-високият рейтинг на облигациите в категория „Non-investment“, или спекулативни (BB при Bloomberg), като към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка се добавят съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг. Ползата за производителите износители беше изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през РП лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители.
(201)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Преференциално кредитиране по политиките
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, КНР и свързани дружества
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,25 %
JingAo Group и свързани дружества
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,85 %
3.4.1.2. Отпускане на кредитни линии
а) Въведение
(202)
Жалбоподателят беше изказал твърдението, че китайските банки са разширили предоставянето на непропорционалните кредитни линии и към китайските износители на разглеждания продукт. Разследването потвърди, че всички разследвани дружества са получили значителни по размер кредитни линии от китайските банки, които в повечето случаи са предоставяни безплатно или срещу много малки по размер такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
б) Констатации от разследването
(203)
В доклада на експертната група по случая ЕО - Въздухоплавателни средства бе потвърдено, че тези кредитни линии, в допълнение към последиците от индивидуалните заеми, представляват потенциални директни прехвърляния на средства по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, и, следователно - финансово участие. Експертната група установи, че ползата от потенциалното прехвърляне на средства произтича от самото наличие на задължение за директно прехвърляне на средства. Експертната група констатира също така, че дадена кредитна линия би могла сама по себе си да донесе ползи за предприятието получател и по този начин представлява потенциално прехвърляне на средства, отделно от всяко друго директно прехвърляне на средства под формата на индивидуални заеми (71).
(204)
Кредитните линии са били предоставяни на включените в извадката производители износители от същите банки, като описаните по-горе заеми, отпускани при преференциални условия. Както бе установено по-горе, тези банки са публични органи (съображения 158-166), които ПКНР упълномощава или на които възлага да предоставят преференциално финансиране за ФВ сектор (съображения 169-178).
(205)
Както бе обяснено по-горе (съображения 158-185), китайският пазар е изкривен от законодателството и практиките на държавните банки и беше установено, че в повечето случаи кредитните линии са предоставяни безплатно или при много занижени такси. При нормални пазарни условия тези кредитни линии са обект на значителни по размер такси за обработка на документите, които позволяват на банките да компенсират разходите и рисковете.
(206)
Размерът на печалбата се изразява с таксите, които обичайно се прилагат към търговските кредитни линии, чието предоставяне беше разширено към дружествата и от които включените в извадката производители износители в повечето случаи са били освобождавани. Комисията използва таксите, прилагани по отношение на кредитната линия, чието предоставяне е било разширено към един от включените в извадката производители износители от чуждестранна търговска банка.
(207)
ФВ промишленост принадлежи към категорията „насърчавани“ съгласно Решение № 40. Решение № 40 е постановление на Държавния съвет, който е най-висшият административен орган в КНР и в този смисъл решението е правнообвързващо за останалите публични органи и за икономическите субекти. В решението промишлените сектори са класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Този акт представлява насока за промишлена политика, която, заедно с Азбучния указател, показва по какъв начин ПКНР провежда политика за насърчаване и подкрепа за групи предприятия или промишлени сектори, като например сектора на ФВ изделия/електрическата енергия от нови източници, класифицирани в Азбучния указател като „насърчаван промишлен сектор“. По отношение на броя на секторите, вписани в категория „Насърчавани“, се отбелязва, че те представляват само част от китайската икономика. Освен това само някои дейности в рамките на тези насърчавани сектори са получили статут „Насърчавани“. В Решение № 40, член 17 също така се предвижда, че „насърчаваните инвестиционни проекти“ се ползват от специални привилегии и стимули и, наред с друго, от финансова помощ. От друга страна, по отношение на категориите „Ограничавани и отхвърлени проекти“ Решение № 40 дава правомощия на държавните органи да се намесват пряко, за да регулират пазара. Всъщност в членове 18 и 19 е предвидено, че съответните органи възпрепятстват финансовите институции да предоставят заеми на такива проекти. От гореизложеното ясно личи, че Решение № 40 съдържа правнообвързващи норми за всички икономически институции под формата на указания за поощряване и подпомагане на насърчаваните сектори, сред които е и производството на ФВ изделия.
(208)
Както бе обяснено в съображения 172 и 192 по-горе, ПКНР направлява преференциалното кредитиране, основна част от което е предоставянето на кредитни линии за ограничен брой сектори. Секторът на ФВ изделия принадлежи към тази група промишлени сектори и реализира ползи от дискриминационното преференциално кредитиране.
(209)
Предвид гореизложеното става ясно, че властите позволяват на финансовите институции да отпускат преференциални кредитни линии само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР. Въз основа на доказателствата по случая и при липсата на сътрудничество от страна на ПКНР по този въпрос, се стигна до заключението, че субсидиите под формата на непропорционални кредитни линии не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
в) Заключение
(210)
Разследването показа, че всички групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от кредитните линии, предоставени безплатно или при по-нисък от пазарния лихвен процент през РП.
(211)
Съобразно с това разширяването на предоставянето на тези кредитни линии към ФВ промишленост следва да се счита за субсидия.
(212)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(213)
Предоставянето на кредитни линии, безвъзмездно или при по-ниски от пазарните такси, се счита за предоставяне на финансови услуги (член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент) по занижени цени. Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Поради изкривяванията на пазара, описани в съображения 158-185 по-горе, адекватността на възнаграждението за финансовите услуги (в този случай отпускането на кредитни линии) не може да се определи в зависимост от преобладаващите пазарни условия в КНР. В съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между средствата, които дружеството заплаща за отпускането на кредитна линия от китайските банки, и средствата, които дружеството би заплатило за достъпен за него съпоставим заем на свободния пазар. Кредитните линии също могат да бъдат счетени за потенциално прехвърляне на средства съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(214)
Един от включените в извадката производители износители е получил кредитна линия от банката, чието седалище е установено в различна от КНР финансова юрисдикция, като за тази кредитна линия са били приложени такси за обработка на документите, съгласно обичайната практика на световните финансови пазари. Въпреки че кредитната линия беше разширена към китайското дъщерно предприятие на въпросната банка, той се счита за разумен заместител на база за сравнение. Бе счетено за целесъобразно таксите, прилагани за тази кредитна линия, да се използват като еталон в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент.
(215)
Размерът на таксите беше използван като сравнителен показател и беше приложен пропорционално към размера на всяка от въпросните кредитни линии, за да се получи размерът на субсидията (минус всички действително платени такси). В случаите, в които продължителността на кредитната линия е повече от година, общият размер на субсидията бе разпределен върху продължителността на кредитната линия и към РП бе отнесена подходяща по размер сума.
(216)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Отпускане на кредитни линии
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
1,09 %
JingAo Group и свързани дружества
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
2,59 %
3.4.1.3. Програми за субсидиране на експортното кредитиране
(217)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.1.4. Експортни гаранции и застраховане за екологични технологии
а) Въведение
(218)
В жалбата се посочва, че Китайската корпорация за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“) предоставя застраховане на експортни кредити при преференциални условия за производители на разглеждания продукт, наред с друго посредством програма, наречена „Green Express“. Според жалбата застраховането на експортни кредити на Sinosure не е достатъчно дори и за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на тази програма.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(219)
Както бе упоменато в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място Комисията поиска от ПКНР и от Sinosure информация, която нито ПКНР, нито Sinosure предоставиха.
(220)
Комисията поиска институционалната рамка и съответните документи, ръководещи операциите на Sinosure в качеството му на официален държавен застраховател на експортни кредити. ПКНР представи само известие, издадено съвместно от Министерството на търговията („MOFCOM“) и Sinosure през 2004 г., но не съумя да представи редица други документи от значение, например т.нар. план 840, включен в известието от Държавния съвет от 27 май 2009 г. (72).
(221)
Що се отнася до проверката на отговорите на въпросника и приложение 1 във връзка със Sinosure, Комисията не получи редица документи и не съумя да провери редица поискани на място елементи. По-специално Sinosure не предостави следните поискани от Комисията информация и доказателства: а) финансовите отчети за 2012 г., които все още не бяха на разположение на уебсайта на Sinosure; б) съответната документация относно застраховането на експорти кредити за двама от включените в извадката съдействащи износители, в това число договори, оценка на риска, кореспонденция и доказателство за плащане на премии; в) специфична информация относно членовете на висшето ръководство, назначени от Държавния съвет; г) доказателство относно елементите и облекченията, посочени в Известието от 2004 г., издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure, включително относно одобряването на ограниченията, относно гъвкавостта на лихвените проценти и отстъпката в обхвата на вариация на премията; д) доказателство за дългосрочните оперативни разходи и печалбата от дейността по експортно кредитно застраховане; е) доказателство относно оценката на състоянието на пазара в сектора на фотоволтаичните изделия.
(222)
Комисията не бе в състояние да провери и редица елементи, включени в отговора на въпросника, относно операциите на Sinosure, в това число по-специално неговите отговори относно оценката на риска, действителното определяне на премията, както и процеса на кандидатстване и одобряване, поради отказа на Sinosure да обсъжда специфични договори с включените в извадката съдействащи износители. Sinosure не бе в състояние и да разясни или представи придружаващи документи относно някои несъответствия в числата или в други елементи в нейните отговори на въпросника и на писменото искане, които Комисията установи.
(223)
По време на посещението за проверка и в писмото на ПКНР от 3 юни 2013 г. ПКНР и Sinosure опитаха да обосноват тази липса на съдействие със съображения за поверителност. В тази връзка писмото, предхождащо проверката, и последващата електронна кореспонденция ясно показаха, че Комисията е настояла за съдържателност на проверката и очевидно би взела всички необходими предпазни мерки, за да защити поверителната информация, подадена или просто предоставена за проверка, в съответствие със своето правно задължение да защитава този вид информация, гарантирано от съответните строги правила на ЕС. Що се отнася до документите, които Sinosure се опита да представи дълго време след прекратяването на посещението за проверка, и по отношение на които тя не съумя да осигури извършването на надлежна проверка от страна на Комисията, те не могат да бъдат взети под внимание, тъй като са били изготвени специално за разследването и Комисията не можа да провери техните източници.
(224)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure Комисията не беше в състояние да провери редица елементи, отнасящи се до предоставянето на застраховане на експортни кредити от страна на Sinosure за включените в извадката съдействащи производители износители на продукта, предмет на разследването. Поради това някои от констатациите на Комисията се основават на наличната в регистрите информация в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Sinosure е публичен орган
(225)
Разследването установи, че Sinosure е публичен орган по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент и на съответната съдебна практика на СТО (73), тъй като притежава, упражнява или разполага с държавна власт. По-специално ПКНР упражнява значителен контрол върху Sinosure (74), а Sinosure упражнява държавна власт при изпълнението на своите функции на държавно управление.
(226)
Комисията отбелязва, че дейността по експортно кредитно застраховане, изпълнявана от Sinosure, е неразделна част от по-широкия финансов сектор, за който бе установено, че е обект на директна намеса от страна на държавата, която нарушава нормалното функциониране на финансовия пазар в КНР (вж. съображение 185 и следващи по-горе).
(227)
Sinosure изпълнява функции на държавен орган в качеството си на единствена официална институция за застраховане на експортни кредити в КНР. Ето защо тя се намира в монополно положение на пазара на застраховането на експортни кредити. Дружеството потвърди, че този пазар не е отворен, въпреки че има някои международни конкуренти, които извършват дейност косвено в КНР.
(228)
Правителството упражнява повсеместна намеса и пълен финансов контрол върху Sinosure. Sinosure е еднолично държавно предприятие, притежавано на 100 % от Държавния съвет. Регистрираният капитал в размер на 4 млрд. RMB идва от рисковия фонд за експортно кредитно застраховане, в съответствие с държавния бюджет. Освен това през 2011 г. държавата инжектира 20 млрд. RMB посредством Китайската инвестиционна корпорация, суверенният държавен инвестиционен фонд на Китай. (75) В устава се посочва, че компетентната за дейността на дружеството служба е Министерството на финансите и се изисква от предприятието да представя финансови и счетоводни доклади и доклад относно фискалния си бюджет за разглеждане и одобрение от Министерството на финансите.
(229)
Що се отнася до държавния контрол, в качеството си на държавно еднолично предприятие Sinosure не разполага с управителен съвет. Що се отнася до Съвета на надзорниците, всички надзорници са назначени от Държавния съвет и изпълняват своите задължения в съответствие с „Временните разпоредби относно надзорния съвет в ключови държавни финансови институции“. Висшето ръководство на Sinosure също се назначава от правителството. От годишния доклад на дружеството за 2011 г. („ГД 2011“) се разбира, че председателят на Sinosure е секретар на партийния комитет, а по-голямата част от висшето ръководство също са членове партийния комитет. Предвид отказа на Sinosure да предостави допълнителна информация относно висшето ръководство, може да се направи заключението, че ръководството пряко отразява волята на правителството, което пряко назначава членовете на Съвета на надзорниците, както и на висшето ръководство. Въз основа на това с счита, че ПКНР упражнява значим контрол върху Sinosure.
(230)
Изпълнението на държавни функции и политики от страна на Sinosure проличава толкова ясно и изрично, че може да се направи заключението, че дружеството представлява непосредствено изражение на самото правителство. Годишният доклад на Sinosure за 2011 г. съдържа редица изявления в това отношение, а именно: Sinosure „упражнява проактивно политическите функции на агенция за експортно кредитиране и отбеляза добър старт през първата година от 12-тия „Петилетен план“ (стр. 4 от ГД 2011); „задълбочаването на корпоративната реформа укрепи политическата функция на Sinosure като агенция за експортно кредитиране. Икономическата конференция на ЦКККП акцентира върху тази функция и изясни изискванията относно кредитното застраховане, което предначерта пътя за нашия растеж“ (стр. 5 от ГД 2011); „през 2011 г. Sinosure изпълни стратегиите на ЦКККП и на Държавния съвет, решенията и договореностите, както и държавните политики в областта на дипломацията, външната търговия, промишлеността и финансите, приложи изцяло функцията си по изпълнение на политиките и постигна бърз растеж“ (стр. 11 от ГД 2011); Sinosure изцяло изпълни държавната политика „Специална мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване“ и изпълни определените му от държавата задължения“ (стр. 11 от ГД 2011).
(231)
Институционалната рамка и други документи, издадени от ПКНР, съгласно които функционира Sinosure, допълнително доказват неговата функция като публичен орган, както и че дружеството е упълномощено да провежда правителствени политики. Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на застраховане на експортни кредити (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368 от 26 юли 2004 г.) бе издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure през 2004 г. и все още управлява дейността на Sinosure. Сред целите на настоящото известие е насърчаването на износа на високи и нови технологии и на продукти с висока добавена стойност чрез по-нататъшното използване на застраховането на експортни кредити. В известието изрично се възлага мандат на Sinosure да оказва подкрепа на ключови сектори, изброени в Азбучния указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г. В този указател „соларните елементи и модули“ са включени сред продуктите, които могат да кандидатстват, поради което могат да се считат за пряко подпомагани от Sinosure. В известието са определени следните предимства: „зелен канал“, т.е. специфична подкрепа за продуктите, обхванати в каталога, които следва да получават одобрение в рамките на пет дни, ако са изпълнени основополагащите условия, и одобрение на ограничението за приоритетно застраховане; ускорено разглеждане на заявлението, което приключва в срок от три месеца от получаването на документите по искането; гъвкавост на ставката на премията, изразяваща се в най-високата отстъпка от ставката на премията в обхвата на вариация на Sinosure. В известието се предвижда също така регионалните и местните търговски власти да предприемат по-нататъшни мерки за подпомагане производството на включените в Азбучния указател изделия. В известието се изисква от Sinosure да съобрази основополагащия модел с националната промишлена политика и с характеристиките на изнасяните изделия от областта на високите и новите технологии и да предостави подкрепа за секторите в областта на иновациите, науката и изследванията, и по-специално за тези от тях, които се ползват с държавна подкрепа.
(232)
Комисията е в течение и на други документи, които доказват, че Sinosure е заето с непосредственото провеждане на държавни политики в полза на, наред с други, производителите износители. Т.нар. план „840“ е подробно изложен в известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г. (76). Това заглавие се свързва с използването на 84 млрд. USD за експортно застраховане и представлява една от шестте мерки, приети от Държавния съвет през 2009 г. с цел допълнително стабилизиране на търсенето на външния пазар в условията на световна криза и, в резултат на това - за засилване на търсенето на застраховане на експортни кредити. Шестте мерки включват по-конкретно подобрено покритие на застраховането на експортните кредити, предоставяне на краткосрочно застраховане на експортни кредити в размер на 84 млрд. USD през 2009 г. и намаляване на ставката на премията. Като единствена ориентирана към изпълнението на политиките институция, отговаряща за застраховането на експортни кредити, Sinosure е посочена за изпълнител на плана. Що се отнася до намаляването на застрахователната премия, Sinosure е било задължено да гарантира, че средната ставка на премията за краткосрочното застраховане на експортни кредити ще бъде намалена с 30 % въз основа на средната ставка за 2008 г.
(233)
Т.нар. „План 421“ беше включен в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.. Той представляваше също и важна политика в подкрепа на политиката на Китай за насърчаване на китайските инвестиции навън в отговор на световната финансова криза от 2009 г. и осигури финансиране на застраховането в размер на 42,1 млрд. USD в подкрепа на износа на мащабно цялостно оборудване. В него се предвижда Sinosure и някои други финансови институции да управляват и осигуряват финансирането. Обхванатите от този документ предприятия, биха могли да се възползват от преференциалните финансови мерки, включително застраховане на експортни кредити. Поради липсата на съдействие от страна на ПКНР Комисията не бе в състояние да поиска допълнителни подробности относно прилагането на въпросното известие. При отсъствието на доказателства за противното, Комисията има основание да смята, че този документ обхваща също ФВ оборудване и ФВ сектор.
(234)
Други документи, които показват наличието на подкрепа от държавата за предоставянето на краткосрочно експортното кредитно застраховане, са два документа относно увеличената финансова подкрепа за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение („НССЗ“). В точка 7, буква В от Известието на Държавния съвет относно ускоряването на развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18.10.2010 г. финансовите институции се насърчават да увеличат финансовата подкрепа. В точка Xxvii от Приложните указания за разработването на НССЗ, издадени съвместно от всички отговорни министерства (т.е. Националната комисия за развитие и реформи, Министерство на търговията, Министерство на науката, Министерството на промишлеността и информационните технологии, Министерство на околната среда, Министерство на финансите, Държавната данъчна администрация, Общата администрация на митническите служби, Генералната администрация за контрол на качеството, Службата за контрол на интелектуалната собственост) Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г., също се споменава изрично активната подкрепа посредством, наред с друго, застраховане на експортни кредити за нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Тези нововъзникващи сектори от стратегическо значение са съсредоточени върху широка гама от изделия, технологии и услуги за развитие на международния пазар, върху космическите технологии и производството на високотехнологично оборудване или стимулират вътрешните производства по патентовани технологии и стандартните изделия за износ на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение. Следователно, при отсъствие на доказателство за противното, има основание да се счита, че разглежданият продукт и включените в извадката износители също се приемат за „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“ и имат право на произтичащите от това ползи.
(235)
Въз основа на горните елементи Комисията стига до заключението че Sinosure е публичен орган, тъй като разполага с държавна власт за провеждането на политики на държавното управление, обект е на значим контрол от страна на правителството и упражнява правителствени функции.
г) Правно основание
(236)
Правното основание за тази програма е следното: Известието за изпълнение на стратегията за насърчаване на търговията посредством науката и технологиите чрез използване на експортното кредитно застраховане (Shang Ji Fa [2004 г.] № 368), издадено съвместно от MOFCOM и Sinosure; Азбучният указател на китайските изделия за износ в областта на високите и новите технологии от 2006 г.; т.нар. план „840“, включен в Известието на Държавния съвет от 27 май 2009 г.; т.нар. „План 421“, обхванат в Известието относно проблемите на изпълнението на специалната мярка за финансиране застраховането на износа на мащабно цялостно оборудване, издадено съвместно от Министерството на търговията и Министерството на финансите на 22 юни 2009 г.; Известие на Държавния съвет относно ускоряване развитието на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, Guo Fa [2010 г.] № 32 от 18 октомври 2010 г., издадено от Държавния съвет, и насоки за неговото прилагане (Guo Fa [2011 г.] № 310 от 21 октомври 2011 г.).
д) Констатации от разследването
(237)
Тъй като Sinosure е публичен орган, който разполага с държавна власт и изпълнява държавни закони и планове, предоставянето на експортното кредитно застраховане на производителите на разглеждания продукт представлява финансово участие под формата на потенциално директно прехвърляне на средства от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(238)
По отношение на предоставяната от местните власти отстъпка за част от заплащаната от производителите износители премия, това също представлява директно прехвърляне на средства под формата на безвъзмездна помощ в съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.
(239)
Полза по смисъла на член 3, параграф 2 и член 6, буква в) от основния регламент съществува доколкото Sinosure предоставя застрахователно покритие за експортни кредити при по-благоприятни условия в сравнение с тези, от които получателят обикновено би могъл да се ползва на пазара, или доколкото дружеството предоставя застрахователно покритие, което иначе не се предлага на пазара. Допълнителна полза, получавана от производителя износител, по смисъла на член 3, параграф 2 е отстъпката на част от размера на премията, заплащана на Sinosure от някои местните органи по място на установяване на някои производители износители.
(240)
В известието от 2004 г. е изложен пълният набор привилегии, предоставяни от Sinosure и/или от местните власти на предприятията, включени в Азбучния указател от 2006 г. и отговарящи на националните политики. Разследването показа, че застрахователни споразумения, сключени между Sinosure и включените в извадката производители износители, и отстъпките на част от размера на премиите, предоставени от местните органи, напълно отразяват тези ползи. Програмата „Green Express“ се изразява в опростена и ускорена процедура по предоставяне на покритие и уреждане на исканията посредством бърза оценка на загубите и последващо ускорено извършване на плащанията към клиента.
(241)
Разследването показа също така, че мерките, приети в резултат на финансовата криза от 2009 г. и подробно представени в план „840“ и план „421“, а по-късно и мерките от 2011 г. в полза на нововъзникващите промишлени сектори от стратегическо значение, са донесли съществени ползи за производителите износители. Тези мерки са довели до подобрен достъп до застраховане и до допълнително понижаване на премията, заплащана на Sinosure, независимо от затрудненото икономическо положение и съществено увеличения риск за Sinosure при предоставянето на застрахователно покритие, и те са напълно отразени в предоставяното от Sinosure за производителите износители застрахователно покритие. Разследването по-специално установи, че условията и размерът на събираната премия през съответните години, обхващащи РП, са останали по същество едни и същи или са се подобрили, независимо от увеличения брой на изплащаните от Sinosure искания за обезщетение и значително влошеното положение на ФВ сектор.
(242)
По отношение на наличието на полза Комисията първо провери до каква степен премиите на Sinosure покриват разходите за краткосрочно застраховане на експортни кредити. Sinosure се аргументира въз основа на точка й) от приложение I към Споразумението на СТО относно субсидиите и изравнителните мерки („СИМ“), в което се разглежда като „забранена“ субсидия за износа по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от същото споразумение предоставянето на програми за експортно кредитно застраховане при ставки на премията, които не могат да покрият дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмите. В отговорите си на въпросника Sinosure само се позова на печалбите и загубите, реализирани през последните пет години, и направи заключението, че тъй като като цяло през този период е реализирало печалба, предоставянето на краткосрочно застраховане на експортни кредити на производителите износители не е представлявало субсидия съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Както бе обяснено по-горе (вж. съображения 221 и 222), Комисията прикани Sinosure да предостави конкретна информация и доказателства относно дългосрочната рентабилност на неговите дейности по експортно кредитно застраховане, включително относно дохода от премиите и оперативните разходи и загуби на програмата съгласно Споразумението на СТО относно СИМ. Sinosure обаче не представи необходимите документи и доказателства, поискани по време на посещението за проверка, като наблегна на данните относно общата рентабилност, посочени в неговите одитирани годишни доклади.
(243)
Комисията отбелязва, че дори и да разчита единствено на годишните доклади на Sinosure, без възможността да провери цифрите и елементите, съдържащи се в тези доклади, тя не би била в състояние да заключи, че Sinosure в дългосрочен план е реализирало печалби от частта на своята дейност по застраховане на експортни кредити, съответстваща на „програмата“, посочена в буква й). Sinosure извършва редица дейности в допълнение към експортното кредитно застраховане и цифрите и данните, докладвани в годишния доклад, представляват консолидирани данни за всички тези дейности, без да е представена точна разбивка за всяка от тези дейности. От някои от годишните доклади (но не и скорошен такъв) личи, че краткосрочното застраховане на експортни кредити далеч не е най-важната дейност за Sinosure, но липсват точни проценти. Тъй като Sinosure отказа да предостави изискваните информация и доказателства по отношение на последната дейност, а те са необходими за извършването на анализа на „програмата“ съгласно буква й) от приложение 1 към Споразумението на СТО относно СИМ, Комисията е принудена да базира своите констатации върху наличните доказателства.
(244)
Комисията отбелязва още от самото начало, че съгласно член 11 от устава на Sinosure дружеството работи при нулева печалба. С други думи, по устав Sinosure няма за цел увеличаване на печалбата, а просто трябва само да се стреми да покрива разходите си в качеството си на единствен официален експортен кредитен застраховател в КНР. Както бе обяснено по-горе, документацията по случая показва, че правната и политическа среда, в която оперира Sinosure, изисква от дружеството да изпълнява държавните политики и планове в изпълнение на мандата си за провеждане на държавната политика. Сред подбраните сектори и предприятия, ползващи се със специфична подкрепа от държавата, производителите износители са разполагали с пълен достъп до застраховането на експортни кредити, предоставяно от Sinosure при преференциални ставки дори и след световната криза от 2009 г., и дори когато фотоволтаичният сектор е преминавал през безпрецедентна криза, включително през РП. Следователно Sinosure предоставя неограничен достъп до застрахователно покритие за ФВ сектор и изключително ниската застрахователна премия, която то предлага, не отразява реалните рискове, възникващи при застраховането на износа в този сектор. Въз основа на всички тези елементи може да се направи заключението, че не може да бъде изключена вероятността размерът на ставките на премиите, събирани от Sinosure, да е недостатъчен за покриване на дългосрочните разходи по неговото функциониране, и това дори изглежда вероятно.
(245)
При липсата на съдействие от страна на Sinosure Комисията разгледа дори допълнителни елементи в подкрепа на това заключение. От обществено достъпните доказателства ясно личи, че Sinosure в действителност работи в ситуация на дългосрочни оперативни загуби (77). Комисията анализира и съответните данни от отчетите за приходите в годишните доклади на Sinosure за периода от 2006 до 2011 г., представени от Sinosure като обосновка на данните за рентабилността, изложени в неговия отговор на въпросника. Тези цифри показват, че Sinosure е включило значителна дългосрочна оперативна загуба от общите си застрахователни дейности, които изключват инвестиционните и други приходи. По-конкретно, във всяка отделна година между 2006 и 2011 г. (с единственото изключение на 2010 г.) размерът на изплатените искания за обезщетение е (почти) равен или (далеч) надвишава нетните премии, спечелени от Sinosure. Ако оперативните разходи и разноските за комисиони също бъдат извадени от нетните премии, се получава още по-съществена загуба. Данните показват, че въпреки скромната печалба през 2010 г., оперативната загуба от застрахователните операции за целия период е значителна. От годишните доклади се разбира, че значителна част от общите приходи на Sinosure идват от инвестиции и други източници, които не са от значение за оценката на жизнеспособността на неговата програма за застраховане на експортни кредити. Тъй като краткосрочното експортно кредитно застраховане представлява по-голямата част от стопанската дейност на Sinosure, при липса на доказателства за противното се заключава, че Sinosure е претърпяло значителна дългосрочна загуба от програмата си за застраховане на експортни кредити.
Като се има предвид, че Sinosure реализира загуби от своята програма за застраховане на експортни кредити, наличието на полза се определя чрез сравняване на премиите, заплатени от производителите износители, с наличните на пазара. Sinosure е единственият официалния експортен кредитен застраховател и следователно упражнява пълен контрол върху вътрешния пазар. При липсата на каквито и да е търговски референтни стойности за тези инструменти в КНР и като се има предвид, че финансовият пазар в КНР е изкривен от държавна намеса, е разумно да се приложат референтни стойности извън КНР, т.е. премии, които се заплашат при нормални пазарни условия. На тази основа, както е описано по-долу в раздела относно изчисляването на размера на субсидията, ставките на премиите са на нива под пазарните и се предоставят ползи.
(246)
Горепосочените субсидии зависят от осъществяването на износ по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент, тъй като без износ те не могат да бъдат получени. Освен това те са и специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като достъпът до тях е ограничен до определени предприятия. Соларните елементи и модули са изрично посочени в Азбучния указател на изделията в областта на високите и новите технологии от 2006 г., което е предпоставка за това те да се ползват с преференциалното третиране, определено в известието от 2004 г.. Освен това сред основните цели на Sinosure е изпълнението на националните политики и планове, включително и 12-тия петгодишен план за ФВ сектор. Съгласно „План 840“ и „План 421“ също се предвиждат ползи за ФВ сектор, редом с няколко други сектора, посочени в тези планове (вж. съображения 232 и 233). ФВ сектор се счита също така и за един от насърчаваните промишлени сектори съгласно Решение № 40 и други документи за планиране и закони (вж. съображения 207 и 208). Този сектор попада и в категорията „нововъзникващи промишлени сектори от стратегическо значение“, ползващи се с множество ползи в съответствие с правителствените политики (вж. съображение 102). Повечето от производителите износители също имат официален статут на високотехнологични предприятия и предприятия, използващи нови технологии, въз основа на който се ползват с множество предимства по линия на правителствените политики.
(247)
Следователно е очевидно, че ползите, предоставени от Sinosure или от местните власти посредством възстановяването на част от размера на застрахователната премия, не са достъпни за всички промишлени сектори и за всички предприятия, а са ограничени само до тези сектори и предприятия, които изрично се съобразяват със съответните правителствени политики за подкрепа и с основополагащите за тях документи. Комисията достигна до заключението, че ползите, предоставени от Sinosure и/или от местните органи на производителите на разглеждания продукт, са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това, тъй като нямаше доказателства, че субсидията се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, ползата е специфична и в това отношение.
е) Заключение
(248)
Разследването показа, че шестте групи включени в извадката производители износители са реализирали ползи от предоставеното от Sinosure през РП застраховане на експортни кредити.
(249)
Предоставянето на експортно кредитно застраховане от страна на Sinosure за ФВ сектор трябва да се счита за субсидия, доколкото ставките на премиите са на нива под пазарните.
(250)
С оглед наличието на финансово участие, на полза за производителите износители и на специфичност, тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
ж) Изчисляване на размера на субсидията
(251)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от ползата, реализирана от получателите през РП. Начинът на изчисляване на ползата е подобен на този за случая на гаранциите по заеми. В съответствие с член 6, буква в) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на премията, която дружеството заплаща за краткосрочната застраховка, предоставена от Sinosure, и размера на премията, която дружеството би заплатило за съпоставима застраховка на експортен кредит на свободния пазар.
(252)
Тъй като предоставяното от Sinosure краткосрочно експортно кредитно застраховане произтича от целите на държавната политика и тъй като Sinosure е в монополно положение на вътрешния пазар в качеството си на единствена официална агенция за експортно кредитиране, беше конструирана подходяща пазарна референтна стойност по описания по-долу метод. Освен това поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и Sinosure при определянето на подходяща пазарна стойност на премията за застраховането, предоставяно на производителите на ФВ изделия, Комисията прибягна до използване на наличните факти.
(253)
Комисията счита, че най-подходящият ориентир, за който е налична информация, са ставките на премиите, прилагани от Експортно-импортната банка на Съединените американски щати (по-нататък наричана „Ex-Im Bank“). Според публично достъпна информация (78) Ex-Im Bank е официалната агенция за експортно кредитиране на федералното правителство на САЩ и се издържа самостоятелно. Дейностите на Ex-Im Bank включват застраховане на експортни кредити и други дейности, като например гарантиране на текущи активи и на заеми (финансиране на конкретен купувач). Нейната мисия е създаването и оказването на подкрепа за работни места в САЩ чрез подпомагане на американския износ за международни купувачи. Ex-Im Bank действа като държавна корпорация на Конгреса на Съединените щати. Следователно са налице редица сходства със Sinosure и се счита, че банката е подходяща референтна институция.
(254)
Размерът на референтната премия е бил изчислен въз основа на действителния размер на таксите, събрани за износ към страни от ОИСР, за целия набор политики, с 90 % обхват на застрахователната сума и период от 120 дни. Действителният размер на премията се равнява на средната стойност на медианата за петте различни категории чуждестранни купувачи в зависимост от тяхната платежоспособност и риск от неизпълнение на задълженията. Това е най-близкият наличен референтен показател за изчисляване на премията, която производителите на разглеждания продукт биха били принудени да заплатят на пазара.
(255)
Размерът на ползата бе изчислен въз основа на информацията, представена от ПКНР, и във връзка с размера на изплатените от Sinosure през РП суми за застраховане на експортни кредити и таксите за такова застраховане. Информацията за Sinosure, предоставена от съдействащите дружества, не беше използвана, тъй като беше ясно, че информацията, предоставена от ПКНР, е по-пълна (например някои дружества не съобщиха в отговорите си на въпросника за предоставеното им от Sinosure третиране или не го обявиха по време на проверката на място).
(256)
Що се отнася до заплащането на част от застрахователната премия от местните власти, ползата се изчислява като равна на размера на отстъпките и безвъзмездните помощи, предоставени на включените в извадката дружества през РП.
(257)
Процентът на субсидията, определена по отношение на тази схема през РП за включените в извадката производители износители, възлиза на:
Експортни гаранции и застраховки
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group и свързани дружества
0,71 %
JingAo Group и свързани дружества
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.1.5. Ползи, предоставяни посредством предоставяне на достъп до офшорни холдингови дружества и изплащане на заема от правителството
(258)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2. Програми за отпускане на безвъзмездни помощи
3.4.2.1. Изследователски фонд за развитие на износния продукт
(259)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.2. Субсидии за развитието на програмите „Famous Brands“ и „China World Top Brands“
(260)
Комисията установи, че някои от включените в извадката производители износители са извлекли ползи от тази схема през РП. Въпреки това поради малките размери на получените ползи и тяхното незначително влияние върху маржа на субсидията Комисията не счете за необходимо да анализира доколко тези схеми подлежат на изравняване.
3.4.2.3. Средства за пасивно разширяване на производства в провинция Guandong
(261)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.2.4. Демонстрационната програма „Golden Sun“
а) Въведение
(262)
В жалбата се твърдеше, че производителите на разглеждания продукт са получили субсидии по демонстрационната програма „Golden Sun“ (наричана по-нататък „програмата „Golden Sun““), изпълнена от правителството на Китай през юли 2009 г. Жалбата съдържаше prima facie доказателства, че четирима от включените в извадката износители са получили директни субсидии за разглеждания продукт по тази програма. Освен това от нея се разбираше, че един от включените в извадката износители е бил избран за доставчик на разглеждания продукт по отношение на 70 % от общия капацитет, инсталиран от програмните оператори (т.е. дружествата, които произвеждат и продават електроенергия, произведена от ФВ системи) през 2011 г.. В жалбата се съдържаше и информация, съгласно която финансирането по програмата „Golden Sun“ е предоставяно на програмните оператори по непрозрачен начин и в разрез с правилата относно конкуренцията.
б) Неоказване на съдействие и използване на наличните факти
(263)
Както бе посочено по-подробно в съображения 104 и 105 по-горе, във въпросника, в писменото искане и по време на посещението за проверка на място при ПКНР Комисията поиска информация за програмата „Golden Sun“, която ПКНР така и не предостави.
(264)
Що се отнася до отговорите на въпросника и на писменото искане, ПКНР упорито поддържаше становището, че тази програма за отпускане на безвъзмездна помощ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт. Вследствие на това ПКНР не предостави отговори на редица въпроси относно програмата и ползите за производителите на разглеждания продукт, като отговори „не се прилага“. Също така ПКНР не успя да предостави всички съответни законови, подзаконови, административни указания и други актове, поискани във въпросника, като се ограничи само до това да представи главното правно основание.
(265)
В началото на частта на проверката, отнасяща се до програмата „Golden Sun“, Комисията поиска от ПКНР да представи всички приложения към вече представеното главно правно основание и го запита дали възнамерява да представи допълнителни официални документи относно програмата. ПКНР предостави поисканите приложения, но отговори, че не възнамерява да представя други документи. След това Комисията показа на ПКНР издаден от Министерството на финансите („МФ“) бюджетен документ относно действително финансираните проекти и съответните суми, отпуснати по тази програма, предоставен от съдействащи износители (документ на МФ № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г.). От допълненията към този документ личи, че един от включените в извадката износители е получил значително финансиране по програмата „Golden Sun“, както за своите проекти, така и като доставчик на допустимото оборудване за няколко проекта, финансирани от програмата. Представителите на МФ, присъстващи на проверката, бяха в течение на показания документ и Комисията поиска от тях да представят всички подобни бюджетни документи, издадени от МФ за годините на изпълнението на програмата „Golden Sun“. Въпреки че представителите на МФ изразиха принципно съгласие относно срока за представяне на тези документи, те не ги предоставиха на Комисията.
(266)
Комисията също така показа на MOFCOM бюджетните документи, отнасящи се до програмата „Golden Sun“, издадени от местното подразделение на Министерството на финансите за съответната провинция и община, които предостави един от съдействащите износители, и поиска от ПКНР да представи съответните сходни документи (т.е. издадени от съответните провинции или общини) относно програмата. ПКНР отговори, че не разполага с тези документи, тъй като те се отнасят за провинции и/или общини и поради това то не може да ги предостави.
(267)
В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР препотвърди позицията си, че програмата „Golden Sun“ не е предназначена за производителите на разглеждания продукт и поясни, че макар и да е възможно тези производители да са реализирали ползи от тази програма, те са направили това като оператори на електроцентрали, а не като производители на соларни панели, тъй като само операторите на електроцентрали могат да получават субсидии в рамките на въпросната програма. В това писмо се твърди също така, че Комисията е поискала само три конкретно посочени документа, които ПКНР е представило. Това твърдение е невярно, тъй като при проверката Комисията поиска конкретни бюджетни документи, издадени от МФ (изрично упоменати и в писмото на Комисията от 23 май 2013 г.) и от местните подразделения, на територията на които се намират производителите износители (позовавайки се на специфични документи, представени от производителите износители), които ПКНР предпочете да не предостави.
(268)
Комисията също така изиска конкретна информация за плащанията по програмата „Golden Sun“, получени от един включен в извадката съдействащ износител, който беше доставил разглеждания продукт и беше получил постъпленията директно от правителството. ПКНР отново не бе в състояние да обясни случая и да предостави подробности по време на проверката на място и всичко, което направи, бе да се свърже с правния отдел на дружеството, откъдето, според твърденията на ПКНР, са обяснили, че случаят е изяснен с длъжностните лица на Комисията по време на проверката на място, което не е напълно вярно. Допълнителни подробности относно ситуацията са изложени в съображения 276-278 по-долу. Както е посочено по-подробно в съображения 275-278 по-долу, разследването показа, че включените в извадката съдействащи производители действително са реализирали ползи от безвъзмездните помощи, отпускани в рамките на програмата „Golden Sun“, включително по-конкретно по отношение на доставките на разглеждания продукт. Становището на ПКНР, че тази програма не носи ползи за производството на разглеждания продукт, бе опровергано по неоспорим начин от проверените в хода на разследването доказателства и факти.
(269)
Предвид тази липса на съдействие от страна на ПКНР Комисията не беше в състояние да провери няколко важни аспекти на програмата „Golden Sun“ и на реалните ползи, предоставени на производителите на разглеждания продукт. Преди това ПКНР не съумя да предостави всички поискани документи, и по-специално бюджетните документи относно бюджетните кредити по програмата „Golden Sun“, издадени от МФ за периода на изпълнение на програмата. Поради това някои от констатациите на разследването се основават на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент.
в) Правно основание
(270)
Главното правно основание са Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ от 16 юли 2009 г. и приложеният към него документ Временни мерки за управление на фондовете за финансово подпомагане по демонстрационната програма „Golden Sun“, досие CaiJian № 397 [2009 г.], издадени от Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет; Циркуляр относно успешното изпълнение на задачите на демонстрационната програма „Golden Sun“, досие № 718 [2009 г.]; Циркуляр относно успешното изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 622 [2010 г.]; Циркуляр относно Инструкции за индексация на бюджета с оглед финансирането на субсидии за строителни разходи по демонстрационната програма „Golden Sun“ за 2010 г., досие № 965 [2010 г.] от 2 декември 2010 г., издаден от от Министерство на финансите; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., JCJ, досие № 336 от 1 септември 2011 г., издадено от подразделение на МФ на провинция Hebei; Циркуляр относно разпределението на бюджетната цел за фискалната субсидия, отпусната за програмите „Golden Sun“ за 2011 г., HCJ, досие № 135 от 8 ноември 2011 г., издадено от Общинското бюро по финансите на Hengshui.
г) Констатации от разследването
(271)
Програмата „Golden Sun“ е създадена през 2009 г. за насърчаване на технологичния напредък и постепенното развитие на сектора на производството на соларни ФВ системи. Органите, които отговарят за програмата на централно ниво, са Министерството на финансите, Министерството на науката и Националният енергиен съвет. В Известието за изпълнението на демонстрационната програма „Golden Sun“ са изброени редица критерии за допускане до финансиране по тази програма, включително: а) предприятията да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационния проект „Golden Sun“; б) да имат инсталирана мощност не по-малко от 300 kWh; в) да имат период на изграждане не повече от една година и период на упражняване на дейност не по-малко от двадесет години; г) собствениците на ФВ проекти трябва да разполагат с общи активи, възлизащи на най-малко 100 милиона RMB, и капитал, възлизащ на най-малко 30 % от инвестиционните разходи; д) производителите на интегрирани системи и ключово оборудване, използвани в проектите за генериране на електроенергия от ФВ, следва да бъдат избирани чрез тръжни процедури. Допустимите проекти могат да получат от държавата до 50 % от общата сума на инвестиционните разходи, като се има предвид, че този таван достига 70 % за собствениците на проекти, разположени в отдалечени области без изградена електрическа мрежа.
(272)
Що се отнася до процедурата, предприятията, които желаят да получат финансиране по програмата трябва да представят своите заявления и придружаващи документи на съответния държавен орган. Местните подразделения на министерствата на финансите, технологиите и енергетиката на ниво провинция, отговорни за организацията на програмата, подават съвместен обобщен доклад на Министерството на финансите, Министерството на науката и Националния енергиен съвет, които отговарят за извършването на прегледа на проектите за отделните провинции, по отношение на техническите програми, условията за строеж, финансирането и всички други аспекти. След окончателното одобрение на правителството Министерството на финансите отпуска средствата директно на собственика на проекта и запазва съответните документи относно одобрението и изплащането.
(273)
Програмните оператори на практика подават заявления за финансиране до правителството след като сключат договор с доставчика/доставчиците на допустимо ФВ оборудване (т.е. именно разглеждания продукт). В съответствие с приложимото законодателство тези доставчици на допустимо ФВ оборудване биват избирани посредством тръжни процедури. ПКНР обаче не разясни по какъв начин упражнява компетенциите си по отношение на избора на програмни оператори за местните планове за изпълнение на демонстрационната програма „Golden Sun“ и как на свой ред тези програмни оператори избират доставчика на допустимо ФВ оборудване. ПКНР и заинтересованите страни не доказаха, че процедурата за подбор е открита, прозрачна и недискриминационна, тъй като не предоставиха съответната документация. Няма индикации за закупуване на чуждестранно оборудване за производството на ФВ изделия. Съществена част от допустимото ФВ оборудване е било доставено от един-единствен включен в извадката съдействащ производител. Въз основа на наличните факти институциите стигнаха до заключението, че програмата „Golden Sun“ е използвана като средство за създаване на изкуствено търсене на продуктите на избраните китайски производители на разглеждания продукт. Ако правителството счете даден проект за допустим, то предоставя финансирането.
(274)
Програмата „Golden Sun“ предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на прехвърляне на средства от ПКНР под формата на безвъзмездни помощи за производителите на разглеждания продукт.
(275)
Разследването по-специално установи, че няколко включени в извадката съдействащи производители са получили пряка безвъзмездна помощ по програмата „Golden Sun“ за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Тази безвъзмездна помощ, заплатена на включените в извадката съдействащи производители, покрива част от разходите, които в противен случай те биха понесли, и следователно е пряко свързана с разглеждания продукт.
(276)
Освен това разследването установи, че включените в извадката съдействащи производители са реализирали ползи от финансирането, предоставено по тази програма за целите на доставянето на разглеждания продукт на несвързани програмни оператори. По-специално, по време на разследването на място беше установено, че един включен в извадката съдействащ производител е получил пряко от ПКНР значителна еднократна сума за всички 40 проекта, финансирани по програмата „Golden Sun“, за които е доставил разглеждания продукт. Включеният в извадката съдействащ производител износител не е отчел тази сума в отговора си на въпросника. Циркулярът на Министерството на финансите от 2010 г. показа, че този съдействащ производител износител е бил избран за доставчик на разглеждания продукт за няколко несвързани програмни оператори от частния и държавния сектор. Комисията се опита да поиска информация от ПКНР относно това директно плащане в полза на включения в извадката съдействащ износител, тъй като съгласно член 13 от Временните мерки за програмата „Golden Sun“ в известието от 2009 г. изрично се изисква безвъзмездната помощ да бъде заплащана директно на програмния оператор (а не на доставчика на ФВ оборудване) и ПКНР изрично потвърди този елемент при проверката. Както бе обяснено по-горе, ПКНР не съумя да предостави обяснение по време на посещението за проверка относно това защо включен в извадката износител е получил пряко финансиране. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР представя коментари само за един от 40-те проекта, като просто заявява, че е сключено финансово споразумение между програмния оператор и включения в извадката съдействащ производител износител, тъй като операторът не е разполагал с достатъчно средства за да плати на включения в извадката производител износител и затова са се договорили субсидията да бъде изплатена директно на включения извадката съдействащ производител износител. За съжаление за Комисията това необосновано и много кратко обяснение, което се отнася само до един от общо четиридесетте изброени в документа на МФ проекта, в които участва включеният в извадката съдействащ износител, е съвсем недостатъчно за изясняване на ситуацията.
(277)
Включеният в извадката съдействащ износител опита в писмото си от 24 юни 2013 г. да се мотивира, че за преките плащания за разглежданите 40 проекта не е било съобщено, тъй като те са съставлявали „потребителска“ субсидия за програмния оператор, а не за доставчика. Този износител потвърди, че е получил прякото еднократно плащане, свързано с доставките в 40-те проекта, изброени в циркуляра на МФ, като добави, че правителството може да извършва директни прехвърляния на средства към доставчика и че причината за това е необходимостта да се гарантира, че тези безвъзмездни помощи се използват само за разрешени ФВ системи и да се улесни контролът. Износителят обаче отказа да даде отговор относно един проект, за който документите бяха събрани на място, и игнорира всички останали 39 проекта, за които е получил директно финансиране по програмата „Golden Sun“. Въпреки че износителят доказа, че финансирането за този конкретен проект е било резервирано като неизплатени задължения, а не като авансово плащане на безвъзмездна помощ от правителството, не бяха предоставени други доказателства относно действителното приключване на този или на който и да е друг проект, включително и за действителното доставяне на разглеждания продукт, за който е било получено финансиране. Обяснението му не даде яснота върху несъвместимостта на преките плащания на правителството с цитираните по-горе приложими правила, според които постъпленията обикновено се прехвърлят от ПКНР към програмния оператор, а не към доставчика на оборудването.
(278)
Комисията счете разясненията на ПКНР относно финансовото споразумение между включените в извадката съдействащи износители и програмния оператор за неубедителни, тъй като изглежда странно две частни страни да се договорят самостоятелно за нещо, което изисква действие от страна на правителство (т.е. директно плащане от правителството към доставчика чрез дерогация от член 13 на известието от 2009 г.), без правителството да участва или поне да е наясно. ПКНР не съумя да предостави по-съществени доказателствени материали и забележки по този аспект на преките плащания в полза на доставчиците и реши да ограничи своя отговор само до 1 неназован проект от общо 40 реализирани от включените в извадката съдействащи износители проекта. В обясненията, предоставени от този износител, също не се споменава нищо за този коментар на ПКНР относно затрудненото финансово положение на оператора по отношение на даден проект, който ПКНР не е посочил. Освен това изявленията на износителя относно възможността за преки плащания и прилежащата им обосновка не се потвърждават от други източници или от ПКНР.
(279)
В светлината на гореизложените ограничени и противоречиви коментари, направени от ПКНР и от включения в извадката производител износител, единствената обща идея и изводът, който може да бъде направен, е че директното плащане на еднократната сума от ПКНР към включения в извадката съдействащ износител е било необходимо, за да се гарантира, че този износител ще получи постъпленията, тъй като би бил налице риск от неизплащане, свързан със затрудненото финансово положение на програмния оператор. Това не променя факта, че включеният в извадката съдействащ износител не беше в състояние да обясни по какъв начин е използвал еднократната обща сума, платена от правителството, дали ФВ оборудването в крайна сметка е било предоставено на програмните оператори и на каква цена, ако такава е била заплатена от тях. При липсата на други налични доказателствени материали в досието или на места, достъпни по разумен начин за Комисията, въз основа на член 28 от основния регламент се стига до заключението, че изплащането на еднократна обща сума на съдействащия износител съставлява директно предоставяне на безвъзмездна помощ по смисъла на член 3, параграф 1, буква a), подточка i) от основния регламент.
(280)
Също така Комисията стигна до заключението, че предоставянето на безвъзмездни помощи на доставчиците на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори, или когато, както се твърди, са доставяли ФВ оборудване на несвързани програмни оператори, предоставя на същите ползи в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент. Финансирането по програмата „Golden Sun“ позволява на производителите на разглеждания продукт в качеството им на програмни оператори да спестяват от разходи за инсталиране на оборудване, захранвано с произведена от соларни системи електроенергия, в помещенията им. Като доставчици на ФВ оборудване за несвързани програмни оператори, производителите на разглеждания продукт директно запазват финансирането, без да им се налага в действителност да доставят оборудването и/или ги защитава от риска от неплащане от страна на несвързаните програмни оператори. В последния случай производителите на разглеждания продукт получават плащане, което при други обстоятелства не биха получили от несвързания програмен оператор.
(281)
Схемата на субсидиране е специфична и по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, поради факта че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема само до програмните оператори, които отговарят на няколко критерия, изброени в разпоредбите, и, по-общо, само до програмните оператори, заети в сектора на производството на електроенергия от слънчева светлина. Още повече, тъй като нито изборът на доставчика на ФВ оборудване, нито изборът на програмните оператори се базират на открита, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура и се извършват директни плащания от ПКНР за доставчиците на ФВ оборудване, схемата е също и специфична, тъй като само някои доставчици на ФВ оборудване могат действително да се ползват от нея. Тази програма не отговаря на изискванията за неспецифичност по член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, тъй като правото на получаване на субсидията не възниква автоматично и действителните критерии за подбор на предприятията, които да бъдат включени в плановете за изпълнение на проекта на местно ниво, и на окончателните проекти, подбирани въз основа на различни технически и финансови аспекти, не са обективни.
д) Заключение
(282)
Програмата „Golden Sun“ представлява предоставяне на специфична субсидия под формата на безвъзмездна помощ. Разследването установи, че някои от включените в извадката съдействащи износители са реализирали ползи от тази субсидия.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(283)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Демонстрационна програма „Golden Sun“
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, and related companies
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company and related companies
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd and related companies
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd and related companies
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. and related companies
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd and related companies
0,05 %
3.4.3. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.4.3.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“) за предприятия с чуждестранно участие (ПЧУ)
а) Въведение
(284)
В жалбата се твърди, че съществува специфично законодателство от 1991 г. за насърчаването на чуждестранните инвестиции в Китай чрез Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия („FIE Tax Law“). ПЧУ могат да получат ползи от програма за субсидиране, наречена „two free/three half“, която осигурява пълно освобождаване от данъци на приходите на ПЧУ за първите две години и облагане на половин ставка за следващите три години.
(285)
Програмата „two free/three half“ съществува и в различен вариант за дружествата, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и разположени в някои определени райони. Ползите по този вариант на програмата могат да се прилагат и след 2013 г. Разследването установи, че един от съдействащите производители износители (Yingli Hainan) реализира ползи по тази програма от 2011 г. насам с пълно освобождаване от данъци за 2011 г. и 2012 г. и 50 % намаление на данъчната ставка за следващите три години.
(286)
Комисията пожела да провери тази програма по време на посещението за проверка в КНР. КНР обаче не предостави информация относно този различен вариант на програмата „two free/three half“. В писмото си от 3 юни 2013 г. ПКНР твърди, че тази програма не е посочена в жалбата и не е заместваща програма на упоменатия в жалбата вариант на програмата „two free/three half“ за ПЧУ, който се прилага без географски ограничения. Комисията е взела предвид тези разяснения, предоставени от ПКНР, и разбира, че формално тази програма е отделна от другите две програми „two free/three half“ за ПЧУ. Тъй като обаче ползите по нея продължават след предполагаемия срок на изтичане на програмата за ПЧУ, структурата, естеството и въздействието на ползите по нея са същите като тези по програмата за ПЧУ и тя е докладвана от един от включените в извадката производители износители, Комисията счита, че тази програма има тясна връзка с програмата „two free/three half“ за ПЧУ като продължение на същата програма, следователно подлежи на изравнителни мерки. В това отношение Комисията отбелязва, че в член 10, параграф 1 от основния регламент се разрешава разследването на всяка установена и посочена от жалбоподателя субсидия, а не се споменава нито едно твърдение за програма за субсидиране. Тъй като в този случай и в двете програми става въпрос за същата субсидия, т.е. пропуснати приходи от корпоративно данъчно облагане, Комисията разполага с правото да ги разследва като една субсидия.
б) Правно основание
(287)
Правното основание на тази програма е член 8 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с чуждестранно участие и член 72 от Правилника за прилагане на Закона на КНР за подоходното данъчно облагане на предприятията по отношение на предприятията с чуждестранно участие и чуждестранните предприятия. Според ПКНР тази програма е била прекратена с приемането на 16 март 2007 г. на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията за 2008 г. на 5-то заседание на 10-ия Националния народен конгрес на Китайската народна република, а именно с член 57 от Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията с постепенно прекратяване на ползите по нея до края на 2012 г.
(288)
Правното основание на специалната програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка („two free/three half“), е Декрет № 40 [2007 г.] т.е. Известието на Държавния съвет относно прилагането на преходните преференциални политики относно облагането на доходите на високотехнологични предприятия, създадени в специална икономическа зона и новата област Shanghai Pudong, въз основа на член 57, параграф 3 от Закона за облагането на доходите на предприятията в КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии.
в) Констатации от разследването
(289)
Само производствените предприятия с чуждестранно участие, създадени за срок не по-малък от десет години, са освободени от данък върху доходите. Освобождаването започва от годината, в която предприятието започва да реализира печалба с продължителност първите две години, след което следва намаляване с петдесет процента на приложимите данъчни ставки за следващите три години.
(290)
За специалния вариант на програмата предприятията, отговарящи на критериите за допустимост, трябва също да имат признат статут на високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии с издаден специален административен сертификат, т.е. предприятия с интелектуалната собственост от съществено значение и изпълняващи условията, определени в член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР.
(291)
Всяко дружество, което възнамерява да кандидатства по тази програма, трябва да подаде годишната данъчна декларация за корпоративни дружества и допълненията, както и приложенията и финансовите отчети към нея, до Държавната данъчна администрация. Тези практики се прилагат и за специалния вариант на програмата.
(292)
ПКНР заяви, че тази програма постепенно е преустановена от влизането в сила на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията през 2008 г. насам и ползите от нея са налични до края на 2012 г. ПКНР също така заяви, че не съществува заместваща програма за ПЧУ и данъчното третиране на ПЧУ към момента е същото като това за другите корпоративни данъкоплатци. Комисията отбелязва, че тази данъчна програма е довела до ползи по време на разследвания период, тъй като няколко производители на ФВ продукти са реализирали ползи по програмата през РП. Освен това не може да се изключи, че ползите са все още на разположение в рамките на настоящата програма, или че подобна програма, която да я замени, е на разположение или ще бъде приета в бъдеще. Както бе обяснено по-горе, разследването показа, че са налице и други варианти за програмата за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка, от които продължават да произтичат ползи за производителите на слънчеви панели. Следователно е установено, че тази програма все още подлежи на изравнителни мерки.
(293)
Специалният вариант на програмата е бил използван от един от съдействащите износители, по-конкретно Yingli Green Energy.
г) Заключение
(294)
Тази програма представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(295)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че правните разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия, които са в категорията на ПЧУ и които отговарят на конкретни критерии, предвидени в съответното законодателство.
(296)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
(297)
Специалният вариант на програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(298)
Програмата за субсидиране е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент предвид факта, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази програма до определени предприятия и сектори, класифицирани като „насърчавани“, като например ФВ сектора. Програмата също така е специфична по смисъла на член 4, параграф 3, тъй като допустимостта е ограничена до определени региони.
(299)
Поради това този вариант на програмата следва да се счита за подлежащ на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(300)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(301)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(302)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,03 %
3.4.3.2. Намаление на данъка върху доходите за ориентираните към износа предприятия с чуждестранно участие
(303)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.3. Данъчни облекчения за данъка върху доходите на ПЧУ според географското местозположение
(304)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.4. Данъчни облекчения за предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в Китай оборудване.
(305)
Разследването потвърди, че през разследвания период не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.5. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
а) Въведение
(306)
В жалбата се твърди, че предприятията с чуждестранно участие имат право да се възползват от политиките на преференциално данъчно облагане за научноизследователска и развойна дейност чрез данъчно облекчение от 150 % по отношение на разходите им, ако те са се увеличили с 10 или повече процента в сравнение с предходната година.
(307)
ПКНР твърди, че програмата е била прекратена с приемането на Закона за подоходното данъчно на предприятията през 2008 г. и че не е имало период за постепенното ѝ прекратяване. Няколко от включените в извадката съдействащи износители обаче съобщиха, че те са реализирали ползи от подобна програма в рамките на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г. което показва, че преференциалната програма за компенсиране на разходите, свързани с НИРД, за предприятия с чуждестранно участие, е заменена от специфична програма през 2008 г. ПКНР не предостави допълнителна информация за данъчно облекчение в размер на 150 % в своя отговор на въпросника, нито в отговора на писмото с искане за допълнителна информация.
б) Правно основание
(308)
Тази програма се осъществява съгласно член 30, параграф 1 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 95 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията на КНР, както и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985)
(309)
В член 95 се предвижда, че допълнително 50-процентно намаляване на разходите за НИРД, посочени в точка 1 от член 30, се отпуска за този тип разходи за високотехнологични продукти и продукти на новите технологии, така че те да подлежат на амортизация въз основа на 150 % от разходите за нематериални активи.
в) Констатации от разследването
(310)
Както беше посочено по-горе, ПКНР не предостави необходимата информация във връзка с тази програма в отговорите си на въпросника и на писмото с искане на допълнителна информация. Тази програма вече е била предмет на изравнителни мерки в разследванията за фината хартия с покритие (79) и за стоманените продукти с органично покритие (80). Съответните правни разпоредби действително показват, че тази програма предоставя ползи само на дружества, които са официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Тези дружества също трябва да извършат разходи за НИРД за целите на разработването на нови технологии, нови продукти и нови занаяти. Отговарящите на критериите за допустимост предприятия могат да получат компенсация за допълнителни 50 % от разходите си, свързани с НИРД, приспаднати от дължимия от тях данък върху дохода. Разходи за нематериални активи, свързани с НИРД, дават право на допустимите дружества на компенсация от 150 % от действителните разходи, извършени от тях.
(311)
Разследването установи, че дружествата, които реализират ползи по тази програма, следва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите е включен едновременно в данъчната декларация и приложение V. Само дружества, които са получили официален сертификат за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, се допускат до участие в тази програма.
г) Заключение
(312)
Програмата представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели.
(313)
Субсидията е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство ограничава прилагането на програмата само до определени предприятия, официално признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които извършват разходите за научноизследователска и развойна дейност с цел разработване на нови технологии, нови продукти и нови занаяти.
(314)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(315)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след изваждане на размера на платения данък с допълнително приспадане с 50 % от действителните разходи за НИРД за одобрените проекти. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(316)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(317)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,33 %
3.4.3.6. Възстановяване на данъци за реинвестиране на печалбите на ПЧУ в експортно ориентирани предприятия
(318)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.7. Преференциални данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии
(319)
Разследването потвърди, че не са били получени облекчения по програмата от страна на включените в извадката дружества по време на РП, тъй като тези дружества са получили ползи от новата програма, която заменя това преференциално третиране. Подробностите са посочени в точка 3.4.4.8. по-долу.
3.4.3.8. Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
а) Въведение
(320)
Програмата позволява на предприятията, признати за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, да се ползват с намалена данъчна ставка върху дохода в размер на 15 %, в сравнение с нормалната ставка в размер на 25 %. Тази програма е обявена за подлежаща на изравняване от разследването за фината хартия с покритие, както и от разследването за стоманените продукти с органично покритие; програмата беше обявена за подлежаща на изравняване и от властите на САЩ.
б) Правно основание
(321)
Правното основание на тази програма са член 28, параграф 2 на Закона за облагането на доходите на предприятията и Административните мерки за определяне на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo KE Fa huo [2008 г.] № 172) и член 93 от Правилника за прилагане на Закона за облагането на доходите на предприятията, заедно с Известието на Държавната данъчна администрация по въпросите, свързани с облагането на доходите на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии (Guo Shui Han [2008 г.] № 985).
в) Констатации на разследването
(322)
Програмата се прилага по отношение на признатите високотехнологични предприятия и предприятията с нови технологии, които се нуждаят от съществена подкрепа от страна на държавата. Тези предприятия имат основни собствени права на интелектуална собственост и трябва да отговарят на определен брой изисквания: i) тяхното производство да е включено в обхвата на продуктите в областта на високите технологии с ключова държавна подкрепа; ii) в общите разходи за научноизследователска и развойна дейност да са предвидени и част от общите приходи от продажбите; iii) в дохода от високотехнологични продукти и продукти на новите технологии да се отчита част от общите приходи от продажбите; iv) служителите, ангажирани с НИРД, да съставляват определен процент от общия брой на служителите; v) да са изпълнени другите изисквания, определени от Административните мерки за високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии за 2008 г.
(323)
Дружествата, които реализират ползи по тази програма, трябва да подадат данъчните си декларации и съответните приложения. Действителният размер на ползите се вписва в данъчната декларация и в приложение V.
г) Заключение
(324)
С оглед на това програмата следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставя финансово участие под формата на пропуснати доходи за правителството, което води до ползи за дружествата получатели. Ползата на получателите се равнява на данъчните икономии, реализирани чрез тази програма, съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент.
(325)
Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като е ограничена до предприятия, които са сертифицирани като високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, и които са спазили всички изисквания на административните мерки за 2008 г. Освен това липсват обективни критерии, определени от законодателството или от предоставящия субсидията орган, по отношение на допустимостта до програмата, която не възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
(326)
Поради това тази субсидия следва да се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(327)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия платен данък при нормална данъчна ставка след приспадане на размера на платения данък по преференциалната данъчна ставка. Сумите, подложени на изравнителни мерки, се основават на данните в данъчната декларация за 2011 г. Тъй като одитираната данъчна декларация за данъчната 2012 г. не беше налична у нито един от включените в извадката съдействащи износители, бяха взети под внимание сумите, подлежащи на данъчно облагане за цялата 2011 г.
(328)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Данъчни облекчения за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,35 %
JingAo Group и свързани дружества
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.3.9. Преференциална данъчна политика по отношение на подоходното облагане за предприятия от Североизточния регион
(329)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.3.10. Данъчни програми на провинция Guangdong
(330)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.4. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.4.4.1. Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Въведение
(331)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на ПЧУ или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските власти или от ПКНР в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците. Тази програма беше предмет на изравнителни мерки в антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(332)
Правното основание на тази програма е Циркуляр на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Известие на Министерството на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация относно коригирането на определени преференциални политики относно вносните мита, Обявление на Министерство на финансите, Главно управление на митниците и Държавната данъчна администрация [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия - 2008 г.
в) Констатации от разследването
(333)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, като ПЧУ и други допуснати за участие местни предприятия се освобождават от плащане на ДДС и/или други такси, които иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия, които инвестират в специфични категории дейности, определени изчерпателно от правните разпоредби и включени или в категорията „насърчавани проекти“ или „ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога с насоки за секторите за чуждестранни инвестиции и трансфер на технологии, или тези, които са в съответствие с Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(334)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
(335)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Освобождаване от ДДС и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,38 %
JingAo Group и свързани дружества
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.4.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Въведение
(336)
Програмата предвижда освобождаване от ДДС при покупката на произведено в страната оборудване от предприятия с чуждестранно участие. С цел да бъде освободено от ДДС оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а стойността му не трябва да надвишава определен праг. Тази програма беше предмет на антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
б) Правно основание
(337)
Правното основание са Временните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, Пробните мерки за разпореждане на възстановяване на данък върху от произведено в Китай оборудване, закупено за проекти с чуждестранно участие, както и Известието на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие.
в) Констатации от разследването
(338)
В отговора си на антисубсидийния въпросник ПКНР заяви, че тази програма е била преустановена от 1 януари 2009 г. и се позова на Циркуляр на Министерство на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяването на политиката за възстановяване на ДДС за произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие (CAISHUI{2008 г.} № 176). Въпреки това разследването показа, че няколко производители износители, включени в представителната извадка, са реализирали ползи по тази програма по време на разследвания период. Включените в извадката засегнати износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза. Предвид тези съображения се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило точна информация относно тази програма, а както ситуацията при някои производители износители показва, тя все още продължава.
(339)
Тъй като поисканата информация не беше предоставена от ПКНР, Комисията използва информацията, предоставена от включените в представителната извадка производители износители.
(340)
Счита се, че програмата предоставя финансово участие под формата на пропуснати приходи от страна на ПКНР по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като ПЧУ са освободени от плащане на ДДС, който иначе биха дължали. Следователно програмата води до ползи за дружествата получатели по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Програмата е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като в законодателството, съгласно което действа предоставящият орган, достъпът до нея се ограничава до предприятия с чуждестранно участие, които закупуват произведено в страната оборудване и са включени в категорията „насърчавани проекти“ или„ограничавани проекти“ от категорията Б съгласно Каталога за секторите за чуждестранни инвестиции, както и оборудване, закупено на вътрешния пазар, посочено в Каталога на ключовите сектори, продукти и технологии, чието развитие се насърчава от държавата. Освен това Пробните мерки за възстановяване на данъка от закупуването на произведено в Китай оборудване за проекти с чуждестранно участие и Известието на Министерството на финансите ограничават ползата до предприятия с чуждестранно участие, които са включени в насърчаваната категория в Каталога с насоки за предприятията с чуждестранно участие, или Каталога на приоритетните предприятия с чуждестранно участие в Централния и Западния регион на Китай. В допълнение към това липсват обективни критерии за ограничаване на достъпа до тази програма, както и неоспорими доказателства, въз основа на които да може да се заключи, че правото на получаване на субсидията възниква автоматично съгласно член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент. Тази програма е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент, тъй като зависи от използването на местни вместо вносни стоки.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(341)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на ДДС, от който е освободено произведеното в страната оборудване. С цел да се гарантира, че размерът, който подлежи на изравнителни мерки, е обхванал само РП, беше изчислена реализираната полза предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайната практика в сектора.
(342)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,05 %
3.4.4.3. Освобождаване от ДДС и вносни мита за покупки на дълготрайни активи в рамките на Програмата на Фонда за развитие на външната търговия
(343)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5. Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени
3.4.5.1. Държавни доставки на полисилиций на занижени цени
(344)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.2. Държавни доставки на екструдирани алуминиеви изделия на занижени цени
(345)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.3. Държавни доставки на стъкло на занижени цени
(346)
Разследването потвърди, че през периода на разследване не са били получени ползи по програмата от включените в извадката дружества.
3.4.5.4. Държавни доставки на електрическа енергия
а) Въведение
(347)
Жалбоподателят твърди, че някои китайски производители на полисилиций са се възползвали от евтина електроенергия, предоставяна на занижени цени.
б) Констатации от разследването
(348)
Разследването установи, че при много от включените в извадката производители износители е имало свързан производител на полисилиций в рамките на съответната група от дружества. Беше установено, че една от включените в извадката групи от производители износители, т.е. LDK Solar, редовно е получавала значителни субсидии за такси за електроенергия от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu. Въпреки че в този случай дружеството не е реализирало преки ползи от електроенергията с по-ниска от пазарната цена, значителните отстъпки, предоставени от финансовата служба на икономическата зона Xin Yu, в крайна сметка са довели до положение, при което дружеството е получило ползи от предоставянето на евтина електроенергия, които следователно са функционално еквивалентни на държавни доставки на цени под пазарните. Във всеки случай, дори ако отстъпките се разглеждат като безвъзмездна помощ, мярката е тясно свързана с твърдението на жалбоподателя и попада в обхвата на разследването. Разглежданото дружество в групата LDK е получило почти пълно възстановяване на таксите си за електроенергия, дължими през РП.
(349)
Групата LDK Solar е получила посредством свързания с нея производител на полисилиций финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, като органите на местната власт са предоставили субсидии за таксите за електроенергия, или субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i). Това представлява финансово участие на правителството под формата на предоставяне на стоки, различни от общата инфраструктура, по смисъла на основния регламент. То може да се тълкува и като директно прехвърляне на средства.
(350)
LDK Solar е получила ползи по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, доколкото правителството е предоставило електроенергия на занижени цени. Беше установено, че този износител, вследствие на субсидиите за такси за електроенергия, в действителност е плащал по-ниска цена от пазарната. Директното прехвърляне на средства води до ползи, тъй като представлява безвъзмездни средства, които не са налични на пазара.
(351)
Субсидията под формата на осигуряване на евтина електроенергия чрез отстъпка за един от включените в извадката производители е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като субсидиите за електроенергия са изплатени само на LDK. Субсидията също така е регионално специфична за определени предприятия в икономическата зона Xin Yu. Неоказването на съдействие от страна на LDK и ПКНР при докладване относно тази субсидия е довело до посочените по-горе констатации, направени въз основа на наличните факти.
в) Изчисляване на размера на субсидията
(352)
Размерът на субсидията е равен на размера на отстъпката, обхващаща РП.
(353)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Електроенергия на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
JingAo Group и свързани дружества
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
0,00 %
3.4.5.5. Предоставяне на права на земеползване на занижени цени
а) Въведение
(354)
Жалбоподателят твърди, че китайските производители на разглеждания продукт са получили от ПКНР права на земеползване на занижени цени, предвид това, че националните или местните власти не осигуряват тези права в съответствие с пазарните принципи.
(355)
ПКНР твърди, че съществува стандартизиран и регулиран конкурентен пазар на земя, на който правата на земеползване трябва да се търгуват публично в съответствие със закона. ПКНР също така заяви, че промишлена и търговска земя се придобива на открития пазар чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или конкурс, срещу заплащане за ползването ѝ и „независимо от броя на офертите или първоначалната цена, окончателно платената цена е представителна за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар“. Също така ПКНР заяви, че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция.
(356)
ПКНР не предостави никакви данни по отношение на действителните цени на правото на земеползване и първоначалните цени на земята, определени от правителството. Поисканата във въпросника информация по отношение на сделките за право на земеползване съгласно въпросника, която ПКНР представи, беше непълна. При корекцията на първоначалния си отговор на въпросника по време на посещението за проверка, правителството също така потвърди, че някои от докладваните сделки са били предмет на тръжна процедура. Въпреки това поисканата във въпросника информация за броя на офертите и разликата между първоначална и окончателна цена не беше предоставена.
(357)
По време на проверката Комисията поиска от ПКНР доказателства в подкрепа на твърденията, че прехвърлянията на право на земеползване в Китай стават чрез публичен търг с тайно или явно наддаване или покани за подаване на оферти. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 11 на Разпоредбите относно предоставянето на права за земеползване за строителство чрез обществени поръчки - публични търгове с тайно и явно наддаване, и покани за представяне на оферти, компетентният държавен орган публикува известие за провеждането на публичния търг с тайно или явно наддаване или поканата за подаване на оферти. Въз основа на това Комисията поиска всички известия за сделките, които са били предмет на тези процедури, за да събере и провери информацията, поискана във въпросника. ПКНР не предостави нито едно от тези известия, тъй като твърди, че „вече не съществуват“. В резултат на това Комисията не беше в състояние да провери информацията относно сделките с права на земеползване, извършени от включените в извадката производители износители.
(358)
Комисията информира ПКНР относно съображението си за прилагане на разпоредбите на член 28 от Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета по отношение на тази програма за субсидиране и тъй като ПКНР в своя отговор на писмото на Комисията от 23 май 2013 г. не даде задоволително обяснение или нови доказателства по този въпрос, Комисията трябваше да основе констатациите си на най-достоверната налична информация, т.е. в този случай на информацията, предоставена от включените в извадката производители износители и друга обществено достъпна информация.
(359)
Комисията поиска от ПКНР становище за възможните референтни стойности с презумпцията, че в КНР няма пазарна цена на земята. Макар че това беше само презумпция, а не констатация или заключение към момента на изпращането на ПКНР на въпросника, ПКНР изрази становище, че тази презумпция е невярна и не предостави никаква информация относно възможните референтни стойности. ПКНР единствено изтъкна, че „дотолкова доколкото е възможно да се използва всяка референтна стойност, това трябва да бъдат цените, които ненасърчаваните китайски предприятия плащат за същата земя“. Тъй като ПКНР не оповести кои сектори не са „насърчавани“, нито предостави информация относно цените, които тези сектори плащат за терени за промишлени цели в Китай, Комисията не бе в състояние да оцени дали те представляват подходяща референтна стойност. В това отношение следва да се отбележи, че в своите предишни разследвания относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие, Комисията е установила, че предоставянето на право на земеползване на тези сектори не е в съответствие с пазарните принципи.
б) Правно основание
(360)
Предоставянето на правото на земеползване в Китай е уредено от Закона за управление на земята на Китайската народна република.
в) Констатации от разследването
(361)
Съгласно член 2 от Закона за управление на земята всички терени са на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на народа на Китай. Земята не може да се продава, но правата на земеползване могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да предоставят такова право с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
(362)
Съдействащите производители износители подадоха информация за терените, които държат, както и за повечето от свързаните с тях договори/сертификати за права на земеползване, но ПКНР представи само много ограничени данни за ценообразуването във връзка с тези права.
(363)
Както беше посочено по-горе, ПКНР твърдеше, че правата на земеползване в Китай се прехвърлят чрез обществени поръчки, търгове и конкурси. Така е предвидено в член 137 от Закона за собствеността на Китайската народна република.
(364)
Въпреки това беше констатирано, че описаната от ПКНР система невинаги действа по същия начин на практика. По време на проверката на включените в извадката производители износители, Комисията получи някои известия, издадени от съответните органи относно наличните за прехвърляне на права на земеползване. Докато в едно от известията изрично се ограничават потенциалните купувачи на права на земеползване за фотоволтаичната промишленост (81), в друго се определят границите на цената, първоначално определена от властите, и не се позволява на пазара да определи цената. (82) Самите търгове не бяха определени като осигуряващи истинска конкуренция, тъй като в много от разгледаните случаи по време на проверките на място на производители износители само едно дружество е подало оферта (само един включен в извадката производител на фотоволтаични модули) и следователно първоначално предложената цена (стойността, определена от местната Служба за земята) е образувала крайната цена на квадратен метър.
(365)
Горните доказателства противоречат на твърденията на ПКНР, че цените, заплащани за право на земеползване в КНР, са представителни за пазарната цена, която се определя от търсенето и предлагането на свободния пазар, и че прехвърлянето на права на земеползване не включва ограниченията в обявлението за прехвърляне чрез търг с тайно или явно наддаване и покана за подаване на оферти, които засягат лоялната конкуренция. Също така беше установено, че някои включени в извадката производители износители са получили възстановяване от местните власти като компенсация за цените (ниски сами по себе си), които са платили за правото на земеползване.
(366)
В допълнение към ниските цени някои от включените в извадката производители износители са получили други средства, свързани със закупуването на права на земеползване, които на практика допълнително намаляват действителната цена, платена за тази земя.
(367)
Констатациите от процедурата потвърждават, че начинът за предоставяне и придобиване на земя в КНР е неясен и непрозрачен, а цените често са произволно определени от властите. Властите определят цените съгласно Системата за оценяване на градски терени, която ги задължава при определяне на цените на промишлените терени (83) да се съобразяват с промишлената политика.
(368)
Също така в независимата публично достъпна информация се твърди, че земята в КНР се предоставя на цени, по-ниски от пазарните. (84)
г) Заключение
(369)
С оглед на това предоставянето на права на земеползване от страна на ПКНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на актив, което води до ползи за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 364-367 по-горе, не съществува функциониращ пазар на земя в КНР и при използването на външни референтни стойности (вж. 372 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от страна на включените в извадката износители, са много под нормалната пазарна цена. Освен това възстановяванията от местните власти са директни прехвърляния на средства, които водят до ползи, тъй като те са безвъзмездна помощ, която не е налична на пазара. Субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент и тъй като преференциалният достъп до промишлени терени е ограничен само до дружества от определени сектори, в този случай фотоволтаичната промишленост, само някои сделки подлежат на тръжна процедура, цените често се определят от властите, а правителствените практики в тази област са неясни и непрозрачни. Положението по отношение на земята в КНР се обсъжда също така и в работен документ на МВФ, в който се потвърждава, че предоставянето на право на земеползване на китайските промишлени сектори, не съответства на пазарните условия (85).
(370)
Поради това тази субсидия се счита за подлежаща на изравняване.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(371)
Явно в КНР изобщо не съществуват частни референтни стойности, тъй като се стигна до заключението, че в КНР получаването на права на земеползване не се определя от пазара. Ето защо не е възможно да се извърши корекция на разходите или цените в КНР. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в КНР и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на получените ползи. Предвид на това, че ПКНР не оказа съдействие или не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. В този смисъл се счита за уместно за референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван. Тази информация също беше използвана в предишни антисубсидийни процедури, свързани с фината хартия с покритие и стоманата с органично покритие.
(372)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в КНР, където са установени съдействащите производители износители. Всички производители износители са установени в развити области с висок БВП, като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(373)
Размерът на подлежащата на изравняване субсидия се изчислява в зависимост от установената през РП полза за получателите. Тези ползи се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, действително платени от всяко дружество (намалени с размера на възстановените от местните власти суми) за правата на земеползване, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(374)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата на земеползване. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси на Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението по текущи цени в USD в Тайван, публикувани от МВФ в доклада„Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към РП, като се използва нормалният срок на правото на земеползване за промишлени цели, а именно 50 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на съдействащите производители износители през РП, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(375)
Процентът на субсидията, определена по тази програма през РП за включените в извадката съдействащи износители, възлиза на:
Права на земеползване на занижени цени
Дружество/група
Процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co. Ltd и свързани дружества
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company и свързани дружества
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd и свързани дружества
0,65 %
JingAo Group и свързани дружества
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd и свързани дружества
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd. и свързани дружества
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
1,66 %
3.5. Коментари на страните след оповестяването на окончателните заключения
(376)
ПКНР не оспори факта, че определена информация от документа за оповестяването на окончателните заключения е цитирана от някои медии и заинтересовани страни след оповестяването. В това отношение следва да се отбележи, че Комисията не е направила документа публично достъпен. Въпреки това не е възможно Комисията да контролира действията на няколко стотици заинтересовани стани, които са получили документа за оповестяването. Ако някои от страните са решили да направят документа за оповестяването публично достъпен или да изразят становището си относно него, Комисията не разполага със средства да възпрепятства техните действия.
3.5.1. Коментари на ПКНР относно твърдението за погрешна информация в документа за оповестяването на окончателните заключения
(377)
ПКНР твърди, че Комисията не е спазила изискването за предоставяне на „достатъчно възможности“ от член 12.1 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР значителното удължаване на сроковете, дадено от Комисията за предоставяне на отговори на въпросника (както е посочено по-горе в съображение 104), не беше достатъчно за тази цел. ПКНР твърди също така, че това, което представлява „разумен период“ съгласно член 12, параграф 7 от Споразумението за СИМ, представлява и „достатъчна възможност“ съгласно член 12.1 от Споразумението по отношение на всички останали документи, подобни на въпросници. Също така ПКНР заяви, че би могло да установи контакт с включените в извадката производители износители след финализирането на извадката и следователно времето, предвидено за предоставяне на отговорите между получаването на въпросника и решението за извадката, е било лишено от смисъл. ПКНР твърди, че „желанието“ на Комисията да приключи разследването бързо изглежда използва „неподлежащо на договаряне изискване“, за да съгласува достатъчна възможност по член 12, параграф 1. Комисията не е съгласна с тези твърдения, тъй като положи максимални усилия да предостави възможно най-дълъг срок на ПКНР за представяне на отговори на въпросника и писмото с искане на допълнителна информация. ПКНР също беше предупредено, че то ще може да предостави исканите документи до датата на посещението за проверка.
Комисията не е попречила на ПКНР да представи всякаква информация по време на цялата процедура и на няколко пъти напомни на ПКНР за възможността да поиска изслушвания, на които информацията и становищата на ПКНР могат да бъдат представени. Следва да се отбележи, че информацията, представена от ПКНР по време на процедурата, не беше отхвърлена въз основа на сроковете. Твърдението на ПКНР, че срокът, предвиден за предоставяне на отговори между получаването на въпросника и решението за извадката, не е бил полезен, е невярно. Голяма част от въпросника засягаше общото ниво на субсидиране на разглеждания сектор/продукт и ПКНР по никакъв начин не е било ограничено от решението за извадката по отношение на събирането на информация от общ характер. Още по-важно е, че след подбора на извадката ПКНР все още е разполагало с 43 дни за събиране на информация, специфична за включените в извадката производители износители. Комисията е действала в съответствие с член 12.1 от Споразумението за СИМ и е предоставила на ПКНР достатъчна възможност да представи всички доказателства, които то счита за уместни, като се има предвид, че за да се осигури завършването на разследването в срок, това задължение не може да бъде с неопределена продължителност.
(378)
Също така ПКНР твърди, че Комисията първоначално е поискала подробна информация за невключените в извадката производители износители, която не е била „необходима информация“ за целите на разследването, което се основава на извадки. В това отношение следва да се отбележи, че в момента на изпращане на въпросника, предназначен за ПКНР, решението за това дали в тази процедура ще се използва или няма да се използва извадка не беше окончателно. След като Комисията получи от китайските производители износители отговорите на въпросника за определяне на извадката, стана ясно, че сътрудничеството от износителите е значително. Стана ясно също така, че включените в извадката износители ще съдействат, като отговорят адекватно на въпросниците, следователно Комисията не настоя за предоставяне на информация за конкретните дружества по отношение на субсидирането от страна на невключените в извадката производители износители. Поради това Комисията отхвърля това твърдение.
(379)
ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията грешно посочва, че ПКНР не представя определена информация в отговора на въпросника и в следващите си становища. Това не е вярно. Както Комисията вече заяви в своето писмо до ПКНР от 23 май 2013 г., ПКНР не е успяло да представи исканата информация по отношение на държавните финансови институции, документи, свързани със Sinosure и застраховане при експортно кредитиране, документи, свързани с демонстрационната програма Golden Sun и информация, свързана с предоставянето на права на земеползване.
(380)
Според ПКНР Комисията не е използвала факти, налични под формата на механизъм за попълване на липсващата информация, както предписано от групи и заключения от спорове (86) в рамките на СТО, а вместо това „е използвала неблагоприятни изводи по наказателен начин, като така допълнително е нарушила разпоредбите на Споразумението за СИМ“. ПКНР твърди също така, че Комисията не е използвала наличните факти „единствено за целите на замяната на информация, която е възможно да липсва, а като специфичната основа за всички свои констатации относно субсидирането в пълно незачитане на значителния обем данни, представени от ПКНР, а финансовите институции са участвали предимно на основата на твърдяното непредоставяне на подходящите отговори или доказване на всяка цифра“. Това не съответства на действията на Комисията. Цялата информация, включително планове и законодателство, представена от ПКНР, беше разгледана и анализирана, а констатациите се основават на документите, представени от ПКНР, независимо от това по какъв начин са предоставени тези документи, а проверката потвърди тяхната достоверност. Честите цитати от тези документи в подкрепа на констатациите са пример за това как Комисията използва информацията, представена от ПКНР. В съображение 110 по-горе Комисията ясно посочва единствените ситуации, когато представената информация не е била взета предвид като вярна.
(381)
ПКНР изтъкна също така, че Комисията си противоречи, когато в документа за оповестяването на окончателните заключения твърди, че по време на настоящото разследване е поискала конкретна информация за сделката само по отношение на включените в извадката износители, а на други места в същия документ заявява, че „въпросникът за правителството не е ограничен до включените в извадката износители“. Това не е вярно. Комисията не е направила противоречиви изявления. Както вече беше обяснено в съображение 378 по-горе, Комисията ограничи първоначалното си искане относно предоставянето на информация за конкретното дружество до включените в извадката производители износители след решението за прилагане на извадка. Въпреки това, за да направи оценка на това дали предполагаемата програма за субсидиране подлежи на изравнителни мерки, Комисията поиска и друга информация, различна от тази, свързана с включените в извадката производители износители, като например информация относно финансовите пазари в Китай или пазара на правата на земеползване. Поради това се посочва, че „въпросникът на правителството не е ограничен до включените в извадката износители“.
(382)
Също така ПКНР твърди, че Комисията явно пренебрегва факта, че определена информация не може просто да бъде отхвърлена, ако не бъде предоставена на разположение за проверка. Това не съответства на начина, по който Комисията използва информацията в рамките на настоящата процедура. Няма случай, в който единствената причина за частичното отхвърляне на такава информация да е „липсата на проверка“. Когато обаче останалата информацията по преписката е в противоречие с нея, а в същото време ПКНР не е в състояние да представи никакви доказателства в нейна подкрепа, такава информация не би могла да бъде приета като вярна.
(383)
Според ПКНР в параграф 85 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен по-горе в съображение 117) Комисията„признава“, че ПКНР не контролира банковите и финансовите институции и не може да ги задължи да предоставят информация. Следва да се отбележи, че Комисията не е информирана за това изявление и след преразглеждане на текста на съображението е установено, че случаят не е такъв.
(384)
ПКНР твърди, че Комисията е съгласна с ПКНР, че националните закони не могат да бъдат заменени в случаите на разследване от изискванията на основния антидъмпингов регламент на ЕС или от Споразумението за СИМ. Връзката, която съществува според ПКНР с непредоставянето на информация, за която се твърди, че е поверителна, показва погрешно тълкуване. Комисията обаче твърди (съображение 117 по-горе), че разпоредбите на общинското законодателство или вътрешните правила на член на СТО не могат да го освободят от неговите задължения за оказване на съдействие в разследванията; в случаи на конфликт ПКНР е задължено да предложи начини, по които може да бъде предоставен достъп до информацията, така че тя да може да бъде съответно проверена. ПКНР се позова на ситуацията, в която банков служител е извършил оценка на кредитния риск за включено в извадката дружество като пример за начин за проверка на твърденията за ограничена информация и заяви, че „Комисията продължавала да не бъде удовлетворена“. Както е ясно от формулировката на съображение 148 по-горе, Комисията не е поставила под въпрос проверката на този конкретен документ, а изцяло е взела тази информация предвид в своите констатации. Това обаче е изключение, което за съжаление не се повтори по отношение на по-голямата част от информацията от подобен характер, изискана в настоящата процедура.
(385)
В това отношение ПКНР продължи да твърди, че „чувствителните вътрешни документи“ на банките се определят като необходима информация съгласно Споразумението за СИМ и непредставянето им не би могло да доведе до използване на наличните факти. Комисията определя това изявление като твърде радикално и не вижда как надлежната проверка (извършена въз основа на съответните действащи процедури за поверителност) може да бъде извършена във всички случаи, ако такива документи (включително тези, отнасящи се до сделки с клиентите) просто не се предоставят. При липса на проверки може да се наложи използването на налични факти за попълване на пропуските при събирането на фактите.
(386)
ПКНР неколкократно заяви, че в писмото, предхождащо проверката, не се съдържат конкретни въпроси, свързани с проверката, и се позова на писмото на Комисията от 23 май 2013 г., в което е използван този текст. В параграф 86 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен като съображение 118 по-горе) Комисията обаче заявява, че писмото, предхождащо проверката, от 25 март 2013 г., съдържа много конкретен и подробен списък на въпросите и документите, които ще бъдат разгледани по време на проверката, в пълно съответствие с член 26, параграф 3 от основния регламент и изискванията на СТО. Липсата на списък с конкретни въпроси, предоставянето на който не се основава на основния регламент или на правилата на СТО, не е извинение за ПКНР да не е в състояние да окаже пълно съдействие по време на проверката.
(387)
ПКНР твърди, че Комисията е показала пълна липса на гъвкавост по време на проверката. Това е неправилно тълкуване на фактите и ситуацията преди и по време на посещението за проверка. Както вече бе обяснено в параграфи 88-90 на документа за оповестяването на окончателните заключения (повторено като съображения 120-122 по-горе), степента на гъвкавост от страна на Комисията беше пълна и безусловна. За съжаление, опитите на ПКНР да предостави информация, която не е възможно да се провери в рамките на графика на проверките на място, означават, че тази информация не е могла да бъде сверена и да бъде определена като проверен документ. ПКНР също така напомни на Комисията по повод съдебната практика на СТО във връзка със специалната група по случая „ЕО - сьомга“, че това дали документите могат да бъдат проверени не винаги се определя само от възможността за разследвания на място и заяви, че Комисията не може да отхвърля информацията просто защото тя не е налична по време на посещение за проверка. Комисията отбелязва, че на такава информация, която не може да бъде проверена на място, за да се установи нейната надеждност и точност, може да бъде отдадено по-малко значение, отколкото ако тя е била надлежно проверена и че това се е наблюдавало неколкократно в настоящия случай.
(388)
ПКНР оспорва твърдението за практиката на Комисията да не приема нови документи и доказателства, изискващи проверка, след края на етапа от проверката, към който те принадлежат. Както вече бе обяснено в параграф 89 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 121 по-горе), това не отговаря на истината и никога не е било така. Вярно е, че Комисията не може по принцип да приема документи с цел проверка след като етапът на проверката е приключил и практически не е възможно да се проверят тези документи, но нищо не възпрепятства ПКНР да представи такива документи в писмен вид, както те направиха и в този случай.
(389)
ПКНР твърди, че Комисията не е обяснила причината, поради която иска шестте документа, посочени в съображение 122 по-горе, и на тази основа тяхната проверка не е била разрешена. Следва отново да се отбележи, че всички тези документи се отнасят до съответния промишлен сектор и дори до конкретни програми за субсидиране, като например предоставяне на преференциални заеми или преференциални програми за данъчно облагане. Следователно е очевидно от техните наименования и съдържание, че са от значение за разследването. Въпреки това ПКНР просто отказа да отговори на всички свързани с това въпроси по време на проверката, като посочи като единствена причина твърдението за липсата на връзка на документа с процедурата.
(390)
ПКНР твърди, че не е могло да предостави доказателства в подкрепа на информацията, предоставена в отговора му на въпросника относно процента на заемите, отпуснати на съответния сектор, тъй като тази информация е собственост на банките, които са независими субекти, а не органи на ПКНР и съответно следва Комисията да провери цифрите в банките. ПКНР се позова на разпоредбите на Закона за търговските банки, съгласно които банките извършват дейността си в съответствие със закона (член 4) без намеса в икономическата им дейност (член 5) от страна на различни нива на местната или централна власт, публичните организации или лица. Факт е, че ПКНР направи изявление в отговора си на въпросника, което изобщо не беше в състояние да докаже. Банките, които Комисията направи опит да провери, също така не бяха в състояние да представят каквато и да е информация в подкрепа на изявлението. Ако това се счита за приемлива практика, разследваната страна би могла просто да прави изявления в подкрепа на твърденията си, които разследващият орган трябва да приема без възможност да провери тяхната достоверност. Това е още по-важно, като се има предвид, че тази конкретна информация е в противоречие с друга информация в преписката. Съществуват и други членове в Закона за търговските банки, които задължават банките да извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика и общественото развитие и в духа на държавните промишлени политики (член 34). Както правилно беше отбелязано от ПКНР в коментарите му, банките осъществяват дейността си в съответствие със закона, т.е. също и съгласно посочените разпоредби на член 34 от Закона за търговските банки. Следователно тази предполагаема ясно очертана граница между правителството и банките не беше подкрепена с факти.
(391)
ПКНР твърди, че е предоставило цялата информация по отношение на собствеността на банките, с която разполага. То също така заяви, че докладваните цифри относно собствеността на банките са официалните данни на Комисията за банково регулиране на Китай (КБРК), следователно няма причина да се счита, че информацията, предоставена от ПКНР, е невярна или подвеждаща и съответно да се прилагат разпоредбите на член 28 от основния регламент. Освен това ПКНР заяви, че не е знаело какъв е бил източникът на изявлението на Комисията в параграф 95 (повторен в съображение 127 по-горе) от документа за оповестяване на окончателните заключения („Публично достъпната информация показва, че са налице и други държавни банки, предоставили заеми на включените в представителната извадка производители износители“), т.е. в допълнение към тези, докладвани от ПКНР като държавна собственост в неговите отговори на писменото искане. Тези твърдения не могат да бъдат приети. Трябва да се отбележи, че ПКНР първоначално твърдеше в своя отговор на въпросника, че не разполага с информация относно своето участие в банките. Едва след като Комисията посочи в писменото искане, че според китайското законодателство ПКНР трябва да събира такива данни, ПКНР предостави някаква информация в това отношение. По време на проверката служителят на КБРК отказа да предостави данни в подкрепа на цифрите за банковата собственост, както и да предостави източника на информацията, и не обясни откъде идва тя. Следва да се отбележи също, че ПКНР не оспорва факта, че поне 5 други банки, цитирани от Комисията в документа за оповестяването на окончателните заключения (вж. бележката под линия в съображение 127), са собственост на държавата.
(392)
ПКНР изрази несъгласие с твърдението в параграф 97 от документа за оповестяването на окончателните заключения (повторен в съображение 129 по-горе), че КБРК е отказала да отговори на въпроса относно 10-те най-големи банки в Китай, тъй като той не е бил представен в писмен вид и твърди, че Комисията не е изтълкувала правилно фактите, защото основната причина, поради която отговор не е бил предоставен, е била това, че този въпрос не се е съдържал в писмото, предхождащо проверката, а КБРК е имала нужда от време, за да го подготви. В действителност ПКНР тълкува погрешно фактите, свързани с този въпрос. Комисията не е настояла за незабавен отговор, но КБРК е отказала дори да разгледа въпроса под претекст, че не го е получила предварително в писмен вид. Ако причината е била недостатъчното време за подготовка на отговора, ПКНР можеше да изпрати отговора по-късно по време на проверката или по електронна поща (макар и без възможност за Комисията да го провери), както е постъпило по отношение на няколко други документа. ПКНР обаче не направи това.
(393)
ПКНР твърди, че е предоставило всички документи, свързани със създаването и мандата на КБРК, които Комисията е поискала във въпросника, и че тъй като Комисията не е повдигнала този въпрос в писменото искане за допълнителна информация и не е поискала тези документи като част от „списъка на документите, които следва да бъдат предоставени преди началото на посещението за проверка“ в приложение 2 към писмото, предхождащо проверката, ПКНР не се е почувствало задължено да представи каквито и да е други документи. Това не е вярно. Комисията поиска всички документи, които са били основание за създаването и мандата на КБРК, но ПКНР предостави само някои от тях. Единствено от изявлението на служител на КБРК Комисията научи, че съществуват и други документи в това отношение. В действителност отговорът на ПКНР във въпросника в това отношение е непълен и подвеждащ, тъй като ПКНР (КБРК) явно е знаело за съществуването на такива допълнителни документи, както призна КБРК по време на проверката на място.
(394)
ПКНР твърди, че по време на проверката Комисията в действителност не е поискала статистически данни и доклади от банките, които са предоставили заеми на включените в извадката износители през РП. То твърди, че Комисията е поискала само статистическия доклад за 2012 г., предаден на КБРК от Националната банка на Китай, във връзка с което служителят на КБРК е трябвало да направи справка с правните служби поради задължението за поверителност. Това не е вярно. По време на проверката Комисията повтори искането си от въпросника и писменото искане за допълнителна информация да бъдат предоставени статистически данни от всички банки, отпуснали заеми на включените в извадката износители (87).
(395)
ПКНР също така твърди, че посочването на жалбоподателя в жалбата по случая с фината хартия с покритие, в който Комисията установи „въз основа на неблагоприятни изводи“, че държавните търговските банки са действали като публични органи, е „необосновано твърдение, за което липсва контекст по отношение на естеството и наличието на субсидия, предоставена на производителите износители на разглеждания продукт и следователно не може да се счита за достатъчно доказателство“ за наличието на финансово участие на орган на правителството или публичен орган по смисъла на член 11.2 от Споразумението за СИМ. На първо място трябва да се отбележи, че констатациите по случая с фината хартия с покритие не са основани на неблагоприятни изводи, а на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент и не е налице последващо решение, с което да се докаже твърдението на ПКНР, че констатацията на Комисията в това отношение се основава на „неправилна употреба на наличните факти“. Напротив, Комисията направи сходни констатации по отношение на държавните търговски банки в друга антисубсидийна процедура относно внос от Китай, а именно случая със стоманените продукти с органично покритие, а също и други разследващи органи са стигнали до заключението, че китайските държавни търговски банки са публични органи, по-специално Съединените щати в тяхна констатация, потвърдена от Апелативния орган на СТО. (88)
(396)
ПКНР продължи да твърди, че Комисията е поискала определена информация от всички банки, установени в Китай и че не е във възможностите на ПКНР да предостави тази информация за „над 3 800“ банки. Комисията не е съгласна с това твърдение и отново се позовава на писменото искане, в което, след предоставянето на отговорите на въпросника от ПКНР, е ограничила обхвата на поисканата информацията само до банки, в които ПКНР има пряко или непряко участие с акционерен дял (89).
(397)
Също така ПКНР твърди, че в изявлението си Комисията е взела предвид обобщението на въпросните циркуляри от уебсайта на НБК, представени по време на проверката, е невярно, и че това се доказва от параграф 133 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторено в съображение 164 по-горе). Това не е вярно. Съображение 164 не противоречи на съдържанието на извадките от уебсайта. Комисията го взема предвид, но също така използва действителното съдържание на Циркуляра, което всъщност към днешна дата не е оспорено от ПКНР като неточно.
(398)
ПКНР твърди, че Комисията „е извадила някои термини и изрази от контекста им от различни документи“, погрешно е изтълкувала други и се е опитала да ги свърже, за да установи, че ПКНР насърчава сектора на разглеждания продукт или за да установи, че държавните търговски банки са публични органи. ПКНР твърди, че „пълният прочит“ на тези документи (планове, насоки и решения) би показал, че констатациите на Комисията нямат правно основание и не се основават на доказателства. Това не е вярно. Комисията анализира и разгледа всички документи в тяхната цялост, включително посочените в съображение 102, точно по начина, препоръчан от ПКНР.
(399)
Във връзка с Решение № 40 ПКНР твърди, че в документа за оповестяването на окончателните заключения Комисията цитира решението без съответния контекст, „за да изопачи неговия истински смисъл“. Според ПКНР е ясно от други разпоредби на Решение № 40, че то е насочено към увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници, а не към определяне на слънчевите модули и елементи като предмет на бъдеща политика за развитие, както се предполага от Комисията. Не е вярно, че позоваването от страна на Комисията на текста на член V от Решение № 40 е извън контекста. Комисията не оспорва това дали една от целите е била или не е била увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници. Факт е, че в Решение № 40 на Държавния съвет производството на нови видове електроенергия и слънчева енергия са определени като приоритетни сектори и следователно попадат в категорията насърчавани проекти в Каталога с ръководни насоки в областта на промишленото преструктуриране. Като се вземат под внимание членове 17, 18 и 19 от Решение № 40, финансовите институции могат да предоставя заеми на сектори/дружества, които принадлежат към тази категория. Това е ясен знак за това, че фотоволтаичната промишленост, произвеждаща, inter alia, слънчеви модули и елементи, се третира приоритетно.
(400)
ПКНР твърди, че в текста на решението на Държавния съвет от 10 октомври не се споменават слънчеви модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като такава, и че съответно, ако се насърчава фискалната подкрепа, то това е по отношение на целите, свързани с използването на алтернативна енергия, което не оказва въздействие върху производството на модули и елементи като цяло. Комисията не е съгласна с този подход. Трябва да се отбележи, че това решение на Държавния съвет изглежда не цели предимно да насърчава използването на алтернативни енергийни източници. От заглавието му (Решение на Държавния съвет относно ускоряването на създаването и развитието на стратегически нови промишлени сектори), както и от съдържанието (inter alia член 1, параграф 1, член 1, параграф 2 и член 2, параграф 2) става ясно, че целта е да се окаже подкрепа на развитието на определени промишлени сектори (в този случай стратегическите нови промишлени сектори). Това се потвърждава и от факта, че целите, определени в настоящото решение, се отнасят пряко към резултатите и производителността на стратегическите нови промишлени сектори (член 2, параграф 3). Освен това в решението съществува ясна връзка между стратегическите нови промишлени сектори и фотоволтаичната промишленост, която произвежда, inter alia, слънчеви модули и елементи. Първо, няма съмнение, че фотоволтаичната промишленост е част от производството на алтернативна енергия, посочено в член 2 от решението като сектор, който държавата трябва да създаде и да развива. На второ място, включените в извадката производители износители спадат към категорията на високотехнологичните сектори, които са посочени в член 2, параграф 2 от решението. По подобен начин в дванадесетия петилетен план секторът на слънчевата енергия е включен в списъка на стратегическите сектори, а също и дванадесетият петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост потвърждава, че решението на Държавния съвет „включва соларната фотоволтаична промишленост в ключовата област на стратегическите нови сектори, които страната ни ще развива в бъдеще“. (90)
(401)
Според ПКНР Комисията се е позовала на средно- и дългосрочния национален научно-технологичен план, но не е успяла да посочи конкретен пример или разпоредба, в които този документ определя високотехнологичните предприятия като включващи предприятията, които произвеждат модули и елементи, или фотоволтаичната промишленост като цяло. Според ПКНР целите на плана са ориентирани единствено към разработването на алтернативни енергийни източници, за да се намали зависимостта от изкопаеми горива. Комисията не е съгласна с този подход. На повечето от разследваните производители износители, включени в извадката, са били издадени сертификати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии и на тази основа те се реализирали ползи от субсидиите, предвидени само за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (напр. освобождаване от данъчно облагане). Включените в извадката износители са използвали един и същ вид индивидуални програми за подкрепа, споменати в този план.
(402)
ПКНР твърди, че изявлението на Комисията, че в Закона на КНР относно научния и технически напредък са изброени редица мерки за подкрепа на стратегически сектори, включително в соларната фотоволтаична промишленост, не се основава на никакви факти и че в този закон не се споменава фотоволтаичната промишленост или стратегическите сектори, съответно няма основание да се твърди, че разглежданият продукт е включен в обхвата му. Това не е вярно. Основанието за това изявление са членове 18 и 34 от този закон. Съгласно член 18 държавата насърчава и дава насоки на финансовите институции в оказването на подкрепа за развитието на промишлените сектори в областта на високите и новите технологии. Съгласно член 34 ориентираните към политиките финансови институции предоставят специална помощ на проектите на предприятия, насърчавани от държавата. Фотоелектрическата промишленост попада в категорията на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, както и в категорията на предприятията, чиито проекти се насърчават от държавата. Освен това член 17 от същия закон обещава политики на преференциално облагане и на дружества, които са ангажирани в проекти, обхванати от националните научно-технологични планове. От съображение 401 по-горе става ясно, че проектите на дружествата във фотоволтаичната промишленост попадат в този обхват. В заключение - има поне три ясни индикации, че фотоволтаичната промишленост и предприятията, които произвеждат и изнасят разглеждания продукт, са включени в обхвата на този закон.
(403)
Също така ПКНР твърди, че Комисията е счела, че плановете, решенията и законите на КНР имат еднакво правно приложение и стойност, а това противоречи на принципите на правното тълкуване, Закона относно нормативната уредба на Китай и на неколкократно изказаните от ПКНР твърдения. Според ПКНР позоваването на общия петилетен план и на специфичния план за фотоволтаичната промишленост няма правна стойност, тъй като не бяха предоставени категорични доказателства, че плановете са правно обвързващи. Това не е вярно, тъй като твърдението на ПКНР, че плановете не са обвързващи, не е подкрепено с други доказателства в преписката. Точно обратното, текстът на плана, предоставен от ПКНР в отговора на въпросника, ясно гласи: „Този план е разработен и приет от Националния народен конгрес и се прилага със силата на закон.“ (91) ПКНР заяви в коментарите си по отношение на оповестяването на окончателните заключения: „Съгласно Закона относно нормативната уредба на Китай конституцията, законите, административната правна уредба, местното законодателство и правилата съставляват китайското законодателство.“ Тъй като планът се прилага със силата на закон, а ПКНР потвърди, че законите представляват китайското законодателство, Комисията достигна до заключението, че планът действително е правно обвързващ. Според обяснението на ПКНР по време на посещението за проверка, секторните и регионалните петилетни планове произтичат от общ петилетен план, следователно Комисията не е имала основание да третира секторния петилетен план в областта на фотоволтаичната промишленост (2011-2015 г.) по различен начин от общия петилетен план.
(404)
ПКНР цитира „издадените от Комисията насоки за възстановяване“ като пример за подобен правно необвързващ документ в контекста на ЕС. Комисията предполага, че ПКНР се позовава на „Известие на Комисията относно възстановяването на антидъмпингови мита“ (ОВ C 127 от 29.5.2002 г., стр.10). Не е коректно тези насоки да се окачествяват като необвързващи, защото обвързват Комисията дотолкова, доколкото не трябва да нарушават законодателството от по-висок ранг. Комисията установи, че плановете на Китай са правно обвързващи. Дори ако обаче хипотетично допуснем, че това не е така, става ясно, че националните, секторните и регионалните планове, произтичащи фактически от най-високото равнище на управление и определящи държавната политика в областта на икономическото и промишлено развитие, биха имали голяма доказателствена сила по отношение на де факто задължителния характер на заявените от тях цели. Също така обаче е ясно, че правителството би могло да се позове на тях, за да порицае предприятия, които не ги прилагат правилно. Следователно те все пак имат пряка връзка с определянията по отношение на намесата на правителството в икономиката и на издаването на нареждания и контрола, упражняван върху някои промишлени сектори.
3.5.2. Коментари на страните относно преференциалните заеми по политиките, другото финансиране, гаранциите и застраховането.
(405)
ПКНР твърди, че непредоставянето от негова страна на отговори на допълнение А не следва да води до прилагането на наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Според ПКНР, ако Комисията наистина е имала намерение да провери твърденията от жалбата, че държавните китайските банки са публични органи, не е било необходимо да изпълни въпросниците с искания за вътрешни, чувствителни и специфични данни, свързани със сделките по отношение на банките, много от които по никакъв начин не са собственост на правителството. Във връзка с това ПКНР посочи информацията относно индивидуалните заеми, предоставени от банката на включените в извадката производители износители. Комисията отхвърля това твърдение. Целта на информацията, поискана в допълнение А, беше да се провери дали китайските банки са публични органи и дали правителството им възлага задачи и издава нареждания. С изключение на информацията за отделни заеми ПКНР не посочи коя друга поискана информация е счело за неподходяща за целта.
(406)
Следва да се припомни, че въпросите в допълнение А се отнасяха до информация за собствеността на банките, за състава на съвета на директорите и съвета на акционерите, протоколите от заседания на акционерите/директорите, връзките на висшето ръководство с държавните органи, секторната разбивка на заемите, политиките на кредитиране и оценката на риска по отношение на заемите, предоставени на съдействащите производители износители. ПКНР твърди, че по отношение на констатациите относно публичните органи такова искане е „явно неоснователно“, а обхватът на исканата информация е твърде общ. Също така ПКНР твърди, че определянето на „праг“ за това дали предприятието е или не е публичен орган трябва да става преди тази информация дори да бъде поискана. Комисията не е на това мнение. С оглед на високите стандарти, определени от АО на СТО от доклад DS 379 (92), цялата поискана информация е необходима, включително констатациите относно степента на участие на правителството във финансовата система. Например, ако се установят възлагане и нареждане за дадени субекти в съчетание с индикации за правителствена намеса, това е доказателство за нетърговски начин на действие. Във всеки случай, следва да се отбележи, че след като беше оказано съдействие от страна на включените в извадката производители износители, Комисията реши да ограничи изискваната информация по отношение на заемите до тези предприятия и не е правила никакви изводи въз основа на непредоставянето от страна на ПКНР на друга информация относно индивидуалните заеми, която първоначално е била поискана. Въпреки това всички останали искания за информация са останали валидни по отношение на разследването. Що се отнася до твърдението на ПКНР, че то не е могло да предостави част от информацията, посочена в допълнение А, трябва да се отбележи, че ПКНР е отказало да представи допълнение А в неговата цялост, с изключение на информацията за няколко банки. Като беше взето предвид горепосоченото, се стигна до заключението, че ПКНР не е предоставило остатъка от поисканата информация в рамките на разумен период от време.
(407)
Като се позова на доклада на Апелативния орган на СТО относно случая „Съединени щати - горещо валцувана стомана“ (параграф 99) (93), ПКНР изказа твърдението, че не разполага с практическата възможност да отговори на „неразумните“ искания на Комисията за информация и че неспособността на Комисията да се справи с този въпрос и да обвърже различните искания с фактическото определяне, към което те се отнасят, означава, че Комисията не е действала добросъвестно. Въпреки че въпросният случай се отнася до оказаното съдействие от страна на износителите в антидъмпингова процедура, Комисията е съгласна, че по отношение на въпросниците за правителството в процедура за изравнителни мита съществува необходимост от установяване на баланс между необходимата информация и практическата възможност на респондента да отговори. Този баланс обаче трябва да се постигне в контекста на всички факти. Определянията по отношение на статута на държавните банки в Китай като публични органи вече бяха направени в процедурите относно фината хартия с покритие и стоманените продукти с органично покритие и в този случай жалбоподателят представи достатъчно prima facie доказателства, показващи, че държавните банки са продължили да бъдат публични органи. Поради това ПКНР трябваше да очаква искане за много фактически данни, ако искаше да обори това твърдение. За съжаление ПКНР продължи да твърди, например, че е разполагало с малко или никаква информация за банките като държавна собственост (важен фактор в определянето на публичен орган), което показва, че не е направило всичко в рамките на възможностите си, съответно е отказало достъп до необходимата информация. Това е пример за „ограничените обстоятелства“, при които се прилага член 12.7 от Споразумението за СИМ (съгласно доклада на специалната група на СТО (94)). Освен това, макар Комисията да знаеше, че нейните искания за информация по необходимост бяха доста големи, сътрудничеството е двустранен процес, а първоначалната реакция на ПКНР беше просто да поиска обяснение относно фактическите определяния, с които са свързани тези искания (нещо, което не може да бъде определено предварително), вместо да предложи начини, по които исканията за информация да бъдат отправени по разумен начин.
(408)
Относно проверката на Шахайската банка ПКНР твърди, че неосъществената проверка не е достатъчна причина да се прилагат наличните факти и че във всеки случай Комисията носи вина, че проверката не се е състояла. В отговор Комисията отбелязва, че фактическата ситуация по отношение на посещението за проверка на Шахайската банка е описана в параграфи 111 и 112 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторени в съображения 143 и 144 по-горе). Нямаше промяна във фактическата ситуация по отношение на тази проверка, съответно Комисията не е съгласна с тълкуването на тези факти от ПКНР и продължава да твърди, че е положила всички възможни усилия за провеждане на проверката, но това не беше възможно поради възпрепятстването от страна на ПКНР. ПКНР се позовава на доклада на специалната група на СТО (95), който излезе със заключението, че липсата на проверка на място не изчерпва всички възможности на проверката на документите. В настоящото разследване обаче ПКНР информира Комисията за наличието на възможност за проверка на банката един работен ден преди проверката на ПКНР да започне (след вече удължен срок за такова потвърждение), като по този начин изключи каквато и да е възможност за проверка на място, тъй като организацията вече беше приключила и промени не бяха възможни. При тези обстоятелства се стигна до заключението, че ПКНР не е действало в рамките на възможностите си, а Комисията не смята, че проверките при посещение на място са могли да бъдат заменени по какъвто и да е друг начин.
(409)
ПКНР твърди, че Комисията не може да пренебрегне информацията, предоставена от Банка HuaXia по отношение на нейната структура на собствеността на основание, че тя не е „изрядна във всяко отношение“. Комисията отбелязва, че причината за отказа да приеме тази информация не е това, че не е била изрядна във всяко отношение. Както вече бе обяснено в съображение 147 по-горе, Банка HuaXia не разкри никаква информация относно държавната собственост до посещението за проверка, въпреки че тя беше поискана от Комисията още в първоначалния въпросник. След като Комисията изтъкна, че Банка HuaXia има някои държавни акционери, банката представи печатна информация от неизвестен източник, която освен това беше в противоречие с информацията по преписката. Не беше възможно да се приеме такава информация.
(410)
По отношение на решението на Банка HuaXia да предостави само някои от оценките на кредитоспособността, както е посочено в съображение 148 по-горе, ПКНР твърди, че Комисията е получила разумно обяснение на причините, поради които не е било възможно другите оценки да бъдат предоставени. Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като беше ясно посочено в писмото, предхождащо проверката, че тези документи ще бъдат проверени при посещението за проверка, обяснението, че „двата доклада за оценка на риска са възложени на други клонове на банката и отговорните служители не са на разположение в момента“ не беше задоволително. Освен това ПКНР изказа твърдението, присъстващо и в другите му коментари, че информацията не е предоставена поради поверителността на информацията на клиентите. Комисията отбелязва, че съществуват разпоредби за третирането на поверителна информация в нейните разследвания във връзка с налагането на изравнителни мита (96), както и че повечето от исканията на Комисията по този и по други въпроси са били да инспектира, а не да копира тази информация. Във всеки случай Комисията отбелязва, че строгото прилагане на принципа за „поверителност на информацията на клиентите“ може да направи проверката на много необходима информация в разследванията във връзка с налагането на изравнителни мита невъзможна. В такива ситуации е невъзможно да се сверят отговорите на износителя на много въпроси и да се направят проверки на случаен принцип на получателите по някои програми в случаите, в които не беше оказано съдействие от страна на износителите или когато разследването е проведено на базата на агрегиране.
(411)
ПКНР твърди, че EXIM Bank е оказала пълно съдействие на разследването, като някои документи, поискани от Комисията, не са могли да бъдат предоставени поради правилата на вътрешната политика, държавната тайна, поверителност или други закони. Следователно непредоставянето на тези документи не може да доведе до използване на наличните факти. В съответствие със Закона за търговските банки не е било възможно тези документи да бъдат предоставени от служителите на EXIM Bank по време на проверката. В това отношение и противно на предположението на Комисията основният регламент и Споразумението за СИМ не могат да заменят законодателството на КНР. Също така ПКНР твърди, че въпросите относно партийната принадлежност на висшите служители нямат отношение към темата и са неприемливи за ПКНР. Комисията не е съгласна с това твърдение. Докато правилата на СТО (на които в голяма степен се основава основният регламент на ЕС) не могат да „заменят“ националното законодателство, това не изключва формулирането на изводи от Комисията, когато е ясно, че това национално законодателство възпрепятства разумните искания за информация. Освен това EXIM Bank предостави някои отговори в попълненото от нея допълнение А, но отказа да посочи източника им или да представи друг вид доказателства в подкрепа на почти цялата тази информация. Следователно информацията има стойността единствено на устно изявление, неподкрепено от проверени документи в писмен вид. Ако това се счита за приемлива практика, EXIM Bank може да предостави практически всякаква информация, а разследващият орган трябва да я приема без възможност да провери нейната достоверност.
Въпросите за партийната принадлежност и структурните единици на ККП в рамките на EXIM Bank (и на всяка друга банка в това отношение) са от съществено значение за целите на определянето на степента на държавна намеса в управлението на банките, с оглед на специфичната роля на ККП съгласно Конституцията на КНР. В допълнение към основанията за такива въпроси, които Комисията посочва в съображение 151 по-горе, следва да се отбележи също, че в съответствие с устава на ККП от всички организации, включително частните търговски предприятия, се изисква да създадат „първични партийни структури“, ако в предприятието работят поне трима членове на партията. Тези структуригарантират и следят за прилагането на принципите и политиките на партията и държавата, и оказват подкрепа на събранието на акционерите, на съвета на директорите, надзорния съвет, и лицата на ръководни длъжности при упражняването на техните функции и правомощия в съответствие със закона. (97) Дружественото право на КНР също така задължава всички дружества в Китай да създадат структури на ККП в рамките на тяхната организационна структура, за да изпълняват дейността на ККП (98).Следователно ККП е явно свързана с дейността на ПКНР и с функционирането на всички видове предприятия и институции в Китай; следователно в това отношение има основание да се задават въпроси относно партийната принадлежност.
(412)
Относно проверката на КБР ПКНР изказа същото твърдение във връзка с въпросите за партийната принадлежност на управленските кадри и ролята на ККП в банката. В това отношение Комисията се позовава на основанията, изложени в съображения 151 и 411 по-горе. Също така ПКНР твърди, че КБР не е предоставила поисканите доклади за оценка на кредитния риск поради причини, свързани с поверителността, и че тя е предоставила образец на кредитния рейтинг, както и конкретен пример за оценка на кредитния риск със заличено наименование на дружеството. Следва да се отбележи, че образецът за кредитен рейтинг и кредитният рейтинг на неизвестно дружество в неизвестен сектор не е доказателството за оценка на кредитния риск на един от включените в извадката износители, което е поискала Комисията. По отношение на въпросите, свързани с поверителността, Комисията се позовава на обяснението в съображение 410.
(413)
ПКНР твърди, че констатацията на Комисията, че държавните търговски банки са публични органи, не съответства на член 1.1 от Споразумението за СИМ, тъй като Комисията не е основала своето определяне на факти и не е представила мотивиран и адекватен анализ на определянето, че участието на правителството в китайския финансов сектор е толкова значително, че банките са длъжни да прилагат преференциални политики. Комисията категорично отхвърли това твърдение. Независимата информация, посочена в съображения 162-168, показва, че банките изпълняват преференциалните политики и това е видно и от няколкото китайски плана, законодателни актове и политически документи, посочени в съображение 102 по-горе. Комисията разгледа, анализира и посочи редица документи от независими международни организации, като СТО, Световната банка, МВФ и ОИСР, и всички те явно стигат до заключението, че китайският банков сектор е силно повлиян от държавната намеса, по-специално по отношение на привилегированите получатели на заеми и определянето на лихвените проценти.
(414)
ПКНР оспорва доколко подходящи са някои документи, използвани като най-добрите налични факти, на които Комисията се позовава във връзка с определянето на публичен орган в контекста на държавните търговски банки. Като предварителна забележка следва да се посочи, че Комисията трябваше да използва най-добрите налични факти единствено поради липсата на съдействие от страна на ПКНР и отказа му да представи исканата информация.
(415)
ПКНР заяви, че докладът от изследването на Deutsche Bank (DB), който Комисията цитира в съображение 161, описва предишно положение в Китай и не представлява положителна основа за оценка на китайския банков сектор 7 години по-късно. На първо място, ПКНР греши, като твърди, че докладът предлага основа за оценка на положението „7 години по-късно“. Докладът е от 2007 г. и РП, който представлява съответният период за оценката на банковия сектор в Китай за целите на настоящата процедура, започва през 2011 г. Следователно докладът се отнася до ситуация 4 години преди съответния период. На второ място, докладът на DB не е единственият документ, на който Комисията разчита в констатациите си, а само отправна точка на анализа на Комисията на китайския банков сектор и по-специално структурата на собствеността в него. На трето място, останалата информация, на която Комисията се позова с цел установяване на структурата на собствеността в китайския банков сектор (доклади и работни документи на СТО, МВФ и ОИСР), е в съответствие с констатациите от доклада на DB. В този контекст трябва да се отбележи, че ПКНР предостави само една минимална част от многократно поисканата в това отношение информация и в действителност не оспори констатациите на Комисията за дела на държавната собственост в банковия сектор и държавната намеса в банковата система на фактическа основа.
(416)
ПКНР оспорва и позоваването от страна на Комисията на доклада на СТО от 2012 г. „Преглед на търговската политика“ с твърдението, че изявлението, че „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор“ е направено в сравнение с периода на предходния преглед през 2010 г. Комисията не отхвърля това твърдение. Комисията, в своя документ за оповестяване на окончателните заключения, цитира докладите на СТО относно прегледа на търговската политика от 2010 г. и 2012 г. в същото съображение 161, за да покаже, че за период от две години много малко се е променило. В доклада от 2010 г. се посочва, че „високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“, а в този от 2012 г. се потвърждава, че в това отношение почти няма промяна. ПКНР също цитира доклада от 2012 г. и въз основа на тези цитати твърди, че докладът е в противоречие с оценката на Комисията в съображение 161 по-горе. Това твърдение беше отхвърлено. Никой от цитатите от доклада, представени в коментарите на ПКНР относно оповестяването на окончателните заключения, не противоречи или дори поставя под въпрос оценката на Комисията в съображение 161.
(417)
ПКНР също така твърди, че за констатациите на Комисията в съображение 162 по-горе липсват категорични доказателства, защото Комисията (в допълнение към доклада на DB и прегледа на търговската политика на СТО, разгледани в съображенията по-горе) „се позовава само на доклада на Световната банка и икономическото проучване и др., но не представя мотивирано и адекватно разяснение в подкрепа на своите констатации“. Това твърдение беше отхвърлено. В това отношение следва да се отбележи, че докладът на Световната банка, inter alia, гласи следното: „Въпреки впечатляващия напредък в реформирането и разширяването на финансовия сектор през последните три десетилетия финансовата система на Китай остава потисната и страда от ключови структурни дисбаланси. Настоящата система, характеризираща се с доминиращото положение на държавните банки, силна държавна намеса, както и продължаващ контрол върху лихвените проценти, е забележително успешна в мобилизирането на икономиите и разпределянето на капитал между стратегически сектори по време на китайския икономически бум“, или „Успоредно с това прекият и непрекият контрол на финансовите институции следва да дават предимство на пазарно обусловени договорености в условията на равнопоставеност. Това означава независима централна банка, която осъществява дейност в отворен пазар и използва лихвени проценти, а не таван за кредитиране, за да управлява ликвидността. Търговските банки биха използвали търговски принципи и анализ на кредитоспособността, а не биха следвали инструкциите на правителството, за да насочват заеми“ и „Държавното управление на всички равнища е тясно ангажирано в търговската дейност на финансовите институции, или чрез притежаването на акции, или чрез оказване на непряко влияние, основно защото е силно зависимо от използването на търговски банкови кредити за политически цели“. Икономическо проучване на ОИСР от 2010 г. относно Китай описва политиките на НБК относно минималния праг на кредитния лихвен процент и тавана на депозитите като пречка за банките да оценяват риска правилно и като мярка с обратен ефект за конкуренцията в банковия сектор и посочва, че целта е да се гарантира рентабилността на преобладаващо държавния банков сектор.
(418)
ПКНР също така твърди, че определянето на Комисията, че НБК е свързана и оказва влияние върху определянето на лихвените проценти от държавните банки, не се основава на надлежна обосновка и на доказателства. В това отношение ПКНР заяви, че Комисията е следвало да знае, че през юли 2013 г. минималния праг на кредитния лихвен процент е бил премахнат. На първо място трябва да бъде отбелязано, че Комисията не е анализирала положението на банковия пазар в Китай през юли 2013 г., тъй като то не е било предмет на настоящото разследване. Второ, твърдението, че определянето на Комисията не се основава на надлежна обосновка и на доказателства, е невярно. В съответните циркулярни писма се посочва ясно, че НБК определя праговете на кредитните лихвени проценти, както и на лихвите върху депозитите. И трето, икономическото проучване на ОИСР относно Китай 2010 г., цитирано в съображение 162 по-горе също потвърждава съществуването на такива прагове.
(419)
ПКНР твърди, че „Комисията е знаела, че циркулярните писма, включително тези от 8 юни и 8 юли 2012 г., издадени след констатациите, свързани с фината хартия с покритие, са променили практиката по отношение на лихвения процент в значителна степен“. Това е невярно. Комисията не е могла да установи дали или как точно практиката се е променила, тъй като ПКНР е отказало да предостави тези циркулярни писма. Дори и резюметата от уебсайтовете на НБК, представени по време на проверката, по отношение на които ПКНР неправилно твърди, че са били изцяло пренебрегнати от Комисията, потвърждават, че такива прагове все още съществуват.
(420)
ПКНР също така твърди, че „Комисията явно не е основала констатацията си на действителните „налични факти“, като тя противоречи на историческите данни, с които Комисията разполага, а вместо това е задължила ПКНР да докаже, че положението, подложено на проверка по време на процедурата относно стоманените продукти с органично покритие, се е променило“. Предвид обяснението в съображения 415-419 по-горе става ясно, че това твърдение е невярно. Няма налични факти в преписката, които да са в противоречие с констатациите на Комисията, а те не се основават само на историческите данни, а на категорични доказателства въз основа на цялата информация, която е от значение за разследвания период.
(421)
ПКНР твърди, че четирите твърдения на Комисията в съображение 166 по-горе са неверни и не се основават на подходящата правна оценка. ПКНР твърди, че позоваването на член 34 от Закона за търговските банки, в който се посочва, че банките „извършват кредитната си дейност в зависимост от нуждите на националната икономика“ е напълно неутрално. Не е ясно какво има предвид ПКНР с термина „неутрално“, но според плановете, документите за политиката и закона, цитирани в съображение 102 по-горе, развитието на ФВ промишлеността и на финансовата и друга подкрепа за нея изглежда е една от нуждите на националната икономика в Китай. В контекста на финансовата подкрепа, насърчавана и изразена в тези документи, става ясно, че банките следва да подкрепят дружествата, принадлежащи към ФВ промишлеността. Относно констатацията, че банките са предмет на правни норми, които изискват от тях да кредитират насърчавани проекти, до която Комисията е достигнала въз основа на формулировката на Решение № 40 на Държавния съвет, ПКНР твърди, че „е напълно неточна“, тъй като в решението не се изтъква или посочва, че соларната промишленост е насърчаван проект. Това твърдение също не е вярно. От съображение 399 по-горе става ясно, че соларната промишленост попада в категорията на насърчаваните промишлени сектори/проекти. ПКНР изказа подобно твърдение относно Закона на КНР за научния и технологичен напредък и констатацията на Комисията, че то изисква банките да дават приоритет на развитието на секторите на високите и новите технологии и че включените в извадката производители попадат в категорията на високите технологии. Според ПКНР Комисията не е извършила никакъв правен анализ на това дали соларната промишленост с производството на модули и елементи, описано като високотехнологичен сектор, попада в обхвата на същия закон. Това не е вярно. Комисията направи ясна връзка между категорията на високотехнологичните сектори и соларната промишленост, произвеждаща модули и елементи. Това е подробно обяснено в съображение 402 по-горе.
(422)
ПКНР заяви, че изявлението на Комисията, че държавното участие в китайския финансов сектор е значително и продължава, не е подкрепено с категорични доказателства. ПКНР оспори доказателствата, цитирани от Комисията и заяви, че докладът на МВФ от 2009 г., в който се подчертава липсата на либерализация на лихвените проценти, не е от значение, тъй като в Китай лихвените проценти са напълно либерализирани. Това не е вярно. Доказателствата по преписката потвърждават, че либерализацията на лихвените проценти в Китай не е завършена, а това бе потвърдено и от служители на НБК, присъствали по време на посещението за проверка. По отношение на доклада на МВФ за Китай от 2010 г., на който се позовава Комисията, ПКНР твърди, че Комисията напълно е пренебрегнала констатациите на МВФ относно либерализацията на финансовия сектор. Това не е вярно. Комисията не е пренебрегнала съответните констатации на МВФ в този доклад, които имат отношение към случая. Констатациите на МВФ, които ПКНР посочва в коментарите си, не противоречат на нито една от констатациите на Комисията относно участието на държавата в китайския финансов сектор и със сигурност не и по отношение на държавната собственост или политиката по отношение на лихвените проценти за заеми и депозити. Фактът, че в доклада се посочва, че е постигнат напредък през последните години в развитието на по-пазарно ориентирана финансова система в Китай не означава, че според доклада в Китай действително има пазарно ориентирана финансова система. По отношение на проучванията на ОИСР, цитирани от Комисията ПКНР твърди, че не може да се заключи, че в Китай банките не са независими въз основа „на едно изречение, което изключва значителния напредък по отношение на либерализирането на банковия сектор“. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията изобщо не е основала заключението си на „едно изречение“, а както се вижда в горепосочения текст, на няколко документа, събрани от независими международни организации.
(423)
ПКНР твърди, че анализът на Комисията във връзка с определянето на публичен орган е напълно погрешен, а заключението ѝ в съображение 168 по-горе не съответства на тълкуването на АО на СТО на понятието публичен орган в случая „Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“. Един производител износител твърди също така, че логиката на разсъждение на Комисията относно определянето на публичен орган е „неправилна от правна гледна точка“. ПКНР твърди, че Комисията не е успяла да установи, че държавните търговски банки притежават, са оправомощени да прилагат и упражняват изпълнителна власт, както и не е установила i) че въпросните функции, за които се твърди, че се изпълняват от държавните търговски банки, са тези, изпълнявани от правителството като цяло, тоест са функции на правителството поначало, ii) общите характеристики между държавните търговски банки и правителството, освен акционерното участие, което също не е установено за всички държавни търговски банки; и iii) че всички държавни търговски банки разполагат с необходимата власт на ниво правителство, за да могат да я упражняват, или са им били дадени правомощия да изпълняват съответните правителствени функции. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията се позовава на своя анализ на този въпрос в съображения 158 - 167. Кредитирането се споменава в определението за субсидия съгласно член 3.1, буква а), подточка i) от основния регламент като функция на правителството. В настоящото разследване държавните банки получават инструкции чрез изисквания, планове и други документи на политиката да насърчават определени сектори, включително ФВ сектора. Въз основа на наличните данни се стигна до заключението, че съществува значителна правителствена собственост на банките в Китай и че правителството упражнява значителен контрол върху държавните търговски банки. Тъй като ПКНР не предостави исканата информация за дела на държавната собственост във всички държавни търговски банки в Китай, Комисията направи констатациите си въз основа на наличните факти. Комисията следователно заключава, че държавните търговски банки действат като държавен орган, който изпълнява публични функции, като провеждат политиките на ПКНР за преференциално кредитиране на определени сектори.
(424)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила нареждане или възлагане по отношение на частните банки в Китай и по-специално, че Комисията не е установила, че ПКНР е делегирало или наредило, или възложило отговорност, или дало власт на частните банки и държавните търговски банки да предоставят преференциални заеми. Комисията отхвърля това твърдение. Както е обяснено в съображения 170-173, в Китай съществува правителствена политика на предоставяне на подкрепа на ФВ промишлеността чрез преференциално кредитиране. Частните банки са задължени да изпълняват тази правителствена политика. Посредством Закона за търговските банки ПКНР задължи всички банки в Китай да „отпускат заеми съобразно нуждите на националната икономика и социалното развитие и в съответствие с държавната промишлена политика“. Тази необходимост и държавните промишлени политики са, inter alia, включени в различни планове и документи на политиката, а предоставянето на преференциално финансиране на избрани сектори, включително на ФВ сектора, е една от тях. Също така ПКНР твърди, че съответният член от Закона за търговските банки е бил изваден от контекста и не показва ясно наличието на делегиране или нареждане, възлагане на отговорност или упражняване на власт от страна на ПКНР върху която и да е търговска банка. Комисията не е съгласна, че член 34 е изваден от контекста, както вече беше обяснено в съображение 390 по-горе, и счита, че неговият текст представлява ясно правно обвързващо указание за всички банки в Китай. Комисията също така не е съгласна с твърдението на ПКНР, че документите, предвиждащи преференциалното кредитиране на ФВ промишлеността, посочени в съображение 102, са „неадекватно правно основание“. Това е подробно обяснено в съображения 399-403 по-горе.
(425)
Един производител износител твърди, че Комисията не е доказала, че чуждестранните банки в Китай са обект на нареждане и възлагане от страна на ПКНР. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията е доказала нареждане и възлагане за всички частни банки в Китай (inter alia съображения 169-172 и 424 по-горе), а банките, които са чуждестранна собственост, също се намират в тази категория.
(426)
Във връзка с определянето на възлагането и нареждането ПКНР също така твърди, че Комисията е направила заключения въз основа на оценката на кредитния риск на един от включените в извадката износители, предоставена от една банка, и ги е приложила към всички банки в Китай, като по този начин е използвала неблагоприятни изводи. Следва да се отбележи, че ПКНР, както и банките, са отказали да предоставят оценки на кредитния риск на други включени в извадката производители износители. Тъй като Комисията беше принудена да приложи наличните факти в това отношение, а оценката на кредитния риск, упомената по-горе, представлява най-добрите налични факти, Комисията частично направи своите заключения въз основа на въпросния документ. Отново се изтъква обаче, че заключенията са направени въз основа на налични факти, а не на неблагоприятни изводи.
(427)
ПКНР възрази на оценката на Комисията за изкривяването на китайския финансов пазар, „тъй като тя е правно необоснована“. ПКНР заяви, че няма доказателства, отнасящи се до РП, които биха показали, че държавните търговски банки представляват 2/3 от китайския финансов пазар. Комисията отхвърли това твърдение. При липсата на информация относно собствеността в банковия сектор, която беше поискана многократно, но не беше представена от ПКНР, Комисията приложи наличните факти. В това отношение Комисията се позова на доклада на DB, в който се посочва, че държавните търговски банки представляват над 2/3 от китайския финансов пазар. Това допълнително сочат и доказателствата от документите на СТО, МВФ, ОИСР и Световната банка, които потвърждават, че участието на държавата в китайския банков сектор не се е променило значително през РП. Също така ПКНР твърди, че изявлението на Комисията относно лихвените проценти, (а именно, че банките са задължени да спазват ограниченията, наложени от НБК) е невярно, защото минималният праг на кредитния лихвен процент е напълно премахнат. Това не е вярно. Действително в коментарите си ПКНР твърди, че минималният праг на кредитния лихвен процент е премахнат през юли 2013 г., но това е повече от една година след края на РП. Също така е факт, че таваните на лихвените проценти върху депозитите все още са в сила. Поради това констатацията на Комисията, че банките не са напълно свободни да определят условията за отпускане на заемите (поне по отношение на РП) е вярна и подкрепена с доказателствата от преписката. ПКНР оспори също така констатациите на Комисията в съображения 183-188 въз основа на твърдението, че няколко планове, документи на политиката и закони, цитирани от Комисията, не са от значение за случая. Комисията не е съгласна с това твърдение и се позовава на съображения 399-403 по-горе, в които обяснява защо тези документи са от значение за тези констатации.
ПКНР също така заяви, че констатацията на Комисията, че на някои банки е предоставен достъп до резервите в чуждестранна валута (SAFE) е немотивирана, тъй като доказателствата, на които се позовава Комисията посочват единствено EXIM Bank и КБР, и обясни, че заемите, предоставяни от тези резерви, се дават само на държавните предприятия. Комисията не е съгласна с това твърдение. В доказателствата се твърди единствено, че когато тази програма е започнала, тя е била достъпна първоначално само за EXIM Bank и КБР, но също се споменава и голям заем, отпуснат от НБК, което показва, че първоначалното ограничение е премахнато. Също така твърдението, че в доказателствата „се посочва ясно, че заемите се отпускат само на държавно предприятие като Sinopec“ не е точно. В тях се заявява, че се дава приоритет на големите държавни предприятия, но не се посочва, че отпускането на такива заеми е ограничено до тях. И във всеки случай, предвид размера на EXIM Bank и КБР, и тяхното въздействие върху финансовия пазар в Китай, дори ако програмата беше ограничена до тях, това би означавало значително изкривяване на финансовите пазари като цяло.
(428)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила специфичност по отношение на преференциалното кредитиране и нейният анализ на специфичността е правно непоследователен, тъй като тя не е установила дали Решение № 40 се отнася до проекти или промишлени сектори. ПКНР посочва факта, че „в Решение № 40 е предвиден изключително широк кръг от икономически сектори, като този документ не ограничава изрично достъпа до предполагаемата субсидия до определени предприятия, както трябва да се установи съгласно съдебната практика на СТО“. Комисията отхвърля това твърдение. Във връзка с „насърчаваните проекти“ се припомня, че те обхващат само определени дейности в рамките на ограничен брой промишлени сектори и поради това тази категоризация, включваща единствено съвкупност от предприятия в Китай, не може да се счита, че е от общ характер и неспецифична. Комисията счете, че това е най-естественото тълкуване при липсата на каквото и да е обяснение (и подкрепящи документи) за начина, по който ПКНР точно е прилагало понятието „ФВ промишленост“, например за целите на Решение 40 и свързания с него Каталог с насоки в областта на промишленото преструктуриране. Освен това, както е обяснено в съображение 102 по-горе, ФВ промишлеността също спада към категорията на стратегическите сектори, както е определено от дванадесетия петилетен план и на тази основа се ползва с достъп до преференциално финансиране, което става ясно от цитатите от различните планови документи и документи на политиката, и законите, посочени в същото съображение.
(429)
Също така ПКНР твърди, че Комисията не е установила съществуването на полза във връзка с преференциалното кредитиране, тъй като използването на външна референтна стойност за целите на установяване на полза не е било подкрепено от констатациите на Комисията. Според ПКНР Комисията не е имала основание да прилага кредитния рейтинг „ВВ“, тъй като тя не е предоставила никакви доказателства, че е по-вероятно този рейтинг да не е изкривен в сравнение с всеки друг рейтинг и неговото прилагане „отразява недопустимите неблагоприятни изводи, направени в нарушение на член 12.7 от Споразумението за СИМ“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. С оглед на нарушенията и липсата на достатъчна кредитоспособност или оценка на риска, свързан с включените в извадката производители износители от страна на банките кредитори, Комисията няма как да е взела предвид кредитния рейтинг (ако са имали такъв) на отделните производители износители като точна информация. Рейтингът BB в този случай не е неблагоприятен извод, а благоприятства производителите износители, защото е най-добрият подобен рейтинг на пазара (рейтинг на облигациите в клас спекулативен).
(430)
Жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да използва по-малко благоприятен кредитен рейтинг от BB за определяне на референтната стойност за някои производители износители, които са били в особено затруднено финансово положение. Поради причините, посочени в съображение 429 по-горе, Комисията счете, че рейтингът BB (рейтинг на облигациите в клас спекулативен) отразява правилно финансовото положение на включените в извадката производители износители по време на РП.
(431)
Жалбоподателят също така поиска Комисията да оповести изчисляването на надценката при заемите в китайска валута. Комисията обясни методологията в параграф 169 от документа за оповестяване на окончателните заключения (повторен в съображение 198 по-горе). В съответствие с методологията, използвана в процедурите за фина хартия с покритие и стоманени продукти с органично покритие, Комисията коригира китайските лихвени проценти като добави лихвения спред между облигациите с най-висок рейтинг и облигациите с рейтинг BB, които са се търгували на пазара по време на РП.
(432)
Един производител вносител твърди, че за да установи ползата от преференциалното кредитиране Комисията би трябвало да сравнява нивата на кредитиране на „облагодетелстваните“ сектори с тези на „необлагодетелстваните“. С оглед на анализа на Комисията на финансовия пазар (съображения 181-185), това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Като се вземат предвид установените изкривявания, се счита, че лихвените проценти на китайския финансов пазар са ненадеждни.
(433)
Също така ПКНР твърди, че по отношение на заемите в евро и долари Комисията не следва да прибягва до външна референтна стойност, тъй като един от ключовите елементи, върху които Комисията е основала своя анализ на изкривяването, т.е. ограниченията на лихвените проценти за НБК, не съществува за такива заеми. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Ограниченията на НБК върху лихвените проценти са само един от ключовите елементи, които Комисията използва в своя анализ на китайския финансов пазар. Както се обяснява в съображения 180-184 по-горе, съществуват редица други изкривявания, които сами по себе си обуславят използването на външна референтна стойност и за заемите в евро и долари.
(434)
Няколко износители и ПКНР твърдят, че споразуменията между износителите и някои държавни банки (наричани „споразуменията“ в настоящата точка), не съответстват на кредитни линии и не представляват финансово участие, защото не включват задължение или ангажимент от страна на банката да осигури бъдещо финансиране при конкретни условия. Те също така се позовават на заключенията на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“, в които се казва, че „само възможността“ правителството да може да прехвърля средства въз основа на изпълнението на предварително определено условие не е достатъчна, за да докаже наличието на финансово участие. Те отбелязаха становището на комитета, че договорното споразумение следва „само по себе си да претендира и да е в състояние да води до полза за получателя, която е отделна и независима от ползата, която може да се реализира от всеки бъдещ трансфер на средства.“
(435)
По отношение на констатациите на специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ Комисията отбелязва, че те не са изчерпателни по отношение на обхвата на кредитните линии или други подобни споразумения, и в този случай не са обвързващи за тълкуването на основния регламент от Комисията. Независимо от това Комисията е съгласна със заключенията на специалната група, но не и с прилагането на тези заключения към настоящото разследване от страна на ПКНР. При нормални обстоятелства споразуменията предвиждат държавните банки да отпускат заеми до необходимата сума, понякога във връзка с възможни подобрения в производителността на въпросното дружество. Затова текстът на споразуменията от една страна може да съдържа по-малко ясни или автоматично произтичащи от тях задължения по отношение на условията за бъдещо кредитиране в сравнение със задълженията, предвидени в някои видове споразумения за кредитни линии. Понякога те се допълват от отделни споразумения за кредитиране. Беше отбелязано обаче, че заемите по тези споразумения обикновено се отпускат при подобни или почти идентични условия. От друга страна, споразуменията съдържат известен брой разпоредби, които значително надхвърлят обичайния текст на споразуменията за кредитна линия и които създават механизъм за гарантирана подкрепа от страна на въпросната банка. Комисията смята, че в такъв случай писмените разпоредби на споразуменията не са непременно окончателни, тъй като „задължения“ или „ангажименти“ за прехвърляне на средства могат да възникнат в писмена или друга форма и че тяхното съществуване следва да се определя въз основа на всички регистрирани факти.
(436)
Въз основа на посоченото точно естество на ангажиментите или задълженията на държавните банки в рамките на споразуменията зависи от:
а)
Текста на споразуменията: Комисията отбелязва, че разпоредбите в повечето значими споразумения, в които участват големи държавни банки и по-специално производители износители, са като цяло подобни. Споразуменията установяват тясна връзка между банката и износителя по отношение на прехвърлянето на средства. Те предвиждат прехвърлянето на необходимата сума, понякога след изпълнението на определени условия, свързани с производителността и кредитния рейтинг. Споразуменията дават право на предприятието на „благоприятно третиране“, когато кандидатства за заем, в сравнение с предприятията, които не са сключили такова споразумение. Някои от сумите на потенциалното финансиране са огромни в сравнение с годишния оборот на предприятието. Размерът на заемите, обещани на включените в извадката износители, представлява над три пъти размера на годишния им оборот. Освен това споразуменията предвиждат банката да окаже значителна подкрепа за развитието на въпросното дружество. Споменават се „дългосрочно стабилно стратегическо партньорство“ между банката и дружеството, „приоритет“, който банката осигурява за ключовите строителни проекти на дружеството, като предлага „дългосрочна стабилна финансова подкрепа на дружеството по отношение на придобиването и реорганизирането на неговите активи, цялостното изграждане на всяка негова структурна единица, както и проект за техническо подобрение, проект Go Global и други дейности…“, а също и като съдейства на дружеството да „определи средно- и дългосрочно планиране в съответствие с предимствата му в съответната област, в институционален контекст и с оглед на производителността.“ В споразуменията също се споменава, че те следва да съблюдават националната макроикономическа и промишлена политика. Следователно изглежда, че стратегическата подкрепа, предоставена на дружеството, в съчетание с „благоприятното третиране“, предвидено в споразуменията, увеличават възможността дружеството автоматично да получи правото да тегли заеми по споразуменията.
б)
Естество и цели на заемодателите: Заемодателите са държавни банки, за които е установено, че са публични органи или други банки, за които е установено, че има нареждане и възлагане от страна на правителството и следователно те действат като органи на ПКНР. За тях също така е установено, че предоставят заеми с лихвени проценти значително под пазарните. Например, в някои споразумения се посочва „предимство за финансиране“ на банката и подкрепата, която тя предоставя на „високотехнологичния сектор…, който представлява приоритет в процеса на развитие с концесия от правителството“.
в)
Как правителството третира кредитополучателите: Кредитополучателите са част от стратегическите нови промишлени сектори, както се обяснява в съображение 102 по-горе.
г)
Степен на съдействие при разследването от страна на правителството: Заемодателите на кредитни линии (държавни банки и банки, на които правителството възлага и нарежда) не са оказали пълно съдействие при разследването, поради което свързаните с тях констатации са направени въз основа на наличните факти.
д)
Възприемане на споразуменията от пазара: Дружествата изглежда оценяват споразуменията като доказателство, че разполагат с подкрепата на държавата и съобщават публично сключването на такива споразумения като положителен сигнал до пазарите и потенциалните инвеститори. Например, на 9 юли 2010 г. Yingli Solar е издало съобщение за пресата, в което се обявява споразумение за стратегическо сътрудничество с КБР, съгласно което КБР предвижда да предостави кредитни инструменти с агрегиран максимум от 36 млн. RMB в подкрепа на Yingli Group и свързаните с нея дружества. Главният финансов директор на Yingli заявява, че „Това споразумение издигна сътрудничеството на двете страни на ново равнище, което сме убедени, че ще ни позволи да използваме възможностите, чрез които да укрепим водещата си позиция във ФВ сектора.“ На 26 януари 2011 г. Jinko Solar определи кредитна линия от 50 млрд. RMB от НБК като „споразумение за стратегическо сътрудничество“, което „допълнително ще укрепи позицията ни като водещ производител на продукти на ФВ сектора.“ В съобщението за пресата се заявява също, че „С дългосрочната финансова подкрепа на НБК ние сме уверени, че ще постигнем отлични резултати през 2011 г., както и дългосрочните ни цели за растеж.“ На 14 април 2010 г. беше обявено, че Trina Solar възнамерява да използва споразумението за кредит в размер от 4,4 млрд. USD с КБР „за разширяване на пазара“. Всички тези обявления предполагат, че засегнатите производители износители възприемат споразуменията като установен, а не несигурен, източник на финансиране.
е)
Действие на споразуменията: Многобройни индивидуални заеми са теглени от производители износители, т.е. споразуменията водят до действително прехвърляне на средства, обикновено при лихвени проценти значително под пазарните.
(437)
На основание на всички доказателства се заключава, че споразуменията се предлагат от банките като част от правителствената стратегия за насърчаване на ФВ промишлеността и се смятат за особено важни от съответните износители, независимо от това дали всъщност се прехвърлят средства. Това е в противоречие с твърденията на страните, че те в действителност нямат значение. Макар споразуменията да имат характеристиките на нормалните кредитни линии, те надхвърлят условията на нормалните кредитни линии и в действителност са стратегически партньорства между публичните органи и дружествата с цел изпълнение на политиката на правителството. В това отношение те действат като механизъм за държавна подкрепа/гаранция, която подобрява пазарната позиция на засегнатите износители и им дава възможност да повишат капацитета и производството си, като разчитат на това, че ще получат необходимото финансиране. При липсата на такава подкрепа/гаранция, износителите очевидно ще бъдат възприемани от пазарите като предприятия в по-слаба позиция. Следователно това финансиране може да се определи като евентуално прехвърляне на средства или като предоставяне на финансови услуги. Такава ценна „гаранция“ би имала определена стойност на пазара, или най-малкото би изисквала заплащането на значителна такса. С оглед на това споразуменията също водят до полза, която, според специалната група „ЕО - въздухоплавателни средства“ е „отделна и независима от ползата, която може да бъде получена от каквото и да е бъдещо прехвърляне на средства“, което, inter alia, се дължи на потенциалното задължение за извършване на плащанията от правителството. Те не са само едно „неясно обещание за предоставяне на „евтино“ финансиране“ (99) и очевидно повишават „благосъстоянието“ на получателите в сравнение с положението при липса на споразумение.
(438)
По отношение на размера на ползата, той е изчислен въз основа на таксите, начислени за кредитна линия, получена от един от включените в извадката производители износители. Тази кредитна линия е предоставена от банка, чието седалище е установено във финансова юрисдикция, различна от КНР, и показва всички елементи на търговските кредитни линии, които се предлагат на световните финансови пазари и на други споразумения в търговския сектор. Следва да се отбележи също така, че тази кредитна линия не се различава по същество в условията си от другите търговски кредитни линии, които включените в извадката производители износители получават, при които се начисляват такси, включително тези от чуждестранни банки. С оглед на горния анализ това е консервативна референтна стойност, тъй като доказателствата сочат, че споразуменията в действителност са по-ценни за дружествата като самостоятелна мярка в сравнение със стандартната кредитна линия. Комисията обаче счита, че изискваните такси служат като разумни индикатори за тези, които биха били дължими съгласно споразуменията.
(439)
Също така ПКНР твърди, че банките, които са сключили споразуменията с включените в извадката износители, не са публични органи или не им е било възложено от правителството да направят това. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Участващите банки бяха същите банки, които предоставят преференциално финансиране и в съображения 159-168 и 169-180 по-горе Комисията предостави подробно обяснение защо те са публични органи и/или защо са обект на възлагане и нареждане от ПКНР.
(440)
ПКНР заяви, че твърдението на Комисията, според което при нормални пазарни условия кредитните линии са свързани с поемане на значителни ангажименти и административни такси, е безпочвено, тъй като такива такси се прилагат само за „заявени кредитни линии“. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както е посочено в съображението по-горе, кредитната линия, използвана като референтна стойност, не се различава съществено в своите условия от другите търговските кредитни линии, получени от включените в извадката производители износители, включително от банки извън Китай. Освен това една от банките, която е сключила няколко такива споразумения с включени в извадката производители износители изглежда налага сходни по размер такси на своите клиенти в чужбина (100).
(441)
ПКНР твърди също така, че Комисията не е представила доказателства в подкрепа на изявлението си, че предоставянето от страна на правителството на кредитни линии (т.е. споразуменията) е част от преференциалното кредитиране. Това не е вярно. Предоставянето на кредитни линии е стандартен вид финансиране на дружества от страна на банките, а споразуменията са отделни и самостоятелни мерки, които попадат в обхвата на преференциалното кредитиране. Както е посочено в съображение 102 по-горе, ПКНР гарантира преференциалното финансиране на ФВ промишлеността чрез редица планови документи, документи на политиката, и закони. Освен това многобройни заеми са изтеглени по тези споразумения, които ясно показват, че те са неделима част от преференциалното финансиране на ФВ промишлеността.
(442)
Един производител износител твърди, че предоставянето на кредитни линии не е специфична субсидия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Както се обяснява в съображение 441 по-горе, предоставянето на кредитни линии е неделима част от преференциалното кредитиране, затова и към тях се прилага анализът на специфичността от съображения 191, 192, 209 и 428.
(443)
Според жалбоподателя Комисията е трябвало да установи процента на субсидията при използването на експортни кредити при закупуване, тъй като EXIM Bank е отказала да съдейства. Комисията е трябвало да използва информацията от жалбата и констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Това твърдение беше отхвърлено. Комисията разследва твърденията от жалбата, но не бяха открити доказателства, че включените в извадката производители износители са реализирали полза от подобни мерки през РП. Следва да се отбележи, че разследваните периоди в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
3.5.3. Коментари на страните относно експортните гаранции и застраховането за екологосъобразни технологии
(444)
По отношение на документите, поискани от Комисията по време на посещението за проверка, както е посочено в съображения 220 и 221 по-горе, ПКНР твърди, че не е изяснено кога планът „840“ е бил поискан, че финансовите отчети на Sinosure за 2012 г. не са били налични в момента на проверката, и че информацията за включените в извадката дружества, е била поверителна, както и че съответните договори така или иначе не са били съхранявани в седалището на Sinosure. Комисията се позовава на своите обяснения в съображения 219, 220 и 223, в които се разглеждат всички тези твърдения. По отношение на план „840“ Комисията добавя, че е поискала всички съответни документи относно дейността на Sinosure и предполагаемата програма за субсидиране в полза на включените в извадката износители, и че този план „840“ със сигурност е от значение за нейните констатации, заедно с всички останали документи, посочени в съображение 236, подкрепени от обясненията в съображение 232. Що се отнася до финансовите отчети на Sinosure за 2012 г., Комисията поиска временната отчетност, дори ако финансовите отчети за 2012 г. не са били приключени, но Sinosure отказа да предостави също така и нея (за 2012 г.).
(445)
Също така ПКНР твърди, че не съществуват правни или фактически доказателства в подкрепа на заключението, че фотоволтаичният сектор е „стратегически сектор“, и че това е презумпция. Комисията се позовава на обяснението в съображение 231 и припомня, че тази точка е специално потвърдена от ПКНР по време на посещението за проверка. По отношение на сходните твърдения относно план „840“, план „421“ и мерките за подкрепа на „стратегическите нови промишлени сектори“, и на твърдението, че плановете не са правно обвързващи, Комисията се позовава съответно на обясненията в съображения 232-234. Освен това тя отбелязва, че ПКНР не е представил тези документи и не ги е обсъдил с Комисията, и че няма регистрирани доказателства, че заключенията на Комисията са неверни.
(446)
ПКНР и един включен в извадката износител твърдят, че облекченията и безвъзмездните средства за плащане на застрахователни премии за експортни кредити, предоставяни от местните органи, са били незаконно подложени на изравнителни мерки, тъй като не е установено, че те представляват субсидии по смисъла на Споразумението за СИМ на СТО. Комисията се позовава на своя анализ на констатациите, направени в рамките на разследването, и по-специално на съображения 239 и 247. Комисията отбелязва също така, че облекченията и безвъзмездните средства са неразривно свързани с програмата за застраховане на експортни кредити, тъй като тяхното изплащане е следствие от изплащането на Sinosure на премията съгласно основната застрахователната полица за експортен кредит. Не на последно място следва да се отбележи, че тези облекчения също попадат в обхвата на Известие № 368 от 2004 г., издадено от MOFCOM и Sinosure, в което се предвижда, че „регионалните и местни власти съвместно полагат усилия за изпълнението на допълнителните мерки за подкрепа на продуктите, включени в Азбучния указател и на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии по отношение на застраховането на експортни кредити“.
(447)
ПКНР също така оспорва констатацията относно буква й) на приложение 1 към Споразумението за СИМ, че програмата Sinosure за застраховане на краткосрочни експортни кредити е била изпълнявана при ставки на премията, недостатъчни за покриване на дългосрочните оперативни разходи и загуби на програмата. В подкрепа на това ПКНР цитира съдебната практика на СТО и констатацията на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, и представя обяснения на базата на различни набори от цифри и аргументи, които се съдържат в годишните доклади на Sinosure. ПКНР също така оспорва позоваването на Комисията на член 11 от устава на Sinosure и на устава на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията повтаря всичките си доводи в съображения 242-245 и припомня, че нейните заключения се основават на най-добрите налични доказателства по преписката поради липсата на съдействие от страна на ПКНР, което е попречило на Комисията да получи съответната поискана от нея информация. Във връзка с направените от нея констатации, Комисията разгледа редица елементи и доказателства по преписката, сред които бяха уставът на Sinosure и уставът на адвокатската кантора Stewart Law. Комисията счита, че макар нито един от тези елементи да не е определящ фактор сам по себе си, тези и всички други елементи са от значение за нейното определяне. Що се отнася до съдебната практика на специалната група „САЩ - Памук от планинските райони“, Комисията напълно я е взела предвид в своите констатации и цитатите от тази съдебна практика от страна на ПКНР действително са от голямо значение.
(448)
Във връзка с оспорването на анализа на Комисията в съображение 245, ПКНР представи таблица с данни от отчета за доходите от публично достъпните годишни доклади на Sinosure за периода 2006-2011 г., и заключава, че е очевидно, че получените премии са били по-високи от оперативните разходи на програмата. Първо, Комисията отбелязва, че таблицата, представена от ПКНР, не включва в съответния ред размерите на комисионите, плащани от Sinosure, а само оперативните разходи. Второ, цифрите недвусмислено показват, че през всяка отделна година от 2006 г. до 2011 г., с изключение на 2010 г., размерът на нетната премия изобщо не е по-висок от сумите на нетните вземания плюс оперативните разходи, дори без да се вземат предвид плащанията на комисионите, които са пропуснати от ПКНР. Това включва 2011 г., което частично обхваща разследвания период, а размерът на загубата е значителна стойност в някои години (напр. 2008 г.). На трето място, Комисията отбелязва, че ПКНР е посочил за 2010 г. непропорционално ниска сума за платени нетни искове (изплатените премии са обявени като 20 пъти по-високи от изплатените искове), което не е отразено в годишния доклад за 2010 г. Тази сума, докладвана от ПКНР за 2010 г., се основава на мащабни последващи корекции относно събирането на вземания и промяна в резерва за неизплатени вземания, които се появяват едва в годишния доклад за 2011 г. с препратка към 2010 г. Тези корекции изглежда са от извънредно и необичайно естество, и намират отражение единствено в доклада за следващата година. Комисията също така отбелязва, че вместо това за 2011 г. ПКНР е докладвало сумите, включени в годишния доклад от 2011 г. Комисията счита, че последващите корекции трудно могат да се съпоставят с действителната ситуация, особено с оглед на липсата на съдействие и на допълнително обяснение от ПКНР или Sinosure в хода на разследването.
Според специалната група на СТО „САЩ - памук от планинските райони“, така както е цитирана от ПКНР, „препратката към „дългосрочен“ в буква й) се отнася до период с достатъчна продължителност, за да се гарантира обективен преглед, който позволява цялостна оценка на програмата и „при който се избягва придаването на излишно значение на единични или нетипични събития за даден ден, месец, тримесечие, полугодие, година или друг конкретен времеви период““. Комисията счита периода 2006-2011 г. за достатъчно продължителен период, за да бъде разглеждан, а Sinosure е понесла загуба за всяка година от този период. Положението от 2010 г. следва или да се счита за единично, или нетипично, ако се вземат под внимание коригираните цифри в годишния доклад за 2011 г., следователно - от ограничено значение, или обичайните некоригирани данни от годишния доклад за 2010 г. трябва да бъдат взети предвид като значими, като те показват, че резултатът е само малко над прага на рентабилност. Като се имат предвид значителните загуби, понесени през други години, това потвърждава констатациите на Комисията, че Sinosure като цяло е в състояние на дългосрочна загуба през периода 2006-2011 г. В допълнение към това, дори ако данните от 2010 г. бяха взети предвид като представителни, факт е, че Sinosure е реализирала загуби през пет от шест години за периода 2006-2011 г. Другите таблици и набори от цифри, представени от ПКНР с цел да оспори констатациите на Комисията относно буква й) от Споразумението за СИМ на СТО, не могат да бъдат съпоставени с другата информация по случая и/или не подлежат на проверка. Във всеки случай сами по себе си те не доказват, че Sinosure е достигнала прага на рентабилност на своята програма за застраховане на краткосрочни експортни кредити през периода 2006-2011 г.
(449)
Що се отнася до референтната стойност за изчисляването на ползата, ПКНР счита създаването на външна референтна стойност за несъвместимо със Споразумението за СИМ, но не добавя каквито и да било доводи, обосноваващи това твърдение. Комисията се позовава на своето обяснение в съображение 245.
(450)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ производител оспорват използваната от Комисията референтна стойност, тъй като Комисията не се е обосновала защо е направила следното: i) премията е изчислена на основата на данни на EXIM bank (САЩ); ii) Комисията е използвала Италия като страна вносител, а не Германия, която е основният експортен пазар за разглеждания продукт; iii) използван е период от 120 дни, а не 60, или друг по-кратък период; iv) Комисията не е използвала изчисляването на премията за директен износ, а по-скоро за застраховането на отпуснат от финансова институция експортен кредит за закупуване (FIBC). По отношение на i) Комисията се позовава на съображение 253. По отношение на ii) Комисията е уверена, че Италия представлява подходящият баланс между държавата в ЕС с най-ниския риск и държавите в ЕС, които също са пазари на разглеждания продукт, но със значително по-висок риск, следователно съответстващи премии. Що се отнася до iii), при отсъствието на специфична симулация на базата на период от 90 дни на уебсайта на EXIM Bank, Комисията счита, че продължителността от 120 дни е най-подходяща да представлява условията на продажбите през разследвания период. По отношение на iv) Комисията не бе в състояние да получи симулация за изчисляване на премията за директния износ и счита тази референтна стойност за отразяваща цялостната ситуация, свързана с риска в страната на закупуване.
(451)
Един включен в извадката съдействащ износител твърди, че той е закупил застраховка за експортен кредит за част от своя износ, но е платил редовни застрахователни премии и не се е ползвал от програмата Green Express или друго благоприятно третиране, както се твърди в жалбата. При липсата на доказателства, доказващи това твърдение, Комисията се позовава на своите заключения относно тази програма в раздел 3.4.1.4 на настоящия регламент. По отношение на програмата Green Express Комисията се позовава на своите констатации в съображение 240 и отбелязва, че това представлява специфичен аспект на програмата за краткосрочно застраховане на кредити на Sinosure и че констатациите на Комисията не са ограничени до този аспект, но се отнасят до програмата като цяло.
3.5.4. Демонстрационната програма Golden Sun
(452)
ПКНР допълнително твърди, че тази програма предоставя безвъзмездни средства за „разпространяваните слънчеви ФВ системи“, а не за производителите/износителите на разглеждания продукт и че съответните критерии в законодателството не са насочени към производителите на модули и елементи. В това отношение ПКНР твърди, че е предоставило съответната документация относно програмата и дори я е съгласувало с включените в извадката дружества в подкрепа на този въпрос. Тримата включени в извадката съдействащи износители твърдят, че това е субсидия за потребителите и не води до полза за разглеждания продукт, следователно не подлежи на изравняване по смисъла на член 1, параграф 1 и член 3, параграф 2 от основния регламент, член VI:3 на Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г., и член 19.1 от Споразумението за СИМ на СТО. Тези износители се позовават на решението на ЕС по случая Биодизел с произход от Съединените американски щати (съображение 97 от Регламент (ЕС) № 194/2009 на Комисията, ОВ L 67 от 12.3.2009 г., стр. 50, и съдебната практика на СТО по случаите САЩ - пръти от олово (параграфи 6.50, 6.53, 6.56 и 6.57 от доклада на специалната група), Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграф 9.112 от доклада на специалната група), Бразилия - Програма за финансиране на износа на въздухоплавателни средства (параграф 7.24 от доклада на специалната група) и Канада - Мерки, засягащи износа на граждански въздухоплавателни средства (параграфи 157 и 159 от доклада на Апелативния орган).
(453)
Комисията се позовава на констатациите си от разследването и по-специално на съображения 243-246 от настоящия регламент, в които се обясняват подробно горепосочените твърдения и се потвърждава, че определянето е в съответствие със съответните разпоредби и със съдебната практика, цитирана от ПКНР и включените в извадката съдействащи износители. Комисията повторно заявява, че безвъзмездните средства по програмата са пряко свързани с разглеждания продукт, защото допустимите за финансиране „разпространявани слънчеви ФВ системи“ по-конкретно включват доставките на модули и елементи като значителна част от проектите, следователно връзката между ползата, предоставена от правителството и разглеждания продукт е пряка и безспорна. Както е посочено по-специално и в съображения 244-245, разследването е потвърдило, че са извършени преки плащания от ПКНР за няколко включени в извадката съдействащи износители (т.е. целта на монтирането на слънчеви панели е да се генерира енергия за собствена употреба, включително за производствения процес на разглеждания продукт), които, inter alia, използват произведените от тях слънчеви модули и елементи. Също така беше установено, че преките плащания за износителите в качеството им на доставчици на разглеждания продукт за изпълнителните на проекти на трети страни в действителност противоречат на разпоредбите на съответното законодателство и че ПКНР не е предоставило доказателства, които да изяснят ситуацията (вж. съображения 245 и 246).
Краткото обяснение, предоставено от ПКНР и включения в извадката съдействащ износител, че прякото прехвърляне на средства в разрез с китайското законодателство е било необходимо, защото изпълнителят на проекта се е намирал във затруднено финансово положение и за да се гарантира, че безвъзмездната помощ ще се използва само за разрешените ФВ системи, ясно показва, че при липсата на това пряко прехвърляне на средства от правителството включеният в извадката съдействащ износител в ролята на доставчик нямаше да е в състояние да получи средства за доставката на разглеждания продукт, и че правителството нямаше да може да гарантира, че субсидията се използва за първоначалната ѝ цел. От тази гледна точка и при липсата на допълнителни доказателства, тези плащания следва да се разглеждат като пряка безвъзмездна помощ от ПКНР за производителя на разглеждания продукт, който при други обстоятелства не би получил средства за доставянето на разглеждания продукт (като се предположи, че тази доставка действително е била извършена, за което също няма доказателства по случая). Въз основа на горепосоченото Комисията смята, че твърденията на ПКНР и включените в извадката съдействащи износители са правно необосновани.
(454)
ПКНР също така твърди, че в случаите, когато ползите по програмата се отнасят до доставката на разглеждания продукт за несвързани изпълнители на проекти, Комисията е задължена да извърши междинен анализ, за да разгледа този въпрос, като ПКНР цитира решението на СТО по случая „САЩ - мека дървесина IV“ (параграфи 141 и 142 от доклада на Апелативния орган). Комисията се позовава на обясненията в съображения 244-246 и съображение 352 по-горе, за да отхвърли това твърдение. Освен това, поради неоказването на съдействие от ПКНР и заинтересованите страни, Комисията не беше в състояние да извърши междинен анализ. Следователно не може да става дума за междинен анализ, а цитираната съдебна практика на СТО няма връзка със ситуацията, като се вземе предвид, че средствата са били изплатени директно на производителите на разглеждания продукт и са пряко свързани с доставката, inter alia, на разглеждания продукт. Тъй като тези плащания са безвъзмездни, това представлява финансово участие (пряко прехвърляне на средства) и Комисията има правото да предполага, че те водят до полза за получателя (производителите) при липсата на доказателства за използването на въпросните суми. Ако плащанията по тази програма бяха извършени от правителството за изпълнители на проекти на трети страни и необходимото оборудване беше придобито на справедливи пазарни цени, нямаше да има полза за засегнатите износители. При положение обаче, че плащанията са извършени за производителите износители, то сумите, използвани от тези дружества за монтажа на слънчеви панели водят до полза, защото покриват разходите, които иначе те биха поели. Ако производителят износител не е в състояние да докаже, че една част от безвъзмездните средства са прехвърлени на трети страни, то въз основа на наличните факти се предполага, че тази част от безвъзмездните средства води до полза за износителя като обща субсидия, която води до полза за дейността на дружеството като цяло. Случаят е точно такъв.
(455)
Двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че програмата „Golden Sun“ не е специфична, защото съответните изисквания в китайското законодателство са обективни и всички предприятия, които отговарят на тях, могат да се ползват от програмата, а се допускат всички дружества, независимо дали са или не са производители на разглеждания продукт. Комисията се позовава на констатацията си относно специфичността в съображение 247, която показва че условията и критериите за подбора не са обективни и не се прилагат автоматично. Съответните критерии потвърждават, че програмата е предвидена само за ограничена подгрупа от предприятия, които са в състояние да ги изпълнят, а именно тези със значителна инсталираната мощност от най-малко 300kWh и значителни активи от най-малко 100 млн. RMB. Критериите за подбора също посочват необходимостта предприятията получатели да са включени в местния план за изпълнение на демонстрационен проект по програмата „Golden Sun“, а разследването установи, че включването в тези местни планове зависи от преценката на компетентните органи, не е прозрачно и не се основава на обективни критерии. Комисията добавя, че допустимите „разгърнати слънчеви системи“ разчитат на производството и доставката на захранвано със слънчева енергия оборудване, по-голямата част от което е изградено от слънчеви модули и елементи. Следователно, противно на твърденията на включените в извадката износители, тази програма също е специфична, тъй като само производителите на слънчеви системи, или с други думи, производителите на разглеждания продукт, в действителност се допускат до ползи по тази програма, или пряко в качеството им на собственици на проекта, или непряко - в предполагаемото им качество на доставчици на разглеждания продукт за собствениците на проекта.
Затова, като се отчете и липсата на съдействие от страна на ПКНР, което не предостави всички бюджетни документи, които Комисията поиска (вж. съображения 234-239), се заключава, че тази програма също е де факто специфична съгласно член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент, защото основно производителите на разглеждания продукт в действителност получават преки или непреки ползи от програмата. Субсидията се използва също така от ограничен брой предприятия (производителите на разглеждания продукт) или се използва предимно или неравномерно от тези дружества, тъй като те са само част от предполагаемите потенциални получатели, но явно получават цялото финансиране.
3.5.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.5.5.1. Програма за две години без данъчно облагане и три години с облагане на половин ставка за предприятия с чуждестранно участие
(456)
ПКНР отново изказа твърдението, че програмата по отношение на предприятията с чуждестранно участие, за която се твърди в жалбата, е прекратена, считано от 2013 г. Комисията отбелязва, че разследваният период приключва много преди 2013 г. и по този начин ползата, предоставена по тази програма през РП, подлежи на изравнителни мерки. Това се потвърждава от констатацията от разследването, според която през РП по тази програма са предоставени ползи на няколко включени в извадката съдействащи износители. Ползите, предоставени по тази програма, дори и ако тя е била прекратена през 2013 г., продължават и след това.
(457)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител допълнително твърдят, че вариантът на програмата за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии не може да бъде предмет на изравнителни мерки, въз основа на член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като не е бил посочен в твърденията в жалбата. Комисията препраща към своето подробно описано отхвърляне на това твърдение в съображение 286. Комисията припомня също, че ПКНР е решило да не съдейства по време на разследването на варианта на тази програма. В допълнение към тези елементи Комисията отбелязва, че в жалбата са изброени други преференциални програми за пряко данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии в допълнение към варианта на програмата „two free/three half“ (точка 4.2.5.1 от жалбата), т.е. или данъчните намаления за ПЧУ (точка 4.2.5.9 от жалбата), или преференциалните данъчни програми за ПЧУ, признати за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии (точка 4.2.5.8 от жалбата). Следователно може да се счита, че и тази програма има много тясна връзка с едната или и двете други данъчни програми, за които са изказани твърдения, тъй като се отнася до намаляване на пряката данъчна ставка и е специално насочена към един и същ набор от бенефициери (високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии). И в този случай съдействието на ПКНР би позволило на Комисията да оцени по подходящ и задълбочен начин всички елементи, които се отнасят до връзката с програмите, посочени в жалбата, и да попълни пропуските в информацията от жалбата, която се основава на prima facie доказателства, с които жалбоподателят е разполагал. Въз основа на тези твърдения Комисията припомня, че прилагането на изравнителни мерки към тази програма е в пълно съответствие с член 10, параграф 1 от основния регламент, тъй като тази разпоредба позволява разследване на всяка „предполагаема субсидия“, установена от жалбоподателя, не само на една конкретна програма. В този случай предполагаемата субсидия, пропуснатите приходи от данъчно облагане, което засяга същия вид бенефициери, са общи за всички въпросни програми.
(458)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите за цялата година от годишната данъчната декларация, въпреки че РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка ii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита, ОВ C 394, 17.12.1998 г., стр. 6. Един от тези износители също така твърди, че, тъй като пълната данъчна декларация за 2012 г. не е била на разположение по време на проверката, за 2012 г. Комисията е трябвало да основе изчисленията си на данъчните декларации за тримесечие, отнасящи се до първата половина на 2012 г., събрани на място и/или на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., които показват, че дружеството е било в положение на загуба.
(459)
Комисията се позовава на съображение 300 и подчертава, че е важно изчислението на ползата да се основава на окончателните одитирани данъчни декларации за дадена данъчна година. Комисията добавя, че окончателното приключване на данъчната декларация за 2011 г. през РП означава, че всички изискани ползи по декларацията са окончателни, което допълнително показва, че нейният подход е правилен. Комисията не може да направи своите изчисления въз основа на данъчните декларации за тримесечие, защото тези декларации отразяват текущото временно положение в момента на подаване на декларацията и по дефиниция не вземат предвид окончателните консолидирани данни за данъчната година. Целта на тези декларации е да се осигури ликвидност на правителството в случай, че данъците са временно дължими, но те отразяват единствено частично ситуацията в момента на подаване на декларацията. Много е вероятно да се окаже, че ако дружеството реализира значителни приходи през последните две тримесечия на годината, които не просто компенсират загубите от първите две тримесечия, тогава то ще декларира облагаеми приходи за окончателната данъчна декларация. Следователно, докато временните данъчни декларации през 2012 г. дават частична представа за положението на износителя в момента на подаване на декларацията, което обяснява защо Комисията ги е събрала, тяхното значение не е абсолютно, тъй като не може да се изключи, че ситуацията в края на фискалната година, както е декларирана в окончателната декларация, е напълно различна. По отношение на таблиците за приходите и разходите за 2012 г., Комисията отбелязва, че финансовите счетоводни данни не винаги съответстват на фискалните счетоводни данни и може да се окаже, че задължението за докладване на приходите и разходите за целите на прякото данъчно облагане значително се различава от задълженията за докладване за счетоводни цели. Също така може да има корекция за данъчни цели, която не е напълно отразена във финансовата отчетност. Накратко, фактът, че едно дружество е в положение на загуба в своите финансови отчети не означава непременно, че то ще бъде в същата положение на загуба в окончателната си данъчна декларация. Въз основа на тези доводи Комисията потвърждава, че изчисляването на субсидията за преките данъчни програми, трябва задължително да се основава на окончателните цифри, фигуриращи в окончателната одитирана данъчна декларация, а не на периодичната данъчна декларация или на окончателните или временни счетоводни отчети.
3.5.5.2. Данъчни облекчения за научноизследователска и развойна дейност, провеждана от предприятия с чуждестранно участие
(460)
ПКНР твърди, че за първи път е информирано, че Комисията подлага на изравнителни мерки програма за НИРД, която не е заместваща програма на програмата за НИРД за предприятията с чуждестранно участие, посочени в жалбата. ПКНР разчита на подобни доводи, използвани за предишната програма, както се обяснява в съображение 457, и твърди, че подлагането на тази програма на изравнителни мерки нарушава членове 11 и 13 от Споразумението за СИМ на СТО. ПКНР продължава да твърди, че програмата за НИРД за предприятия с чуждестранно участие е била прекратена през 2008 г., а новата програма за НИРД, включена в новия китайски Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията, не е заместваща програма, тъй като тя не се отнася за предприятията с чуждестранно участие и не изисква разходите за НИРД да бъдат 10 % по-високи в сравнение с предходната година.
(461)
Комисията отбелязва, че ПКНР не е предоставило информация относно тази програма в отговора на въпросника и писменото искане за допълнителна информация, а тя вече е била предмет на изравнителни мерки в предишни разследвания (вж. съображение 310). В същото време Комисията обаче отбелязва, че тази програма беше обсъдена по време на посещението за проверка с ПКНР и че съответните разпоредби за прилагане са събрани като доказателство (те са били представени и от единия от включените в извадката износители). Следователно твърдението на ПКНР, че то е информирано за първи път за потенциалното прилагане на изравнителни мерки към тази програма, е необосновано, още повече, че няколко включени в извадката съдействащи износители, с които ПКНР е съгласувало отговора си, са докладвали тази програма в своите отговори на въпросника. ПКНР е било напълно информирано за този факт, тъй като няколко пъти е прегледало неповерителната преписка. Констатациите от разследването сочат, че тази програма подлежи на изравнителни мерки (съображения 310-314 по-горе). Комисията добавя, че тази програма явно е заместваща за предишната програма, насочена към ПЧУ, поради тясната връзка, която се установява от същия формат и размер на данъчните облекчения (допълнително данъчно облекчение чрез приспадане от облагаемата основа), същото съотношение и условия (допустими разходи за дейности, свързани с НИРД) само с незначителни отклонения. Тези незначителни промени бяха приведени в съответствие с реформата на новия Закон за подоходното данъчно облагане на предприятията от 2008 г., но естеството и същността на програмата са като цяло същите. Комисията също така се позовава на доводите относно стандарта за започване на процедура, предвиден в съображение 457.
(462)
ПКНР и един включен в извадката съдействащ износител също така твърдят, че тази програма не е специфична, тъй като Комисията не е доказала, че издаването на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии е ограничено до определени предприятия. Комисията се позовава на обяснението си в съображение 313 и съображения 321 и 325 относно друга програма за данъчно облагане за високотехнологични предприятия и предприятия с нови технологии. Комисията добавя, че правилата за прилагане на тази програма (вж. съображение 321) допълнително потвърждават констатацията на специфичност на високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии като единствено дружества в сектори, подкрепяни от политиките на правителството и допустими съгласно съответните каталози и насоки на правителството, които могат да получат съответния сертификат. Например само предприятия, участващи в проект за НИРД, предвиден в областта на високите и новите технологии с ключова подкрепа от държавата и Насоките за текущи приоритети за развитие в ключови сектори на високите технологии от 2007 г. на НКРР, или дейности, свързани с НИРД, включени в обхвата на Известието на Държавния съвет относно няколко политики за подкрепа към Плана за средносрочно и дългосрочно развитие на науката и технологиите (2006-2020 г.), № 6 [2006 г.] на Държавния съвет), могат да получат този сертификат. Следователно е ясно, че този програма за данъчно облагане е ограничена само до тези конкретни дружества в съответните сектори и дейности, свързани с НИРД, подкрепяни от ПКНР, включително дружества в насърчавания ФВ сектор.
(463)
Що се отнася до изчисляването на размера на субсидията, двама включени в извадката съдействащи износители твърдят, че Комисията погрешно е използвала цифрите от тяхната годишна данъчната декларация, докато РП обхваща половината от 2011 г. и половината от 2012 г., а това е нарушение на метода на изчисление от раздел Д, буква а), подточка iii) на издадените от Комисията Насоки за изчислението на размера на субсидията при разследвания във връзка с изравнителни мита от 1998 г. Комисията се позовава на всички доводи, развити в съображение 459, които са еднакво значими, за да се отхвърли това твърдение за тази програма. Освен това Комисията отбелязва, че твърдението относно предполагаемата позиция на данъчна загуба за 2012 г. като данъчна година има ограничено значение или изобщо няма значение, тъй като приспадането на данък може да бъде прехвърляно с пет допълнителни данъчни години и може да бъде използвано спрямо всеки облагаем доход, деклариран през следващите пет години. Затова, дори ако Комисията приеме, че тези дружества са регистрирали данъчни загуби през 2012 г., или ако окончателната одитирана данъчна декларация за 2012 г. беше на разположение, показвайки данъчни загуби (което не е така в случая), Комисията все пак щеше да вземе предвид ползите по тази програма, тъй като не може да бъде изключено, че ползите от данъчното приспадане, натрупано през 2012 г., ще се използват веднага щом дружеството декларира облагаем доход в една от следващите пет данъчни години.
3.5.5.3. Данъчни намаления за предприятия с нови технологии, които участват в определени проекти
(464)
ПКНР и един от съдействащите износители твърдят, че тази програма не е специфична, че анализът на специфичността не се основава на факти, и че изискванията за получаване на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии следва да се считат за обективни критерии или условия, които определят, че правото на получаване на субсидията и допустимостта до тази програма са автоматични. По отношение на констатацията на специфичността относно ограниченията на тази програма и на данъчните облекчения за дейност, свързана с НИРД, до високотехнологичните предприятия и предприятията с нови технологии, Комисията се позовава на своето обяснение в съображения 321 и 325, а също и в съображение 462, еднакво приложими за тази програма. Комисията заявява отново, че по-специално мерките за изпълнение и документите, изброени по-горе, показват, че прилагането на тази програма и признаването на статута на високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който съвсем не е достъпен за всички предприятия и не е обвързан с обективни критерии, е ограничено само до определени сектори и предприятия, подкрепяни от ПКНР въз основа на критерии, които изглежда не са обективни или неутрални. Допустимостта за ползи по тази програма също не е автоматична, а зависи от предоставянето на сертификат за високотехнологично предприятие и предприятие с нови технологии, който е издаден след процедура за преценка от страна на компетентните органи (следователно не е автоматична).
(465)
Един съдействащ износител твърди, че Комисията погрешно е изчислила ползата от субсидията по тази програма, защото е използвала одитираната данъчна декларация за 2011 г., като се има предвид, че данъчните декларации за 1-во и 2-ро тримесечие на 2012 г. са били на разположение и са събрани при проверката, а Комисията е могла да поиска копие от окончателната данъчна декларация за 2012 г. веднага щом тя е била на разположение. Този износител също така твърди, че ако се използва данъчната декларация за 2011 г., за да се изчисли ползата от субсидията, тогава следва да се използва оборотът на дружеството за 2011 г., а не оборотът по време на РП. Комисията препраща към своето обяснение в съображение 459 по-горе. Освен това Комисията отбелязва, че в своето писмо, предхождащо проверката, до включените в извадката износители, включително въпросния износител, изрично е поискала оригиналните данъчни отчети/декларации за фискалните години от РП и предходните три години. Следователно този съдействащ износител е могъл и е трябвало да предостави данъчната декларация за 2012 г. при първа възможност и Комисията отбелязва, че той не е направил това дори когато неотдавна е изпратил своите коментари относно документа за оповестяване. По отношение на твърдението, че Комисията трябва да използва оборота от 2011 г. за изчисляване на ползата, тя отбелязва, че размерът на ползите, получен от данъчната декларация за 2011 г. се счита за отразяващ в разумна степен положението през РП, особено като се има предвид, че данъците за 2011 г. са били дължими през РП (месец), а окончателните данни за 2012 г. не бяха на разположение по време на проверката. Във всеки случай Комисията не може да използва различни знаменатели за измерване на различни субсидии, в противен случай процентните стойности няма да бъдат съпоставими и не се гарантира последователност при изчислението. Накрая Комисията добавя, че не разполага с проверени цифри за оборота за 2011 г., а е проверила само тези за оборота за РП.
3.5.6. Коментари на страните относно предоставянето на права на земеползване на занижени цени
(466)
ПКНР твърди, че Комисията не е констатирала специфичност съгласно членове 2.1 и 2.2 от Споразумението за СИМ, и не е обосновала ясно определянето си на специфичността въз основата на категорични доказателства, както се изисква в член 2.4 от Споразумението за СИМ. Според ПКНР Комисията не е предоставила никакви фактически доказателства по отношение определените сектори, на които са предоставени права на земеползване при преференциални ставки, и по отношение на правното основание на своята оценка, че секторът за производство на слънчеви елементи и модули е един от тези сектори. Един производител износител изказа подобно твърдение. Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Комисията цитира в съображение 364 по-горе примери от известията за права на земеползване, в които съответните власти ограничават потенциалните купувачи за определената цена до фотоволтаичната промишленост и определят ценови ограничения за правата на земеползване, закупени от включените в извадката производители износители. При липсата на друга информация, поискана от ПКНР, и предвид подкрепата на правителството за ФВ промишлеността, заедно с дискреционния и непрозрачен характер на разпределението на правата на земеползване, Комисията счита, че с тази информация се установява наличието на специфичност.
(467)
ПКНР и няколко производители износители твърдят, че референтната стойност за правата на земеползване, избрана от Комисията, не е адекватна. ПКНР също така твърди, че Комисията не е направила всичко възможно, за да определи референтна стойност, която приблизително наподобява пазарните условия, които биха преобладавали в отсъствието на изкривяване, както се изисква от решението на специалната група на СТО относно случая „САЩ - Окончателни антидъмпингови и изравнителни мита върху някои продукти от Китай“ (101). Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията действително е разгледала в подробности различните показатели и е сравнила Тайван и КНР като цяло, както и отделните засегнати китайски провинции. След подобен анализ Комисията счита, че Тайван е подходяща референтна стойност с оглед на съвкупността от информация по преписката, т.е. i) съпоставимото ниво на икономическото развитие и икономическата структура, които преобладават в Тайван и в по-голямата част от китайските провинции и градове, където съдействащите производители износители са установени, ii) географската близост на Китай и Тайван, iii) големият процент промишлена инфраструктура в тайванските и китайските провинции, iv) силните икономически връзки и трансграничната търговия между Тайван и КНР, v) сходността на вида на земята и сделките, използвани за определяне на референтната стойност в Тайван с тези в КНР, и vii) общите демографски, езикови и културни характеристики на Тайван и КНР. Освен това повечето от съответните провинции се считат за водещи провинции по отношение на производството в КНР.
Въпреки че БВП на глава от населението на Тайван и тези провинции и градове не е еднакъв, този на китайските провинции и град Chongqing нараства бързо през последните години, т.е. достига понастоящем този на Тайван. Освен това данните от последно време показват, че КНР като цяло, както и провинциите и съответните градове имат много по-висок темп на нарастването на БВП от Тайван, т.е. те се изравняват много бързо. Важно е да се отбележи обаче, че точното сравнение между БВП на държава с непазарна икономика (КНР) и БВП на държава с добре функционираща пазарна икономика (Тайван) не е факт от решаващо значение, тъй като е нормално за държавата с непазарна икономика да изостава спрямо тази с пазарна икономика от гледна точка на БВП. Освен това много други фактори, например правилата в областта на планирането, екологичната политика, могат да окажат въздействие върху предлагането и търсенето на терени за промишлени цели. Действителният въпрос е какви биха били „преобладаващите пазарни условия“ във връзка с правата на земеползване в съответните китайски провинции, ако КНР беше функционираща пазарна икономика; на базата на всички доказателства се заключава, че те биха били много сходни с тези в Тайван.
3.5.7. Други коментари
(468)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да оповести допълнителните програми за субсидиране, установени по време на разследването и също така да определи процента на субсидиите по тези от тях, които не са посочени в жалбата. В това отношение следва да се отбележи, че всички субсидии, които отговарят на законовите изисквания за започване на процедура, бяха разследвани от Комисията.
(469)
Жалбоподателят твърди, че Комисията следва да установи процента на субсидията по отношение на доставянето на полисилиций на занижени цени въз основа на информацията в жалбата и на констатациите от решения на Департамента на търговията в САЩ в подобно дело относно ФВ промишлеността. Комисията разследва тази програма и, въз основа на информацията, получена от включени в извадката производители износители и ПКНР, заключи, че няма реализирани ползи по тази програма през РП, основно защото вносните цени на полисилиция са били по-ниски от цените, предлагани от китайските доставчици. Следва да се отбележи, че разследваният период в делото на САЩ и в настоящия случай са различни.
(470)
Жалбоподателят твърди също така, че Комисията е трябвало да установи процента на субсидията по отношение на предлагането на електрическа енергия на занижени цени. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. Комисията не намери достатъчно доказателства, че включените в извадката производители износители, с изключение на LDK, са реализирали ползи от преференциалното предлагане на електрическа енергия през РП.
(471)
ПКНР твърди, че резултатът от методологията за изчисление на Комисията е „двойно преброяване на нивото на изчисляване на дъмпинговия марж и процента на субсидията за съответните антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Според ПКНР Комисията е трябвало да приспадне процента на субсидията, изчислен за програмата за застраховане на експортни кредити, от дъмпинговите маржове въз основа на това, че това е субсидия за износ. ПКНР също така твърди, че Комисията е трябвало да приспадне от дъмпинговите маржове процента на субсидиите, изчислен въз основа на външни референтни стойности. Съгласно разсъжденията на ПКНР, „част от дъмпинга, изчислен въз основа на редовната стойност на държава аналог всъщност представлява същото субсидиране, което е подложено на изравняване в паралелното антисубсидийно разследване“. Нито едно от тези твърдения не би могло да окаже въздействие върху нивото на последващите мерки, тъй като в настоящия случай комбинираните мита са ограничени от маржа на вредата. ПКНР също потвърди това в коментарите си относно документа за оповестяване на окончателните заключения. Затова не беше счетено за необходимо да се разгледа естеството на тези твърдения.
3.6. Размер на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки
(472)
Размерът на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem за дружествата, които са в обхвата на настоящото разследване, е установен в таблицата по-долу:
Производител износител
Окончателен процент на субсидията
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd;
Suntech Power Co. Ltd;
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd,
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd;
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd;
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
„Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd“;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd,
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd,
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd,
de minimis
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd и свързани дружества
6,5 %
Други съдействащи дружества (приложение 1)
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
(473)
В съответствие с член 15, параграф 3 от основния регламент общият процент на субсидията за съдействащите дружества, които не са включени в извадката, изчислен на базата на общия среднопретеглен процент на субсидията, установен за съдействащите дружества, които са включени в извадката, възлиза на 6,4 %.
(474)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
4. ВРЕДА
4.1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(475)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Те представляват промишлеността на Съюза по смисъла на член 9, параграф 1 от основния регламент и ще бъдат наричани по-нататък „промишлеността на Съюза“. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(476)
Цялата налична информация за промишлеността на Съюза, включително информацията, представена в жалбата, макроикономическите данни от Europressedienst (независима консултантска фирма, наричана по-нататък „консултантът“) и проверените отговори на въпросниците на включените в извадката производители от Съюза бяха използвани за определяне на цялото производство на Съюза по време на РП, тъй като не беше налична пълна публична информация за производството. Тъй като модулите и елементите са внасяни в Съюза по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са предмет на настоящото разследване, а докладваният обем на вноса е в тонове, не можеха да се използват данни от Евростат за определяне на обема и стойностите на вноса, които поради това се основаваха на данните от консултанта. Когато това беше възможно, получените от консултанта данни бяха сверени с други налични публични източници и с проверените отговори на въпросниците.
(477)
На тази основа общото производство на Съюза се оценява на около 4 GW за модулите и 2 GW за елементите през РП.
(478)
Както е посочено в съображение 21 по-горе, девет производители от Съюза бяха избрани за извадката, представляващи 18-21 % от общото производство на Съюза на модули и 17-24 % от общото производство на Съюза на елементи.
(479)
Няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от консултанта, са били използвани inter alia за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан с жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функциониране на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(480)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са използвани различни източници. Следователно твърденията, отправени в това отношение, бяха отхвърлени.
(481)
Комисията счете за уместно да използва тази консултантска фирма в настоящото разследване поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса не се предлагат от други публично достъпни източници. Преди да избере Europressedienst Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използва за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(482)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това сверяването, което Комисията извърши, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната индустрия (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При сверяването не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при показателите, при които беше извършено то, бяха сходни. Следователно временните антидъмпингови констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 8 по-горе, след налагането на временните антидъмпингови мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на сверяването на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология. Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(483)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(484)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, това са доклади, публикувани по същите теми от JRC и от EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(485)
Основната дейност на консултанта е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за дружествата на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни дружества, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, сверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или сътрудничи на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхното сверяване. Проверката показа, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(486)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в разследвания от сферата на конкуренцията, в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(487)
Няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 481 по-горе, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха сверени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от определени заинтересовани страни, бяха изяснени двустранно и информация по тях беше предоставена в преписката на разследването, което е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(488)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(489)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(490)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 481-482 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че капацитетът на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(491)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за категорични доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 482, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(492)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е сътрудничил консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(493)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните заключения относно антидъмпинговите мерки. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(494)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 475 по-горе.
(495)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на процента на субсидията и на вредата са направени като среднопретегленa стойност за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(496)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции, методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
4.2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(497)
Част от промишлеността на Съюза е вертикално интегрирана и съществена част от производството на промишлеността на Съюза е била предназначена за собствено потребление и по-конкретно за производство на елементи.
(498)
За да се установи дали промишлеността на Съюза е понасяла съществена вреда и за да се определи потреблението и другите икономически показатели, беше разгледано дали и в каква степен последващата употреба от страна на промишлеността на Съюза на производството на сходния продукт (т.нар. „използване за собствено потребление“) трябва да се вземе предвид.
(499)
За да се получи възможно най-пълна представа за състоянието на промишлеността на Съюза, данните бяха анализирани за всички аспекти на дейността във връзка със сходния продукт и след това беше определено дали производството е било предназначено за собствено потребление или за свободния пазар.
(500)
Беше установено, че следните икономически показатели, свързани с промишлеността на Съюза, следва да се разгледат по отношение на всички аспекти на дейността (включително използването за собствено потребление от страна на промишлеността): потребление, обем на продажбите, производство, производствен капацитет, използване на капацитета, ръст, инвестиции, запаси, заетост, производителност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали и размер на подлежащите на изравняване субсидии. Това беше извършено, тъй като при разследването се установи, че е обосновано да се разгледат тези фактори, свързани с всички аспекти на дейността, тъй като производството, предназначено за собствено потребление, е било в еднаква степен засегнато от конкуренцията от страна на вноса от засегнатата държава. По-долу пазарът за собствено потребление и свободният пазар съвкупно се наричат „общ пазар“.
(501)
Що се отнася до рентабилността, анализът беше съсредоточен върху свободния пазар, тъй като се установи, че цените на продукта за собствено потребление не са отразявали винаги пазарните цени и са оказали отражение върху този показател.
(502)
Няколко страни изказаха становището, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за използването за собствено потребление на промишлеността на Съюза и за свободния пазар. Една страна изказа становището, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от субсидирания внос.
(503)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на субсидирания внос да внасят субсидирани продукти (елементи) и да спрат производството им на цена по-висока от вносната цена. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали същите тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(504)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния антидъмпингов регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 503, в което се посочва, че свободния пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(505)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния антидъмпингов регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (в изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(506)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място, следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено ползване, не отразяват цените на свободния пазар, не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(507)
Съответните страни не предоставиха каквато и да било информация, която да постави под съмнение тази констатация. Въз основа на тези съображения твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
4.3. Потребление на Съюза
(508)
Потреблението на Съюза включваше общия обем на вноса на разглеждания продукт и общия размер на продажбите на сходния продукт в Съюза, включително тези, които са предназначени за собствено потребление. Не бяха налични пълни данни за общия размер на продажбите на промишлеността на Съюза на неговия пазар. Освен това вносът в Съюза е бил регистриран по митнически позиции, обхващащи други продукти, които не са обект на настоящото разследване, а докладваният от Евростат обем на вноса е в тонове. Вследствие на това данните от Евростат не можеха да се използват за определяне на обема и стойностите на вноса. Ето защо изчислението на потреблението на Съюза се основаваше на данните от консултанта, както е посочено по-горе, като тези данни бяха сверени с информацията от публичните източници, например пазарни проучвания и обществено достъпни изследвания, и с проверените отговори на въпросниците.
(509)
Потреблението на Съюза е следното:
Таблица 1-а
Потребление на Съюза на модули (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
5465
12 198
19 878
17 538
Индекс (2009 г.=100)
100
223
364
321
Източник: Europressedienst
Таблица 1-б
Потребление на Съюза на елементи (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Общ пазар
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Източник: Europressedienst
(510)
През разглеждания период общото потребление на Съюза на модули се е увеличило с 221 %, на елементи - с 87 %, и на полупроводникови пластини - с 87 %, между 2009 г. и РП, но е спаднало през РП в сравнение с 2011 г. Общо потреблението на Съюза на разследвания продукт е нараснало значително в сравнение с нивото през 2009 г.
(511)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(512)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че по-скоро потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(513)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и експортните продажби на промишлеността на Съюза са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(514)
Както вече беше посочено в съображения 481 и 482 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещения на място, въз основа на които беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.4. Внос от засегнатата държава
4.4.1. Обем и пазарен дял на вноса от засегнатата държава
(515)
Вносът в Съюза от съответната държава е бил, както е посочено в таблиците по-долу; данните са посочени само в индекси и в диапазони от стойности, поради съображения за поверителност. Това е така, защото вносът, осъществен от производителя износител, за който не е установено субсидиране, както е споменато в съображение 472 по-горе, е бил приспаднат от общия внос от КНР.
Таблица 2-a
Внос на модули от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
251
462
408
Пазарен дял от общия пазар
60 % - 65 %
68 % - 73 %
75 % - 80 %
78 % - 83 %
Източник: Europressedienst
Таблица 2-б
Внос на елементи от КНР (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от КНР
Индекс (2009 г.=100)
100
273
491
506
Пазарен дял от общия пазар
5 % - 10 %
12 % - 17 %
17 % - 22 %
22 % - 27 %
Източник: Europressedienst
(516)
През разглеждания период обемът на вноса в Съюза от засегнатата държава се е увеличил значително, а именно с около 300 % по отношение на модулите и с над 400 % при елементите. Това е довело до значително увеличение на пазарния дял на вноса от засегнатата държава в Съюза. По-конкретно пазарният дял на вноса от засегнатата държава е нараснал от [60-65 %] на [78-83 %] за модулите и от [5-10 %] на [22-27 %] за елементите. Като цяло вносът на разглеждания продукт от КНР се е увеличил значително като обем и пазарен дял между 2009 г. и РП.
(517)
Следва да се отбележи, че ръстът на вноса от засегнатата държава е бил много по-висок, отколкото увеличението на потреблението на Съюза на разглеждания продукт. Следователно производителите износители са били в състояние да се възползват от растящото потребление на Съюза и тяхното присъствие на пазара се е увеличило поради по-големите пазарни дялове.
(518)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 481-483, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(519)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при констатациите и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от съответната заинтересована страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 520-528 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(520)
Средната цена на вноса в Съюза от засегнатата държава се е променяла, както следва:
Таблица 3-а
Вносна цена на модули от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Вносни цени
2 100
1 660
1 350
764
Индекс (2009 г.=100)
100
79
64
36
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката дружества
Таблица 3-б
Вносна цена на елементи от КНР (в EUR/kW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Цени на вноса
890
650
620
516
Индекс (2009 г.=100)
100
73
70
58
Източник: Europressedienst и проверените отговори на въпросниците
(521)
Средната цена на вноса от КНР е спаднала значително през разглеждания период за модулите и елементите. Що се отнася до модулите, средната вносна цена е намаляла с 64 % (от 2 100 EUR/kW през 2009 г. на 764 EUR/kW през РП). По подобен начин средната вносна цена на елементи от КНР e спаднала с 42 %, а именно от 890 EUR/kW на 516 EUR/kW.
(522)
Като цяло цената на разглеждания продукт е намаляла значително между 2009 г. и РП.
(523)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на съответния продукт, осъществен по време на разследването. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(524)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(525)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до „разходите за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(526)
С цел да се определи подбиването на цените през РП бяха сравнени среднопретеглените продажни цени на включените в извадката производители от Съюза по вид на продукта за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода, със съответните среднопретеглени цени по вид на продукта на вноса от съдействащите китайски производители износители за първия независим клиент на пазара на Съюза, установени на база CIF, със съответните корекции за разходите след вноса, а именно за митническо оформяне, обработка и товарене. Бяха използвани средните разходи след вноса на включените в извадката вносители на модули, когато техните данните бяха предоставени.
(527)
Сравнението на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от [19,8 % - 37,5 %] за модулите, [12,6 % - -53,8 %] за елементите и [19,8 % - -37,5 %] общо за разглеждания продукт.
(528)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител беше изчислено подбиване на цената при елементите с отрицателен знак. Изнесените количества обаче на са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни. Освен това друг от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Действително специфичната корекция не беше оспорена от производителя износител, нито беше предоставена нова информация или доказателства, поради което твърдението беше отхвърлено.
4.5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
4.5.1. Общи положения
(529)
Съгласно член 8, параграф 4 от основния регламент Комисията разгледа всички съответни икономически фактори и показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. Както е упоменато в съображения 14 - 22 по-горе, беше използвана извадка за анализа на вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(530)
За целите на анализа на вредата Комисията разграничи макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели за разглеждания период въз основа на данните, получени от независимия консултант, сверени, доколкото е възможно, с други налични източници, както и от проверените отговори на въпросника, предоставени от включените в извадката производители на Съюза. Комисията анализира микроикономическите показатели на базата на проверените отговори на въпросниците, представени от включените в извадката производители от Съюза.
(531)
С оглед на настоящото разследване следните макроикономически показатели бяха оценени въз основа на информацията за всички производители на сходния продукт в Съюза: производство, производствен капацитет, използване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, ръст, заетост, производителност, размера на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от предишно субсидиране или дъмпинг.
(532)
Следните микроикономически показатели бяха оценени на базата на информацията във връзка с включените в извадката производители на сходния продукт в Съюза: средни единични цени, единични разходи, разходи за труд, запаси, рентабилност, парични потоци, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(533)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на вредата следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Това твърдение не беше подкрепено с доказателства. Освен това при разследването не се установиха никакви конкретни обстоятелства, които да обосновават анализа на вредата по държави членки. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(534)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(535)
Макроикономическите показатели бяха определени по отношение на всички производители от Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза, разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(536)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния антидъмпингов регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, получени от консултанта и сверени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния антидъмпингов регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.2. Макроикономически показатели
4.5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(537)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и използването на капацитета са се променяли, както следва:
Таблица 4-а
Модули - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
2 155
3 327
4 315
4 021
Индекс (2009 г.=100)
100
154
200
187
Производствен капацитет
4 739
6 983
9 500
9 740
Индекс (2009 г.=100)
100
147
200
206
Използване на капацитета
45 %
48 %
45 %
41 %
Източник: Europressedienst
Таблица 4-б
Елементи - производство, производствен капацитет и използване на капацитета (MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на производството
1 683
2 376
2 723
2 024
Индекс (2009 г.=100)
100
141
162
120
Производствен капацитет
2 324
3 264
3 498
3 231
Индекс (2009 г.=100)
100
140.
151
139
Използване на капацитета
72 %
73 %
78 %
63 %
Източник: Europressedienst
(538)
Общото производство на Съюза на модули се е увеличило с 87 % през разглеждания период. Производството е достигнало връх през 2011 г., след което е отбелязало спад през РП. Производството на Съюза на модули е нараствало много по-бавно в сравнение с потреблението, което се е увеличило повече от три пъти през същия период. На фона на значителния ръст на потреблението производителите от Съюза са удвоили производствения си капацитет за модулите през разглеждания период. Същевременно, въпреки по-голямото производство процентът на използване на капацитета на промишлеността на Съюза е отбелязал спад от 4 процентни пункта, като е достигнал едва 41 % през РП.
(539)
Производството на Съюза на елементи се е увеличило с 20 % като цяло през разглеждания период. То е достигнало връх през 2011 г., след което е намаляло през РП. Производството на Съюза на елементи е следвало тенденцията по отношение на потреблението на Съюза с по-слабо изразено увеличение до 2011 г., а след това се е наблюдавал по-отчетлив спад през РП. Аналогично на изменението на потреблението на Съюза, промишлеността на Съюза първо е увеличила капацитета си с 51 % до 2011 г., а след това го е намалила през РП. Като цяло капацитетът е отбелязал ръст от 39 % през разглеждания период. Процентът на използване на капацитета е нараствал до 2011 г., като е достигнал връх от 78 %, а след това е намалял с 15 процентни пункта през РП. Като цяло използването на капацитета на промишлеността на Съюза на елементи е отбелязало спад през разглеждания период, като е достигнало 63 % през РП.
(540)
Следователно промишлеността на Съюза е увеличила капацитета си в отговор на нарасналото потребление. Производството на промишлеността на Съюза обаче е нараствало много по-бавно от потреблението, като това е довело до намаление на процентите на използване на капацитета за разглеждания продукт през разглеждания период.
(541)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите и елементите в съображение 537 по-горе, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми. Тези цифри са същите като в съображение 537 по-горе.
(542)
Обемът на производството, определен в съображение 537 по-горе, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 537 по-горе, съответстват освен това на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 509. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 509 и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(543)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 537, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 542 по-горе, данните от съображение 537 включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(544)
Накрая, данните, предоставени от независимия консултант бяха сверени и проверени, след което бяха счетени за достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на констатациите от временния антидъмпингов регламент.
(545)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като тенденцията при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(546)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производствения капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(547)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(548)
Следва да бъде разяснено, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(549)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(550)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(551)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решаването кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
(552)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло подобен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(553)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 5-а
Модули - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите на пазара на Съюза
1 037
1 890
2 683
2 357
Индекс (2009 г.=100)
100
182
259
227
Пазарен дял
19 %
15 %
13 %
13 %
Източник: Europressedienst
Таблица 5-б
Елементи - обем на продажбите и пазарен дял (в MW)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на продажбите - общ пазар
1 470
1 913
2 245
1 545
Индекс (2009 г.=100)
100
130
153
105
Пазарен дял
68 %
57 %
52 %
38 %
Източник: Europressedienst
(554)
През разглеждания период обемът на продажбите на модули се е увеличил със 127 %. Въпреки това на фона на ръста на потреблението от 221 % това е било равнозначно на спад на пазарния дял на промишлеността на Съюза от 19 % през 2009 г. и на 13 % през РП. По отношение на елементите продажбите на промишлеността на Съюза са се увеличили само незначително, а именно с 5 %, докато потреблението е нараснало с 87 %, което е довело до свиване на пазарния дял от 68 % през 2009 г. на 38 % през РП. В отговор на нарастващото потребление продажбите на промишлеността на Съюза на модули и елементи са се увеличавали много по-бавно от вноса от засегнатата държава. Поради това промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарастващото потребление. Вследствие на това пазарните дялове за модулите и елементите са отбелязали спад през разглеждания период.
(555)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(556)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Както е посочено по-горе - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(557)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат в регулаторната уредба на различнитеда се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент. Както е посочено в съображение 482 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 8, параграф 1 от основния регламент.
4.5.2.3. Заетост и производителност
(558)
Заетостта и производителността са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 6-а
Модули - заетост и производителност
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Брой служители
11 779
15 792
17 505
16 419
Индекс (2009 г.=100)
100
134
149
139
Производителност
(kW/на наето лице)
183
211
247
245
Индекс (2009 г.=100)
100
115
135
134
Източник: Europressedienst
Таблица 6-б
Елементи - заетост и производителност
2009 г.
2010 г
2011 г.
РП
Брой служители
5 281
5 937
5 641
4 782
Индекс (2009 г.=100)
100
112
107
91
Производителност
(kW/на наето лице)
319
400
483
423
Индекс (2009 г.=100)
100
126
151
133
Източник: Europressedienst
(559)
Заетостта при модулите се е увеличила между 2009 г. и РП с 39 %, а при елементите е спаднала с 9 %. Следва да се отбележи обаче, че заетостта се е увеличавала до 2011 г., след което е намаляла през РП за модулите. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и през РП. Общата производителност е показвала положителни тенденции за модулите и елементите, като е нараснала съответно с 34 % и 33 %. Това отчасти се дължи на усилията на промишлеността на Съюза да отговори на натиска на субсидирания внос от КНР.
(560)
Така, подобно на спада на производството в Съюза на модули между 2011 г. и РП, заетостта във връзка с модулите също е регистрирала спад през същия период. Що се отнася до елементите, заетостта се е увеличавала до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и РП, докато производството в Съюза на елементи е нараствало трайно до 2011 г., след което е започнало да се свива.
(561)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за която е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 482 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
4.5.2.4. Размер на подлежащите на изравняване субсидии и възстановяване от последиците от предишно субсидиране или дъмпинг
(562)
Всички проценти на субсидиите са значително над нивото de minimis. Във връзка с въздействието на размера на подлежащите на изравняване субсидии върху промишлеността на Съюза, предвид обема и цените на вноса от засегнатата държава, това въздействие може да се счита за значително.
(563)
Тъй като това е първата антисубсидийна процедура по отношение на разглеждания продукт, не са налице данни, които предоставят възможност да се направи оценка на въздействие от евентуален предишен дъмпинг или субсидиране.
4.5.3. Микроикономически показатели
4.5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(564)
Средните продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 7-а
Модули - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
IP
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Индекс 2009 = 100)
100
81
62
47
Производствени разходи
(EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Индекс (2009 г.=100)
100
74
65
52
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 7-б
Елементи - средни продажни цени в Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни продажни цени в Съюза на свободния пазар
(EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Индекс (2009 г.=100)
100
76
51
31
Производствени разходи
(EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Индекс (2009 г.=100)
100
62
64
45
Източник: проверените отговори на въпросниците
(565)
Продажните цени рязко са намалели, а именно с 53 % за модулите и с 69 % за елементите през разглеждания период. Продажните цени са отбелязали трайна тенденция на намаление през разглеждания период, но спадът им е бил особено отчетлив през РП, когато са се сринали до нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза. През разглеждания период производствените разходи са се свили с 48 % за модулите, а за елементите - с 55 %. Промишлеността на Съюза не е можела да се възползва нито от постоянните си усилия за увеличение на разходната си ефективност, нито от отражението на намалението на цената на основната суровина, а именно полисилицият. Това основно се дължи на нарастващия ценови натиск от страна на субсидирания внос, който е имал отрицателно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза, които са спаднали дори повече от ефективността. Това може да се разглежда в контекста на негативната тенденция на рентабилността на промишлеността на Съюза, описана в съображение 579 по-долу. Като цяло е било налице значително намаление на средните продажни цени и производствените разходи на сходния продукт, което е имало твърде неблагоприятни последици за рентабилността на промишлеността на Съюза.
(566)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 565 по-горе обаче при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(567)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния антидъмпингов регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на субсидирания внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.2. Разходи за труд
(568)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 8-а
Модули - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
38 194
40 793
41 781
42 977
Индекс (2009 г.=100)
100
107
110
113
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 8-б
Елементи - средни разходи за труд на наето лице
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средни разходи за труд на наето лице (в евро)
49 677
49 357
49 140
49 350
Индекс (2009 г.=100)
100
99
99
99
Източник: проверените отговори на въпросниците
(569)
Между 2009 г. и РП средните разходи за труд на наето лице за модулите са отбелязали трайна тенденция на увеличение, а именно общо с 13 %. По отношение на елементите средните разходи за труд са останали стабилни през целия разглеждан период и леко са спаднали (с 1 %) между 2009 г. и 2010 г., но след това са останали стабилни през РП. Общото увеличение на цената на труда може да се обясни отчасти с едновременното увеличение на производителността (при модулите и елементите) и развитието на инфлацията.
(570)
Една заинтересована страна твърди, че през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(571)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(572)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.3. Запаси
(573)
През разглеждания период нивата на запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли, както следва:
Таблица 9-а
Модули - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Индекс (2009 г.=100)
100
141
260
229
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 9-б
Елементи - запаси
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Запаси в края на периода (в kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Индекс (2009 г.=100)
100
140
452
402
Източник: проверените отговори на въпросниците
(574)
Запасите са се увеличили значително, а именно със 129 % за модулите, с 302 % за елементите през разглеждания период. Относно модулите запасите са регистрирали трайна тенденция на увеличение, като са достигнали много високи нива през 2011 г. (увеличение със 160 %), докато през РП са намалели, но все още са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период. Що се отнася до елементите, промяната е била дори по-отчетлива, с увеличение в запасите между 2009 г. и 2011 г. с над 350 %. По подобен начин след това запасите са намалели през РП, но са останали на много високи равнища в сравнение с началото на разглеждания период.
(575)
При разследването се установи, че предвид на неблагоприятната настояща ситуация производителите от Съюза ще се опитат да разполагат с ограничени запаси от сходния продукт, като ще произвеждат в зависимост от подадените поръчки. Ето защо увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е фактор от значение при преценката дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(576)
Същата страна твърди, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния антидъмпингов регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(577)
Изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда. Поради това твърдението се отхвърля.
(578)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
4.5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(579)
Рентабилността и паричните потоци са се променяли през разглеждания период, както следва:
Таблица 10-а
Модули - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Парични потоци
13 %
10 %
12 %
3 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 10-б
Елементи - рентабилност и парични потоци
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Рентабилност на продажбите в Съюза на несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Парични потоци
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(580)
Рентабилността на включените в извадката производители от Съюза беше установена чрез изразяване на нетната печалба (преди облагане с данъци) от продажбите на сходния продукт за несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби.
(581)
През разглеждания период рентабилността е намаляла рязко и е станала отрицателна за сходния продукт. За модулите тя е спаднала с 11 процентни пункта и с 49 процентни пункта за елементите.
(582)
Рентабилността за сходния продукт се е увеличила между 2009 г. и 2010 г., след което се е свила значително през 2011 г., когато промишлеността на Съюза е регистрирала загуби, като е отбелязала още по-значителен спад през РП. Загубите са били особено високи за елементите.
(583)
Тенденцията във връзка с нетния паричен поток, който е способността на включените в извадката производители от Съюза да самофинансират дейностите си, е следвала посоката към намаление между 2009 г. и РП. Най-голямото намаление на паричния поток е настъпило между 2011 г. и РП, като той е намалял с 10 процентни пункта за модулите с леко увеличение през 2011 г.. Намалението на паричните потоци за елементите е било по-отчетливо, отколкото за модулите, и е показало значително отрицателни нива през РП. Следователно през разглеждания период паричните потоци за сходния продукт са намалели.
(584)
По-долу е представено развитието на инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза във връзка с общия пазар през разглеждания период:
Таблица 11-а
Модули - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Индекс (2009 г.=100)
100
415
535
271
Възвръщаемост на инвестициите
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
Таблица 11-б
Елементи - инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Инвестиции (в евро)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Индекс (2009 г.=100)
100
110
33
22
Възвръщаемост на инвестициите
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Източник: проверените отговори на въпросниците
(585)
От таблицата по-горе е видно, че промишлеността на Съюза е увеличила инвестициите си със 171 % за модулите между 2009 г. и РП. Това е свързано основно със значителното увеличение на капацитета. Въпреки това през същия период промишлеността на Съюза е свила инвестициите си със 78 % за елементите, като направените инвестиции са били свързани главно с НИРД, както и с подобрението и поддържането на производствените технологии и процеси, за да се увеличава ефективността. Тъй като промишлеността на Съюза не е могла да направи допълнителни инвестиции за елементите през разглеждания период, нивото на инвестициите през РП е било доста ниско. Понеже инвестициите са били финансирани основно чрез паричните потоци и междудружествени заеми, намалението на паричните потоци е имало непосредствено отражение върху равнището на направените инвестиции.
(586)
Възвръщаемостта на инвестициите (ВИ) е изразена като печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. ВИ за сходния продукт е следвала сходни негативни тенденции, както тези за останалите показатели за финансовите резултати между 2009 г. и РП и за трите вида продукт. Що се отнася до елементите, докато през 2009 г. и 2010 г.е било налице увеличение, ВИ е спаднала значително през 2011 г., като е достигнала отрицателни нива. За модулите ВИ е била отрицателна през целия разглеждан период с изключение на 2010 г., когато е достигнала 19 %. Като цяло ВИ е спаднала през разглеждания период, като е достигнала - -17 % през РП за елементите, т.е. с 1 %, като е останала обаче на значително отрицателни нива, а именно - -19 %. Като цяло ВИ за сходния продукт е показала отрицателни тенденции през разглеждания период.
(587)
Способността за привличане на капитали беше анализирана по отношение на общия пазар и се установи, че способността на промишлеността на Съюза да генерира парични постъпления във връзка със сходния продукт постоянно се е влошавала, което е довело до влошаване на финансовото състояние на промишлеността на Съюза.
(588)
Една заинтересована страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени по-горе, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 538. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния антидъмпингов регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
4.5.3.5. Заключение относно вредата
(589)
Анализът на положението на промишлеността на Съюза показа ясна низходяща тенденция при всички основни показатели за вредата. На фона на нарастващото като цяло потребление цялостното производство на модули и елементи през разглеждания период се е увеличило. Въпреки че обемът на продажбите е нараснал, пазарният дял на промишлеността на Съюза през РП се е свил поради по-голямото увеличение на потреблението през разглеждания период. Средната продажна цена е спаднала рязко през разглеждания период, отразявайки се негативно на всички финансови показатели за изпълнение, като рентабилност, парични потоци, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(590)
През разглеждания период общият обем на продажбите на промишлеността на Съюза се е увеличил. Въпреки това увеличаването на обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съпроводено от огромно намаление в средните продажни цени.
(591)
По време на разглеждания период вносът на заинтересованите страни от КНР е нараснал по отношение на обема и пазарния дял. Същевременно цените на вноса непрекъснато са намалявали, подбивайки значително средната цена на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
(592)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че промишлеността на Съюза, и по-конкретно включените в извадката производители от Съюза, постигат добри резултати. Бе заявено, че определени показатели за вредата, а именно производствен обем, производствен капацитет, продажби и трудова заетост, са се увеличили и не са показвали съществена вреда, дори и по отношение на рентабилността на някои от производителите, включени в извадката. Тези твърдения не се потвърдиха от резултатите от разследването, което показа ясни тенденции на спад на много показатели за вредата, водещи към заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(593)
С оглед на изложеното по-горе разследването потвърди по-специално факта, че продажните цени са по-ниски от производствените разходи, като по този начин оказват отрицателно въздействие върху рентабилността на промишлеността на Съюза, достигайки отрицателни стойности през РП. Заключението е, че ако субсидираният внос продължи да навлиза на пазара на Съюза, загубите за промишлеността на Съюза вероятно ще доведат до окончателното прекратяване на всякакво значимо производство на сходния продукт в Съюза. Това изглежда се потвърждава от събитията по време на и след разследвания период, т.е. някои дружества обявиха несъстоятелност и/или временно или постоянно спиране на производството.
(594)
С оглед на изложеното по-горе бе направено заключение, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въведение
(595)
В съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент беше проучен въпросът дали причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е субсидираният внос от съответната държава. Освен субсидирания внос бяха проучени и други известни фактори, които биха могли да нанесат вреда на промишлеността на Съюза, за да се гарантира, че причинена от тях вреда няма да бъде приписана на субсидирания внос.
(596)
Някои заинтересовани страни заявиха, че пазарните условия за разглеждания продукт са различни в различните държави членки и поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка.
(597)
Програмите за подкрепа на национално равнище до известна степен определят мащаба на пазара в държавите членки. При разследването обаче се установи, че търсенето не зависи единствено от програмите за подкрепа. В зависимост от географското местоположение, слънцегреене и цената на електроенергията на дадено място слънчевите панели, изглежда, са достигнали или най-малкото са на път да достигнат изравняване на цените (т.е. разходите за производство на слънчева енергия са еднакви с разходите за производство на електроенергия от конвенционални източници), което означава, че някои инвестиции се извършват независимо от програмите за подкрепа. Поради това не беше възможно да се установи, че пазарните условия зависят единствено от програмите за подкрепа, и това твърдение беше отхвърлено.
(598)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка вредоносното въздействие на субсидирания внос не е разграничено, отделено и количествено изразено спрямо въздействието на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това те заявиха, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(599)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че в съответствие с установената си практика Комисията най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е нарушил причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос. При този анализ бе направена оценка на въздействието на други известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза и те бяха разграничени и отделени от вредоносното въздействие на субсидирания внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на субсидирания внос. Беше установено, че ако изобщо има някакво отражение, нито един от тези фактори не е оказал съществено въздействие върху състоянието на промишлеността, което да опровергае факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това твърдението не беше взето под внимание.
(600)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите твърдения. В това отношение се твърди, че Комисията следва изрично да установи чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от субсидирания внос, не се приписва на него.
(601)
След като бяха проучени всички факти, при настоящото разследване се стигна до заключението, че - разглеждан самостоятелно, субсидираният внос е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния антидъмпингов регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от субсидирания внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху неблагоприятното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени с цел да се определи дали вредата се дължи на даден фактор или не. Напротив, в съответствие с член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносното въздействие на субсидирания внос да бъде отделено и разграничено от вредоносното въздействие, причинено от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли за понесената вреда, заедно или поотделно са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на гореизложения анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да опровергаят констатацията, че понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда трябва да бъде отдадена на субсидирания внос. Въз основа на това тези твърдения не бяха взети под внимание.
(602)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави членки, като същевременно на всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(603)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, без обаче да посочат допълнителни доводи или нови доказателства за това.
(604)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни на цялата територия на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи нито че производителите от различните държави членки или региони са съсредоточили дейността си конкретно на този пазар, нито че субсидираният внос е бил съсредоточен в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че субсидирането и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт са били сходни на цялата територия на Съюза. Следва да се отбележи също така, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или че в различните региони на една и съща държава членка (например в Белгия) може да се прилагат различни програми за подкрепа, поради което въздействието на тези фактори върху търсенето може да се различава в различните региони на една и съща държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони обаче и разликите в условията, например слънцегреенето, не са достатъчно основание за отделен анализ на причинно-следствената връзка и съответно на вредата и субсидирането. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(605)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа остават основният фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори твърдението, че на някои места цените на слънчевата енергия вече са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници, и изказа твърдението, че след РП цените на модулите са се увеличили, докато тези на електроенергията са се понижили. Изтъкнато бе също така, че при всички случаи поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не позволяват свързване към електропреносната мрежа, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато такова изравняване на цените или не. Страната обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Изложените по-горе твърдения във всеки случай потвърждават, че по отношение на националните програми за подкрепа и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници условията в различните държави членки може до известна степен да се различават. Нищо от предоставената информация обаче не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(606)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа това твърдение и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Power point без каквито и да било доказателства в подкрепа на изказаните твърдения, и поради това не сочи, че са налице основания да се направи анализ поотделно за всяка държава членка. Поради това твърдението на тази страна беше отхвърлено.
(607)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализ на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и пазарни сегменти не би отговарял на реалните пазарни условия.
(608)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на причинно-следствената връзка не се прави разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че макар показателите за вредата действително да се дават поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за продукта - предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.2. Въздействие на субсидирания внос
(609)
При разследването се установи, че субсидираният внос от КНР през разглеждания период рязко се е увеличил: обемът на вноса е нараснал значително с около 300 % за модулите и с около 400 % за елементите, а пазарният им дял през РП е нараснал съответно от [60 % - 65 %] през 2009 г. на [78 % - 83 %] за модулите и от [5 % - 10 %] през 2009 г. на [22 % - 27 %] за елементите. Поради това се потвърждава, че през разглеждания период обемът на вноса и пазарният дял на разглеждания продукт рязко са се увеличили. Налице е ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза. Както се посочва в съображение 527 по-горе, при разследването също така беше установено, че субсидираният внос е подбивал цените на промишлеността на Съюза през РП.
(610)
При разследването се установи, че цените на субсидирания внос през разглеждания период са намалели с 64 % за модулите и с 42 % за елементите, което е довело до още по-голямо подбиване на цените. В отговор на този ценови натиск промишлеността на Съюза е положила сериозни усилия да намали производствените си разходи. Въпреки това извънредно ниските цени на вноса от Китай са принудили промишлеността на Съюза още повече да намали продажните си цени до степен, при която те са станали нерентабилни. По този начин рентабилността на промишлеността на Съюза рязко е намаляла през разглеждания период и през РП тя е започнала да отчита загуби.
(611)
Въз основа на гореизложеното се прави заключението, че наличието на внос от Китай и нарасналият пазарен дял на субсидирания внос от КНР на цени, които постоянно са подбивали цените на промишлеността на Съюза, са определящ фактор за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално недоброто ѝ финансово състояние и влошаването на повечето показатели за вредата.
(612)
Една от заинтересованите страни оспори наличието на достатъчна взаимовръзка между субсидирания внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. В подкрепа на тази теза беше приведен доводът, че, от една страна, в сравнение с 2009 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи през 2010 г. значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато вносът от Китай е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и през същия период пазарният му дял се е удвоил. От друга страна, в сравнение с 2010 г. през 2011 г. пазарният дял на вноса от Китай се е увеличил само с 6 процентни пункта, въпреки че потреблението през същия период е нараснало много повече, а независимо от това промишлеността на Съюза е отчела загуби от 36 %. Същата страна твърди също така, че през РП вносът на елементи от други трети държави е бил на същите цени като вноса от Китай, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(613)
При разследването се установи, че през разглеждания период пазарният дял на Китай за модули и елементи постоянно се е увеличавал (със 17 процентни пункта при модулите и 17 процентни пункта при елементите). Както се посочва в съображение 609 по-горе, субсидираният внос от КНР значително се е увеличил, а вносните цени са се понижили. Успоредно с това през разглеждания период промишлеността на Съюза е губела пазарен дял и както е посочено в съображения 589-593 по-горе, при всички основни показатели за вредата се отчита неблагоприятна тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на субсидирания внос и загубата на пазарен дял от промишлеността на Съюза.
(614)
Посочената по-горе взаимовръзка във времето беше установена поотделно за всички видове на продукта. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значими резултати, тъй като не е необходимо наличието на субсидия и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установяват поотделно за всяка година. Взаимовръзката между субсидирания внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(615)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 8, параграф 4 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на субсидирания внос върху състоянието на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна през определена година, не означава непременно, че не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на субсидирания внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и субсидирания внос. На последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които биха могли да имат отражение върху състоянието на понесена вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и констатациите по тях са изложени в съображения 619-732 по-долу.
(616)
Съвпадането във времето между нарасналия субсидиран внос в значителни количества, който подбива цените на промишлеността на Съюза, и все по-нестабилното състояние на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 609-611 по-горе. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било взаимовръзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(617)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално за определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(618)
Следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до достоверни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, без да се вземат под внимание развитието на промишлеността на Съюза през целия разглеждан период и взаимовръзката между него и развитието на субсидирания внос. Подобен анализ може да доведе само до частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. Високата рентабилност през 2010 г., която се отразява и върху други финансови показатели на промишлеността на Съюза, се дължи на извънредно големия скок в потреблението на Съюза благодарение на щедрите схеми за подкрепа - това дава възможност на промишлеността на Съюза да отчете най-добро увеличение на продажбите през същата година, но то е само временно и във всички случаи не е трайно за този вид промишленост. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
5.3. Въздействие на други фактори
5.3.1. Внос от други трети държави
(619)
През разглеждания период обемът на вноса на модули от други трети държави се е увеличил с 19 %, а пазарният дял се е свил от 18,4 % на 6,8 %. Тайван е вторият най-голям износител след КНР.
(620)
През разглеждания период обемът на вноса на елементи от други трети държави се е увеличил със 186 %, като пазарният дял е нараснал от около 24 % през 2009 г. на близо 36 % през РП. Тайван е вторият най-голям износител на елементи след КНР и по количество на вноса и пазарен дял далеч изпреварва останалите трети държави, но все още не достига отбелязаните от КНР равнища.
(621)
Средните вносни цени на модули и елементи от трети държави са по-високи от средната единична цена на вноса от КНР. Наличната информация по отношение на вноса от Тайван показва, че средната вносна цена на модулите е по-висока от средната вносна цена на модулите от Китай, а средната вносна цена на елементите е в същия диапазон като средната вносна цена на елементите от КНР. Тъй като обаче не е налице подробна информация по видове на продукта, сравнението на осреднени цени може да се използва само като ориентир и на тази база не могат да се направят стабилни изводи. През целия разглеждан период обемът на вноса на елементи от Тайван непрекъснато се увеличава, вследствие на което пазарният му дял се увеличава с около 14 процентни пункта. Дори да се приеме обаче, че вносът на елементи от Тайван може да е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че той е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза, тъй като обемът на вноса на елементи от КНР леко превишава този от Тайван. Що се отнася до цените, въпреки че средните индикативни цени попадат в същия диапазон, на тази основа не може да се направи никакво заключение, тъй като няма данни за конкретния вид на внесените елементи. Като цяло обаче и въпреки нарасналия пазарен дял по отношение на продукта, който е предмет на разследването, обемите са по-малки в сравнение с тези от КНР и цените през РП като цяло са по-високи, с изключение на цените на елементите. Въз основа на това и по-специално с оглед на обстоятелството, че обемът на вноса, пазарният дял и цените на други трети държави средно са сходни с тези на промишлеността на Съюза или ги превишават, може да се направи заключението, че вносът от трети държави не е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(622)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от други трети държави. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили съответните констатации.
(623)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява извънредно малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW), както и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това вносът от Тайван - ако изобщо има някакво отражение, е повлиял само незначително върху вредата за промишлеността на Съюза и не нарушава причинно-следствената връзка.
Таблица 12
Внос и пазарен дял - други трети държави
МОДУЛИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Индекс (2009 г. = 100)
100
169
138
119
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от Тайван (MW)
49
144
140
135
Индекс (2009 г. = 100)
100
294
286
276
Пазарен дял на вноса от Тайван
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Индекс (2009 г. = 100)
100
79
64
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
140
180
51
60
Индекс (2009 г. = 100)
100
129
36
43
Пазарен дял на вноса от САЩ
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от други държави в Азия (MW)
720
1.140
1.029
879
Индекс (2009 г. = 100)
100
158
143
122
Пазарен дял на вноса от други държави в Азия
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
94
238
165
121
Индекс (2009 г. = 100)
100
253
176
129
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Средна вносна цена EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
60
51
Източник: Europressedienst
ЕЛЕМЕНТИ
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на вноса от всички други трети държави (MW)
510
884
1 100
1 457
Индекс (2009 г. = 100)
100
173
216
286
Пазарен дял на вноса от всички други трети държави
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Индекс (2009 г. = 100)
100
92
64
47
Обем на вноса от Тайван (MW)
235
400
540
997
Индекс (2009 г. = 100)
100
170
230
424
Пазарен дял на вноса от Тайван
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Индекс (2009 г. = 100)
100
116
71
54
Обем на вноса от САЩ (MW)
40
40
40
33
Индекс (2009 г. = 100)
100
100
100
83
Пазарен дял на вноса от САЩ
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
47
Обем на вноса от Япония (MW)
60
154
170
145
Индекс (2009 г. = 100)
100
257
283
242
Пазарен дял на вноса от Япония
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
61
48
Обем на вноса от държави в останалата част на света (MW)
175
290
350
282
Индекс (2009 г. = 100)
100
166
200
161
Пазарен дял на вноса от държави в останалата част на света
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Средна вносна цена EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Индекс (2009 г. = 100)
100
78
62
47
Източник: Europressedienst
5.3.2. Несубсидиран внос от КНР
(624)
След щателен анализ на несубсидирания внос от КНР беше установено, че той няма съществено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, което да може да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
5.3.3. Развитие на потреблението на Съюза
(625)
Както се посочва в съображение 509 по-горе, през разглеждания период потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 221 %, а потреблението на елементи - с 87 %. То е достигнало най-високата си точка през 2011 г. и е спаднало през РП, макар че се задържа далеч над равнището в началото на разглеждания период през 2009 г. Промишлеността на Съюза не е успяла да се възползва от нарасналото потребление, тъй като през същия период пазарният ѝ дял е намалял от 19 % на 13 % за модулите и от 68 % на 38 % за елементите. По същото време пазарният дял на КНР рязко е нараснал до 2011 г. и след това се стабилизирал на много високо равнище през РП, когато потреблението е намаляло. Поради това, като се има предвид, че през разглеждания период въпреки спада на потреблението в Съюза през РП субсидираният внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза, не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза.
(626)
Въз основа на наличната информация е трудно да се установи до каква степен търсенето се определя от програмите за подкрепа на държавите членки. Както се посочва в съображение 632 по-долу, съществуват различни програми за подкрепа, а взаимовръзката между тях и търсенето е изключително сложна, поради което точното им въздействие трудно може да се изрази количествено. Наличните сведения обаче сочат, че даже без програми за подкрепа търсенето на слънчева енергия ще продължи и с течение на времето дори ще се увеличава, макар и в по-малка степен, отколкото при наличието на такива програми. В тази връзка няколко страни изказаха твърдението, че в някои региони на Съюза цените на слънчевата енергия вече са се изравнили или почти са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници.
(627)
Една заинтересована страна заяви, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял в периода 2009 - 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза отново е отчела 8-процентна загуба.
(628)
Както се посочва в съображения 609-616 по-горе, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП през разглеждания период субсидираният внос от КНР или запазва пазарния си дял (при модулите), или го увеличава (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че потреблението се е свило до степен, която е нарушила причинно-следствената връзка между субсидирания внос от КНР и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всяко положение е бил много по-малък от мащаба на потреблението, свиването на потреблението през РП не може да е оказало въздействие върху състоянието на понесена вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(629)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че търсенето в Съюза ще продължи даже без национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има взаимовръзка между търсенето и програмите за подкрепа и че без подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще спре. Тази страна обаче не представи никакви доказателства, които биха могли да опровергаят констатациите, изложени в съображение 626. При липсата на нова информация в това отношение твърдението беше отхвърлено.
(630)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза, не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза действително е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е намалял със сходни темпове, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на субсидираните цени на вноса от Китай, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както се посочва в съображение 111 от временния антидъмпингов регламент, вносът от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) на фона на намаляващо потребление. Същевременно цените на вноса от Китай значително са се понижили и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.4. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за програми за подкрепа
(631)
Няколко заинтересовани страни заявиха, че причината за понесената от промишлеността на Съюза вреда е свързана с намаленията в преференциалните цени, които се прилагат от държавите членки. Твърди се, че тези съкращения са довели до намаляване на броя на слънчевите инсталации и спад в търсенето на разследвания продукт на пазара на Съюза, като това е причинило съществена вреда на промишлеността на Съюза.
(632)
Държавите членки въведоха ПЦ, задължения по квотите с търгуеми зелени сертификати, инвестиционни субсидии и данъчни стимули с цел да подкрепят производството на енергия от възобновяеми източници. В някои държави членки подкрепа се предоставя и от структурните фондове на ЕС. Най-често прилаганият инструмент за подкрепа в областта на слънчевата енергия са преференциалните цени. Анализът на Комисията се съсредоточи върху този вид програма за подкрепа.
(633)
ПЦ са инструмент за финансова подкрепа, насочен към постигане на задължителни национални цели за използването на енергия от възобновяеми източници в съответствие с предписанията на Директива 2009/28/ЕО (102) за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници. Степента на подкрепа и начинът, по който се прилагат ПЦ, са различни в различните държави членки. Посредством ПЦ мрежовите оператори са длъжни да купуват слънчева енергия на цени, които гарантират, че производителите на слънчева енергия (обикновено собственици на слънчеви инсталации) възстановяват разходите си и постигнат разумна норма на възвръщаемост. Както и други програми за подкрепа, в повечето случаи ПЦ също са предмет на контрол на държавните помощи съгласно членове 107 и 108 от ДФЕС, което гарантира липсата на свръхкомпенсиране за производителите на електроенергия.
(634)
Въпреки националните различия при развитието на ПЦ в Съюза се наблюдават три явления: i) намалението на размера на ПЦ, ii) преустановяването на програмата за ПЦ като цяло (Испания) и iii) въвеждането на прагови стойности за мощността („тавани“) на инсталациите, отговарящи на условията за финансиране, както и на общи тавани на годишно инсталираните нови мощности, за който се предоставя подкрепа на равнището на държавите членки. Що се отнася до таваните, явно те са били въведени основно през 2012 г. и по тази причина най-вероятно не са оказали никакво въздействие върху потреблението през РП. Поради това анализът се съсредоточи върху неотдавнашното премахване на ПЦ в Испания и намаляването на размера на ПЦ в повечето държави членки. При анализа бе проучено дали те са оказали въздействие върху търсенето на пазара на Съюза и дали това би могло да бъде причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение бе счетено, че въздействието от развитието на ПЦ по отношение на търсенето на модули е било показателно и за положението по отношение на елементите. Тъй като елементите действително са незаменим компонент за производството на модули и не се използват в други производствени процеси, намалялото търсене на модули автоматично предизвиква спад в търсенето на елементи.
(635)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между развитието на ПЦ и потреблението, то показа също така, че спадът на потреблението в периода между 2011 г. и РП не е допринесъл по начин, който да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, както подробно се посочва в съображение 625 по-горе. Разследването показа, че въпреки влошеното състояние на промишлеността на Съюза производителите износители са успели да запазят големите си пазарни дялове за модули (80 %) и дори леко да увеличат пазарния си дял за елементи (от 20 % през 2011 г. на 22 % през РП). В допълнение следва да се отбележи, че средната цена на модули, фактурирана от промишлеността на Съюза, е спаднала с 53 % през разглеждания период, основно поради значителното увеличаване на субсидирания внос и оказвания от него съществен ценови натиск върху пазара на Съюза. Поради това загубата на рентабилност за промишлеността на Съюза не може да бъде приписана основно на съкращенията в ПЦ.
(636)
Вследствие на това се приема, че ПЦ са довели до търсене на слънчева енергия и че неотдавнашното им премахване (например в Испания) и намаленията на ПЦ в други държави членки са довели до спад на потреблението на разследвания продукт през РП, като по този начин вероятно са допринесли за вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки това спадът на потреблението през РП не е от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(637)
Няколко страни изразиха становище, че поради съкращенията в ПЦ възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия са станали непривлекателни за инвеститорите и по този начин са довели до спад в търсенето на разглеждания продукт в Съюза.
(638)
Въпреки че разследването потвърди наличието на връзка между размера на ПЦ и мащаба на инвестициите в соларната промишленост, то показа също така, че инвестициите в областта на слънчевата енергия зависят в по-малка степен от това условие в регионите с интензивно слънцегреене, където производството на слънчева енергия е по-ефективно, и в регионите с високи цени на електроенергията. Разследването показа, че инвестиции все още се извършват (например в Испания) въпреки премахването на програмата за ПЦ. Нещо повече, разследването разкри, че възможностите за инвестиции в областта на слънчевата енергия остават привлекателни дори и при по-ниски размери на ПЦ. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(639)
Няколко страни изказаха твърдението, че развитието на ПЦ е оказало силен натиск за понижаване на цените и съответно се е отразило на рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изтъкна, че е разгледано само въздействието, което развитието на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализирано и отражението върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето държави членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и това е оказало натиск за понижаване на цените на модулите.
(640)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ на различни етапи във времето и с различни темпове, поради което е твърде трудно да се очертае обща картина за целия Съюз. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на събраната информация за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от потреблението в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в размера на ПЦ през РП. На второ място, събраните сведения сочат, че в някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ промишлеността на Съюза е била принудена чувствително да намали цените си. На последно място, през РП производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията главно поради това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(641)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са отчитали много голяма възвращаемост. Това е довело до повече инвестиции и съответно до по-голямо търсене на слънчеви панели. Вследствие на увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ значително се е увеличил и повечето държави членки са занижили съществуващите програми за ПЦ с цел да избегнат, наред с други последици, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(642)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна заяви, че е налице противоречие между съображение 640 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 608 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значими резултати. Следва да се поясни, че при оценката в съображение 640 се има предвид, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюз, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения не съществува противоречие и твърдението беше отхвърлено.
(643)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се производствен капацитет в световен мащаб. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че според събраните сведения италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може действително да са оказали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да намалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причина за спада на цените е бил предимно субсидираният внос от КНР, заради който цените са били занижени до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(644)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни заяви, че заключението в съображение 641 по-горе - а именно че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от намаляването на цените, а не обратното, не е подкрепено с доказателства.
(645)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 641 по-горе, се основават на наличната информация по време на разследването, а описаният вариант беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(646)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изрази несъгласие със заключението, че ценовият натиск, довел до понижаване на цените на производителите от Съюза, е бил предизвикан главно от субсидирания внос, и изказа противоположното твърдение, че именно съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са намалели успоредно с намаляването на ПЦ, така че разходите на дружествата, разработващи проекти, не са се увеличили, и това в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(647)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, изложени в съображения 640 и 641 по-горе.
(648)
Същата страна изказа твърдението, че пазарите се обуславят от развитието на ПЦ, и предостави информация за броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Предоставената от страната информация е публикация на британското правителство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в Обединеното кралство (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно за период извън РП, и то само за една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към състоянието на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-слаба слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището на преференциалните цени през РП е причина за вредата, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнище, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(649)
Няколко страни изказаха твърдението, че при ниски ставки на ПЦ инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с по-евтините слънчеви панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че ставките на ПЦ са оказали въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(650)
Следва да се отбележи, че себестойността на модула, при която определен проект въпреки всичко би бил икономически жизнеспособен, е различна в различните държави членки или различните региони и е следствие на множество фактори, като ПЦ, други регулаторни инициативи, слънцегреене, цените на електроенергията от конвенционални източници и др. Освен това при разследването се установи, че действащите инсталации във все по-малка степен зависят от ПЦ, тъй като при някои видове инсталации в определени региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция, цената на фотоволтаичната енергия вероятно се е изравнила с цената на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на гореизложените съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(651)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да предвиди, че програмите за държавна подкрепа внезапно ще бъдат ограничени или прекъснати. Не бяха представени доводи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на програмите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(652)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП за разлика от очакваното развитие, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Напротив, продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(653)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намалението на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си, за да запазят интересите на инвеститорите в областта на фотоволтаичната енергия и нарастващото търсене и растеж.
(654)
Разследването показа, че промишлеността на Съюза е била принудена да намали цените си главно поради натиска на субсидирания внос, а не поради съкращенията в ПЦ. Белег за това е фактът, че най-голямото понижение на цените на промишлеността на Съюза се наблюдава през 2010 и 2011 г. преди основните съкращения на ПЦ. Всъщност увеличението на субсидирания внос от КНР, който значително подбива цените на промишлеността на Съюза, е принудило промишлеността на Съюза все повече да намалява цените си. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(655)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите в съображения 174 и 175 от временния антидъмпингов регламент, а именно че промените в ПЦ не са нарушили причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 8, параграф 5 от основния регламент, тъй като Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от субсидирания внос от КНР. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(656)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от съкращенията в ПЦ, следва да се посочат съображения 628-629 по-горе, както и съображения 640-641, в които Комисията прави заключението, че - независимо дали и в каква степен може да са били причинени от съкращенията в ПЦ - нито спадът в търсенето, нито отражението на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да нарушат причинно-следствената връзка между понесената вреда от промишлеността на Съюза и субсидирания внос от КНР. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е световно явление, следва да се посочат съображения 619-621 по-горе, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала световна тенденция за понижаване на цените на модулите и елементите, цените на субсидирания внос от КНР са влошили тази тенденция до степен, при която се стига до загуби. Въз основа на гореизложеното твърдението беше отхвърлено.
(657)
В обобщение, ПЦ са представлявали важен фактор за развитието на пазара на фотоволтаична енергия в Съюза, а развитието на потреблението на разследвания продукт е било повлияно от съществуването на ПЦ. Разследването обаче показа, че въпреки големите съкращения в ПЦ потреблението не е намаляло значително. Освен това при разследването се установи, че намалението на цените на промишлеността на Съюза не се дължи главно на съкращенията в ПЦ. Поради това се прави заключението, че развитието на ПЦ не е било от такова естество, че да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.5. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(658)
Някои заинтересовани страни заявиха, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е намаляването на финансовата помощ, предоставяна на промишлеността на Съюза. В подкрепа на това твърдение беше предоставена информация въз основа на субсидиите, отпуснати на един от производителите от Съюза преди разглеждания период (между 2003 и 2006 г.).
(659)
Предоставените сведения не разкриха каквато и да било връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидията, която се твърди, че е получил един от производителите от Съюза в периода, предшестващ разглеждания период. Освен това, тъй като тази информация се отнася за период преди разглеждания период, тя очевидно не е от значение. По тази причина не бе възможно да се установи връзка между получена субсидия от промишлеността на Съюза, както се твърди, и понесената съществена вреда. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.6. Свръхкапацитет
(660)
Изказано бе твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на свръхкапацитета на пазара на Съюза и на световния пазар като цяло. Изтъкнато бе също, че свръхкапацитетът на световния пазар е довел до извършващото се понастоящем консолидиране на промишлеността на Съюза и че понесената вреда е последица от наличието на твърде голям брой производствени съоръжения. Освен това няколко заинтересовани страни заявиха, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана със собствените ѝ действия за свръхразширяване на капацитета ѝ. Някои заинтересовани страни застъпиха противоположното твърдение, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да осъществи необходимите инвестиции за разширяване на капацитета.
(661)
Въпреки че промишлеността на Съюза действително е увеличила производствения си капацитет, общият ѝ производствен обем не е удовлетворил нарастващото потребление на пазара на Съюза през разглеждания период. Ето защо повишаването на производствения капацитет на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, т.е. нарастването на потреблението. Поради това то не може да се разглежда като причина за понесената вреда.
(662)
Въз основа на това доводът, че промишлеността на Съюза не е инвестирала в разширяване на капацитета, също не бе потвърден по време на разследването. Напротив, както беше споменато по-горе, през разглеждания период промишлеността на Съюза постепенно е увеличила капацитета си и е разполагала с неусвоен капацитет през целия разглеждан период, което показва, че е била в състояние да задоволи допълнителното търсене. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(663)
Някои заинтересовани страни заявиха, че всички стопански субекти на пазара, включително в секторите надолу и нагоре по веригата, са били в затруднено положение поради създадения свръхкапацитет на световния пазар и предизвиканата от него промяна на пазара. В тази връзка бе изказано твърдението, че разследваният продукт се е превърнал в борсова стока, при която отделните производители вече не са в състояние да определят цените, а те се определят от търсенето и предлагането в световен мащаб. Изтъкнато бе, че по-скоро тази конюнктура, а не субсидираният внос, е предизвикала съществената вреда за промишлеността на Съюза.
(664)
Разследването потвърди съществуването на свръхкапацитет на световния пазар, предимно с произход от КНР. Колкото до промяната на пазара, за която се твърди, че е превърнала разследвания продукт в борсова стока, това не би оправдало нелоялна ценова политика и нелоялни търговски практики. В това отношение следва да се отбележи, че промишлеността на Съюза произвежда и продава разследвания продукт в продължение на повече от 20 години, докато в КНР производството на разглеждания продукт се е развило едва наскоро (около средата на миналото десетилетие), главно поради преференциалните цени и други стимули в Съюза и последвалото увеличение на търсенето. Въз основа на това тези твърдения бяха отхвърлени.
(665)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че свърхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което средно е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, увеличаването на капацитета на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за основателно решение. Освен това при елементите производственият капацитет се увеличава по-слабо, отколкото при модулите. Поради това твърдението в това отношение трябваше да бъде отхвърлено.
(666)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на интереса ѝ само към специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции за разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите при разследването, които сочат, че през разглеждания период промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(667)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска, и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението обаче се основава на сравнение между тенденцията при инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията за използването на капацитета при цялата промишленост на Съюза, а това не е подходяща база за сравнение. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който превишава развитието в потреблението в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(668)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по конкурентна като себестойност. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(669)
След оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни оспориха твърдението, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било основателно и е следвало развитието на пазара, по-специално развитието на потреблението в Съюза. При модулите обаче производственият капацитет се е увеличил със 106 %, а за разглеждания период потреблението в Съюза се е увеличило с 221 %, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите производственият капацитет се е увеличил с 39 %, а потреблението в Съюза през разглеждания период се е увеличило с 87 %. Това сочи, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неоснователно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко основателно е увеличението на капацитета, не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след като мине известно време от реализирането на инвестицията, и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
5.3.7. Отражение на цените на суровините
(670)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е свързана с развитието на цените на полисилиция - основната суровина за производството на полупроводникови пластини. Беше изтъкнат доводът, че промишлеността на Съюза е сключила дългосрочни договори за доставка на фиксирани цени и поради това не е могла да се възползва от намалението на цените на полисилиция през разглеждания период.
(671)
При разследването се установи, че макар промишлеността на Съюза да има дългосрочни договори за доставка на полисилиций, условията на тези договори в голяма степен са били предоговорени въз основа на промените в цените на полисилиция и че договорените цени са достигнали равнища, близки до цените на спот пазара или дори по-ниски от тях.
(672)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от намалението в цените на полисилиция през РП поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. Тези страни заявиха, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини е довело до неустойки. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или са прекратили договорите си. Някои страни представиха информация, която според тях потвърждава, че дългосрочните договори не е можело да бъдат предоговорени.
(673)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали най-високата си стойност - прибл. 500 $/kg, но отново са намалели през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и в началото на 2011 г. се отчита само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са намалели значително през РП и са стигнали до 30 $/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че цените на полисилиция може да са оказали само незначително въздействие върху промишлеността на Съюза, тъй като евентуалното им отражение върху производствените разходи за елементите и модулите се е стопило по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на състоянието на засегнатите производители от Съюза по време на РП, и по тази причина посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза действително е била в състояние да предоговори не само цените по дългосрочните си договори, но и евентуално предвидените в тях неустойки.
(674)
Една заинтересована страна изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че състоянието на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват непременно по един и същ начин на всички стопански субекти. Този довод не отчита констатацията, че в много случаи не беше установено средните цени на полисилиция за промишлеността на Съюза като цяло да са по-високи от пазарните цени или спот цените, и поради това беше счетено, че въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички, или само на някои стопански субекти, не е от значение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(675)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да отдели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки фактор, който е оказал отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза; отделно следва да се разглежда по-специално отражението на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос е причина за намалението на продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(676)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което спадът в цените на полисилиция е оказал върху разходите на промишлеността на Съюза, не се е ограничило или стопило по веригата на стойността, както се посочва в заключенията от разследването. Както обаче вече беше посочено в съображение 255 по-горе, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, затова беше установено, че евентуалното му въздействие върху производствените разходи при елементите и модулите се е стопило по веригата на стойността. Заинтересованите страни не представиха никакви доказателства, които да опровергаят тази констатация. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период е намерил отражение в средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страна постави под въпрос въздействието на неустойките, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В тази връзка не може да се изключи обстоятелството, че някои производители може да са били принудени да платят неустойки за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период. Комисията обаче не откри доказателства, че тези неустойки може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че неустойките може да са имали определено неблагоприятно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и следователно не би могло да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(677)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че спадът в продажните цени на разследвания продукт в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил субсидиран и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цените се дължеше само на спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза нямаше да бъде принудена да намали продажните си цени под себестойността на продукта. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(678)
Друга заинтересована страна отново повтори твърдението, че завеждането на съдебно дело срещу един производител от Съюза след РП може да се е отразило най-малкото върху състоянието на този производител от Съюза още през РП. Тази страна обаче не обясни как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, действително би могло да се отрази върху състоянието на производителя през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(679)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации с твърдението, че не са представени доказателства. Констатациите от разследването обаче се основават на факти и категорични доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(680)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че дори някои конкретни производители от Съюза да са били засегнати от сключените дългосрочни договори, промишлеността на Съюза като цяло не е понесла загуби от такива дългосрочни договори и е била в състояние изцяло да се възползва от спада в цените на суровината. Поради това не бе установено, че дългосрочните договори са нарушили причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3.8. Вреда в резултат на действията на промишлеността на Съюза: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността и вноса от страна на промишлеността на Съюза
(681)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на високата степен на автоматизация на производствения процес. Бе заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение в сравнение с по-големите вертикално интегрирани производители и поради това никакъв вид вреда, понесена от дребните производители, не може да бъде приписана на субсидирания внос. В тази връзка също така бе заявено, че при всички случаи промишлеността на Съюза като цяло е малка и съответно не е била в състояние да се възползва от икономии от мащаба.
(682)
При разследването беше установено, че и при дребните производители на пазара в Съюза е налице висока степен на автоматизация на производствения процес, което оказва положително влияние върху производствените им разходи. Повечето производители в Съюза са специализирани в една част от производствения процес (елементи или модули), което благодарение на специализацията повишава конкурентоспособността им по отношение на произвеждания от тях конкретен вид на продукта. Поради това твърдението, че въздействието на високата степен на автоматизацията е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, трябваше да бъде отхвърлено.
(683)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че ценовият натиск е довел до консолидация на промишлеността на Съюза, както и на промишлеността в КНР, която е и причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Разследването обаче показа, че консолидацията е по-скоро следствие от субсидирания внос и нелоялните търговски практики. Освен това тази страна не представи никакви доказателства относно това до каква степен процесът на консолидация може да е бил причината за понесената вреда.
(684)
Нещо повече, изказано беше твърдението, че липсата на вертикална интеграция на промишлеността на Съюза е причина за понесената вреда. Като цяло при нормални пазарни условия вертикално интегрираните производители би трябвало да имат по-голяма сигурност по отношение на веригата си от доставчици. При разследването обаче се установи, че вертикално интегрираната част от промишлеността на Съюза не е могла да се възползва пълноценно от това предимство, тъй като ценовият натиск от субсидирания внос е бил много голям. Освен това поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори вертикално интегрираните производители в Съюза, не са могли напълно да се възползват от високата степен на използване на капацитета, за да реализират икономии от мащаба. Освен това разследването не разкри взаимовръзка между вертикалната интеграция и по-добрата рентабилност, тъй като големият ценови натиск е променил тази взаимовръзка.
(685)
Някои заинтересовани страни заявиха, че при промишлеността на Съюза няма технически иновации и инвестиции в нови технологии. При разследването обаче не бяха установени конкретни доказателства в подкрепа на тези твърдения. Напротив, разследването показа, че основната част от инвестициите, реализирани от промишлеността на Съюза, са за ново оборудване и за научноизследователска и развойна дейност, както и че няма значими технологични разлики между продуктите в световен мащаб.
(686)
Освен това една от заинтересованите страни заяви, че понесената съществена вреда се дължи на недоброто изпълнение на проекти (неуспешни проекти). В тази връзка следва да се отбележи, че твърдението не бе подкрепено с доказателства. Освен това всеки неуспешен проект би могъл да се разглежда по-скоро като последица от субсидирания внос. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(687)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че промишлеността на Съюза не е успяла да рационализира производствените си разходи навреме, така че да реагира на развитието на световния пазар. Други страни заявиха, че разходите за труд и административните разходи в Съюза са по-високи, отколкото в КНР.
(688)
Разследването показа, че през разглеждания период производствените разходи на промишлеността на Съюза непрекъснато са се понижавали. Производителността по отношение на модулите и елементите се е увеличила. Както се споменава по-горе, поради голямото увеличение на субсидирания внос от КНР и произтичащия от него значителен ценови натиск върху пазара на Съюза промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от намаляването на разходите.
(689)
Следва да се отбележи, че производителите износители от КНР нямат сравнително предимство по отношение на суровините (полисилиций) и използваните съоръжения, тъй като и двете в по-голямата си част са внесени от Съюза. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, в това число амортизационните отчисления, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Разходите за електроенергия са представлявали средно по-малко от 1 % от общата себестойност на модулите през РП и не може да се смята, че са имали съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-ново оборудване, не беше потвърдено с доказателства.
(690)
Освен това бе посочено, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от засегнатата държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Вредата от тези сделки не следва да се приписва на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(691)
Поради това, с цел да се реагира на низходящата тенденция в развитието на цените на вноса от КНР, промишлеността на Съюза е трябвало да положи значителни усилия, за да рационализира производствените си разходи. Въпреки усилията на промишлеността на Съюза тази рационализация на разходите не е могла да намери отражение в продажните цени поради значителното подбиване на цените, предизвикано от субсидирания внос.
(692)
Някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на субсидирания внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни за намаляване на производствените разходи.
(693)
При разследването се установи, че поради субсидирания внос промишлеността на Съюза - дори по-големите вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече предимство от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от големия ценови натиск на субсидирания внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба вече не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което важи също така за китайските производители. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(694)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. С други думи, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. При разследването обаче се установи, че евентуалните предпочитания на инвеститорите и банките да финансират китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, са следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от субсидирания внос. Както се посочва по-горе, мащабът на производството не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(695)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те се извличали ползи от по-ниските си разходи за труд и електроенергия, както и от по-ниските си амортизационни отчисления, като същевременно са разполагали с най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да представи нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да оборят констатациите от разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния антидъмпингов регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това изложените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
(696)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниски разходи за машини. Страната не представи никаква нова информация или доказателства в подкрепа на това. По тази причина твърдението на тази страна трябваше да бъде отхвърлено.
(697)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези сделки, да не бъде приписвана на субсидирания внос. При разследването обаче се установи, че вносът на разглеждания продукт от промишлеността на Съюза е имал допълващ характер, при това обемът му е ограничен в сравнение с общото производство на Съюза; поради това, ако изобщо има някакво отражение, то е само незначително и не може да се счита, че нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(698)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че при анализа следва да бъде отчетен увеличеният брой на заетите лица през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите в периода 2009-2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е намаляла през РП. При елементите се отчита ръст на заетостта до 2010 г., а през 2011 г. броят на заетите е намалял и се е свил още повече през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите вносът от Китай е увеличавал пазарния си дял през целия период за сметка на промишлеността на Съюза, тя не е успяла да реализира очакваните ползи от увеличаването на потреблението. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на конюнктурата, при която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(699)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 682 по-горе и в съображения 195-196 от временния антидъмпингов регламент, дори на световния пазар мащабът и съответно ползата от икономиите от мащаба не могат да се запазят, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят е налице огромен свръхкапацитет. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(700)
Освен това същата страна отново изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността ѝ да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани, може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на себестойността. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(701)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.9. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(702)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е конкуренцията от страна на тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии, тъй като тези технологии са взаимозаменяеми и имат една и съща крайна употреба. Беше изтъкнато също така, че тънкослойните продукти конкурират разследвания продукт по-специално по отношение на наземните системи и покривните системи с търговско/промишлено предназначение, които съставляват значителен дял от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(703)
При разследването се установи, че тънкослойните фотоволтаични продукти се произвеждат от различни суровини и за тях не се използват полупроводникови пластини от кристален силиций. Като цяло те имат много по-нисък КПД и по-ниска изходна мощност от модулите от кристален силиций. Вследствие на това те не могат да се използват в зони с ограничен достъп, като например покриви, т.е. не са напълно взаимозаменяеми с разглеждания продукт. Разследването показа, че макар да са по-евтини от разследвания продукт, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза през разглеждания период. Поради това, въпреки че може да има известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тази конкуренция се счита за незначителна.
(704)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти в общия соларен пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е намалял едва в началото на 2012 г.
(705)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били по-ниски от средните цени на разследвания продукт.
(706)
Както обаче е посочено в съображение 703 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция между тези продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на соларния пазар на Съюза. В доклада на Съвместния изследователски център (JRC) за състоянието на фотоволтаичния сектор през 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на полисилиция през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(707)
Въз основа на това посочените по-горе твърдения бяха отхвърлени.
5.3.10. Финансовата криза и последиците от нея
(708)
Бе изказано твърдението, че финансовата криза и икономическата рецесия са оказали неблагоприятно въздействие върху достъпа до финансиране на промишлеността на Съюза и следователно са причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза.
(709)
Способността на промишлеността на Съюза да привлича капитали значително е намаляла през разглеждания период. Тъй като соларната промишленост е капиталоемка, способността за набиране на капитали е от решаващо значение. Икономическата рецесия е оказала известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза. При разследването обаче се установи, че въпреки отбелязания растеж на пазара на Съюза в периода 2009-2011 г. състоянието на промишлеността на Съюза се е влошило вследствие на субсидирания внос от КНР, който силно е подбивал продажните цени на промишлеността на Съюза. Поради това се стигна до заключението, че потенциалните последици от финансовата криза са се изострили от увеличения субсидиран внос от Китай и че ограниченият достъп до финансиране е до голяма степен следствие от неблагоприятната пазарна конюнктура, като състоянието и перспективите на промишлеността на Съюза са последица от субсидирания внос.
(710)
Разгледан беше също така въпросът дали понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на неспособността ѝ да намери подходящо финансиране още докато е работела на печалба. При разследването се установи, че например през 2010 г., когато промишлеността на Съюза все още е работела на печалба, инвестициите при модулите са се увеличили с 315 % в сравнение с 2009 г., като за същия период инвестициите при елементите са се увеличили с 10 %. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния субсидиран внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, а не причина за тяхната поява.
(711)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносното въздействие на финансовата криза следва да бъде отделено и разграничено и да не се приписва на субсидирания внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, според която поне един производител от Съюза смята, че финансовата криза е основна причина за понесената от него вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които са значително по-задълбочени от обществено достъпните изявления на съответните дружества. Поради това цитираното обществено достъпно изявление не може да опровергае констатациите, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(712)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетен различният достъп до финансиране на промишлеността на Съюза в сравнение с китайските производители износители. Същата страна заяви, че това е една от основните причини за понесената съществена вреда от промишлеността на Съюза, а не субсидираният внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, нарушава пазара и твърде вероятно е една от основните причини, поради които китайските производители износители са можели да изнасят разглеждания продукт на субсидирани цени. Поради това този фактор не може да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. По тази причина твърдението беше отхвърлено.
(713)
Въз основа на гореизложеното беше направено заключението, че макар да има известно отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза, финансовата криза не би могла да наруши причинно-следствената връзка между субсидирания внос и понесената вреда от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията бяха отхвърлени.
5.3.11. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(714)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че експортните продажби на промишлеността на Съюза са намалели значително през разглеждания период, особено от 2009 до 2011 г. при модулите и от 2009 г. до първото тримесечие на 2012 г. при елементите, и че това е предизвикало съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(715)
Въпреки това, както е показано в таблицата по-долу, обемът на износа на модули остава значителен въпреки лекия спад през РП, а средните равнища на цените през РП са били над средните разходи за модулите през целия разглеждан период. Ето защо това не би могло да бъде причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза. Що се отнася до елементите, обемът на износа представлява само около 12 % от общия производствен обем на елементите. По тази причина въпреки ниските цени през РП това може да е оказало само ограничено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка трябваше да бъдат отхвърлени.
Таблица 13-a
Модули
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на модули в MW
989
1 279
1 157
1 148
(Индекс 2009 г. = 100)
100
129
117
116
Средна експортна цена (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Индекс 2009 г. = 100)
100
76
59
49
Източник: Europressedienst.
Таблица 13-б
Елементи
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем на износа на елементи в MW
62
320
315
238
(Индекс 2009 г. = 100)
100
516
508
384
Средна експортна цена (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Индекс 2009 г. = 100)
100
78
61
47
Източник: Europressedienst.
(716)
Въз основа на това бе установено, че въздействието на равнището на износа на промишлеността на Съюза не е било от такова естество, че да допринесе за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърденията на страните в това отношение трябваше да бъдат отхвърлени.
5.3.12. Откриване на находища на шистов газ в Европейския съюз
(717)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза е откриването на находища на шистов газ в Съюза и че перспективата за по-голям добив на евтин шистов газ в Съюза е довела до намаление на публичните и частните инвестиции за проекти в областта на енергията от възобновяеми източници.
(718)
При разследването беше установено, че потреблението на разследвания продукт се е увеличило значително през разглеждания период, както вече бе посочено в съображение 509 по-горе. Освен това при разследването не бяха установени фактически доказателства, че понесената вреда от промишлеността на Съюза се дължи на откриването на находища на шистов газ в Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено
5.3.13. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(719)
Същата страна твърди, че причина за понесената вреда от промишлеността на Съюза са слабите инвестиции в производство на слънчева енергия вследствие на ниските пазарни цени на емисионните кредити за замърсяване с въглероден диоксид в рамките на схемата на Европейския съюз за търговия с емисии.
(720)
Доказателство обаче не беше представено, а разследването не установи фактически обстоятелства, потвърждаващи тези твърдения. Напротив, от разследването е видно, че потреблението на разследвания продукт значително е нараствало по време на разглеждания период. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
5.3.14. Управленски решения
(721)
Някои заинтересовани страни заявиха, че понесената съществена вреда от поне един производител от Съюза е последица от неправилни управленски решения. Тези твърдения се основават на годишни счетоводни отчети, на някои сведения, изложени в писмо от акционер на дружеството до останалите акционери, и на статия от печата.
(722)
Преписката не съдържа никаква информация, която да показва, че някои управленски решения на засегнатото дружество са били необичайни или непредпазливи, или пък че са се отразили върху цялата промишленост на Съюза. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.15. Други държавни политики
(723)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, са други държавни политики, като например тези в областта на енергията от възобновяеми източници, политиките за насърчаване на иновациите и за намаляване на административните формалности, политиките за насърчаване на търговията и нормативната уредба за достъп до електрическата мрежа, тъй като всички тези политики са от полза за производителите износители. Въпреки това дори да е вярно, че някои от посочените политики биха могли да улеснят вноса от други трети държави и общия растеж на соларната промишленост, тези политики биха били от полза и за промишлеността на Съюза. Освен това тези политики не са имали за цел подобен внос в Съюза да се осъществява на вредоносни субсидирани цени. Поради това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени.
5.3.16. Други твърдения
(724)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните програми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(725)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували отпреди недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа, и затова трябваше да бъде отхвърлено.
5.4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос за вредата
(726)
При разследването беше установено, че е възможно принос за вредата да са имали следните други фактори: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за полисилиций при ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(727)
Както беше показано в точки 5.3.1 и съответно 5.3.7 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за полисилиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като е бил разпределен по-нататък по веригата на стойността.
(728)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до необходимия капитал за инвестиции е бил субсидираният внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на рентабилни цени в момент, когато на пазара на Съюза се отчита голям растеж (2009-2011 г.).
(729)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ през РП са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. Това обаче не може да наруши причинно-следствената връзка дори ако се разглежда заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което - при условие че няма субсидиран внос - би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(730)
Поради това дори да бъде оценено кумулативното въздействие на четирите други фактора, които евентуално са допринесли за вредата, причинно-следствената връзка между субсидирането и вредата не се нарушава.
5.5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(731)
При разследването бе установена причинно-следствена връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от КНР. Други евентуални причини за вредата - като вноса от други трети държави, несубсидиран внос от КНР, потреблението, преференциалните цени, друг вид финансова подкрепа, предоставена на промишлеността на Съюза, свръхкапацитет, отражението на цените на суровините, вреда от действията на промишлеността на Съюза, конкуренция от страна на тънкослойните продукти, финансовата криза и последиците от нея, равнището на износа на промишлеността на Съюза, откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз, управленските решения, схемите на Европейския съюз за търговия с емисии и други държавни политики, бяха подложени на анализ и беше установено, че никоя от тях не е от такова естество, че да наруши установената причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(732)
Всички последици от факторите на вредата, различни от субсидирания внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражение върху състоянието на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, отражение на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално ниските цени и финансовите загуби поради навлизането на разглеждания продукт като евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на изложения по-горе анализ, при който отражението на всички известни фактори върху състоянието на промишлеността на Съюза бе ясно разграничено и отделено от вредоносното въздействие на субсидирания внос, се стигна до заключението, че е налице причинно-следствена връзка между субсидирания внос от КНР и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза през РП.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
6.1. Предварителни бележки
(733)
В съответствие с член 31 от основния регламент беше проверено дали въпреки гореизложените заключения за причиняващо вреда субсидиране са налице убедителни основания да се заключи, че приемането на изравнителни мерки в конкретния случай не е в интерес на Съюза. За целта в съответствие с член 31, параграф 1 от основния регламент анализът на интереса на Съюза се основаваше на преценка на съвкупността от различните интереси на страните, включително тези на промишлеността на Съюза, дружествата в пазарите нагоре и надолу по веригата в областта на фотоволтаичните продукти, вносителите, ползвателите и потребителите на разглеждания продукт.
(734)
Около 150 стопански субекти заявиха интереса си след започването на паралелното антидъмпингово разследване и съответно бяха взети предвид в рамките на настоящото разследване. Изпратени бяха специални въпросници до несвързаните вносители, стопанските субекти нагоре по веригата (включително един производител на суровини и доставчици на производствено оборудване за разследвания продукт) и надолу по веригата (включително лицата, разработващи проекти, и монтажниците), както и до организация за защита на потребителите - Европейското бюро на съюзите на потребителите (BEUC). Информация представиха три сдружения, представляващи различните стопански субекти (промишлеността на Съюза и стопанските субекти нагоре и надолу по веригата) в областта на фотоволтаичните продукти.
(735)
Изказано беше твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се основава на представителен брой стопански субекти.
(736)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(737)
Стопански субекти нагоре и надолу по веригата: както е посочено в съображение 734 по-горе, Комисията изпрати специални въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. В отговор бяха получени двадесет и един въпросника. Освен това под внимание в разследването бяха взети не само отговорите на въпросниците, но и подлежащи на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в определения за това срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника, или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от областта на фотоволтаичната енергия, които също бяха анализирани.
(738)
Несвързани вносители: както е посочено в съображение 25 по-горе, Комисията са свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 27 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. След проверка обаче се потвърди, че само едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, действително е несвързан вносител. На по-късен етап други несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, които обаче не бяха включени в извадката, бяха поканени да продължат да сътрудничат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Поради това окончателната извадка от несвързани вносители включваше четирима несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители.
(739)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката производители от Съюза и четирима несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията), от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния антидъмпингов регламент и съображение 29 по-горе);
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на фотоволтаичния пазар в Европа, по-специално изготвения от EPIA доклад „Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г.“.
6.2. Интерес на промишлеността на Съюза
(740)
Промишлеността на Съюза е била пряк работодател на около 21 000 души, заети в производството и продажбата на сходния продукт през РП.
(741)
Разследването установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която е субсидираният внос от засегнатата държава по време на РП. Припомня се, че при редица показатели за вредата се наблюдава неблагоприятна тенденция през разглеждания период. По-специално сериозно са засегнати показателите за вредата, свързани с финансовите резултати на съдействащите производители в Съюза, като рентабилност, парични потоци и възвръщаемост на инвестициите. В действителност през 2011 г. и през РП производителите на модули и елементи в Съюза са работели на загуба. Вследствие на това някои производители от Съюза са били принудени да закрият производствените си съоръжения, а други са заплашени от несъстоятелност. При липсата на мерки е твърде вероятно икономическото състояние на промишлеността на Съюза допълнително да се влоши.
(742)
Очаква се налагането на изравнителни мита да възстанови условията за лоялна търговия на пазара на Съюза, което ще позволи на промишлеността на Съюза да формира цените на сходния продукт така, че да отразяват производствените разходи, подобрявайки по този начин рентабилността му. Може да се очаква също налагането на изравнителни мерки да позволи на промишлеността на Съюза да си възвърне поне част от изгубения през разглеждания период пазарен дял, което ще окаже положително въздействие върху цялостното ѝ финансово състояние. Освен това промишлеността на Съюза би следвало да получи по-добър достъп до капитал и да продължи да инвестира в научноизследователска и развойна дейност и иновации на пазара за фотоволтаични продукти. На последно място, при разследването беше посочена и възможност производители от Съюза, които са били принудени да спрат производството поради натиска на вноса от Китай, да възобновят дейността си. Като цяло при този вариант не само ще бъдат гарантирани съществуващите 21 000 работни места в промишлеността на Съюза (през РП), но съществува и основателна възможност за по-нататъшно разрастване на производството и повишаване на заетостта.
(743)
В случай че мерките не бъдат наложени, се очакват нови загуби на пазарен дял, като рентабилността на промишлеността на Съюза ще продължи да се влошава. Това положение няма да може да се задържи в краткосрочен и средносрочен план. Вследствие на това освен големия брой производители от Съюза, които вече са били принудени да напуснат пазара, други производители могат да бъдат изправени пред несъстоятелност, като в краткосрочен и средносрочен план това вероятно би довело до закриване на промишлеността на Съюза и съответно би имало значително отражение върху съществуващите работни места.
(744)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече полза от налагането на изравнителни мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули в Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на вноса от Китай производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от създалото се положение след намаляването на вноса от КНР.
(745)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят подлежащи на проверка доказателства, че съществува пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(746)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че според резултатите от разследването промишлеността на Съюза има капацитет да доставя продукти както за инсталации с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1 MW), така и за инсталации от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същи проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(747)
Твърдението, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране, и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърдено. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
(748)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, макар да не е изключено след налагането на митата да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията е цените на модулите и елементите да се понижават. Следователно, дори ако цената на елементите се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до намаляване на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. На последно място, очаква се, че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, което на свой ред ще понижи разходите. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(749)
Твърдението, че при значително намаление на вноса от КНР след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза най-вероятно ще се възползват от създалото се положение, не се потвърди от разследването. При разследването на се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, особено в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. На последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на вноса от КНР, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(750)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като никой здравомислещ инвеститор не би инвестирал в производителите от Съюза, които според същите заинтересовани страни имат неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза има неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния антидъмпингов регламент. Поради това липсата на субсидиран внос и по-голямото използване на производствения капацитет следва да доведат до икономии от мащаба и да дадат възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на гореизложеното твърдението беше отхвърлено
(751)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще намалее и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(752)
В отговор на горепосоченото твърдение следва да се отбележи, че въпреки взаимовръзката между равнището на ПЦ и търсенето на фотоволтаични инсталации събраните в хода на разследването доказателства сочат, че в бъдеще търсенето във все по-малка степен ще зависи от ПЦ и други програми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза цените на фотоволтаичната енергия да са се изравнили с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. На последно място, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че според обществено достъпните източници на информация общата тенденция е към понижаване на цените. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(753)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на слънчеви панели се определя от програмите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Макар да е вярно, че значителното увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, както посочват съответните заинтересовани страни, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително, по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до момента ще се запази. На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена под 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на сегашния им пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа по програмите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, а цената на разглеждания продукт - да намалее. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните намаления в цената на разглеждания продукт. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(754)
Няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, която промишлеността на Съюза създава във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Доводът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност, не се оспорва. При разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, причина за която са нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза действително вече са били принудени да закрият обектите си и изглежда сигурно, че ако не бъдат наложени мерки, положението ще продължи да се влошава. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и закриването на производството на Съюза би било в ущърб за целия фотоволтаичен сектор, тъй като тогава той изцяло ще зависи от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките, твърдението бъше отхвърлено.
(755)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по отношение на разглеждания продукт по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, е от значение при решението дали да бъдат наложени изравнителни мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата могат да имат за стопанските субекти. Въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, а мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното субсидиране.
(756)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, както се посочва в съображение 229 от временния антидъмпингов регламент
(757)
В подкрепа на гореизложеното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства и то не беше взето под внимание. Следва да се поясни, че след изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта броят на заетите в промишлеността на Съюза през РП се изчислява приблизително на 21 000 души. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(758)
В заключение при разследването се доказа, че поради субсидирания внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад на вноса от КНР би следвало да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Това на свой ред може да доведе до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно поради въвеждането на мерките цените на сходния продукт за кратко да се повишат, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази - от една страна, благодарение на още по-големия спад в производствените разходи за разследвания продукт и, от друга, заради конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(759)
Поради това се прави заключението, че налагането на окончателни изравнителни мерки е в интерес на промишлеността на Съюза.
6.3. Интерес на несвързаните вносители
(760)
Както се споменава в съображение 26 по-горе, направен беше анализ на състоянието на включените в извадката вносители.
(761)
Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители по отношение на разглеждания продукт е от порядъка на 60 до 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това между 16 и 100 % от общия внос на модули на четиримата съдействащи несвързани вносители е от КНР, като само един от тях се е снабдявал изключително от тази държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт е средно 2,3 %.
(762)
Изказано беше твърдението, че налагането на мерките по отношение на разглеждания продукт ще се отрази неблагоприятно върху стопанската дейност на вносителите. На първо място, следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на съответния продукт от КНР. На второ място, въпреки че може да се очаква налагането на мерките да се отрази неблагоприятно върху финансовото състояние на вносителите, които внасят само от КНР, с оглед на евентуалното увеличаване на вноса от други трети държави вносителите, които се снабдяват от КНР, следва да бъдат в състояние да променят своите източници на доставка.
(763)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като няма алтернативни източници на доставки, които биха могли незабавно да заместят вноса на съответния продукт от КНР, ако бъдат наложени мита, и че е трудно да се смени източникът на доставки, тъй като основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(764)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможното намаляване на вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, а това важи само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до отражението на мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключено то да бъде неблагоприятно, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от способността им да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от евентуалното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от съответния продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че въпреки вероятността да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(765)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и финансови средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че по време на посещението на място на провеждащия проверката екип са били представени съществени доказателства във връзка с необходимостта от продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решение да се снабдява от конкретен износител.
(766)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и време (напр. за изпитване на продукта). Това обаче не надделява над съображението, че е необходимо да се възстановят условията на равнопоставена конкуренция на пазара. Същевременно смяната на доставчици изглежда нормален професионален риск, пресметнат в дейността на вносителя, и се свързва с факта, че пазарът за фотоволтаични продукти достига зрялост, което е съпроводено с непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.) и налага преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (напр. с нови характеристики за ефективност), също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато е от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(767)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети държави да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа твърдението, че пазарите на третите държави стремително се разрастват. Страната изказа твърдението, че подобно допускане е в противоречие със заключенията в съображение 749 по-горе, в което се посочва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено по-голямо внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(768)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния антидъмпингов регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети държави може да се увеличи в отговор на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващо се търсене на фотоволтаични инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на стопански възможности за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че в дългосрочен план се очаква общият размер на пазара за фотоволтаични продукти да продължи да се увеличава, тъй като на все повече места цените на слънчевата енергия се изравняват с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се поясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради субсидирания внос, при анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява равноправно с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се поясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, се подчинява по-специално на член 8, параграф 4 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносно субсидиране в съответствие с изискванията, определен в член 31 от основния регламент. Вследствие на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за пазара за фотоволтаични продукти в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(769)
Поради това се стигна до заключението, че налагането на мерки на предложените равнища може да има известно неблагоприятно въздействие върху състоянието на несвързаните вносители на разглеждания продукт.
6.4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(770)
Стопанските субекти нагоре по веригата извършват дейности основно в областта на производството на суровини и производството и проектирането на производствено оборудване за разследвания продукт. Бяха получени осем отговора на въпросници от страна на стопански субекти нагоре по веригата. Бяха извършени две проверки на място при производител на суровини и производител на производствено оборудване.
(771)
Като цяло през РП свързаната с разследвания продукт дейност на осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата е различна част от цялостната им дейност, като е представлявала 100 % от дейността само за едно от съдействащите дружества, а за останалите е в диапазона от 6 до 80 %. Дейността, свързана с разглеждания продукт, е представлявала средно около 41 % от общата дейност на съдействащите стопански субекти нагоре по веригата през РП. По отношение на работните места през РП осемте съдействащи стопански субекти нагоре по веригата са осигурявали работа на около 4 200 души. Рентабилността е варирала в зависимост от сегмента и отделните дружества от високи до леко отрицателни стойности. При разследването се установи, че стопанските субекти, при които рентабилността отчита отрицателни стойности, са пострадали от влошеното състояние на промишлеността на Съюза, тъй като някои от клиентите, които са изгубили, са били производители от Съюза на разследвания продукт, както и от спада в потреблението. След изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват производителите от Съюза на този продукт следва да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(772)
Продажбите на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата са за Съюза, за КНР и други трети държави. През РП разпределението на продажбите е било средно около 20 % продажби в Съюза, почти 50 % - за КНР и около 30 % - за други трети държави.
(773)
Някои страни в сектора нагоре по веригата изказаха твърдението, че налагането на изравнителни мерки би имало неблагоприятни последици за стопанската им дейност, тъй като КНР е техният основен експортен пазар. Беше заявено, че митата биха ограничили сериозно вноса на разглеждания продукт от КНР в Съюза, в резутат на което КНР ще ограничи вноса на полисилиций и производствено оборудване от Съюза. Вследствие на това вероятно би се наложило стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата да намалят стопанската си дейност и да съкратят работни места.
(774)
Следва да се отбележи, че целта на митата не е да се премахне вносът на разглеждания продукт от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Следователно пазарът на Съюза би трябвало да продължи да бъде снабдяван до определена степен с внос от Китай, но на лоялни цени. Освен това при разследването се установи, че като цяло стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата имат присъствие на различни национални пазари в света и следователно не зависят изключително от износа си за КНР. Затова има основания да се приеме, че на световния пазар на фотоволтаични продукти стопанските субекти на Съюза най-вероятно ще бъдат в състояние да компенсират евентуалния спад на износа за КНР с износ за други пазари, които според някои публично достъпни пазарни проучвания се очаква да се разрастват. При всички положения на пазара за фотоволтаични продукти в КНР вече е налице значителен свръхкапацитет за производство и не е сигурно дали производителите на оборудване от Съюза биха били в състояние да продават още много производствено оборудване в КНР в краткосрочен и средносрочен план.
(775)
Няколко страни изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор се правят от Съюза и че с налагането на мита това предимство може да изчезне. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(776)
В това отношение се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., сочат, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), като потреблението в Съюза през следващите години отново ще се увеличи. Освен това справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на фотоволтаичния пазар в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. На последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР като всеки други член на СТО може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата, и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(777)
Някои страни оспориха заключението, че свитият износ за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата във фотоволтаичния сектор може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили търсенето на продукта в световен мащаб.
(778)
В това отношение на първо място следва да се отбележи, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да спре напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че фотоволтаичният пазар по цял свят ще продължи да се разраства през следващите години. Що се отнася до пазара за фотоволтаични продукти в КНР, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на гореизложеното не се очаква износът за КНР от страна на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата значително да намалее вследствие на налагането на мерките.
(779)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г. може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за фотоволтаичната промишленост, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително дори при варианта, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. На последно място, събраната информация по време на разследването сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от 12-тия петилетен план на КНР за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това гореизложеното твърдение беше отхвърлено.
(780)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тият петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като не се предвиждат правомощия за прилагането на плана, и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило фотоволтаичната промишленост сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В него ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане…“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид гореизложеното, налице са ясни индикации, че планът ограничава свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(781)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния инсталиран производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място. Твърдението не бе взето под внимание, тъй като няма индикации за такова намаляване на производството на китайския пазар.
(782)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния антидъмпингов регламент. Следва да се поясни, че въз основа на отговорите на въпросника посоченият брой от 4 200 заети лица се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата - производители на оборудване и доставчик на полисилиций, а не за целия сектор.
(783)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че изравнителните мерки няма да имат значително отражение върху производителите на оборудване, а за доставчика на суровина може да има неблагоприятно въздействие в краткосрочен план поради евентуално намаляване на продажбите му в КНР.
6.5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(784)
Дейността на стопанските субекти надолу по веригата е свързана главно с разработване на проекти, маркетинг, комуникации и монтаж на фотоволтаични съоръжения. Получени бяха тринадесет въпросника от стопански субекти надолу по веригата: седем от стопански субекти, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), и шестима доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. В тази група е включен и полученият въпросник от един несвързан вносител, за когото се оказа, че отговаря на критериите за стопански субект надолу по веригата, тъй като основната му дейност е монтаж (вж. съображение 25 по-горе).
(785)
В съображение 242 от временния антидъмпингов регламент се прави оценката, че като цяло дейността на стопанските субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) във връзка с разследвания продукт има различен дял от общата им стопанска дейност. През РП тя е представлявала средно 41 %. През РП рентабилността на съдействащите стопански субекти във връзка с разследвания продукт е била средно около 11 %. Броят на заетите при седемте съдействащи стопански субекти надолу по веригата през РП е бил около 550 души.
(786)
Няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено след членовете ѝ (монтажници), с цел да илюстрира, че за повечето монтажници дейността във фотоволтаичния сектор представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния антидъмпингов регламент, стопанските субекти надолу по веригата и по-специално монтажниците биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват поемането на митата.
(787)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния антидъмпингов регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от стопанските субекти надолу по веригата, които попълниха специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 737 по-горе.
(788)
Що се отнася до твърдението, че дейността във фотоволтаичния сектор представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, представени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти), потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния разследван продукт, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с разследвания продукт, общото им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от порядъка на 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на дейността във фотоволтаичния сектор, включително на дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била средно около 9 %. По отношение на заетостта през РП за седемте стопански субекти дейността във фотоволтаичния сектор, включително дейността, която не е пряко свързана с разследвания продукт, би била около 660 работни местна на пълно работно време. Освен фотоволтаични проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за ветроенергия и производство на електрическо оборудване.
(789)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на базата на дейността им, пряко свързана с разследвания продукт, чиято рентабилност през РП е достигнала средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база дейността във фотоволтаичния сектор, която не е свързана с разследвания продукт, заключенията не биха се променили съществено, тъй като взетите под внимание различни фактори, а именно рентабилността и възможността за поемане на митото, като цяло не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението не беше взето под внимание, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(790)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите в проучването са свързани с капацитета на монтажниците да поемат евентуалните мита, в него не се говори за реализираната от тях печалба през РП и по този начин се изпуска съществен елемент за оценката на отражението на мерките. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(791)
Беше изказано твърдението, че мерките не са в интерес на Съюза, тъй като ще повишат цената на модулите, като по този начин ще разубедят крайните ползватели/потребители да правят инсталации. Вследствие на това стопанските субекти надолу по веригата биха имали далеч по-малко поръчки и ще трябва да намалят дейността си. Тази оценка беше основана на проучване на консултантската фирма Prognos относно възможната загуба на работни места, предоставено в хода на разследването. Според предвижданията в прочването голяма част от работните места на пазара за фотоволтаични продукти на Съюза ще бъдат застрашени, ако бъдат въведени мита. В проучването се използва приблизителна оценка на EPIA, според която през 2011 г. общият брой на преките работни места на всички етапи на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти, включително при производители, вносители и стопански субекти нагоре и надолу по веригата в Съюза, е бил 265 000. Като за отправна точка се взема приблизителната оценка на общите преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г., в проучването на Prognos се прави изводът, че от общо 265 000 работни места до три години ще бъдат закрити 242 000 в зависимост от равнището на митата. Твърди се, че повечето работни места ще бъдат закрити на пазара надолу по веригата, в който според Prognos през 2011 г. са работили около 220 000 души.
(792)
Разследването не потвърди изложения по-горе сценарий и посочи значително по-малък брой преки работни места, съществували на пазара на Съюза за фотоволтаични продукти през 2011 г., през РП и през 2012 г.
(793)
На първо място при разследването бе изказано съмнение относно точността на оценката на EPIA за общия брой преки работни места във фотоволтаичната промишленост. По-специално по време на посещението за проверка в EPIA се оказа, че основните данни, довели до извода, че работните места са 265 000, са неточни и не позволяват да се стигне до това заключение. Всъщност получената по време на посещението за проверка информация сочи, че при изчисляването на броя на преките работни места във фотоволтаичната промишленост за 2011 г. вероятно съществува граница на грешката до 20 %. Освен това оценката включва броя на заетите в други европейски държави извън Европейския съюз, както и броя на заетите в дейности, свързани с тънкослойните продукти, които попадат извън обхвата на настоящото разследване.
(794)
Следва да се поясни, че по отношение на изчисления от EPIA общ брой на преките работни места във фотоволтаичния сектор установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(795)
Въпреки тези съмнения дори ако при анализа на въздействието на мерките бъде използвана първоначалната оценка за броя на работните места, трябва да бъдат направени следните забележки. Приблизителната оценка включва европейските работни места във фотоволтаичната промишленост през 2011 г., които са съотнесени към много голям брой фотоволтаични инсталации в ЕС през същата година (около 20 GW). Има основания да се приеме, че с оглед намаляването на инсталациите - около 17,5 GW през РП и 15 GW през 2012 г., броят на работните места надолу по веригата, който е пряко свързан с равнището на инсталациите, съответно е намалял. В този смисъл в някои общодостъпни специализирани печатни издания се посочва, че в периода 2011-2012 г. в Германия, която е най-големият национален пазар, заетостта във фотоволтаичния сектор е намаляла от 128 000 на 100 000 работни места, включително работните места при производителите. Освен това при разследването бяха изразени сериозни съмнения дали цифрата включва само работни места на пълно работно време, свързани единствено с фотоволтаичната промишленост. За тази цел при разследването бе установено, че особено в пазара надолу по веригата (монтаж) фотоволтаичната дейност обикновено е само част от много по-широка стопанска дейност, основната част от която са отоплителни или електрически инсталации, ВиК инсталации и др.
(796)
С оглед на гореизложеното е вероятно налагането на мерки да доведе до увеличение на цените на разследвания продукт в Съюза, като това евентуално ще предизвика намаляване на броя на фотоволтаичните инсталации в краткосрочен план. Въпреки това работните места в тази част на пазара могат да бъдат засегнати от неблагоприятни последици само в ограничена степен поради следните съображения. Първо, дейността в областта на фотоволтаичните продукти - поне за някои от монтажниците, представлява само част от стопанската им дейност, при това със сезонен характер. Поради това при намалено търсене на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности. Тъй като развитието на енергията от възобновяеми източници и енергийната ефективност са правно обвързващи цели за държавите членки на равнището на ЕС, трябва да се очаква, че намаленото търсене на слънчеви инсталации ще доведе до повишено търсене на други форми на електроенергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност. Много от заетите лица в сектора надолу по веригата вероятно притежават необходимите умения, за да се възползват от увеличеното търсене в тези свързани сектори. Второ, с оглед на съществуващите ползи на пазара надолу по веригата (вж. съображение 785 по-горе) монтажниците следва да са в състояние да поемат част от увеличението на цените, като по този начин се ограничи въздействието върху крайните цени и търсенето на фотоволтаични инсталации.
(797)
Независимо от налагането на мита някои обществено достъпни източници относно търсенето на фотоволтаични инсталации прогнозират свиване на търсенето през 2013 г. с инсталации между 9,8 GW и 16,5 GW годишно през 2013 г., което при всички случаи би имало отрицателно въздействие върху броя на работните места в пазара надолу по веригата.
(798)
На последно място, следва да се отбележи, че това увеличение на цените на фотоволтаичните продукти вероятно би настъпило при всички случаи, тъй като производството на КНР, което снабдява пазара на Съюза, очевидно води до големи загуби, а подобно положение е в разрез с устойчивото развитие.
(799)
Що се отнася до закриването на работни места, събраната информация по време на разследването потвърди, че секторът надолу по веригата е отчел загуба на работни места вследствие на свитото търсене на фотоволтаични инсталации в Съюза, което в периода 2011-2012 г. е намаляло с около 5 GW. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като отразява развитието на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във фотоволтаичния сектор. По същия начин подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(800)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможното отражение на мерките върху работните места, свързани с фотоволтаичния сектор. Проучването на PWC се позовава на проучването на Prognos, в което се предвижда мащабно закриване на работни места на фотоволтаичния пазар вследствие на налагането на мерките, представено от AFASE преди налагането на временните мита и разгледано в съображение 791 по-горе. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че прогнозираният от Prognos общ брой закрити работни места реално надвишава общия брой на съществуващите работни места във фотоволтаичния сектор в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето).
(801)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на изчислените от EPIA преки работни места във фотоволтаичния сектор за 2011 г.
(802)
Установената граница на грешката от 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре, така и надолу по веригата, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(803)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой фотоволтаични инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на фотоволтаичната промишленост от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(804)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху заетостта, следва да се препрати към съображения 799 и 800 по-горе, в които се обсъждат твърденията относно отражението на мерките върху работните места във фотоволтаичния сектор и се признава, че работните места в сектора надолу по веригата действително могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(805)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои дружества са участвали в анкетите. Проучванията обаче продължават да имат недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от анкетираните 50 монтажници са заявили, че работят изключително за фотоволтаичния пазар. 15 от общо 50-те монтажници са заявили, че имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и до известна степен с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в анкетата, имат и други дейности извън фотоволтаичния сектор. Този резултат показва, че за почти половината от разработващите проекти дружества и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния антидъмпингов регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации, както и с други екологосъобразни източници на енергия, е правилна. Признава се обаче, че тази способност може би е налице в по-малка степен, отколкото сочи допускането във временния антидъмпингов регламент. Поради това смекчаващият ѝ ефект относно загубата на работни места може да бъде по-малък от първоначалните допускания. На второ място, част от анкетиратите от AFASE и Solar Trade Association стопански субекти използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, за да избегнат увеличение на цените.
Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като могат да ползват продукти, произведени в Съюза. На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на фотоволтаичните проекти, които има риск да бъдат отменени в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. На последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на анкетираните стопански субекти, който е от значение, за да се направи оценка на евентуалното поемане на ценово увеличение вследствие на митата.
(806)
Няколко страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, тъй като технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във фотоволтаичния сектор, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към фотоволтаичния сектор и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(807)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на фотоволтаичните модули. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До него се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масирания приток на субсидиран внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно с анализа от съображения 792 и 800 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средносрочен и дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(808)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата отчасти да поемат възможното увеличение на цената. Твърдението не беше подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е точно. Рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя възможност за стопанските субекти поне отчасти да поемат увеличението в цената, ако има такова. В тази връзка следва да се припомни, че общата тенденция е към понижаване на цените.
(809)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е довод срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, изравнително мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с най-много 2GW през 2013 г., ако бъде наложено мито в размер на 50 %, т.е. свиването е в много по-малък мащаб.
(810)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на фотоволтаични инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които влияят върху привлекателността на фотоволтаичните инсталации в Съюза. Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. На последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като митата бъдат въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(811)
Както се посочва в съображение 784 по-горе, получени бяха шест въпросника с отговори от доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с разследвания продукт. Установи се, че отговорите дават индикации за относителната важност на дейността, свързана с фотоволтаичния сектор, в сравнение с цялостната дейност на съдействащите стопански субекти. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците позволиха да се направи оценката, че дейността на тези стопански субекти във връзка с фотоволтаичния сектор е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. През РП дейността им във връзка с фотоволтаичния сектор е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и около 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка. Поради това се стигна до заключението, че е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
(812)
С оглед на гореизложеното се стигна до заключението, че въздействието на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата ще бъде до известна степен отрицателно в краткосрочен план с оглед на по-голямото свиване при инсталациите, отколкото в алтернативен вариант без мита, прогнозиран от някои от големите изследователски центрове, дотолкова, доколкото митото не може да се поеме от стопанските субекти надолу по веригата. Въпреки възможното намаление в търсенето на фотоволтаични инсталации монтажниците следва да бъдат в състояние да извършват други дейности, свързани с други екологосъобразни енергийни източници или с посочената по-горе основна стопанска дейност на монтажниците. Стигна се до заключението, че с оглед на предоставените данни е слабо вероятно мерките да имат съществено отражение върху икономическото състояние на доставчиците на услуги във фотоволтаичния сектор.
6.6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(813)
Становище не представи нито една страна, пряко представляваща интересите на крайните ползватели, например сдружение на потребителите. В такъв случай се вземат предвид два типа крайни ползватели: потребителите (домакинствата) и други крайни ползватели (напр. институции, други инвеститори). При разследването се установи, че само около една четвърт от съществуващите фотоволтаични инсталации в Съюза (т.нар. покривни или маломерни инсталации) са били поръчани от потребителите. Другите инсталации (наземни, с промишлено и търговско предназначение в много по-широк мащаб) са били поръчани от други крайни ползватели.
(814)
Няколко страни заявиха, че ако мерките бъдат наложени, увеличението на цените на фотоволтаичните модули ще бъде в ущърб на потребителите. Макар да може да се очаква, че вследствие на митата цените на фотоволтаичните модули на пазара на ЕС донякъде ще се повишат, потребителите и другите крайни ползватели вероятно ще бъдат засегнати от това само в известна степен, тъй като разследването показа, че цената на модул представлява до 50 % от общите разходи за фотоволтаична инсталация. С оглед на маржовете на печалба на разработващите проекти дружества и монтажниците има основания да се приеме, че евентуалното увеличение на цената на модулите за потребителя може поне отчасти да се поеме от тях и така въздействието би се смекчило. Въз основа на наличните доказателства се стигна до заключението, че мерките на предлаганото равнище на митото ще се поемат поне отчасти от веригата за доставки и поради това не е задължително да доведат до по-високи цени за потребителите на дребно.
(815)
Следва да се отбележи също, че ако не бъдат наложени мита, вероятното прекратяване на дейността на промишлеността на Съюза би могло да остави за потребителите само един източник на доставка на модули в бъдеще. При този сценарий производителите износители от КНР ще бъдат в състояние да увеличат още повече извънредно силната си позиция на пазара, а това също би могло да доведе до повишаване на цените в краткосрочен и средносрочен план в ущърб на потребителите/крайните ползватели. Във всеки случай, както беше посочено по-горе, вероятно е цените така или иначе да се увеличат с оглед на факта, че производството от КНР е на загуби.
(816)
Някои страни изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разследвания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на фотоволтаични инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(817)
Както вече беше посочено в съображение 752 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията е за понижаване на цените и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Поради това твърдението не се взема под внимание. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, разследваният продукт представлява до 50 % от общите разходи за една фотоволтаична инсталация, поради което митото може да се поеме поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на фотоволтаични инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на разследвания продукт, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните равнища на търсенето, които са ниски в сравнение с 2011 г. и РП, се очаква, че ПЦ следва да не намаляват толкова бързо, колкото през разглеждания период, и така да дадат възможност инвестициите във фотоволтаични проекти да не прекъсват. Поради това твърдението не беше взето под внимание.
(818)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори гореизложената логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват много съществено увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да поемат малко, ако печалбата им е 11 %. На последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(819)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния антидъмпингов регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между субсидираните цени от КНР и цените на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично поето поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е средно 11 %. На последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, има основания да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(820)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Съюза са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че през второто тримесечие на 2013 г. се наблюдава относителна стабилност на цените. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на изравнително мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(821)
Друга страна изказа твърдението, че фотоволтаичните проекти не биха осигурили на инвеститорите възвръщаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка с намаляващи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много фотоволтаични проекти, ако цената им се увеличи.
(822)
Както е посочено в съображение 752 по-горе, общата тенденция явно е за понижаване на цените на разследвания продукт. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези съображения твърдението, че цената на фотоволтаичните модули би могла да окаже отрицателно въздействие върху фотоволтаичните проекти, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(823)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много фотоволтаични проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(824)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във фотоволтаични инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на разследвания продукт се увеличат. Независимо от това използваното в модела допускане, че всяко мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, в това число - наред с други фактори - от съществуването на обща благоприятна среда за фотоволтаичните инсталации в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(825)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки би имало като цяло ограничено въздействие върху потребителите и други крайни ползватели. Това положение е независимо от ролята на националните програми за подкрепа с цел да се насърчи търсенето на фотоволтаични инсталации. Ако националните програми за подкрепа се адаптират към по-високите цени на слънчевите панели (посредством по-високи преференциални цени), може изобщо да няма отражение върху потребителите..
6.7. Други твърдения
(826)
Някои страни заявиха, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на ЕС с необходимите количества и поради това, ако се наложат изравнителни мита, съществува сериозна опасност от недостиг в ЕС, което може да доведе до по-нататъшно увеличение на цените на разглеждания продукт.
(827)
Разследването установи, че този аргумент е неоснователен. Промишлеността на Съюза не използва в достатъчна степен производствения си капацитет от 2009 г. насам. През РП степента на използване на производствения капацитет на Съюза за модули е била 41 % с допълнителен свободен капацитет от около 5,7 GW; тази за елементи е била 63 %, с допълнителен свободен капацитет от около 1,2 GW. Поради това благодарение на свободния капацитет промишлеността на Съюза би била в състояние в краткосрочен план да се конкурира за допълнителна част от пазара. Също и в средносрочен план има основания да се приеме, че промишлеността на Съюза ще разшири своя производствен капацитет, за да може да се постигнат по-големи икономии от мащаба и да се даде възможност за по-нататъшни намаления на цените. Освен това в световен мащаб съществуват и други източници на доставки, които присъстват на пазара на Съюза и които ще са в състояние да се конкурират на този пазар, в случай че вносът на продукти от КНР намалее. При разследването се установи, че през РП съществуващият свободен капацитет за производство извън ЕС от държави, различни от КНР, е бил 5,6 GW за модули и 6 GW за елементи. Поради това се стига до заключението, че общият свободен капацитет на Съюза и на трети производители извън ЕС е достатъчен, за да компенсира в краткосрочен план потенциалното намаление на вноса от Китай с оглед на търсенето на фотоволтаични инсталации в ЕС през 2013 г. (между 9,8 и 16,5 GW) и за 2014 г. (между 9 и 17,1 GW), прогнозирано от големи изследователски центрове, като EPIA.
(828)
Дори при по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 545 по-горе), взети заедно, свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на вноса от КНР. В средносрочен план също има основания да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, а те от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(829)
Някои страни заявиха също, че налагането на мита върху вноса на разглеждания продукт ще навреди на развитието на пазара на фотоволтаични продукти в Европа и поради това целите на програмата на ЕС за 2020 г. относно енергията от възобновяеми източници и намаляване на емисиите на парникови газове в ЕС няма да бъдат постигнати.
(830)
Най-напред целите за 2020 г. не зависят единствено от слънчевата енергия. Също толкова важни са други екологични енергии, като вятър, биомаса, водна енергия и др. Тъй като в целите за 2020 г. не е определен конкретен процент за слънчевата енергия, не се очаква леко заниженият брой на фотоволтаичните инсталации да повиши общите разходи за програмата за 2020 г. Освен това цената на слънчевите панели е само един от многото фактори, които са от жизненоважно значение за развитието на фотоволтаичната промишленост в Съюза. Също толкова важни са: благоприятна правна и финансова рамка на равнището на ЕС и на национално равнище, по-добър достъп до финансиране на проекти, свързани с възобновяеми източници на енергия, и инвестиране в научноизследователска и развойна дейност. Що се отнася до финансирането на инвестициите в слънчева енергия, налагането на мита ще подобри състоянието на промишлеността на Съюза и на фотоволтаичния сектор като цяло. Вследствие на това то вероятно ще подобри също така достъпа до капитал както за промишлеността на Съюза, така и за инвеститорите във фотоволтаичния сектор. В заключение се припомня, че целта на митата не е да се премахне вносът от КНР, а да се възстановят равнопоставените условия на конкуренция. Ако цената на разглеждания продукт се повиши, данните за печалбите, реализирани на пазара надолу по веригата, позволяват да се допусне, че нарастването на цените отчасти ще се поеме от стопанските субекти на пазара надолу по веригата. Поради това цената на модулите не следва да се повиши значително за крайните ползватели/потребителите и търсенето на слънчеви инсталации може да се задържи в прогнозирания обхват.
(831)
Въз основа на гореизложеното се стигна до заключението, че налагането на мерки като цяло няма да има значително неблагоприятно отражение върху другите политики на ЕС.
6.8. Заключение относно интереса на Съюза
(832)
Общото положително въздействие за промишлеността на Съюза превишава възможното неблагоприятно въздействие върху други стопански субекти на пазара за фотоволтаични продукти, включително крайните ползватели (потребителите).
(833)
С оглед на гореизложеното се стига до заключението, че въз основа на наличната информация по отношение на интереса на Съюза не съществуват убедителни основания да не бъдат наложени окончателни мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
(834)
Предвид направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мерки, за да се предотврати причиняването на допълнителна вреда за промишлеността на Съюза от субсидирания внос.
7.1. Равнище на отстраняване на вредата
(835)
За да се определи равнището на мерките, бяха взети предвид установеният процент на субсидията и необходимият размер на митото с цел да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърля установеният процент на субсидията.
(836)
При изчисляване на размера на митото, необходимо за отстраняване на последиците от вредоносното субсидиране, бе счетено, че всички мерки следва да предоставят възможност на промишлеността на Съюза да покрива своите производствени разходи и да реализира печалба преди облагане с данъци, каквато с основание може да се очаква да бъде реализирана при продажбата на сходен продукт в Съюза от предприятие в този сектор при нормални условия на конкуренция, т.е. при отсъствие на субсидиран внос. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на субсидирания внос. Поради това целевата печалба беше определена на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на ЕС през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато те са продавани на печалба.
(837)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на субсидиран внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не средният марж на печалба за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. не е била достатъчно висока и че конюнктурата през двете години определено е била различна, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на субсидирането през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил „недостатъчен“. Равнището на отстраняване на вредата следва да бъде определено въз основа на печалбата, която с основание може да се очаква да бъде реализирана, ако не е налице субсидиран внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба при продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не беше подходяща и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше прието също така, че различната конюнктура през двете години не е от значение.
(838)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като при рентабилността на тези видове на продукта през разглеждания период се наблюдават различни тенденции. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията за всеки показател се отнасят за разследвания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това процентите на субсидията и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(839)
На тази основа беше изчислена невредоносна за промишлеността на Съюза цена на сходния продукт. Тази невредоносна цена беше получена, като към производствените разходи на включените в извадката производители от Съюза през РП беше прибавен посоченият по-горе марж на печалбата от 8 %.
(840)
Необходимото увеличение на цената впоследствие беше определено, като среднопретеглената вносна цена на включените в извадката съдействащи производители износители в КНР, определена при изчисляването на подбиването на цените и надлежно коригирана за разходите по вноса и митата, беше съпоставена с невредоносната среднопретеглена цена, на която включените в извадката производители от Съюза са продавали сходния продукт на пазара на Съюза през ПР. Всяка разлика, произтичаща от това сравнение, след това беше изразена като процент от средната CIF стойност на вноса.
(841)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ, и застъпи становището, че по тази причина продажните цени на промишлеността на Съюза следва да бъдат съответно коригирани. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на маржа на вредата, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работели на печалба.
7.2. Окончателни мерки
(842)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.e. елементи) с произход от или изпратени от КНР на равнището на установения процент на субсидията или на равнището на маржа на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете. В конкретния случай ставката на митото следва съответно да бъде определена на равнището на установения процент на субсидията.
(843)
Като се има предвид високата степен на съдействие на китайските производители износители, митото за „всички други дружества“ бе определено на равнището на най-високото мито, което ще бъде наложено на дружествата, съответно включени в извадката или оказали съдействие при разследването. Митото за „всички други дружества“ ще се прилага за дружествата, които не са оказали съдействие при разследването.
(844)
Ставката на окончателното мито за оказалите съдействие невключени в извадката китайски дружества, посочени в приложението, се определя като среднопретеглена ставка от ставките за включените в извадката дружества.
(845)
Въз основа на посоченото по-горе размерът на митата, които ще бъдат наложени, се определя, както следва:
Наименование на дружеството
Процент на субсидията
Марж на вредата
Изравнително мито
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
de minimis
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Посочените по-горе окончателни изравнителни мерки са установени под формата на адвалорни мита.
(847)
Индивидуалните ставки на изравнителното мито за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от съответната държава и произведени от съответните дружества, т.е. от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в член 1 със своето наименование и адрес, включително от субекти, свързани с конкретно посочените дружества, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(848)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито (напр. при промяна в наименованието на субекта или при създаване на нови структури за производство или продажби) следва незабавно да бъде изпратено до Комисията (103) заедно с цялата необходима информация, по-специално всякакви изменения в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и износа, например във връзка с тази промяна в наименованието или в структурите за производство или продажби. При необходимост след това регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се с индивидуални ставки на митото.
(849)
С цел да се гарантира правилното прилагане на изравнителното мито, нивото на остатъчното мито следва да се прилага не само за неоказалите съдействие производители износители, но и за онези производители, които не са имали никакъв износ за Съюза през РП.
(850)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от вредоносното въздействие на субсидирането. Доколкото първоначално би могло да има известно неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за другите стопански субекти в Съюза, то би могло да се неутрализира чрез увеличаване и/или възобновяване на производството в Съюза. Предвижданият вариант за увеличено производство в Съюза обаче може да не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. В периода 2009-2011 г. потреблението на модули в Съюза се е увеличило с 264 %, а после за шестте месеца между 2011 г. и РП е намаляло с 43 процентни пункта. Нестабилността се забелязва още повече през периода 2006-2011 г., когато от равнище под 1 GW потреблението на модули в Съюза е достигнало почти 20 GW - увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се тази нестабилност да се запази, а между различните сценарии в публикуваните от бизнес сдруженията прогнози се наблюдават разлики от 100 и повече процента дори в средносрочен план за 2014-2015 г.
(851)
Поради тези причини се счита за целесъобразно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен само на две години.
(852)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или възобновят производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е довело до увеличаване на производството в Съюза и по този начин е компенсирало отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(853)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите в Съюза изказа твърдението, че периодът от две години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от две години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата стопанска година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(854)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би приветствал преразглеждане, ако се налага мерките да бъдат променени поради промяна в пазарната конюнктура. Тъй като при подобен нестабилен пазар определено съществува голяма вероятност за две години пазарната конюнктура да се промени, се счита за целесъобразно още от самото начало мерките да бъдат ограничени за срок от две години.
(855)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчни, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 852 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(856)
Освен това жалбоподателят изказа твърдението, че налагането на окончателни изравнителни мита за период от две години е недостатъчно, за да може промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносното въздействие на субсидирането преди това. При налагането на изравнителни мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. Въз основа на това решението мерките да се ограничат за срок от две години остава непроменено.
(857)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(858)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
7.3. Регистрационен режим и действие с обратна сила
(859)
Както се посочва в съображение 7 по-горе, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент № 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, считано от 6 март 2013 г.
(860)
От 6 юни 2013 г. регистрационният режим за вноса с цел осигуряване на защита срещу дъмпинговия внос беше прекратен с временния антидъмпингов регламент. Предвид настоящото антисубсидийно разследване и с оглед на гореизложените констатации регистрационният режим на вноса за целите на антисубсидийното разследване в съответствие с член 24, параграф 5 от основния регламент също следва да бъде преустановен.
(861)
Що се отнася до евентуалното прилагане на изравнителните мерки с обратна сила, трябва да се направи оценка на критериите, изложени в член 16, параграф 4 от основния регламент. Съгласно посочения член окончателно изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временните мерки, но не преди датата на започване на разследването.
(862)
В случая няма приложени временни изравнителни мерки. Поради това бе взето решение окончателното изравнително мито да не се налага с обратна сила.
8. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(863)
След приемането на временните антидъмпингови мерки по паралелното антидъмпингово разследване (104) група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз съвместно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти (CCCME) предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент (105). Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от органите в КНР. Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС на Комисията (106) го прие.
(864)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители съвместно с CCCME представиха уведомление, че желаят да изменят първоначално предложения от тях ангажимент. Те поискаха ангажиментът да бъде преразгледан, за да се отрази изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват съгласно съображения 46 и 99. Освен това в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния антидъмпингов регламент, още някои износители поискаха да бъдат включени в ангажимента.
(865)
В рамките на срока, определен в член 13, параграф 2 от основния регламент (107), същата група производители износители съвместно с CCCME поискаха Комисията да приеме условията на посочения ангажимент с цел да се отстрани и вредоносното въздействие на субсидирания внос. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията прие това предложение по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 and ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций,
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Дружества, посочени в приложението
6,4 %
Всички други дружества
11,5 %
B999 (108)
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541409021, 8541409029, 8541409031 и 8541409039), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антисубсидийното мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение 2 към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение 3 към настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф; или
б)
когато Комисията в съответствие с член 13, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 597/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 3
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антисубсидийните мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение 4 към настоящия регламент.
Член 4
Регистрационният режим на вноса съгласно Регламент (ЕС) № 182/2013, с който беше въведен регистрационен режим за вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република, се прекратява.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът му на действие изтича на 7 декември 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1239/2013,
2. detsember 2013,
millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, (1) eriti selle artiklit 15,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
1.1. Algatamine
(1)
Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) avaldas 8. novembril 2012Euroopa Liidu Teatajas teate (2) teatavate Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina RV” või „asjaomane riik”) pärit kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) ELi toimuva impordi suhtes subsiidiumivastase menetluse algatamise kohta (edaspidi „algatamisteade”).
(2)
Subsiidiumivastane menetlus algatati kaebuse põhjal, mille esitas 26. septembril 2012 EU ProSun (edaspidi „kaebuse esitaja”) tootjate nimel, kelle toodang moodustab üle 25 % kõigist liidus toodetavatest kristalsest ränist fotoelektrilistest moodulitest ja nende põhikomponentidest. Kaebus sisaldas esmapilgul usutavaid tõendeid kõnealuse toote subsideerimise ja sellest tuleneva olulise kahju kohta, mida peeti menetluse algatamiseks piisavaks.
(3)
Komisjon teavitas enne menetluse algatamist kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 597/2009 (edaspidi „algmäärus”) artikli 10 lõikega 7 Hiina RV valitsust sellest, et ta on saanud nõuetekohaselt dokumenteeritud kaebuse, milles väidetakse, et Hiina RVst pärit kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide subsideeritud import põhjustab liidu tootmisharule olulist kahju. Hiina RV valitsusel paluti osaleda konsultatsioonidel, et selgitada kaebuses kirjeldatud olukorda ja jõuda vastastikku kokkulepitud lahenduseni. Hiina RV valitsus nõustus osalema konsultatsioonidel, mis seejärel ka toimusid. Konsultatsioonide käigus vastastikuse kokkuleppeni ei jõutud. Siiski võeti nõuetekohaselt arvesse Hiina RV valitsuse seisukohti kaebuses nimetatud kavade tasakaalustamatuse kohta. Pärast konsultatsioone esitas Hiina RV valitsus oma seisukohad.
1.2. Paralleelne dumpinguvastane menetlus
(4)
Euroopa Komisjon avaldas 6. septembril 2012Euroopa Liidu Teatajas teate (3) teatavate Hiina RVst pärit kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) Euroopa Liitu toimuva impordi suhtes dumpinguvastase menetluse algatamise kohta.
(5)
Komisjon määrusega (EL) nr 513/2013 (4) kehtestas komisjon 6. juunil 2013 Hiina RVst pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) impordi suhtes ajutise dumpinguvastase tollimaksu (edaspidi „ajutine dumpinguvastane määrus”).
(6)
Käesoleva subsiidiumivastase ja paralleelse dumpinguvastase uurimise käigus analüüsiti kahju sama liidu tootmisharu, esinduslike liidu tootjate ja uurimisperioodi määratluse alusel ning selle tulemusel tehti identsed järeldused, kui ei ole märgitud teisiti. Seda peeti asjakohaseks, et ühtlustada kahju analüüsimist ja tagada mõlemas menetluses tehtud järelduste kooskõla. Sel põhjusel võeti nende menetluste käigus kahju üksikasjade kohta esitatud märkusi arvesse mõlemas menetluses.
1.3. Registreerimine
(7)
Lähtudes kaebuse esitaja taotlusest, mis põhines nõutaval tõendusmaterjalil, võttis komisjon 1. märtsil 2013 vastu komisjoni määruse (EL) nr 182/2013 (5), millega kehtestati alates 6. märtsist 2013 registreerimisnõue Hiina RVst pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) impordi suhtes.
(8)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et impordi registreerimise otsus oli põhjendamatu, sest algmääruse artikli 24 lõike 5 tingimused ei olnud täidetud. Need väited ei olnud siiski põhjendatud ega põhinenud faktilisel tõendusmaterjalil. Komisjonil oli impordi registreerimist käsitleva otsuse tegemise ajal piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid, mis õigustasid impordi registreerimist, eelkõige impordi absoluutarvude ja turuosa järsk kasv. Seepärast tuli need väited tagasi lükata.
1.4. Menetlusega seotud isikud
(9)
Komisjon teavitas kaebuse esitajat, teisi teadaolevaid liidu tootjaid, teadaolevaid Hiina RV eksportivaid tootjaid, Hiina RV ametiasutusi ja teadaolevaid importijaid ametlikult menetluse algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus esitada oma seisukohad kirjalikult ja taotleda ärakuulamist algatamisteates ettenähtud tähtaja jooksul.
(10)
Eksportivate tootjate, liidu tootjate ja sõltumatute importijate ilmse arvukuse tõttu paluti kõigil teadaolevatel eksportivatel tootjatel ja sõltumatutel importijatel anda endast komisjonile teada ning esitada algatamisteates märgitud põhiandmed oma vaatlusaluse tootega seotud tegevuse kohta põhjenduses 38 täpsustatud uurimisperioodil. Seda teavet nõuti algmääruse artikli 27 alusel, et komisjon saaks otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, ning vajaduse korral valimi moodustada. Konsulteeriti ka Hiina RV asutustega.
a) Eksportivate tootjate väljavõtteline uuring
(11)
Esialgu esitasid nõutud teabe ja nõustusid valimis osalema 121 Hiina eksportivat tootjat/ tootjate kontserni. Koostööd tegevate äriühingute osakaal Hiina ekspordi kogumahus on üle 80 %. Eksportivatelt tootjatelt saadud teabe põhjal ja kooskõlas algmääruse artikliga 27 tegi komisjon esialgu ettepaneku kaasata valimisse seitse eksportivat tootjat/eksportivate tootjate kontserni.
(12)
Seitsmest äriühingute kontsernist moodustatud valimisse kuulub kolm suurimat koostööd tegevat moodulite eksportijat, kaks suurimat koostööd tegevat elementide eksportijat ja kaks suurimat koostööd tegevat plaatide eksportijat. Neist seitsmest eksportivate tootjate kontsernist moodustatud valimi alusel määrati kindlaks asjaomaste kontsernide subsideerimise tase ning kõigi koostööd tegevate, kuid valimist välja jäänud eksportivate tootjate subsideerimise tase vastavalt algmääruse artikli 15 lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõuetele. Nagu põhjenduses 46 selgitatakse, jättis komisjon plaadid toote määratlusest uurimise lõppjärgus välja. Teatavad äriühingud valiti valimisse selle põhjal, et nad olid suurimad plaatide eksportijad. Valimit ei peetud siiski vajalikuks muuta, sest komisjon oli neid äriühinguid juba uurinud ja nende esitatud andmeid kontrollinud ning kõik need äriühingud olid ühtlasi moodulite ja/või elementide suured eksportijad.
(13)
Lõpuks koosnes eksportivate tootjate valim kaheksast äriühingust/kontsernist. Seda seetõttu, et kuigi esialgu teatati, et Jinko Solar Co. Ltd ja Renesola Jiangsu Ltd on seotud äriühingud, tehti hiljem kindlaks, et nad ei ole seda.
b) Liidu tootjate väljavõtteline uuring
(14)
Komisjon teatas algatamisteates, et on moodustanud liidu tootjatest esialgse valimi. Liidu tootjate esialgse valimi moodustamisest anti teada kõigile teadaolevatele liidu tootjatele ja tootjate ühendustele. Esialgsesse valimisse kuulus üheksa liidu tootjat ligikaudu 215 tootjast, kelle kohta oli enne uurimise algatamist teada, et nad toodavad samasugust toodet; tootjad valiti välja suurima esindusliku tootmismahu põhjal, võttes arvesse müügimahtu ja geograafilist asukohta, mida oli võimalik ettenähtud aja jooksul uurida. Sealjuures tagati, et valimisse kuulub nii vertikaalselt integreeritud kui ka integreerimata liidu tootjaid. Samuti paluti huvitatud isikutel teha teatavaks oma seisukohad esialgse valimi kohta.
(15)
Mitu huvitatud isikut esitas liidu tootjate esialgse valimi kohta järgmised vastuväited:
i)
osa isikuid teatas, et esialgse valimi kohta antud piiratud teave oli ebapiisav ega võimaldanud neil väljapakutud valimi kohta asjakohaseid märkusi teha. Nad kritiseerisid eelkõige seda, et liidu tootjate andmed olid salastatud, ja taotlesid, et avaldataks teave selle kohta, millistes liikmesriikides väljavalitud tootjad asuvad, milline on nende toodangu osakaal fotoelektriliste moodulite ja elementide kogutoodangus ning kui suure protsendi toodangu- ja müügimahust annab iga väljavalitud äriühing eraldivõetuna ja kogu valim tervikuna;
ii)
valimi moodustamise meetod seati kahtluse alla põhjendusega, et selles „on aetud segamini kolm eri etappi”, nimelt uurimise algatamise toetuse kindlakstegemine, liidu tootmisharu määratlemine ja valimi moodustamine. Seetõttu väideti, et on ebaselge, kas liidu tootmisharu oli enne valimi moodustamist juba määratletud ja kas valimit saab seega pidada esinduslikuks. Jättes liidu tootmisharu valimi moodustamise etapis määratlemata, ei antud huvitatud isikutele võimalust kontrollida, kas esialgne valim oli esinduslik, ja seega samuti, kas selle põhjal saab õigesti hinnata liidu tootmisharu olukorda põhjenduses 38 täpsustatud uurimisperioodil. Lisaks väideti, et ei olnud korrektne moodustada esialgne valim vastuste põhjal, mille liidu tootjad olid andnud menetluse algatamise toetuse uurimise käigus;
iii)
samuti väideti, et esialgne valim moodustati üksnes uurimist toetanud äriühingute põhjal;
iv)
üks isik leidis, et kuna esialgsesse valimisse kuulub ka vertikaalselt integreeritud äriühinguid, võib elementide tootmismahtu olla arvestatud kahe- või kolmekordselt, mis seab valimi esinduslikkuse kahtluse alla. Ta nõudis, et vertikaalselt integreeritud tootjate puhul võetaks arvesse ainult moodulite, mitte aga elementide tootmismahtu;
v)
sama isik väitis, et valimi moodustamise aluseks olnud andmed olid vähemalt osaliselt ebausaldusväärsed ja see võis mõjutada esialgse valimi esinduslikkust tervikuna;
vi)
üks isik esitas nimekirja, mis sisaldas ligikaudu 150 väidetavalt samasugust toodet tootvat täiendavat liidu tootjat, keda tema väitel oleks tulnud liidu tootjate valimi moodustamisel arvesse võtta.
(16)
Huvitatud isikute väidetele vastati järgmiselt. Liidu tootjad taotlesid oma nime salastamist kättemaksu kartuses. Liidu tootjate äri nii liidus kui ka väljaspool oli tõepoolest reaalselt ähvardatud kahjustada. Komisjon leidis, et taotlused olid nende rahuldamiseks piisavalt põhjendatud. Kuna valimisse kaasatud liidu tootjate asukoha või toodangu- ja müügiprotsendi avaldamine võib kergesti nende isiku paljastada, tuli sellekohased taotlused tagasi lükata.
(17)
Komisjon ei „ajanud segamini” uurimise algatamise toetuse kindlakstegemist, liidu tootmisharu määratlemist ja esialgse valimi moodustamist, sest need etapid viidi läbi üksteisest sõltumatult ning nende üle otsustati eraldi. Vastuväidetes ei näidatud, mil määral see valimi esinduslikkust mõjutas, et kasutati tootmis- ja müügiandmeid, mille liidu tootjad olid esitanud uurimise algatamise toetuse uurimise käigus. Liidu tootmisharu oli uurimise algatamise ajal esialgselt määratletud. Et teha esialgselt kindlaks liidu kogutoodang põhjenduses 38 täpsustatud uurimisperioodil, kasutati kogu kättesaadavat teavet liidu tootjate kohta, sealhulgas kaebuses esitatud teavet ja enne uurimise algatamist liidu tootjatelt ja teistelt isikutelt kogutud andmeid.
(18)
Valimi moodustamisel võeti arvesse kõiki liidu tootjaid, kes vastasid küsimustele uurimise algatamise toetamise kohta, olenemata sellest, kas nad toetasid uurimist, olid selle vastu või ei avaldanud mingit arvamust. See väide lükati seega tagasi.
(19)
Kahe- või kolmekordse arvestamise probleemi kaaluti esialgse valimi moodustamise ajal. Ilmnes, et kui vertikaalselt integreeritud liidu tootjate elementide toodang ja müük välja jätta, jääb arvestusest välja see osa elementide toodangust, mis müüakse vabal turul. Seepärast leiti, et elementide müügimahu väljajätmine tootmise kogumahust ei pruugi valimit esinduslikumaks muuta. Peale selle põhines valimi esinduslikkus mitte ainult tootmismahul, vaid ka geograafilisel ulatusel ning vertikaalselt integreeritud ja integreerimata tootjate tasakaalustatud esindatusel. Tootmismahu suhteline esinduslikkus arvutati välja iga samasuguse toote liigi kohta eraldi. Seepärast leiti, et esialgse valimi moodustamise meetod oli mõistlik ja valim esindab seega uurimisalust toodet tootvat liidu tootmisharu tervikuna. See väide lükati seetõttu tagasi. Andmete usaldusväärsuse kohta võib märkida, et valim moodustati valiku tegemise ajal kättesaadava teabe põhjal, nagu on ette nähtud algmääruse artikliga 27. Seoses uurimise algatamise toetuseks kasutatud andmete usaldusväärsusega ei leitud uurimise käigus tõendeid selle kohta, et enne algatamist kogutud andmed oleksid oluliselt puudulikud. Seetõttu võib põhjendatult eeldada, et esialgne valim moodustati piisavalt usaldusväärsete andmete alusel. See väide lükati seega tagasi.
(20)
Ligikaudu 150 täiendavat liidu tootjat sisaldava nimekirja kohta tuleb märkida, et see teave edastati tunduvalt hiljem tähtajast, mis oli antud huvitatud isikutele esialgse valimi kohta märkuste tegemiseks ning liidu tootjatele endast teada andmiseks ja valimisse kaasamise taotlemiseks. Ka olid ligikaudu 30 nimekirjas esitatud liidu tootjat komisjonile valimi moodustamise ajal teada. Peale selle võeti valimi moodustamisel arvesse kõik liidu tootjad, kes endast pärast algatamisteate avaldamist teada andsid. Seetõttu ei ole valimi esinduslikkus kannatanud. See väide lükati seega tagasi.
(21)
Märkuste kättesaamise järel muudeti valimi koosseisu, sest oli viiteid sellele, et üks väljavalitud äriühing ei oleks saanud täielikult koostööd teha. Valimi esinduslikkuse taseme säilitamiseks valiti välja veel üks liidu tootja. Muudetud valimisse kuulus seega kümme äriühingut, mis olid välja valitud iga tootmisastme suurima esindusliku tootmismahu põhjal, võttes arvesse müügimahtu liidu turul ja geograafilist asukohta, mida oli võimalik ettenähtud aja jooksul uurida. Pärast plaatide väljajätmist vaatlusaluse toote määratlusest ja seega käesoleva uurimise alt (vt põhjendused 42-46 ja 349) kuulus valimisse kaheksa äriühingut. Liidu tootjate muudetud valim hõlmas selle tulemusel 18-21 % moodulite kogutoodangust ja 17-24 % elementide kogutoodangust liidus ning esindas nii vertikaalselt integreeritud kui ka integreerimata tootjaid. Kuna täpsed protsendid võimaldaksid välja arvutada eespool nimetatud täiendava liidu tootja tootmismahu ja teha seega kindlaks selle tootja isiku, ei saanud neid protsente avalikustada.
(22)
Liidu tootjad, kes esitasid komisjonile käesolevas subsiidiumivastases menetluses valimi moodustamiseks vajaliku teabe, on samad, kes esitasid asjaomase teabe paralleelselt toimuvas dumpinguvastases uurimismenetluses. Lisaks esitasid kõik dumpinguvastases uurimismenetluses lõplikku valimisse valitud liidu tootjad asjaomase teabe käesolevas subsiidiumivastases uurimises, mis võimaldas komisjonil valimi moodustada. Seepärast peeti asjakohaseks, et liidu tootjate lõplik valim on mõlemas menetluses sama.
(23)
Hiina RV valitsus kordas oma väidet, et kaebuse esitajate ja valimisse kaasatud liidu tootjate nimede konfidentsiaalsuse tagamine ei ole õigustatud. Nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 9 juba märgitud, taotlesid liidu tootjad oma nime salastamist kättemaksu kartuses. Komisjon leidis, et taotlused olid nende rahuldamiseks piisavalt tõendatud. Komisjonile kättemaksuohu tõendamiseks esitatud teavet ei saa kolmandatele isikutele avalikustada, sest see kahjustaks konfidentsiaalsuse taotlemise eesmärki. Pealegi, juhul kui liidu tootja kaalus oma seisukohta uuesti, nagu Hiina RV valitsus teatas, ja avaldas oma isiku, esitades Euroopa Kohtule ajutise dumpinguvastase määruse vastu hagiavalduse, ei ole enam põhjust anonüümsuse tagamise aluseks olnud teavet avalikustada, sest tootja isik on juba teada.
(24)
Pärast lõplikku avalikustamist kordas Hiina masinate ja elektroonikatoodete impordi ja ekspordi kaubanduskoda („kaubanduskoda”) väiteid liidu tootjate esialgse valimi moodustamiseks kasutatud meetodi kohta. Ta väidab eelkõige, et institutsioonid ei võtnud arvesse 120 tootjat. Komisjon käsitles seda teemat juba ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 9. Pealegi on institutsioonid selles nimekirjas sisalduvate äriühingute tegevust kontrollinud. Selgus, et nimekiri sisaldab peamiselt Hiina, Taiwani ja India paigaldajaid, turustajaid, seotud importijaid ja eksportivaid tootjaid. Seetõttu oli asjakohatu tõendada, et institutsioonid jätsid arvesse võtmata suure hulga liidu tootjaid. Pealegi ei ole kaubanduskoda vaidlustanud liidu kogutoodangut ja esitanud selle kohta alternatiivseid näitajaid; samuti ei ole ta esitanud valimi esinduslikkuse võimaliku kahjustatuse kohta tõendeid, sest ühtegi väidetavat täiendavat liidu tootjat ei oleks valimisse kaasatud isegi juhul, kui nad oleksid olnud komisjonile teada.
c) Sõltumatute importijate väljavõtteline uuring
(25)
Kaebuses nimetatud ligikaudu 250 sõltumatust importijast, kellega komisjon ühendust võttis, vastas algatamisteatele lisatud väljavõttelise uuringu vormile 20, kellest 12 importis mooduleid ja üks elemente. Lisaks andis endast teada veel seitse isikut, kes siiski ei teatanud, et nad tegelevad vaatlusaluse toote impordi või edasimüügiga. Valim moodustati vastavalt algmääruse artiklile 27 nii, et see hõlmaks võimalikult suurt esinduslikku impordimahtu, mida on mõistlikult võimalik ettenähtud aja jooksul uurida. Sellest lähtudes moodustati sõltumatute importijate valim, millesse kuulus kaks moodulite importijat ja üks elementide importija, kes kokku esindasid 2-5 % asjaomasest riigist toimuva impordi kogumahust. Pärast küsimustiku vastuste kättesaamist selgus siiski, et kolmest importijast ühe põhitegevusala moodustasid tegelikult päikeseenergiaseadmed, mitte vaatlusaluse tootega kauplemine. Teise importija tegevus hõlmas moodulite, mitte elementide importi. Küsimustikule antud vastuses esitatud teabe kvaliteet ei olnud paraku piisav selle importija kaasamiseks sõltumatute importijate analüüsi. Lisaks selgus uurimise käigus, et enamik vaatlusaluse toote impordist sisenes liidu turule Hiina RVs eksportivate tootjatega seotud äriühingute või seadmete paigaldajate või projektide väljatöötajate kaudu.
(26)
Komisjon võttis pärast ajutiste dumpinguvastaste meetmete kehtestamist paralleelses dumpinguvastases uurimismenetluses ühendust täiendavate importijatega, kes olid uurimise algusjärgus juba koostööd teinud ja esitanud uurimisaluse tootega seoses uurimisperioodil toimunud tegevuse kohta algatamisteates nõutud põhiandmeid. Eesmärk oli teha kindlaks, kas sõltumatute importijate valimit saaks suurendada. Kuus äriühingut, keda võis pidada vaatlusaluse tootega kauplevaks (st seda ostvaks ja edasimüüvaks) sõltumatuks importijaks, andsid endast teada ja olid valmis tegema uurimise käigus koostööd. Kuuest äriühingust viis vastasid ettenähtud tähtaja jooksul. Viiest saadud vastusest olid üksnes kolm sisuliseks hindamiseks piisavalt täielikud. Sellest lähtudes suurendati sõltumatute importijate valimit, nii et sellesse kuulus neli moodulite importijat, kes kokku esindasid 2-5 % asjaomasest riigist toimuva impordi kogumahust. Institutsioonide käsutuses olevate vahendite piiratuse tõttu ei olnud suuremat osa esindavat valimit võimalik moodustada, sest enamik sõltumatuid importijaid olid väikesed ja keskmise suurusega äriühingud.
d) Küsimustiku vastused ja kontrollkäigud
(27)
Komisjon saatis küsimustiku Hiina RV esindajatele (sh eriküsimustiku Hiina arengupangale, Hiina ekspordi-impordipangale, Hiina pangale ja Shanghai pangale, Sinosurele, muudele asjaomastele finantseerimisasutustele ja riigiosalusega polükristalse räni, klaasi ja alumiiniumi tootjatele, kes tarnisid neid tooraineid uurimisperioodil asjaomasele tootmisharule), kaheksale valimisse kaasatud eksportivale tootjatel Hiina RVs, teistele seda taotlenud eksportivatele tootjatele Hiina RVs, valimisse kaasatud liidu tootjatele, valimisse kaasatud sõltumatutele importijatele ning tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjatele ja nende ühendustele, kes olid endast algatamisteates ettenähtud tähtaja jooksul teada andnud. Komisjon võttis ühendust ka tarbijaid esindava ühendusega.
(28)
Vastasid Hiina RV valitsus, kõik valimisse kaasatud eksportivad tootjad ja nende seotud äriühingud Hiina RVs, viis eksportivat tootjat, kes nõudsid individuaalset hindamist, kõik valimisse kaasatud liidu tootjad, kõik valimisse kaasatud sõltumatud liidu importijad ning 21 tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjat ja kolm nende ühendust.
(29)
Komisjon kogus ja kontrollis teavet, mida ta pidas vajalikuks subsideerimise, sellest tuleneva kahju ja liidu huvi kindlakstegemiseks. Kontrollkäigud tehti järgmiste riigiasutuste ja finantseerimisasutuste, valimisse kaasatud äriühingute, ühe sõltumatu importija, kahe tootmisahela eelmise etapi ettevõtja ja nelja tootmisahela järgmise etapi ettevõtja, nende ühenduste ja ühe sõltumatu konsultandi valdustesse:
a)
Hiina Rahvavabariigi valitsus:
-
Hiina kaubandusministeerium (Peking, Hiina);
-
Huaxia pank (Peking, Hiina);
-
Hiina arengupank (Peking, Hiina);
-
Hiina ekspordi-impordipank (Peking, Hiina);
-
Hiina ekspordi- ja krediidikindlustuse korporatsioon (Sinosure) (Peking, Hiina);
b)
liidu tootjad:
-
kaheksa valimisse kaasatud liidu tootjat;
c)
Hiina RV eksportivate tootjate (ja seotud äriühingute) kontsernid:
-
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd (Hiina);
-
Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd. (Hiina);
-
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. (Hiina);
-
JingAo Group (Hiina);
-
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd (Hiina);
-
Yingli Green Energy Holding Company (Hiina);
-
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd ja Renesola Jiangsu Ltd (Hiina);
-
Jinko Solar Co Ltd (Hiina);
d)
liidu sõltumatud importijad:
-
IBC SOLAR AG (Bad Staffelstein, Saksamaa);
e)
tootmisahela eelmise etapi ettevõtjad:
-
Roth & Rau AG (Hohenstein-Ernsthal, Saksamaa);
-
WACKER Chemie AG (Burghausen, Saksamaa);
f)
tootmisahela järgmise etapi ettevõtjad:
-
Juwi Solar GmbH (Worrstadt, Saksamaa);
-
ValSolar SL (Badajoz, Hispaania);
-
Jayme de la Costa (Pedroso, Portugal);
-
Sunedison, Spain Construction (Madrid, Hispaania);
g)
ühendused:
-
Euroopa fotoelektritööstuse ühendus (EPIA) (Brüssel, Belgia);
h)
sõltumatu konsultant:
-
Europressedienst (Bonn, Saksamaa).
(30)
Huvitatud isikute esitatud märkusi kaaluti ja võeti vajaduse korral arvesse.
(31)
Importijaid ning tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjaid esindav ühendus Association for Affordable Solar Energy (edaspidi „AFASE”) seadis kahtluse alla Europressediensti valdustesse tehtud kontrollkäigu õigusliku aluse ning väitis, et sõltumatu konsultant ei ole algmääruse artikli 26 reguleerimisalasse kuuluv huvitatud isik. Järeldused peaksid siiski põhinema võimaluse korral usaldusväärsetel andmetel, mida saab kontrollida. Europressedienst esitas lepingu alusel teavet makromajanduslike näitajate kohta. Komisjon tegi tema valdustesse kohapealse kontrollkäigu hea juhtimistava põhimõtte huvides, et kontrollida komisjoni järelduste aluseks olevate andmete usaldusväärsust ja täpsust.
(32)
Hiina RV valitsus väitis, et tema kaitseõigusi seoses juurdepääsuga huvitatud isikutele tutvumiseks avatud toimikutele oli rikutud, sest i) teatavad andmed puudusid mittekonfidentsiaalsetes toimikutes ja selle põhjust ei olnud märgitud ega esitatud piisavalt põhjalikke kokkuvõtteid või, erandkorras, mittekonfidentsiaalse kokkuvõtte esitamata jätmise põhjuseid, ii) ühe liidu tootja poolt küsimustikule antud vastuste täielik mittekonfidentsiaalne versioon puudus ja iii) liidu tootjate poolt küsimustikule antud vastuste mittekonfidentsiaalne versioon tehti huvitatud isikutele kättesaadavaks ülisuure viivitusega.
(33)
i) Mis puudutab väidet, et avatud toimikust puudus teave, siis huvitatud isik ei täpsustanud, millisele teabele ta viitab. ii) Tema väide, et küsimustikule antud vastuste täielikku mittekonfidentsiaalset versiooni ei tehtud kättesaadavaks, oli vale. iii) Valimisse kaasatud liidu tootjate poolt küsimustikule antud mittekonfidentsiaalsete vastuste viivitusega kättesaadavaks tegemise kohta on asjaomasele isikule selgitatud, et küsimustikud lisati mittekonfidentsiaalsesse toimikusse alles pärast nende terviklikkuse ja kokkuvõtete mõistlikkuse kontrollimist. Et tagada liidu tootjate õigus anonüümsusele, tehti ka kindlaks, et küsimustike mittekonfidentsiaalsed versioonid tõepoolest ei paljasta asjaomase liidu tootja isikut. Mõnel juhul pidi küsimustiku esitanud isik mittekonfidentsiaalset versiooni asjakohaselt parandama, enne kui selle sai teistele huvitatud isikutele kättesaadavaks teha.
(34)
Igal juhul leitakse, et see ei kahjustanud kuidagi huvitatud isikute kaitseõigusi. Komisjon on andnud kõigile huvitatud isikutele võimaluse esitada tutvumiseks avatud toimikus sisalduva teabe kohta õigel ajal märkusi, nii et neid saaks enne uurimismenetluses järelduste tegemist tõendatud ja põhjendatud juhtudel arvesse võtta. Huvitatud isikul oli võimalus esitada valimisse kaasatud liidu tootjate poolt küsimustikule antud vastuste kohta märkusi ka pärast esialgset ja lõplikku avalikustamist. Seega, isegi kui avalikustamine ja huvitatud isikutele tutvumiseks avatud toimikule juurdepääs põhinesid eri õigusnormidel, tuleks märkida, et huvitatud isikutel oli piisavalt võimalusi esitada uurimises osalenud isikute poolt kättesaadavaks tehtud teabe kohta märkusi. Seepärast tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(35)
Kõiki huvitatud isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille alusel kavatseti teha ettepanek kehtestada Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) impordi suhtes tasakaalustav tollimaks (edaspidi „lõplik avalikustamine”). Kõigile isikutele anti võimalus esitada lõpliku avalikustamise kohta kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul märkusi.
(36)
Huvitatud isikute esitatud märkusi kaaluti ja võeti vajaduse korral arvesse.
1.5. Lõplike tollimaksudega seotud kohustuse vastuvõtmine
(37)
Komisjon sai lõpliku avalikustamise järel eksportivatelt tootjatelt ning Hiina masinate ja elektroonikatoodete impordi ja ekspordi kaubanduskojalt ka paralleelset dumpinguvastast uurimist hõlmava muudetud pakkumise kohustuse kohta. Komisjon kinnitas Komisjoni rakendusotsusega 2013/707/EL, 4. detsember 2013, millega kinnitatakse pakutud hinnakohustus, mis on seotud Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide) importi käsitlevate dumpingu- ja subsiidiumivastaste menetlustega, lõplike meetmete kohaldamise ajaks (6) selle kohustuse vastuvõtmist.
1.6. Uurimisperiood ja vaatlusalune periood
(38)
Subsideerimise ja kahju uurimine hõlmas ajavahemikku 1. juulist 2011 kuni 30. juunini 2012 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt asjakohaste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2009 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
2. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
2.1. Vaatlusalune toode
(39)
Vaatlusalune toode määratleti menetluse algatamise ajal kui Hiina RVst pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektrilised moodulid või paneelid ning sellist tüüpi elemendid või plaadid, mida kasutatakse kristalsest ränist fotoelektrilistes moodulites või paneelides. Elementide ja plaatide paksus ei ületa 400 mikromeetrit. See toode kuulub praegu CN-koodide ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90 alla.
(40)
Vaatlusaluse toote määratlus ei hõlma järgmisi tooteliike:
-
päikeselaadijad, mis koosnevad vähem kui kuuest elemendist, on kaasaskantavad ja varustavad seadmeid elektriga või laevad akusid;
-
kilest fotoelektrilised tooted;
-
kristalsest ränist fotoelektrilised tooted, mis on püsivalt integreeritud elektriseadmetesse, kui elektriseadmete funktsioon ei ole energia tootmine ning kui need elektriseadmed kasutavad integreeritud kristalsest ränist fotoelektrilisest elemendist (fotoelektrilistest elementidest) saadavat elektrit.
2.2. Samasugune toode
(41)
Uurimine näitas, et vaatlusalusel tootel ning tootel, mida valmistab ja müüb liidu turul liidu tootmisharu, on samad põhilised füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning samad põhilised lõppkasutusalad. Seepärast käsitatakse neid sarnastena algmääruse artikli 2 punkti c tähenduses.
2.3. Toote määratlusega seotud väited
2.3.1. Plaatide välistamine
(42)
Huvitatud isikud väitsid, et plaadid tuleks toote määratlusest välja jätta, sest plaatidel ei ole elementide ja moodulitega sarnaseid füüsikalisi, keemilisi ja tehnilisi omadusi. Lisaks enne ajutise dumpinguvastase määruse avaldamist esitatud väidetele esitati selle kohta hiljem kaks täiendavat väidet.
(43)
Huvitatud isikud väitsid esiteks, et plaate saab kasutada muudel eesmärkidel kui elementide tootmiseks, nimelt integraallülituste ja muude mikroseadmete tootmiseks. Sellega seoses tuleb märkida, et uurimisaluse toote määratlus ei hõlma kõiki plaate, vaid üksnes „plaate, mida kasutatakse kristalsest ränist fotoelektrilistes moodulites või paneelides” ja mille „paksus ei ületa 400 mikromeetrit”. Kuigi plaate kasutatakse kindlasti ka muudes rakendustes, ei ole uurimine kunagi hõlmanud muude toodete (nt integraallülitused) tootmiseks kasutatavaid plaate. Lisaks ei andnud ükski selliste eri liiki plaatide turul tegutsev tootja, importija või kasutaja endast teada ega väitnud, et nende plaadid tuleb registreerida või nende suhtes kohaldatakse ajutist dumpinguvastast tollimaksu. Seepärast leitakse, et sellised muud liiki plaadid ei kuulu uurimisaluse toote määratluse alla. Samal ajal näitab see, et plaatidel ei pea tingimata olema elementide ja moodulitega sama lõppkasutusala.
(44)
Teiseks väideti, et töötlemata plaadil puuduvad kõik olulised elektrilised omadused, mis eristavad fotoelektrilisi elemente ja mooduleid muudest toodetest. Eelkõige puudub plaatidel võime toota päikesevalgusest elektrit, mis on kristalsete fotoelektriliste elementide ja moodulite põhiülesanne.
(45)
Uurimine näitas tõepoolest, et võime toota päikesevalgusest elektrit tekib alles plaadi muutmisel elemendiks. Muundamine toimub elementides, mis neelavad valgust ja muundavad selle elektriks kristalse räni kaudu. Elementides on pn-siire, et koguda ja edastada elemendis genereeritavat elektrit. Moodulite saamiseks joodetakse elemendid kokku lapiktraatide või metallribadega, nii et need moodustavad jada. Need lamineeritakse kihtide vahele. Pealmine kiht on enamasti klaasist ja alumine polümeerist. Moodulid ümbritsetakse tavaliselt raamiga, et neid saaks objektile (nt katusele) paigaldada. Moodulil võib, kuid ei pruugi olla vaheldi.
(46)
Erinevate füüsikaliste ja tehniliste põhiomaduste tõttu, mis määratleti uurimise ajal muu hulgas päikesevalgusest elektri tootmise võimena, järeldati kõike arvesse võttes, et plaadid tuleks vaatlusaluse toote määratlusest ja seega käesoleva uurimise alt välja jätta.
2.3.2. Füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning lõppkasutusalad
(47)
Mitu huvitatud isikut väitis, et uurimine ei saa hõlmata kahte erinevate füüsikaliste, keemiliste ja tehniliste omadustega toodet ning seega tuleks mooduleid ja elemente uurida eraldi. Nad väitsid ka, et ei ole selge, kas uurimine hõlmab ühte toodet või kahte erinevat toodet, mistõttu neil ei ole võimalik oma huve täielikult kaitsta.
(48)
Elementide ja moodulite tootmine on ühe ja sama tootmisprotsessi eri etapid. Elemendid määravad lõpptoote (st moodulite) omadused. Uurimine näitas, et elemente toodetakse otseselt ja eranditult moodulite tootmiseks; moodulitel ja elementidel on samad füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused, mis tulenevad neis kasutatud toorainest, ning samad põhilised lõppkasutusalad, st neid müüakse fotoelektrilistesse päikeseenergiasüsteemidesse integreerimiseks. Moodulite toimimine on otseselt seotud elementide toimimisega.
(49)
Algatamisteates märgiti selgelt, et uurimisalune toode on moodulid ja elemendid. Huvitatud isikutel olid seega kõik võimalused kaitsta oma huve vaatlusaluse toote sellise määratluse alusel. Seetõttu lükati need väited tagasi.
2.3.3. Erinev liigitus
(50)
Väideti ka, et mooduleid ja elemente ei saa pidada üheks tooteks seetõttu, et neil on mitu erinevat kaheksakohalist CN-koodi, kuuekohalist alamrubriigikoodi ning neljakohalist HS nomenklatuuri rubriigikoodi. Selle kohta tuleb märkida, et nii elemente kui ka mooduleid saab deklareerida tollirubriigi 8541 40 90 all, samal ajal kui rubriigi 8501 alla kuuluvad üldiselt elektrigeneraatorid, mitte konkreetselt fotoelektrilised tooted. Seetõttu lükati see väide tagasi.
2.3.4. Elementide lisaväärtus
(51)
Mitu huvitatud isikut väitis, et elementides toimuvast muundamisprotsessist tulenev lisaväärtus moodustab kõige suurema osa mooduli väärtusest ja seepärast tuleks elemente käsitada eraldi tootena.
(52)
Uurimine näitas, et elementide tootmine on tootmisprotsessi tehnoloogiliselt kõige keerulisem osa. Ent uurimine näitas ka seda, et kaks tootmisetappi on omavahel seotud ning lisaväärtus ei ole koondunud ühte etappi, vaid jaguneb üle kogu tootmisprotsessi. Seetõttu lükati see väide tagasi.
2.3.5. Erinevad kaubaturud
(53)
Mõni huvitatud isik väitis, et moodulitel ja elementidel on erinevad kaubaturud ning neid tuleks seepärast pidada erinevateks toodeteks, mida näitavat ka asjaolu, et paljud tootjad ei ole vertikaalselt integreeritud.
(54)
Mooduleid ja elemente ei saa pidada eraldiseisvateks toodeteks, mille hinnad muutuvad ainult turuteguritest sõltuvalt. Nende hinnad on tegelikult omavahel otseselt seotud ja sõltuvad polükristalse räni hinnast. Peale selle moodustab vaatlusaluse toote tootmine ühe mitmeetapilise tootmisprotsessi, nagu on selgitatud põhjenduses 49. See, et mõni tootja ei ole vertikaalselt integreeritud, tuleneb üksnes majandusotsusest ja mastaabisäästust ega muuda seda järeldust. Neil põhjustel tuli see väide tagasi lükata.
2.3.6. Lõppkasutusala ja vastastikune asendatavus
(55)
Mitu huvitatud isikut väitis, et mooduleid ja elemente tuleb käsitada eraldi toodetena seepärast, et neil on erinev lõppkasutusala ja need ei ole üksteisega asendatavad.
(56)
Nagu juba märgitud, näitas uurimine, et elementide ja moodulite tootmine moodustab ühe tootmisprotsessi ning ühe tootmisprotsessi eri etappide puhul ei ole vastastikuse asendatavuse kriteerium asjakohane. Peale selle on moodulitel ja elementidel sama lõppkasutusala - päikesevalguse muundamine elektriks -, mistõttu neid ei saa kasutada muuks otstarbeks.
2.3.7. Turustuskanalid
(57)
Üks huvitatud isik väitis, et moodulitel ja elementidel on erinevad turustuskanalid ning neid ei saa seega pidada üheks tooteks. Uurimine näitas, et mooduleid ja elemente saab turustada nii erinevate kui ka sarnaste kanalite kaudu. Peamised kriteeriumid toote määratlemiseks ühe tootena on siiski samad füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning samad lõppkasutusalad. Põhjendusi 47-49 arvesse võttes jõuti järeldusele, et eri turustuskanaleid ei käsitata seepärast määrava tegurina. See väide tuleb seetõttu tagasi lükata.
2.3.8. Tarbijate arusaam
(58)
Väideti, et tarbijad tajuvad mooduleid ja elemente erinevate toodetena ning neid ei tuleks seega käsitada ühe tootena.
(59)
Nagu juba öeldud, on peamised kriteeriumid toote ühe tootena määratlemiseks samad füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning samad lõppkasutusalad. Põhjendusi 47-49 arvesse võttes jõuti järeldusele, et tarbijate poolt erinevatena tajumist ei käsitata seepärast määrava tegurina. See väide tuleb seetõttu tagasi lükata.
2.3.9. Elementide ja moodulite eraldi uurimine
(60)
Huvitatud isikud väitsid taas, et elemendid ja moodulid ei ole üks toode ja seepärast tuleks neid eraldi hinnata. Erinevalt plaatidest on elementidel ja moodulitel siiski sama põhiomadus, s.o võime toota päikesevalgusest elektrit. Need väited lükati seetõttu tagasi.
(61)
Lõpliku avalikustamise järel väitis üks eksportija, et elemendid ei saa ise elektrit toota. Väidetavalt peavad nad selleks olema integreeritud moodulitesse. Igal elemendil on siiski võime toota päikesevalgusest elektrit, mille võimsus on üldiselt ligikaudu 4W. See ei pruugi küll olla piisav enamike rakenduste jaoks, mille puhul tuleb mitu elementi liita üheks mooduliks, kuid see ei tähenda, et elemendil endal ei ole võimet toota elektrit.
(62)
Pärast lõplikku avalikustamist väitis üks eksportija veel, et elemendid on täiesti erinev toode, mitte lihtsalt teatavat liiki moodul. Tegelikult on element mooduli põhikomponent. Põhikomponendina ei ole element kindlasti „täiesti erinev toode”, sest moodulitel ja elementidel on sama põhiomadus toota päikesevalgusest elektrit, nagu põhjenduses 60 osutatud.
(63)
Sama isik väitis lisaks, et liidu tootjate ja Hiina eksportijate valimit moodustades võeti arvesse elementide ja moodulite erinevust. Seepärast tuleks moodulitele ja elementidele kehtestada erinevad tollimäärad. Sellega seoses tuleb kinnitada, et moodulite ja elementide erinevust võeti liidu tootjate ja Hiina eksportijate valimit moodustades tõepoolest arvesse, nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjendustes 10 ja 14 osutatud. Selle eesmärk oli siiski üksnes tagada valimi esinduslikkus ja see ei tähenda, et elemente ja mooduleid ei tuleks käsitada ühe vaatlusaluse tootena või et elementidele ja moodulitele tuleks kehtestada erinevad tollimäärad. Valimit moodustades oli oluline eristada elemente ja mooduleid, et tagada valimi esinduslikkus kõiki tooteliike arvesse võttes. Pealegi, kuna valitses teatav ebakindlus, kas elemente ja mooduleid tuleks pidada üheks tooteks või kaheks eraldi tooteks, oli vaja tagada esinduslikkus mõlema võimaliku variandi puhul.
(64)
Eksportivate tootjate väite kohaselt kinnitab asjaolu, et ettevõtja kehtestab elementidele ja moodulitele erinevad minimaalsed impordihinnad ja -mahud, väidetavalt seda, et moodulid ja elemendid on erinevad tooted, mida tuleks käsitleda kahes eraldiseisvas uurimismenetluses. Erinevad minimaalsed impordihinnad viitavad siiski üksnes sellele, et elemendid ja moodulid on erinevad tootetüübid, mida müüakse erineva hinnaga. Minimaalsetele impordihindadele sisulise tähenduse andmiseks on seepärast vaja erinevad hinnad määrata.
(65)
Samuti ei ole vaatlusaluse toote määratluse seisukohast oluline see, et elemendid ja moodulid on erinevad tootetüübid. Vaatlusaluse toote määratlemiseks piisab sellest, et toodetel on samad põhiomadused ja lõppkasutusalad, mis moodulitel ja elementidel ka on, nagu põhjendustes 46 ja 71 kirjeldatud.
(66)
Hiina RV valitsus väitis, et hinnangus selle kohta, kas elemendid ja moodulid on üks vaatlusalune toode, ei käsitleta mitut kriteeriumi, mille apellatsioonikogu määras kindlaks juhtumis EÜ - asbest (7). Neid kriteeriume kasutatakse „samasuguse toote”, mitte vaatlusaluse toote määratlemiseks. Teisisõnu tuleb neid kriteeriume kasutada samasuguse toote, näiteks liidu tootmisharu toodetava samasuguse toote määratlemiseks, mida seejärel võrreldakse Hiina eksportivate tootjate eksporditava vaatlusaluse tootega. Vaatlusaluse toote määratlemisel ei ole need kriteeriumid seega asjakohased. Igal juhul märgivad institutsioonid, et juhtumis EÜ - asbest kasutatud kriteeriumide kohaldamine käesolevas asjas vaatlusaluse toote määratlemiseks annaks samasuguse tulemuse. Esimene ja teine kriteerium (omadused, iseloom ja kvaliteet vastavalt lõppkasutusaladele) on identsed eelmistes põhjendustes kasutatud kriteeriumidele, mis põhinevad füüsikalistel, keemilistel ja tehnilistel omadustel ning lõppkasutusaladel. Kolmas kriteerium (tarbijate maitsed ja harjumused) on käesolevas juhtumis vaevalt kasulik, sest elemendid on moodulite põhikomponent; neljanda kriteeriumi, tariifse klassifikatsiooni kohta tuleb märkida, et nii elemente kui ka mooduleid saab deklareerida tollirubriigi 8541 40 90 all, samal ajal kui rubriigi 8501 alla kuuluvad üldiselt elektrigeneraatorid, mitte konkreetselt fotoelektrilised tooted.
(67)
Teised huvitatud isikud väitsid, et Euroopa Kohtu poolt varasemates juhtumites (8) väljatöötatud kriteeriumide objektiivse kohaldamise tulemusel jõutakse väidetavalt järeldusele, et moodulid ja elemendid on erinevad tooted. Selle kohta tuleb märkida, et Euroopa Kohus on viidanud üksnes teatavatele kriteeriumidele, mida võib arvesse võtta; kõikides juhtumites kõigi kriteeriumide kasutamine ei ole kohustuslik, sest kõik need ei pruugi olla asjakohased. Neid kriteeriume hinnati ajutise dumpinguvastase määruse põhjendustes 27-39, milles leiti, et teatavad kriteeriumid ei ole käesoleval juhul asjakohased. Juhtumis Brosmann hinnati seda, kas eri liiki jalanõu kuuluvad „vaatlusaluse toote” alla, üksnes kolme asjakohaseks peetud kriteeriumi alusel. Kuna huvitatud isikud ei põhjendanud, miks kriteeriumide objektiivsel kohaldamisel jõutakse järeldusele, et moodulid ja elemendid on erinevad tooted, ei saa selle väitega nõustuda.
(68)
Lisaks tuleb meelde tuletada, et elementidel on moodulitel on samad põhilised lõppkasutusalad, st neid müüakse fotoelektrilistesse päikeseenergiasüsteemidesse integreerimiseks. Moodulite toimimine on otseselt seotud elementide toimimisega, nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 28 osutatud.
(69)
Üks huvitatud isik väitis, et kuna plaadid jäeti toote määratlusest välja ja elementidest moodulite valmistamine nõuab märkimisväärsel hulgal töötlemist, on ümber lükatud ka väide, et elementidel ja moodulitel on samad lõppkasutusalad. Veel väideti, et hinnang, mille kohaselt moodulitel ja elementidel on samad lõppkasutusalad, põhineb eeldusel, et plaatide, moodulite ja elementide tootmisprotsess on sama.
(70)
Esiteks on järeldus, et moodulite ja elementide samade lõppkasutusalade kohta tehtud hinnang põhineb tootmisprotsessil, vale. Kuigi mõlemad avaldused on tõepoolest esitatud ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 36, et tähenda see, et tehtud järeldus põhineb nimetatud eeldusel. Kahte avaldust eraldava väljendi „peale selle” kasutamine näitab selgelt, et teine avaldus ei põhine esimesel. Lisaks tehti need kaks avaldust, et käsitleda eraldi küsimusi pealkirja „Lõppkasutusala ja vastastikune asendatavus” all. Esimene avaldus tootmisprotsessi kohta puudutas vastastikust asendatavust, teine aga lõppkasutusala. Seega on vale aluseks võetud eeldus, et hinnang, mille kohaselt moodulitel ja elementidel on samad lõppkasutusalad, põhineb eeldusel, et plaatide, moodulite ja elementide tootmisprotsess on sama.
(71)
Mis puutub elementide ja moodulite tegelikku lõppkasutusalasse, siis huvitatud isikud ei ole vaidlustanud, et mooduleid ja elemente müüakse fotoelektrilistesse päikeseenergiasüsteemidesse integreerimiseks. See kinnitab seega järeldust, et moodulitel ja elementidel on sama lõppkasutusala.
2.3.10. Kilest tooted
(72)
Üks huvitatud isik väitis, et vaatlusaluse toote määratlust tuleks laiendada kilest fotoelektrilistele toodetele, sest neil on samad põhilised füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning samad põhilised lõppkasutusalad.
(73)
Kilest fotoelektrilised tooted on vaatlusaluse toote määratlusest sõnaselgelt välja jäetud (vt põhjendus 40). Nimelt on kilest fotoelektrilistel toodetel vaatlusalusest tootest erinevad füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused. Nende tootmisprotsess on teistsugune ning neid ei toodeta kristalsest ränist, mis on moodulite ja elementide põhiline tooraine. Neil on madalam valgusenergia muundamise kasutegur ja väiksem võimsus ning seepärast ei saa neid kasutada samadel eesmärkidel nagu vaatlusalust toodet. Neil põhjustel tuli see väide tagasi lükata.
2.3.11. Pooltooted
(74)
Väideti ka, et elemente tuleks pidada tootmisprotsessi sisendiks olevaks pooltooteks, samal ajal kui moodulid on lõpptooted, ja seepärast ei tuleks neid käsitada ühe tootena.
(75)
Nagu juba öeldud, on peamised kriteeriumid toote ühe tootena määratlemiseks samad füüsikalised, keemilised ja tehnilised omadused ning samad lõppkasutusalad. Põhjendusi 47-49 arvesse võttes jõuti järeldusele, et pooltoodete ja lõpptoodete erinevust ei käsitata seepärast määrava tegurina. See väide tuleb seetõttu tagasi lükata.
2.3.12. Päikeselaadijad
(76)
Üks huvitatud isik taotles, et jäetaks välja päikesepaneelid, mis on ette nähtud üksnes 12-voldise pingega akude laadimiseks; ta tõi põhjenduseks, et neil on teistsugune lõppkasutusala kui elektrivõrguga ühendamiseks ehitatud moodulitel, sest need genereerivad palju madalamat pinget ega sobi seetõttu elektrivõrguga ühendamiseks.
(77)
Päikeselaadijad, mis koosnevad vähem kui kuuest elemendist, on kaasaskantavad ja varustavad seadmeid elektriga või laevad akusid, ei kuulu algatamisteate kohaselt uurimisaluse toote alla. Rohkem kui kuuest elemendist koosnevatel moodulitel, mis on ette nähtud üksnes akude laadimiseks, on samad põhiomadused ja funktsioon nagu elektrivõrguga ühendamiseks ehitatud moodulitel. Need on madalama pingega kui elektrivõrguga ühendamiseks kavandatud moodulid. Uurimine näitas, et sellest erinevusest hoolimata saab ka seda tüüpi mooduleid elektrivõrguga ühendada. Pinget saab kergesti tõsta, suurendades elementide mõõtmeid ja/või arvu. Akude laadimiseks ette nähtud moodulid, mis koosnevad rohkem kui kuuest elemendist, kuuluvad seetõttu vaatlusaluse toote määratluse alla.
(78)
Huvitatud isikud väitsid ka, et määratlus „päikeselaadijad, mis koosnevad vähem kui kuuest elemendist” on liiga kitsas ja seda tuleks laiendada sama funktsiooni omavatele toodetele, mis ei kuulu selle määratluse alla (nt sama suurtele toodetele, mis kasutavad rohkem, kuid väiksemaid elemente).
(79)
Lisaks väitsid huvitatud isikud, et määratlus „ränist fotoelektrilised tooted, mis on elektriseadmetesse püsivalt integreeritud” on liiga kitsas, sest välistatud on üksnes terviklikud elektriseadmed, samal ajal kui välistatud ei ole tingimata elektriseadmetesse integreerimiseks ettenähtud päikeseenergia tootmise komponendid.
(80)
Erinevate huvitatud isikute esitatud väidete analüüsist ilmnes tõepoolest, et selliste toode välistamist on parem määratleda tehniliste standardite, mitte elementide arvu alusel. Eelkõige tehti kindlaks, et standardis IEC 61730-1 kasutusklassi C all esitatud määratluste abil saab paremini määratleda tooteid, mis tuleks meetmete kohaldamisalast välja jätta.
(81)
Lõpliku avalikustamise järel saadi märkusi eespool nimetatud rahvusvahelisel standardil põhineva välistamise kohta. Väideti, et standardile viitamise asemel oleks asjakohasem määratleda välistamine väljundpinge ja väljundvõimsuse põhjal järgmiselt: „moodulid või paneelid, mille alalispinge väljundis on kuni 50 V ja väljundvõimsus on kuni 50 W ning mida kasutatakse üksnes otseselt akulaadijatena sama pinge ja võimsusega süsteemides”. Selle väitega võib nõustuda ja välistuse lõplikul kindlaksmääramisel kasutatakse seda määratlust.
2.3.13. Katusesse integreeritud fotoelektrilised moodulid
(82)
Üks huvitatud isik väitis, et uurimisaluse toote määratlusest tuleks välja jätta katusesse integreeritud fotoelektrilised moodulid, sest need on samal ajal nii fotoelektrilised moodulid kui ka katusekivid või -plaadid. Seepärast ei saa neid tavapäraste fotoelektriliste moodulitega otseselt asendada.
(83)
Uurimine näitas siiski, et nii tavapärased moodulid kui ka katusesse integreeritud fotoelektrilised moodulid peavad järgima samu elektrienergia standardeid. Kuigi katusesse integreeritud fotoelektrilist moodulit ei saa lihtsalt asendada tavapärase mooduliga, saab seda asendada tavapärase mooduli ja katusekivide või -plaatide kombinatsiooniga. Neil toodetel on seega sama tehniline põhiomadus: need toodavad päikesevalgusest elektrit. Lisafunktsiooni (mida muidu täidab katusematerjal) ei käsitata olulisena ja katusesse integreeritud fotoelektrilisi mooduleid ei tule selle tõttu toote määratlusest välja jätta.
(84)
Sama huvitatud isik väitis lõpliku avalikustamise järel, et katusesse integreeritud fotoelektriliste moodulite ja tavapäraste fotoelektriliste moodulite vastastikuse asendatavuse puudumine viitab sellele, et katusesse integreeritud fotoelektrilised moodulid tuleks meetmete kohaldamisalast välja jätta, ning viitas sellega seoses üldiselt nn jalanõude juhtumile (9) ja konkreetselt eritehnoloogiaga spordijalanõudele. Eritehnoloogiaga spordijalanõude välistamiseks oli siiski palju põhjuseid ja kohtuasjas Brosmann (10) ei pidanud Üldkohus vastastikuse asendatavuse puudumist piisavaks aluseks, mis kinnitas, et väga erinevaid tooteid (nt linnajalatsid ja matkajalanõud) saab nende erinevustest hoolimata tõepoolest käsitada vaatlusaluse tootena ühes dumpinguvastases uurimises.
(85)
Lisaks väitis huvitatud isik, et tootmise puudumine ELis ja see, et huvitatud isikul on intellektuaalomandi õigused, kinnitavad väidetavalt katusesse integreeritud fotoelektriliste moodulite innovaatilisust ja erinevust muudest toodetest. Viidates siiski taas huvitatud isik osutatud jalanõude juhtumile, leidis Üldkohus Brosmanni kohtuasjas, et „mis puudutab […] seda liiki jalatsite ühenduse toodangu puudumise ja patendi olemasolu käsitlevaid argumente, siis tuleb sedastada, et need ei ole määravad” (11). Seepärast käsitati patenditud tehnoloogiaga jalanõusid selles kohtuasjas vaatlusaluse tootena.
(86)
Huvitatud isik väitis veel, et katusesse integreeritud fotoelektrilised moodulid tuleks vaatlusaluse toote määratlusest välja jätta, sest neid müüakse tavapärastest moodulitest oluliselt kõrgema hinna eest. Ka eespool osutatudjalanõude juhtumis jäeti teatavast hinnast kallimad eritehnoloogiaga spordijalanõud vaatlusaluse toote määratlusest välja. Selle kohta tuleb märkida, et katusesse integreeritud fotoelektriline moodul täidab nii fotoelektrilise mooduli kui ka katusekivi või -plaadi ülesandeid, nagu põhjenduses 83 osutatud. Seepärast ei saa hindu sisuliselt võrrelda, sest täiendav funktsionaalsus tähendab ühtlasi kõrgemat hinda.
(87)
Huvitatud isik väitis sellele vastuseks, et seda loogikat järgides ei saa hindade erinevust kunagi kasutada täiendava näitajana, mis õigustab toote määratlusest välja jätmist. Selline tõlgendus on siiski liiga kaugeleulatuv. Eelmises põhjenduses öeldi lihtsalt seda, et selle konkreetse juhtumi puhul, kus katusesse integreeritud moodulid täidavad nii vaatlusaluse toote kui ka mõne muu toote (käesoleval juhul katusekivi või -plaadi) ülesandeid, ei ole hinnal loomulikult mingit sisulist tähtsust. See ei tähenda mingil juhul seda, et muudel juhtudel ei või hinnaerinevus olla kasulik näitaja, mille abil saab kindlaks teha, kas teatav toode tuleks vaatlusaluse toote määratlusest välja jätta.
(88)
Viimaks väitis huvitatud isik, et katusesse integreeritud fotoelektriliste moodulite tarnijale tuleks anda juurdepääs miinimumhinna kohustusele. Paraku selgub, et asjaomane Hiina eksportija ei teinud uurimise ajal koostööd, ja koostööd mittetegeva isikuna ei ole tal õigust kohustuses osaleda. Neid nõudmisi ei saa seega rahuldada.
2.3.14. Mono- ja multikristalsed elemendid
(89)
Üks huvitatud isik väitis, et liidus ei toodeta monokristalseid elemente ja tema monokristalsete elementide eksport ei konkureeri ELi tootmisharuga. Uurimine näitas siiski, et liidus toodetakse monokristalseid elemente. See väide lükati seega tagasi. Igal juhul leidis Üldkohus Brosmanni kohtuasjas, et konkreetse tootetüübi ühenduse toodangu puudumine ei ole määrav.
2.3.15. „Saadetud” klausel
(90)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et uurimise laiendamine Hiina RVst „saadetud” toodetele on põhjendamatu, sest menetlus algatati üksnes Hiina RVst pärit toodete suhtes.
(91)
Hiina RVst saadetud tooted kaasati siiski juba menetluse algatamise ajal. Algatamisteate punktis 5 on märgitud, et „äriühingutel, kes tarnivad uurimisalust toodet Hiina Rahvavabariigist, kuid leiavad, et teatava osa või kogu kõnealuse ekspordi tollipäritolu ei ole Hiina Rahvavabariik, [palutakse] endast uurimise jaoks teada anda ning esitada kogu vajalik teave”. Seepärast on selge, et kõigil Hiina RVst kaupu saatvatel äriühingutel oli võimalus teha käesoleva uurimise raames koostööd. Pealegi, kuna uurimisalune toode sisaldab sageli eri riikidest pärit komponente ja osasid, märgiti algatamisteate punktis 5, et selle küsimuse käsitlemiseks „võetakse vastu erisätted”.
(92)
Seepärast leitakse, et kõiki mõjutatud ettevõtjaid teavitati nõuetekohaselt võimalusest, et Hiina RVst saadetud kaupade suhtes võidakse vajaduse korral vastu võtta erisätted, ning kutsuti üles tegema uurimise raames koostööd. Uurimist ei laiendatud seetõttu „Hiina RVst saadetud” toodetele, sest need olid juba algusest peale uurimisega hõlmatud.
(93)
Huvitatud isikud väitsid avalikustamise järel, et põhjenduses 91 osutatud algatamisteate sätetest hoolimata hõlmas uurimine üksnes Hiina RVst pärit kaupu ja selle käigus ei hinnatud Hiina RVst saadetud kaupade mõju.
(94)
Selle kohta tuleb märkida, et eesmärgiga tagada uurimise ajal nii Hiina RVst pärit kaupade kui ka kõigi Hiina RVst saadetud kaupade hindamine, rakendati alljärgnevaid meetmeid.
-
Kõigil äriühingutel, kes tarnivad Hiina RVst vaatlusalust toodet, paluti endast uurimise ajal teada anda, hoolimata kaupade päritolust.
-
Algatamisteate A lisas paluti eksportijatel esitada teavet kõigi äriühingu toodetavate toodete kohta. Seda teavet küsiti ka muude kui Hiina RVst pärit kaupade kohta.
-
Kõnealuse teabe põhjal, mis hõlmas kogu ELi toimuvat eksporti kaupade päritolust olenemata, koostati esinduslik valim.
-
Valimisse kaasatud tootjad said küsimustiku, mis oli ette nähtud „Euroopa Liitu eksportivatele tootjatele”, ja Hiina RV-le viidati kui „asjaomasele riigile”, mitte päritoluriigile. Seepärast oli selge, et uurimine hõlmas kõiki kaupu olenemata nende päritolust.
(95)
Nimetatud põhjustel leitakse, et uurimine hõlmas kõiki Hiina RVst pärit ja sealt saadetud kaupu ning uurimise tulemusel tehtud järeldused (sh subsideerimise ja kahju kohta) puudutavad kõiki Hiina RVst pärit ja sealt saadetud kaupu.
(96)
Huvitatud isikud väitsid lõpliku avalikustamise järel, et kaebus sisaldas esmapilgul usutavaid tõendeid ainult Hiina RVst pärit päikesepaneelide impordi kohta, mitte Hiina RVst saadetud kaupade kohta. Selle kohta tuleb selgitada, et kaebus käsitles tõepoolest kaupu „Hiina RVst” - nii on märgitud kaebuse esitaja esitatud esilehele, mis on kinnitatud pitseriga. Sellele lehele eelneb toimikus teine leht, millel on tõesti kasutatud väljendit „Hiina Rahvavabariigist pärit”. Kuid see ei olnud kaebuse esitaja esitatud dokumendi osa, vaid selle lisasid esilehena komisjoni talitused, kes kasutasid kaebuse pealkirja asemel uurimise nimetust. Seepärast leitakse, et kaebus hõlmas kõigi kaupu Hiina RVst, olenemata sellest, kas need olid Hiina RVst pärit või mitte.
(97)
Veel väitsid Hiina eksportivad tootjad, et kolmandate riikide eksportivatelt tootjatelt ei saa mõistlikult eeldada teadmist, et uurimine võib hõlmata ka nende tooteid. Selle kohta tuleb märkida, et meetmeid ei kohaldata kaupade suhtes, mis on transiittooted üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe V artikli tähenduses. Need meetmed ei mõjuta seega eksportivaid tootjaid, kes Hiina RVs ei tegutse. Pealegi ei andnud ükski kolmanda riigi eksportiv tootja endast teada väites, et meetmeid kohaldatakse tema eksporditavate toodete suhtes.
(98)
Samad eksportivad tootjad väitsid, et kolmandate riikide eksportivatel tootjatel ei palutud endast teada anda ja neile ei antud võimalust tõendada, et nende tooteid ei subsideerita. Institutsioonid leiavad, et asjaomased meetmeid ei mõjuta neid eksportivaid tootjaid, kes Hiina RVs ei tegutse, sest nende kaubad on Hiina RVst saates transiitkaubad. Kõiki teisi eksportivaid tootjaid teavitati algatamisteatega, et uurimine hõlmab nende tegevust.
2.3.16. Kokkuvõte
(99)
Eespool märgitut arvesse võttes määratleti toode lõplikult kui kristalsest ränist fotoelektrilised moodulid või paneelid ning sellist tüüpi elemendid, mida kasutatakse kristalsest ränist fotoelektrilistes moodulites või paneelides, mis on pärit või saadetud Hiina Rahvavabariigist, välja arvatud juhul, kui tegemist on transiittootega üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe V artikli tähenduses. Elementide paksus ei ületa 400 mikromeetrit. See toode kuulub praegu CN-koodide ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90 alla.
(100)
Vaatlusaluse toote määratlus ei hõlma järgmisi tooteliike:
-
päikeselaadijad, mis koosnevad vähem kui kuuest elemendist, on kaasaskantavad ja varustavad seadmeid elektriga või laevad akusid;
-
kilest fotoelektrilised tooted;
-
kristalsest ränist fotoelektrilised tooted, mis on püsivalt integreeritud elektriseadmetesse, kui elektriseadmete funktsioon ei ole energia tootmine ning kui need elektriseadmed kasutavad integreeritud kristalsest ränist fotoelektrilisest elemendist (fotoelektrilistest elementidest) saadavat elektrit;
-
moodulid või paneelid, mille alalispinge väljundis on kuni 50 V ja väljundvõimsus on kuni 50 W ning mida kasutatakse üksnes otseselt akulaadijatena sama pinge ja võimsusega süsteemides.
3. SUBSIDEERIMINE
(101)
Kaebuse esitaja väitis, et Hiina RV subsideerib laialdaselt oma fotoelektrisektorit, ja viitas mitmele poliitika- ja planeerimisdokumendile ning õigusaktile, mille alusel riik seda sektorit toetab. Komisjon vaatas kaebuses nimetatud dokumendid ning Hiina RV valitsuse ja valimisse kaasatud eksportivate tootjate poolt uurimise ajal esitatud täiendavad dokumendid läbi ja analüüsis neid ning leidis, et paljud neist tõepoolest tõendavad, et fotoelektrisektorile saab Hiina RVs paljudes valdkondades osaks sooduskohtlemine.
(102)
Hiina RV valitsus lisas fotoelektrisektori oma 12. viisaastakukavas (12) nn strateegiliste tootmisharude nimekirja. Hiina RV valitsus on avaldanud ka konkreetse kava fotoelektrisektori jaoks (12. viisaastakukava raames) - fotoelektrisektori 12. viisaastakukava. Hiina RV valitsus väljendas selles kavas oma toetust „parimatele ettevõtetele” (13) ja „võtmetähtsusega ettevõtetele” (14) ning lubas „edendada mitmesuguste fotoelektrisektorit toetavate meetmete rakendamist” (15) ja „tagada üldiselt tööstust, rahandust, maksundust […] toetavate meetmete ettevalmistamine” (16).
Hiina RV riiginõukogu otsuses nr 40 viidatakse sellele, et Hiina RV valitsus toetab aktiivselt uue energiatööstuse arengut ja kiirendab päikeseenergia arengut, (17) ning antakse kõigile finantseerimisasutustele korraldus toetada ainult soodustatud projekte (see kategooria hõlmab fotoelektrisektori projekte) ja lubatakse rakendada „soodustatud projektide suhtes muud sooduskohtlemist” (18). Riiginõukogu 10. oktoobri 2010. aasta otsuses käsitletakse „poliitikat toetavate maksu- ja finantsmeetmete jõulisuse” suurendamist, julgustatakse finantseerimisasutusi „suurendama krediiditoetust” ja lubatakse uutes strateegilistes tootmisharudes (sinna alla kuulub fotoelektrisektor) „rakendada sellist maksualast sooduskohtlemist nagu riski kompenseerimine” (19). Keskmise tähtajaga ja pikaajalises teaduse ja tehnoloogia riiklikus arengukavas (2006-2020) lubatakse „eelistada poliitikat järgivat rahastamist”, „julgustada finantseerimisasutusi andma soodustingimustel krediiditoetust suurematele riiklikele teadusprojektidele ja tehnoloogilise industrialiseerimise projektidele”, „julgustada finantseerimisasutusi täiustama ja tugevdama kõrgtehnoloogilistele ettevõtetele osutatavaid finantsteenuseid” ning „rakendada soodsaid maksumeetmeid kõrgtehnoloogiliste ettevõtete arengu toetamiseks” (20).
Hiina RV teaduse ja tehnoloogia arengu seaduses on samuti loetletud hulk meetmeid, millega toetatakse strateegilisi tootmisharusid, sealhulgas fotoelektrisektorit. See näitab muu hulgas, et riik julgustab ja juhendab finantseerimisasutusi kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arengu toetamisel laenude kaudu, (21) käsib poliitikale orienteeritud finantseerimisasutustel eelistada kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arengut ja pakkuda neile finantsteenuseid, (22) näeb ette teatavate ettevõtete „intresside alandamist ja laenude tagamist” ning seda, et poliitikale orienteeritud finantseerimisasutused annavad riigi poolt soodustatud projektidele „eritoetust” (23). Nende meetmete praktilist rakendamist kirjeldatakse üksikasjalikult allpool.
3.1. Sissejuhatavad märkused
(103)
Nii Hiina RV valitsus kui ka valimisse kaasatud Hiina eksportivad tootjad esitasid küsimustikule vastuseid ja nõustusid kohapealsete külastustega, (24) mille eesmärk oli kontrollida vastustes esitatud andmeid.
(104)
Komisjon saatis pärast küsimustiku vastuste analüüsimist Hiina RV valitsusele puudustele viitava kirja ja kontrollimiseelse teate ning pidas seejärel kirjavahetust kontrollkäigu päevakorra üle. Komisjon jättis Hiina RV valitsusele piisavalt aega esildiste ettevalmistamiseks ja esitamiseks olukorras, kui see oli vajalik ja põhjendatud. Hiina RV valitsusele määratud tähtaegu pikendati oluliselt, täpsemalt lisati 30 päeva küsimustikule vastamiseks, mistõttu küsimustikule vastamise lõplik tähtaeg oli kokku 69 päeva, ja komisjon andis Hiina RV valitsusele puudustele viitavale kirjale vastamiseks aega 25 päeva. Hiina RV valitsusel oli seega komisjonile nõutud teabe esitamiseks aega kokku üle kolme kuu.
(105)
Pekingis, Hiina kaubandusministeeriumis ja neljas finantseerimisasutuses (Hiina arengupank, Hiina ekspordi-impordipank, Huaxia pank ja Sinosure) toimunud kohapealse kontrollkäigu ajal püüdis komisjon kooskõlas algmääruse artiklitega 11 ja 26 kontrollida teavet selle põhjal, mis oli esitatud alusdokumentides, mida oli kasutatud Hiina RV valitsuse vastuste ettevalmistamisel. Kontrollimisel jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et teabe puudumine ja Hiina RV valitsuse poolt kättesaadavaks tehtud alusdokumendid ei võimalda küsimustiku vastuseid nõuetekohaselt kontrollida. Lisaks jäeti osa teavet esitamata, kuigi seda oli nõutud, ning teatavatele küsimustele lihtsalt ei vastatud. Seetõttu teavitati Hiina RV valitsust koostööst keeldumise tagajärgedest vastavalt algmääruse artikli 28 lõigetele 1 ja 6.
(106)
Hiina RV valitsus väitis veel, et komisjon on tekitanud valitsusele ebamõistliku koormuse ning nõudnud küsimustikus ja puudustele viitavas kirjas ebaolulist ja tarbetut teavet.
(107)
Nõutud teabe kohta tuleb märkida, et komisjon küsis üksnes kaebuses esitatud väidetega seotud teavet, mida peeti vajalikuks esindusliku järelduse tegemiseks; komisjon taotles seda teavet järjepidevalt, küsis samu andmeid ja teavet kogu uurimisprotsessi vältel ning palus Hiina RV valitsusel selgitada esitatud teavet ja selle tähendust seoses uurimisaluste kavadega. Teisisõnu küsis komisjon ainult teavet, mis oli vajalik vaatlusalusele tootele kaebuses viidatud subsiidiumikavade raames võimaldatud subsideerimise olemasolu ja ulatuse hindamiseks.
3.2. Koostööst keeldumine
(108)
Nagu põhjenduses 105 juba märgitud, teatas komisjon 23. mail 2013 kohapealsete kontrollkäikude järel Hiina RV valitsusele, et ta kaalub kättesaadavate faktide kasutamist kooskõlas algmääruse artikliga 28. Komisjon saatis selle kirja, sest ta oli jõudnud esialgsele järeldusele, et teabe puudumine ja Hiina RV valitsuse poolt kättesaadavaks tehtud alusdokumendid ei võimalda subsiidiumivastasele küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale antud vastuseid ning teisi Hiina RV valitsuse poolt käesoleva menetluse ajal tehtud avaldusi nõuetekohaselt kontrollida. Pealegi avastas ta kohapeal, et Hiina RV ei olnud küsimustikule antud vastustes ja hilisemates avaldustes teatavat teavet avaldanud, kuigi komisjon oli seda konkreetselt nõudnud. Lisaks teatavatele küsimustele lihtsalt ei vastatud. Kättesaadavate faktide võimalik kasutamine puudutas valitsuse kavasid, projekte, erinevaid õigusakte ja muid dokumente, poliitikat järgivaid sooduslaene, muud rahastamist, garantiisid ja kindlustust, Hiina rahvapanga ringkirju, pangakinnitusi, ekspordikrediidi kindlustust ja Sinosure kinnitusi, näidiskava „Golden Sun”, otseseid maksuvabastus- ja maksuvähenduskavu, kaudseid maksu- ja imporditollikavu, tootmissisendi (polükristalne räni, pressitud alumiinium, klaas) pakkumist tegelikust maksumusest väiksema tasu eest ja maakasutusõiguse andmist.
(109)
Hiina RV vaidlustas 3. juuni 2013. aasta kirjas komisjon esialgse kavatsuse kohaldada algmääruse artikli 28 sätteid, märkides, et tingimused esitatud teabe arvesse võtmata jätmiseks või isegi teabes olevate lünkade täitmiseks ei olnud käesoleval juhul täidetud.
(110)
Hiina RV valitsus väitis, et „kahtlused” teabe täpsuse suhtes, mis tulenesid üksnes sellest, et komisjon ei saanud esitatud teavet „ülima” rahulolu saavutamiseks piisavalt kontrollida, ei peaks põhjustama selle teabe arvesse võtmata jätmist. Komisjon ei nõustu selle väitega, sest see ei vasta tõele. Komisjon ei jätnud teavet „arvesse võtmata” lihtsalt seetõttu, et ta ei saanud kohapealse kontrollkäigu ajal seda kontrollida. Paraku ei saanud komisjon esitatud teavet arvesse võtta, kui ta leidis, et Hiina RV valitsuse esitatud teave ja selgitused on kas vasturääkivad ja/või mittetäielikud võrreldes muu komisjonile kättesaadava teabega ja kui samal ajal ei olnud võimalik seda kohapealse kontrollkäigu ajal kontrollida. Igale teabeelemendile anti erinev kaal olenevalt Hiina RV valitsuse koostöösoovimatuse tasemest. Samuti tuleb märkida, et komisjon oli rahulolematu mitte teabe esitamise formaadi tõttu, nagu Hiina RV valitsus väitis, vaid selle ebatäpsuse ja/või mittetäielikkuse tõttu.
(111)
Hiina RV valitsus väitis ka, et osa komisjoni nõutud teabest põhjustas sellise koormuse, et Hiina RV valitsus ei olnud praktiliselt suuteline seda esitama. Selle kohta tuleb märkida, et komisjon nõudis ainult kaebuses esitatud väidete (mida toetasid esmapilgul usutavad tõendid) kontrollimiseks vajalikku teavet ning andis Hiina RV valitsusele piisavalt aega ja võimaluse selle teabe esitamiseks. Pealegi on komisjon täiesti teadlik, et kaebuses käesoleva juhtumi kohta esitatud üksikasjalike väidete arvukuse tõttu oli ta sunnitud nõudma Hiina RV valitsuselt märkimisväärselt palju teavet. Nagu eespool (põhjendustes 104-107) siiski selgitatud, ei küsinud komisjon liiga palju teavet ja teabe esitamiseks anti nõuetekohaselt aega.
(112)
Lisaks juhtis Hiina RV valitsus tähelepanu sellele, et esitatud teabe arvesse võtmata jätmine ja saadud teabe täiendamine dokumentides tegelikult kajastatud faktidega on kaks eri asja. Kuigi komisjon on sellest erinevusest täielikult teadlik ja tegutseb kooskõlas algmääruse artikli 28 asjaomaste sätetega, tuleb märkida, et esitatud teavet ei ole võimalik täiendada, kui see on muu sama asja kohta komisjonile kättesaadava teabega vastuolus. Sellises olukorras (nt pankade omanike kohta esitatud teabe korral) pidi komisjon otsustama, milline teave on usaldusväärsem. Komisjon tagas otsust tehes, et kättesaadavate faktide kasutamine ei kujuta endast karistamist ja kasutatakse üksnes tegelikult kättesaadavaid fakte.
(113)
Hiina RV valitsuse väite kohaselt ei olnud komisjonil mingit alust leida, et Hiina RV valitsus ei tee selle juhtumi puhul koostööd, sest komisjon kas eiras või mõistis valesti oma kohustust kaaluda, kas Hiina RV valitsus on „praktilist suuteline” esitatud nõudmisi täitma. Hiina RV valitsuse sõnul oli kogu uurimine põhjendamatult koormav, nii et koostöö tegemine osutus üldiselt võimatuks, ja komisjon kui uurimisasutus keeldus pidevalt tegemast Hiina RV valitsusega selle koormuse vähendamiseks koostööd. See väide kujutab endast faktide selgelt ekslikku tõlgendamist. Selleks et täita oma õiguslikke kohustusi pärast nõuetekohaselt dokumenteeritud kaebuse saamist ja järgida samal ajal WTO asjaomast kohtupraktikat, nõudis komisjon Hiina RV valitsuselt ainult sellist teavet, mis on piisavale tõendusmaterjalile tuginevas kaebuses esitatud väidete kontrollimiseks ja hindamiseks vajalik. Komisjon pakkus Hiina RV valitsusele abi nii küsimustikule lisatud saatekirjas kui ka küsimustikus endas. Ka puudustele viitavas kirjas paluti Hiina RV valitsusel pöörduda komisjoni poole, kui tal on nõutud teabega seoses küsimusi. Ühtlasi andis komisjon teabe esitamiseks erakordselt pika tähtajapikenduse (vt põhjendus 104). Lisaks nõudis komisjon käesoleva uurimise ajal Hiina RV valitsuselt tehinguteavet üksnes valimisse kaasatud eksportijate, mitte kõigi Hiina päikesepaneelide tootjate kohta - see vähendas suurel määral nõutud teabe võimalikku mahtu. Komisjon märgib, et Hiina RV valitsus seob oma andmete esitamise praktilise suutlikkuse kohta esitatud väited muude küsimustega.
Käsitledes näiteks komisjoni väidetavalt ülemäärast teabenõuet pankade ja finantseerimisasutuste kohta, põhineb tema väide peamiselt kaebuse väidetaval ebapiisavusel, sest ta väidab, et kaebus põhineb kaetud kvaliteetpaberi juhtumis tehtud „ebaseaduslikel otsustel”. Seepärast tundub, et Hiina RV valitsuse kaebus on seotud menetluse algatamisel esitatud tõendite kvaliteedi, mitte oma teabe esitamise praktilise suutlikkusega. Hiina RV valitsus kordas 3. juuni 2013. aasta kirjas oma varasemates avaldustes esitatud väidet, et paljude kavade suhtes menetluse algatamisel ei järgitud WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõikes 2 tõendusmaterjali kohta sätestatud nõudeid ja komisjon rikkus nende kavade suhtes menetluse algatamisega WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõiget 3. Komisjon vastas juba nendele väidetele oma kirjas ja Hiina RV valitsusele saadetud märgukirjas ning kuna 3. juuni 2013. aasta kirjas ei esitatud uusi väiteid, puudub vajadus käsitleda käesolevas määruses samu väiteid teist korda.
(114)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei andnud Hiina RV valitsusele küsimustiku täitmiseks piisavalt aega. See väide on lihtsalt vale. Nagu põhjenduses 104 selgitatud, pikendas komisjon Hiina RV valitsusele määratud tähtaegu oluliselt: ta andis Hiina RV valitsusele nii palju aega, kui see oli juhtumi õigeaegset lõpuleviimist oluliselt kahjustamata võimalik. Küsimustiku täitmiseks ja puudustele viitavale kirjale vastamiseks anti algmääruse artikli 11 lõikes 2 sätestatust oluliselt rohkem aega.
(115)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon eiras tema taotlust saada abi küsimustikule antavate vastuste suhtelise tähtsuse kindlaksmääramisel eesmärgiga vältida otsuste tegemist kättesaadavate faktide põhjal. Ta viitas komisjonile esitatud palvele selgitada konkreetse nõutud teabe eesmärki ja seda, milliseid faktilisi otsuseid selle põhjal tehakse, eesmärgiga „tagada, et ta teeb koostööd ulatuses, milleks ta on praktiliselt suuteline, ja esitab samal ajal kõige olulisema teabe”. Loomulikult ei saanud komisjon enne tegeliku teabe saamist teada, milliseid järeldusi ta selle põhjal teeb. Samuti väitis Hiina RV valitsus, et komisjon liigendas küsimustiku selliselt, et seda oli „funktsionaalselt võimatu” täita, ja komisjon tegeles „teabe õngitsemisega”. Komisjon lükkab need väited kategooriliselt tagasi. Nagu eespool selgitatud, nõuti küsimustikus üksnes otsuste tegemiseks vajalikku teavet.
(116)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon nõudis selliste dokumentide esitamist, mida Hiina RV valitsus ei saanud seaduse kohaselt esitada või kohustada esitama (ta viitas sellega seoses asjaomasele ELi ja WTO õigusele, milles selgitatakse, et arvesse ei tuleks võtta üksnes valet või eksitavat teavet), ning märkis, et ta ei olnud „praktiliselt suuteline” esitama teatavat teavet, mille levitamine on riigi õigusaktide kohaselt kas riigisaladuse tõttu või muul põhjusel rangelt keelatud. Lisaks väitis ta, et WTO dumpinguvastase lepingu ja subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu asjaomaseid sätteid, millega nähakse ette uurimisasutustele konfidentsiaalse teabe esitamise ja „konfidentsiaalse kohtlemise” viisid, ei kohaldata alati juhul, kui teabe peab esitama kolmanda riigi ametiasutus ehk käesoleval juhul Hiina RV valitsus. Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon rikub subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingut, kui ta keeldub tunnistamast õiguslikku erinevust valitsuse praktilise suutlikkuse vahel esitada ühest küljest teavet, mida tal on seaduse kohaselt keelatud levitada, ja teisest küljest muud konfidentsiaalset teavet, mille puhul ta võib nõuda konfidentsiaalset kohtlemist tavapärase uurimise käigus.
(117)
Komisjon ei jätnud arvesse võtmata teavet, mida Hiina RV valitsus mingil põhjusel ei esitanud, kuna ei ole lihtsalt võimalik jätta arvesse võtmata midagi, mida ei ole esitatud. Teisalt sai komisjon olukorras, kui Hiina RV valitsus ei esitanud või ei teinud uurimiseks kättesaadavaks teatavat teavet, samalaadset teavet muudest allikatest (enamasti oli see avalikult kättesaadav, kuid teavet saadi ka koostööd tegevatelt eksportivatelt tootjatelt või kohapealse uurimise ajal teatavatelt pankadelt); komisjon lisas selle teabe toimikusse ja kasutas seda otsuse tegemisel. Komisjon ei nõustu väitega, et WTO dumpinguvastase lepingu ja subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu sätteid, millega nähakse ette uurimisasutustele konfidentsiaalse teabe esitamise ja „konfidentsiaalse kohtlemise” viisid, ei kohaldata Hiina RV valitsuse suhtes. Sellega seoses väidab Hiina RV valitsus, et valitsusega toimuva koostöö suhtes tuleks kohaldada teisi nõudeid kui eksportijatega toimuva koostöö suhtes ja valitsusega suhtlemine eeldab eksportijatest erinevalt „teatavat viisakust”. Tasakaalustava tollimaksu uurimise teostamise seisukohast ei ole komisjon sellega nõus. Hiina RV valitsus on menetluses huvitatud isik algmääruse tähenduses ning samal ajal on WTO normid ja kohtupraktika Hiina RV kui „huvitatud liikme” suhtes siduvad.
Algmääruse artikli 28 lõikes 1 on sätestatud: „Kui mõni huvitatud pool ei võimalda juurdepääsu vajalikule informatsioonile või ei esita vajalikku informatsiooni käesolevas määruses ettenähtud tähtaegade jooksul või märkimisväärselt takistab uurimist, siis võib nii negatiivsed kui positiivsed eel- või lõppotsused teha kasutada olevate faktide põhjal.” WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikes 7 viidatakse sõnaselgelt valitsuse („huvitatud liige”) koostööst keeldumise tagajärgedele: „Juhul kui mis tahes huvitatud liige või huvitatud pool keeldub võimaldamast mõistliku aja jooksul juurdepääsu vajalikule teabele või muul viisil seda teavet andmast või takistab märkimisväärselt juurdlust, võidakse esialgsed ja lõplikud kinnitavad või eitavad otsused teha kättesaadavate faktide põhjal.” Kui uurimist teostav riik (käesoleval juhul Euroopa Liit) kasutab oma WTO lepingust tulenevaid õigusi tasakaalustavat tollimaksu käsitlevas uurimismenetluses ja nõuab teavet, mida peetakse uurimise eesmärgil vajalikuks, on seega valitsustel ja eksportijatel ühesugune kohustus teha koostööd. Hiina RV valitsus viitas uurimise ajal nõutud teabe esitamisest keeldumise põhjusena sageli konfidentsiaalsusele (nt kontrolli eesmärgil nõutud Hiina rahvapanga ringkirjade puhul). Tuleb märkida, et isegi kui Hiina RV valitsusel oli tõepoolest, nagu ta väidab, „õiguslikult keelatud sellist teavet levitada”, on ta siiski seotud WTO lepingust tuleneva kohustusega esitada teavet, mida peetakse uurimise eesmärgil vajalikuks. WTO liikme munitsipaalõiguse sätted või sise-eeskirjad ei saa teda vabastada WTO lepingust tulenevast kohustusest teha uurimise ajal koostööd; sellise konflikti esinemisel on Hiina RV valitsus kohustatud välja pakkuma viise, kuidas saaks teabele selle nõuetekohaseks kontrollimiseks juurdepääsu anda. Olenemata eespool märgitust ei ole Hiina RV valitsus kunagi tegelikult seda väidet selgitanud ega esitanud selle kohta tõendeid (nt õigusnormid, mille kohaselt on sellise teabe levitamine „õiguslikult keelatud”).
(118)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et 25. märtsi 2013. aasta kontrollimiseelne teade ei olnud piisavalt üksikasjalik ega sisaldanud konkreetseid küsimusi, mida kohapealse kontrollkäigu ajal käsitletakse. Selle kohta tuleb märkida, et kuigi komisjon ei ole kohustatud saatma kõigi küsimuste loetelu, mida kohapealse kontrollkäigu ajal esitatakse (komisjon ei pea seda ka asjakohaseks), sisaldas 25. märtsi 2013. aasta kontrollimiseelne teade väga konkreetset ja üksikasjalikku loetelu kontrollimise ajal käsitletavatest teemadest ja dokumentidest kooskõlas algmääruse artikli 26 lõikega 3 ja WTO nõuetega. Teates selgitati siiski, et loetelu ei ole ammendav ja vajaduse korral võidakse käsitleda muid teemasid ja tõendeid. Sellega seoses tuleks ka märkida, et Hiina RV valitsus ei vaidlustanud enne kontrollkäiku selle teate sisu; teisalt keeldus ta käsitlemast teatavaid teates sõnaselgelt esitatud teemasid, näiteks teavet Hiina RV suurimate pankade kohta, Hiina Kommunistliku Partei (edaspidi „Hiina KP”) osalemist teatavate pankade juhtimisel või teatavate pankade juurdepääsu riikliku välisvaluuta reservide ameti välisvaluuta reservidele, väites, et ta ei ole valmis neil teemadel küsimustele vastama.
(119)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei olnud kohapealse kontrollkäigu ajal paindlik ja tegelikult „määras Hiina RV valitsuse muudatustaotluste esitamiseks kindlaks kohustusliku tähtaja”. Samuti väitis ta, et komisjon ei nõustunud ühegi „toimiva” lahendusega, mille Hiina RV valitsus seoses riikliku statistikaameti kontrollimisega välja pakkus, ja keeldus pikendamast kontrollkäiku riikliku statistikaameti kontrollimiseks 22. aprillini 2013. Lisaks alustasid komisjoni ametnikud praktiliselt igal tööpäeval kontrolli viivitusega, sest saabusid Hiina RV valitsuse andmetel hilinemisega.
(120)
Komisjon rõhutab seoses eespool esitatud väidetega, et tema ametnikud olid kohapeal täielikult ja tingimusteta paindlikud. Komisjoni ametnikud väljendasid oma valmisolekut erandkorras kontrollida dokumente ja tõendeid, mille Hiina RV valitsus püüdis esitada hulk aega pärast konkreetse teema sulgemist ja mitmel juhul tükk aega pärast tavapärast tööaega. Ametnikud väljendasid oma valmisolekut mitu korda, isegi kui see tähendas väga hilisel tunnil teise kontrollikohta minekut ja/või selle koha uuesti külastamist, kus nad olid juba olnud ja kus neil oli juba olnud võimalus dokumente kontrollida. Hiina RV valitsus ei kasutanud kahjuks neil juhtudel seda valmisolekut ära, mis viitab ilmselgelt sellele, et komisjoni nõutud dokumente ei jäetud tavapärasel tööajal esitamata mitte ajapuuduse tõttu või seetõttu, et komisjon ei soovinud neid kontrollida. Kontrollkäigu alguse hilinemise kohta märgib komisjon, et ametnikud olid iga päev kohal, kuid kahjuks põhjustas teatavaid viivitusi Hiina RV valitsuse nõutud igapäevane registreerimine, mis oli vajalik juurdepääsu saamiseks erinevatele kontrollikohtadele; vahel puudusid lihtsalt Hiina RV valitsuse esindajad, kes pidid ametnikke kontrollikohta saabudes saatma, ja seetõttu pidid ametnikud kaua ootama, enne kui nad said kontrolli alustada. Komisjon märgib veel, et kontrollkäigud kestsid iga päev tavapärasest tööajast kauem ja esimesel päeval tühistas just Hiina RV valitsus kontrollkäigu pärastlõunase osa, sest tehnoloogiaministeeriumi esindajad otsustasid kontrollkäigus mitte osaleda (vt põhjendus 122). Kui Hiina RV valitsus oleks kasutanud ära komisjoni ametnike poolt korduvalt väljendatud valmisoleku kontrollida dokumente pärast tööaega, oleksid kontrollkäigud tegelikult kauem kestnud; Hiina RV valitsuse soovimatus täielikult koostööd teha oli põhjuseks, miks see nii ei toimunud.
(121)
Hiina RV valitsus vaidlustas ka komisjoni tava mitte aktsepteerida uusi dokumente ja tõendeid, mida tuleb kontrollida pärast asjaomast kontrollkohtumist. Sellega seoses tuleb selgitada, et komisjon ei kavatse ega ole kunagi kavatsenud selliselt esitatud teavet automaatselt arvesse võtmata jätta. Komisjon võttis arvesse kogu esitatud teabe, analüüsis selle kvaliteeti (nt auditeeritud finantsaruannete väljavõtet käsitletakse erinevalt lihtsast Exceli tabelist või Wordi dokumendist, milles esitatud arvandmeid ei toeta ametlikud allikad) ja omistas sellele asjakohase kaalu, võttes arvesse fakti, et ta ei saanud seda teavet kohapealse kontrollkäigu ajal kontrollida.
(122)
Seoses kuue dokumendiga, (25) mille Hiina RV valitsus uurimise käigus esitas ja mille sisu ta keeldus kohapealse kontrollkäigu ajal arutamast, väitis Hiina RV valitsus, et komisjonil puudub alus kohaldada kättesaadavaid fakte kooskõlas algmääruse artikliga 28. Veel väitis ta, et komisjon ei aidanud Hiina RV valitsusel aru saada nende dokumentide esitamise nõudest ega tõendanud, et kõik asjaomased dokumendid on olulised, kuigi Hiina RV valitsus „oli spetsiaalselt palunud komisjoni enne kontrollimise algust aidata Hiina RV valitsusel saada aru nende dokumentide esitamise nõudest ja tõendada, et kõik asjaomased dokumendid on olulised”. Selle kohta tuleb esiteks märkida, et kõik need dokumendid on otseselt seotud asjaomase tootmisharuga (26) ja seepärast oli nende kaasamine kontrolli äärmiselt oluline.
Teiseks erines sõnastus, mida Hiina RV valitsus kasutas komisjonile 11. aprillil 2013 saadetud kirjas, tema 3. juuni 2013. aasta kirjas kasutatud sõnastusest. Tegelikult märkis Hiina RV valitsus oma 11. aprilli 2013. aasta kirjas, et kõnealuste dokumentide kontroll „on peatatud, välja arvatud juhul, kui komisjon tõendab veenvalt nende dokumentide olulisust käesoleva uurimise ja eelkõige väidetava subsideerimise jaoks”. Kuna kõik need dokumendid puudutavad otseselt asjaomast tootmisharu ja isegi konkreetseid subsideerimiskavasid (nt sooduslaenude andmise või maksusoodustuste kavad), nagu ilmneb nende sõnastusest, ei saanud komisjon aru, mida saaks nende olulisuse tõendamiseks veel lisada. Komisjoni jaoks oli üllatav, et Hiina RV valitsusel ei tundunud olevat probleemi nende dokumentide olulisusega nende esitamisel, vaid alles siis, kui komisjon nõudis selgitusi.
(123)
Komisjon märkis 23. mai 2013. aasta kirjas, et tal ei lastud kontrollida enamikku esitatud teabest originaaldokumentide alusel ja võrrelda seda algandmetega, mida Hiina RV valitsus oli Hiina RV finantsturgu ja finantseerimisasutusi puudutava teabe kohta antud vastuste koostamisel kasutanud. Hiina RV valitsus väitis vastuseks, et võttes arvesse „väga üldist ja ebakonkreetset sõnastust”, ei andnud komisjon Hiina RV valitsusele võimalust esitada sisulisi märkusi ja seepärast ei saa Hiina RV valitsus kasutada nõuetekohaselt oma kaitseõigust. See väide ei vasta tõele. Komisjon esitas küsimustikus väga konkreetseid küsimusi ja püüdis kooskõlas paljude uurimisasutuste tavapärase tavaga kontrollida kohapealse kontrollkäigu ajal Hiina RV valitsuse antud vastuseid.
(124)
Eelkõige märkis Hiina RV valitsus küsimustikule vastates, et „asjaomasele tootmisharule antud laenud moodustavad väga väikese osa laenude kogusummast. Osa panku on küsimustiku liites näiteks märkinud, et asjaomasele tootmisharule antud laenud moodustavad alla 1 % laenude kogusummast”. Kontrollkäigu ajal ei suutnud Hiina RV valitsus esitada selle avalduse toetuseks ühtegi tõendit ja palus lihtsalt komisjonil pöörduda pankade poole.
(125)
Komisjon küsis ka statistilisi andmeid asjaomasele tootmisharule antud laenude kohta. Hiina RV valitsuse väite kohaselt ei pea ta sellist arvestust. Kui komisjon küsis, kas Hiina RV valitsus püüab sellist statistikat koostada ja nõuab pankadelt seda teavet, vastas kontrollkäigus osalenud Hiina RV panganduskomisjoni (CBRC) ametnik, et ta ei tea seda, sest statistika eest vastutab panganduskomisjoni teine osakond. Hiina RV valitsus ei esitanud mingeid statistilisi andmeid, mida küsiti küsimustikus ja seejärel korduvalt puuduste kõrvaldamise käigus. Komisjon märkis ka oma kontrollimiseelses teates, et seda teemat kavatsetakse käsitleda.
(126)
Komisjon esitas kontrollkäigu ajal küsimusi pankade riski ja krediidikvaliteedi hindamise, üldise tööolukorra, juhtimisolukorra, krediiditaseme, rahastamise kasutamise, tagasimaksete tegemise suutlikkuse, garantiide ning pankade ja laenuvõtjate vahelise ärikoostöö kohta, sest Hiina RV valitsus esitas küsimustikule vastates väiteid nendel teemadel. Jällegi ei suutnud Hiina RV valitsus oma väiteid tõendada ja palus komisjonil pöörduda pankade poole, kuigi kontrollimiseelses teates oli neile teemadele viidatud.
(127)
Puudustele viitavale kirjale antud vastuses esitas Hiina RV valitsus teavet valitsuse osaluse suuruse kohta teatavates pankades. Tuleb öelda, et Hiina RV valitsus märkis esialgu küsimustikule antud vastuses, et tal puudub selline teave, ja ta esitas selle teabe alles pärast seda, kui komisjon viitas kommertspanganduse seaduse artiklile 24, milles tegelikult nõutakse pankadelt sellise teabe esitamist panganduskomisjonile. Kui komisjon päris kontrollkäigu ajal selle teabe allika kohta, märkis kohalviibinud panganduskomisjoni ametnik, et ta ei tea seda, sest selliste andmete kogumise eest vastutab panganduskomisjoni teine osakond. Peamiste riigiosalusega finantseerimisasutuste järelevalvenõukogu reguleerivate ajutiste eeskirjade (EXIM pank esitas selle oma vastuses puudustele viitavale kirjale) artiklis 2 on sätestatud järgmiselt: „riigiosalusega finantseerimisasutuste järelevalvenõukogude haldusorgan soovitab need riigiosalusega finantseerimisasutused, mille järelevalvenõukogu liikmed lähetab riiginõukogu”. Kuna selles õigusnormis viidatakse riigiosalusega finantseerimisasutuste järelevalvenõukogude haldusorganile, siis tundub, et Hiina RV valitsus teadis, milliseid finantseerimisasutusi ta omab. Selles hoolimata ei saanud komisjon Hiina RV valitsuse koostöösoovimatuse tõttu seda teavet kontrollida või isegi selgitada välja selle teabe allikat. Avalikult kättesaadava teabe põhjal võib järeldada, et peale pankade, mida Hiina RV valitsus puudustele viitavale kirjale antud vastuses nimetas, on ka teisi riigiosalusega panku (mis annavad valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele laenu) (27).
(128)
Hiina RV valitsus väitis 3. juuni 2013. aasta kirjas, et komisjon „ei küsinud” ei oma küsimustikus ega puudustele viitavas kirjas „tõendusmaterjali või andmeallika kohta” ja „nüüd järsku väidab tõendusmaterjali või andmeallika puudumist”. Selle küsimuse selgitamiseks tuleb märkida, et komisjon - nagu iga teine uurimisasutus - kontrollib menetluse ajal kõigi isikute esitatud andmeid ja Hiina RV valitsus oli sellest teadlik, sest komisjon juhtis juba oma küsimustikus ja selle saatekirjas tähelepanu sellele, et vastuseid kavatsetakse kontrollida. Pealegi lisas komisjon oma kontrollimiseelses teates selle konkreetse teema nende küsimuste alla, mida kontrollkäigu ajal kontrollitakse (28). Seetõttu ei olnud Hiina RV valitsuse jaoks kindlasti mitte üllatus, et komisjon küsib Hiina RV valitsuse esitatud avaldusi toetavat tõendusmaterjali, sest see on tavapärane kord, mida komisjon kõigi juhtumite puhul järgib.
(129)
Kui komisjon palus kontrollkäigu ajal Hiina RV valitsusel esitada Hiina RV kümmet suurimat panka ja nende turuosa sisaldava loetelu, vastas panganduskomisjon, et ta saab selle teabe esitada, kuid ta ei saa küsimusele vastata, enne kui see on esitatud kirjalikult. Komisjon selgitas, et kontrollkäigu ajal suuliselt esitatud küsimus on sama kaalukas nagu kirjalikult esitatud küsimus, ning juhtis tähelepanu sellele, et teiste suuliste küsimuste puhul ei nõudnud Hiina RV valitsus enne neile vastamist nende esitamist kirjalikult. Selgitusest hoolimata ei esitanud Hiina RV valitsus siiski seda teavet.
(130)
Komisjon nõudis küsimustikus panganduskomisjoni asutamise ja volitamise aluseks olnud dokumentide esitamist. Hiina RV valitsus esitas Üleriigilise Rahvakongressi dokumendi, milles on lihtsalt märgitud, et asutatakse panganduskomisjon. Kui komisjon päris teiste dokumentide kohta, milles on sätestatud panganduskomisjoni volitused ja eesmärk, märkis juuresviibinud panganduskomisjoni ametnik, et panganduskomisjoni tegevust reguleerivad paljud muud seadused, kuid komisjon oleks pidanud neid nõudma enne kontrollkäiku, kui ta tahab neid saada. Tuleb märkida, et komisjon palus küsimustikus Hiina RV valitsusel „esitada selle ametiasutuse asutamise ja volitamise aluseks olnud dokumendid” ja seega oli ta neid dokumente nõudnud enne kontrollkäiku.
(131)
Kui komisjon palus esitada valimisse kaasatud eksportijatele laenu andvate pankade statistika ja aruanded uurimisperioodi kohta, viitas ta Hiina RV panganduse reguleerimise ja järelevalve seaduse (29) artiklile 33, millest võib järeldada, et panganduskomisjon kogub sellist statistikat. Juuresviibinud panganduskomisjoni ametnik märkis, et ta peab küsima kõigepealt õigusosakonna luba, kuid ei esitanud enne kontrollkäigu lõppu selle kohta mingit teavet. Taas kord tuleb märkida, et komisjon nõudis küsimustikus ja puudustele viitavas kirjas selle teabe esitamist ning kinnitas oma kontrollimiseelses teates, et kontrollkäigu ajal käsitletakse statistika küsimust.
(132)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et kaebuses esitatud süüdistused, mille kohaselt Hiina pangad on avaliku sektori asutused, põhinevad lihtsalt riigi osaluse kohta esitatud väidetel, mis omakorda põhinevad kaetud kvaliteetpaberi juhtumis tehtud „ebaseaduslikel” otsustel. See väide kujutab endast kaebuses esitatud faktide ekslikku tõlgendamist. Kaebuse esitaja viitab kaebuses peale riigi osaluse muu hulgas ka pankade poolt poliitiliste juhiste alusel antavatele laenudele ja valitsusasutustele, kes annavad finantseerimisasutustele korralduse suurendada uue tehnoloogia ja uute toodete (sh fotoelektrisektor) edendamiseks ettevõtetele antavaid krediidiliine ja laene. Kaetud kvaliteetpaberi juhtumis tehtud järeldus, et Hiina pangad on avaliku sektori asutused, põhineb rohkemal kui lihtsalt omandisuhtel (nt valitsuse sekkumine ja pankadele juhiste andmine anda valitsuse kavade kaudu paberitööstusele otseseid sooduslaene) ja see järeldus on täielikult kooskõlas nii ELi kui ka WTO õigusnormidega. Järeldust, et riigiosalusega pangad on avaliku sektori asutused, kinnitati lisaks ka orgaanilise kattega terastoodete juhtumis.
(133)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et ta ei ole praktiliselt suuteline esitama teavet Hiina RV 3 800 panga ja finantseerimisasutuse kohta ning CRBC ei säilita igal juhul andmeid valitsuse osaluse suuruse kohta pankades. Komisjon ei mõista, miks Hiina RV valitsus viitab Hiina RV valitsuse osalusega seoses korduvalt kõikidele Hiina RV pankadele, kui teavet nõuti üksnes selliste pankade kohta, „milles Hiina RV valitsusel on otsene või kaudne osalus” (30). Nagu põhjenduses 127 selgitatud, tundub Hiina RV valitsuse väide, et panganduskomisjon (või mõni teine valitsusasutus) ei säilita andmeid riigi osaluse kohta pankades, olevat vastuolus mitme Hiina õigusnormiga.
(134)
Hiina RV valitsus kordas 3. juuni 2013. aasta kirjas väidet, et tal puudub volitus nõuda „sõltumatutelt pankadelt” konfidentsiaalse teabe esitamist, ja viitas kirjale, mille ta oli pankadele selles küsimuses väidetavalt saatnud. Hiina RV valitsus näitas kontrollkäigu ajal tõepoolest pankadele ettenähtud kirja originaali, kuid kui komisjon palus Hiina RV valitsusel esitada tõendeid selle kohta, millistele pankadele ja finantseerimisasutustele see kiri saadeti, siis Hiina RV valitsus ei suutnud neid tõendeid esitada. Hiina RV valitsus väitis ka, et osa puudustele viitava kirja 7. lisas nimetatud asutusi ei ole pangad. Komisjon märgib selle kohta, et valimisse kaasatud eksportivad tootjad teatasid komisjonile, et kõnealused asutused annavad neile laenu.
(135)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei käsitlenud oma küsimustikus või puudustele viitavas kirjas kunagi Hiina rahvapanga ringkirju YinFa (2003) ja YinFa (2004). Tuleb märkida, et komisjon lisas oma kontrollimiseelses teates kontrollimisel käsitletavate teemade alla „Hiina rahvapanga määrused/ringkirjad/sisedokumendid, mis puudutavad intressimäärade reguleerimist Hiina RVs”. Mõlemad kõnealused ringkirjad kuuluvad ilmselgelt sellesse kategooriasse. Oma vastuses puudustele viitavale kirjale Hiina RV valitsus isegi osutas Hiina rahvapanga veebisaidil olevale artiklile, milles viidatakse ühele neist ringkirjadest. Hiina RV valitsus ei esitanud siiski ühtegi Hiina rahvapanga ringkirja, vaid esitas ainult Hiina rahvapanga veebsaidil oleva teabe, mis oli laenude ja hoiuste intressimäärade reguleerimise puhul ebatäielik, kui võrrelda seda veebis kättesaadavate ringkirjadega YinFa (2003) ja YinFa (2004). Samuti tuleb märkida, et Hiina RV valitsus keeldus neid dokumente esitamast mitte seetõttu, et ta ei olnud selleks küsimuseks valmis, vaid pigem kõnealuste ringkirjade väidetava konfidentsiaalsuse tõttu. Selle kohta tuleb märkida, et Hiina RV valitsuse väide Hiina rahvapanga ringkirjade konfidentsiaalsuse kohta on tema enda käitumisega selle menetluse ajal vastuolus. Hiina RV valitsus esitas oma märkustes lõpliku avalikustamise kohta Hiina rahvapanga ühe teise ringkirja täieliku versiooni, toetamaks oma väidet, et riigiosalusega kommertspankade antud erilaenud tühistati, ja mujal väidetud konfidentsiaalsus ei tundunud olevat takistuseks. Hiina rahvapanga veebisaidilt pärit väljavõtted võttis komisjon teadmiseks ja arvesse. Selle küsimuse kohta täieliku teabe saamiseks oli siiski vaja ka kõnealuses kahes ringkirjas sisalduvat teavet, mis täiendas Hiina RV valitsuse esitatud teavet.
3.3. Individuaalne hindamine
(136)
Kuus koostööd tegevat eksportivat tootjat (st äriühingud CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co. Ltd., Kinve Solar Power Co. Ltd. (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. ja Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd.) esitasid algmääruse artikli 27 lõike 3 kohaselt individuaalse hindamise taotluse. Neid äriühinguid ei olnud võimalik individuaalselt hinnata, sest väidetavate subsideerimiskavade arvukuse ja uurimise aeganõudva iseloomu tõttu oleks individuaalne hindamine osutunud põhjendamatult koormavaks ja võinuks takistada uurimise õigeaegset lõpetamist.
3.4. Konkreetsed kavad
(137)
Komisjon püüdis kaebuses esitatud asjaoludest lähtudes saada teavet järgmiste kavade kohta, mille raames valitsusasutused väidetavalt eraldasid subsiidiume:
i)
poliitikat järgivad sooduslaenud, muu rahastamine, garantiid ja kindlustus:
-
poliitikat järgivad sooduslaenud;
-
krediidiliinid;
-
ekspordikrediidi subsiidiumikavad;
-
keskkonnahoidliku tehnoloogia ekspordigarantiid ja -kindlustus;
-
kasu maksuvabadele valdusettevõtjatele juurdepääsu lubamisest ja valitsusepoolsest laenude tagasimaksmisest;
ii)
toetuskavad:
-
eksporttoodete teadus- ja arendustegevuse fond;
-
subsiidiumid märkide „Tuntud kaubamärgid” ja „Maailma kõige edukamad Hiina kaubamärgid” arendamiseks;
-
Guangdongi provintsi tööstuse välismaale laienemise vahendid;
-
näidiskava „Golden Sun”;
iii)
otsesed maksuvabastus- ja maksuvähenduskavad:
-
välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest”;
-
välisinvesteeringutel põhinevate ekspordile keskendunud ettevõtete tulumaksu vähendamine;
-
geograafilisel asukohal põhinevad tulumaksusoodustused välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele;
-
maksusoodustused välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele, mis ostavad Hiinas valmistatud seadmeid;
-
maksude tasaarvestused teadus- ja arendustegevuse puhul välisinvesteeringutel põhinevates ettevõtetes;
-
tulumaksutagastus välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete kasumi reinvesteerimiseks ekspordile orienteeritud ettevõtetes;
-
maksusoodustus kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena tunnustatud välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele;
-
maksuvähendused kindlaksmääratud projektidega seotud kõrgtehnoloogilistele või uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele;
-
tulumaksusoodustused riigi kirdeosas paiknevatele ettevõtetele;
-
Guangdongi provintsi maksukavad;
iv)
kaudsed maksustamis- ja imporditollikavad:
-
käibemaksuvabastus ja imporditolli vähendamine imporditud seadmete kasutamise eest;
-
välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete puhul Hiinast ostetud seadmete käibemaksu vähendamine;
-
käibemaksu- ja tollimaksuvabastus väliskaubanduse arendamise kava raames ostetud põhivarale;
v)
riiklikud kaubatarned ja teenused tegelikust maksumusest väiksema tasu eest:
-
riiklikud polükristalse räni tarned tegelikust maksumusest väiksema tasu eest;
-
riiklikud pressitud alumiiniumi tarned tegelikust maksumusest väiksema tasu eest;
-
riiklikud klaasitarned tegelikust maksumusest väiksema tasu eest;
-
riiklik elektriga varustamine;
-
riiklikult maa ja maakasutusõiguse andmine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest.
3.4.1. Poliitikat järgivad sooduslaenud, muu rahastamine, garantiid ja kindlustus
a) Koostöösoovimatus ja kättesaadavate faktide kasutamine
- Hiina finantsturg ja finantseerimisasutused
(138)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt teavet selle kohta, milline on nii majandusvaldkonnale tervikuna kui ka käesoleva menetlusega seotud valdkonnale väljastatud laenude osakaal pankades, kus Hiina RV valitsus on suurim või ainuosanik, pankades, kus Hiina RV valitsusel on küll osalus, kuid ta ei ole suurim aktsionär, pankades, milles Hiina RV valitsusel osalust ei ole, ning välismaistele omanikele kuuluvates pankades. Hiina RV valitsus vastas, et ta ei säilita andmeid riigi omanduses olevate pankade poolt väljastatud laenude summade ja osakaalude kohta ning samuti ei säilita Hiina RV valitsus andmeid fotoelektrisektorile väljastatud laenude kohta. Hiina RV valitsus ei pakkunud välja ka muid allikaid, kust sellist teavet saada.
(139)
Komisjon lisas esialgsele subsiidiumivastasele küsimustikule pankadele ja finantseerimisasutustele ettenähtud eriküsimustiku (liide A) ning palus Hiina RV valitsusel edastada see asjaomasele tootmisharule laenu andvatele pankadele ja finantseerimisasutustele. A liite eesmärk oli kontrollida kaebuses esitatud väiteid, mille kohaselt Hiina riigiosalusega pangad on avaliku sektori asutused. Komisjon püüdis muu hulgas saada teavet asjaomaste Hiina pankade valitsusepoolse kontrolli struktuuri kohta ja selle kohta, kuidas fotoelektrisektori puhul järgitakse valitsuse põhimõtteid ja huve (st juhatuse ja nõukogu koosseis, nõukogu/juhatuse koosolekute protokollid, aktsionäride/direktorite kodakondsus, koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenude puhul rakendatud laenupoliitika ja riskihindamise põhimõtted). Hiina RV valitsus esitas oma vastuses küsimustikule ainult viit panka puudutavat teavet sisaldava liite A (Hiina arengupank (CDB), EXIM pank, Shanghai pank, Hiina pank (31) ja Huaxia pank). Komisjon kordas oma esialgset teabenõuet puudustele viitavas kirjas. Hiina RV valitsuse koostöö toetamiseks esitas ta valimisse kaasatud äriühingutele laene andvate pankade ja finantseerimisasutuse loetelu ning palus veel kord Hiina RV valitsusel edastada A liide kõigile neile üksustele. Puudustele viitavale kirjale antud vastuses ei esitatud täiendavaid vastuseid A liitele.
(140)
Komisjon kogus andmeid ka riigi osaluse kohta pankades ja finantseerimisasutustes. Küsimustikule antud vastuses märkis Hiina RV valitsus, et ta ei säilita andmeid osaluste kohta, kuid ei teinud ettepanekuid, kuidas seda teavet saaks hankida. Kui komisjon juhtis puudustele viitavas kirjas tähelepanu sellele, et see teave peab sisalduma pankade põhikirjas ja Hiina RV valitsus kui aktsionär saab põhikirjaga tutvuda, esitas Hiina RV valitsus osalusi käsitleva teabe 16 panga kohta. Paraku ei esitanud ta selle teabe kohta tõendusmaterjali ega avalikustanud teabe algandmeid, välja arvatud viie panga puhul, millega seoses viitas Hiina RV valitsus allikana aastaaruannetele. Muude asjaomasele tootmisharule laene andvate pankade puhul ei esitanud Hiina RV valitsus oma osaluse kohta mingit teavet. Seetõttu ei saanud komisjon pankades ja teistes finantseerimisasutustes riigi osaluse kohta esitatud andmete täpsust ja õigsust kontrollida.
(141)
Hiina RV valitsus väitis, et valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele (laenu võrdlusaluse eesmärgil) määratud BB reiting on „äärmiselt ebasoodus” ja komisjon „ei selgitanud juhtumi tegelikke fakte arvesse võttes seda, kuidas ta tegi järelduse, et see on täpne või kõige mõistlikum järeldus”. Veel väitis Hiina RV valitsus, et selle metoodika tulemusel tehakse „lubamatu kahjulik järeldus”. Kuigi see väide esitati seoses ühe varasema juhtumiga (st kaetud kvaliteetpaberi juhtum) ja enne käesolevas menetluses valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele määratud reitingu kohta teabe avalikustamist, tuleks märkida, et komisjon ei kohaldanud „kättesaadavaid kahjulikke fakte” ei selle juhtumi korral ega ühegi muu juhtumi korral, millele Hiina RV valitsus oma avalduses viitas. Komisjon tegi üksnes asjakohased järeldused toimikus olevate faktide põhjal, mis tõendasid krediidiriski nõuetekohase hindamise puudumist (vt põhjendused 175-178). Tuleks märkida, et Hiina fotoelektrisektor tegutses uurimisperioodil väga kahjumlikult ja oli selge, et selle finantsolukord on äärmiselt raske. Mitu valimisse kaasatud äriühingute esitatud krediidiriski hinnangut tõendasid, et BB reiting uurimisperioodi kui terviku kohta oli põhjendatud. Osa krediidiriski hinnanguid tõendas tegelikult, et mitu kontserni olid rohkemal või vähemal määral maksejõuetud.
- Kontrollimine pankades
(142)
Komisjon kavandas oma kontrollimiseelses teates kontrollkäigu pankadesse, kes olid vastanud A liitele ja andnud suure osa laenudest valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele - Hiina arengupank, Hiina ekspordi-impordipank, Shanghai pank ja Huaxia pank -, ning lisas põhjaliku nimekirja teemadest, mida kontrollimisel käsitletakse. Hiina RV valitsusele ettenähtud esialgses küsimustikus oli komisjon juba selgitanud, et küsimustikule antud vastustes esitatud teavet võidakse kohapeal kontrollida. Komisjon märkis kontrollimiseelses teates ka seda, et Hiina RV valitsuselt „nõutakse kõigi sisulise vastuse koostamiseks kasutatud alusdokumentide kättesaadavaks tegemist, sealhulgas algdokumentide ja taotluste originaalid”. Kaks teist suurt panka, kes andsid valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele soodustingimustel laene, ei esitanud üldse nõutud teavet (Hiina põllumajanduspank) või esitati teave panga eest, ilma et seda oleks saanud kontrollida (Hiina pank).
- Shanghai pank
(143)
Komisjon teavitas 25. märtsi 2013. aasta kontrollimiseelse teatega Hiina RV valitsust oma kavatsusest kontrollida Shanghai panka ja tegi Hiina RV valitsuse jaoks kontrollkäigu hõlbustamiseks (kui see on vajalik) ettepaneku pikendada kontrollkäigu kestust 22. aprillini 2013 (32). Hiina RV valitsus ei kinnitanud 5. aprillil kontrollimiseelse teate peale saadetud esialgses vastuses Shanghai panga kontrolli toimumist, vaid küsis, kas komisjon on valmis kontrollima Shanghai panka ülejäänud kontrollkäigust erinevas kohas (st Pekingi asemel Shanghais). Kontrollkäigu hõlbustamiseks komisjon erandkorras nõustus sellega; ta palus siiski Hiina RV valitsusel kinnitada Shanghais toimuvat kontrollimist hiljemalt 9. aprilliks (st kolm tööpäeva enne Pekingi kontrollkäigu algust), et meeskond saaks lahendada sellise muudatusega seotud praktilised küsimused. Hiina RV valitsus teatas alles 11. aprillil (üks tööpäev enne kontrollimise algust), et Shanghai pank on valmis kontrollimiseks kas 23. või 24. aprillil 2013. Komisjon teatas samal päeval Hiina RV valitsusele, et hilise kinnituse tõttu ei ole kontrollikava võimalik muuta. Pealegi olid Hiina RV valitsuse väljapakutud kuupäevad (23. või 24. aprill) väljaspool Hiina RV valitsuse ja komisjoni vahel kontrollimise teostamiseks kokkulepitud ajavahemikku ja isegi väljaspool komisjoni väljapakutud pikemat kontrolliperioodi. Seetõttu ei saanud komisjon kontrollida Shanghai panga vastuseid A liitele ja teavet laenude kohta, mida see pank oli valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele andnud. Sellest tulenevalt teatas komisjon 23. mai 2013. aasta kirjas Hiina RV valitsusele, et ta kaalub Shanghai panga esitatud kontrollimata teabe suhtes määruse (EÜ) nr 597/2009 artikli 28 kohaldamist.
(144)
Hiina RV valitsus väitis 3. juuni 2013. aasta kirjas, et Shanghai panga kontrolli ei toimunud komisjonipoolse paindumatuse tõttu ning et komisjon ei pakkunud välja alternatiivseid kontrollikuupäevasid ja lihtsalt „keeldus kaalumast Shanghai panga kontrollimist”. Need väited on lihtsalt valed. Komisjon märkis oma kontrollimiseelses teates selgelt, et talle tehti esialgu ettepanek kontrollida panku 17. ja 18. aprillil 2013 ja vajaduse korral ka 22. aprillil ning Hiina RV valitsus pidi välja pakkuma sobivad ajad pankade külastamiseks kogu kontrolliperioodi vältel (st täielik töönädal pluss üks lisapäev). Ometi pakkus Hiina RV valitsus Shanghai panga kontrollimiseks välja sellest ajavahemikust väljapoole jäävad kuupäevad ja tegi nimetatud pakkumise ainult üks tööpäev enne kontrollkäigu algust. Komisjon leiab, et erinevalt Hiina RV valitsuse väitest oli ta rohkem kui piisaval määral paindlik ja pakkus Shanghai panga kontrollimiseks välja kokku kuus alternatiivset päeva.
- Hua Xia pank
(145)
Komisjon selgitas 23. mai 2013. aasta kirjas Hiina RV valitsusele, et ta ei saa kontrollida Huaxia panga (edaspidi „Huaxia”) poolt A liitele antud vastuse teatavaid osasid, nimelt omandistruktuuri, valimisse kaasatud eksportivate tootjate krediidikvaliteedi hindamist ning eri tootmisharudelt ja eriti asjaomaselt tootmisharult küsitud riskipreemiaid.
(146)
Hiina RV valitsus väitis oma 3. juuni 2013. aasta vastuses, et Huaxia selgitas omandistruktuuri ja esitas komisjonile oma aktsionäride kohta täiendavaid üksikasju ja selgitusi ning et klientide krediidikvaliteedi hindamise suhtes kohaldatakse pangasaladuse seadust ja pankade ja tema klientide vahelisi lepinguid.
(147)
Omandistruktuuri kohta tuleb märkida, et Huaxia väitis A liitele antud vastuses, et ta oli asutatud „ilma valitsuse aktsiateta”, kuid ei avalikustanud mingit teavet valitsuse osaluse kohta, kuigi komisjon oli seda A liites konkreetselt nõudnud. Komisjon juhtis tähelepanu sellele, et see on vastuolus muu Hiina RV valitsuse esitatud teabega, ning Huaxia möönis, et osa aktsionäre on riigi osalusega, ja esitas mõne sellise aktsionäri kohta hiinakeelset teavet sisaldava dokumendi. Huaxia esitatud teabest ei selgu siiski, kui suur oli pangas riigi osalus.
(148)
Krediidikvaliteedi hindamise kohta märgib komisjon, et pank esitas sellise dokumendi ühe äriühingu kohta (pärast äriühingu nime kaitsmist teatavate muudatuste tegemisega dokumendis), samal ajal kui teiste nõutud dokumentide kohta ta väitis, et nende suhtes kohaldatakse konfidentsiaalsusnorme ning pankade ja nende klientide vahelisi lepinguid. Seda erinevat kohtlemist on raske mõista.
- Hiina ekspordi-impordipank
(149)
Komisjon teatas 23. mai 2013. aasta kirjas Hiina RV valitsusele, et Hiina ekspordi-impordipanga (edaspidi „EXIM”) vastused A liitele ja puudustele viitavale kirjale olid mittetäielikud ning EXIM ei esitanud teatavaid dokumente, mida oli konkreetselt nõutud, st põhikirja, riiginõukogu teadet Hiina ekspordi-impordipanga asutamise kohta ja Hiina ekspordi-impordipanga meetmeid kõrgtehnoloogiliste toodete ekspordimüügi krediidi juhtimiseks. Põhikirja kohta väitis Hiina RV valitsus 3. juuni 2013. aasta kirjas, et EXIM ei saanud oma sisekorra tõttu põhikirja esitada (see on ettevõttesisene juhtimisdokument), kuid viitas selle internetiversioonile, millega sai väidetavalt kontrollkäigu ajal EXIMi antud sülearvutis tutvuda. Komisjon on hämmingus sellest selgitusest, millel puudub mõte. Kui dokument oli Internetis kontrollkäigu ajal kättesaadav, ei ole komisjoni arvates mingit põhjust, miks seda ei oleks saanud esitada (nagu korduvalt nõuti) juba küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale vastates ning veel kord kontrollkäigu ajal. Väide, et EXIM andis kontrollkäigu ajal võimaluse selle dokumendiga sülearvuti vahendusel tutvuda, on tegelikult vale. EXIM soovitas komisjonil see dokument Internetis läbi vaadata, kuid komisjoni ametnikud selgitasid, et neil puudub kontrolliruumides Internetile juurdepääs. Pealegi ei andnud EXIM isegi linki põhikirja internetiversioonile.
(150)
Teise kahe dokumendi kohta väitis EXIM, et neid ei saa nende konfidentsiaalse iseloomu ja sise-eeskirjade tõttu esitada. Puudustele viitavale kirjale antud vastuses märkis EXIM ise, et „EXIM pank asutati ja tegutseb vastavalt riiginõukogu teatele Hiina ekspordi-impordipanga asutamise kohta ja Hiina ekspordi-impordipanga põhikirjale”. Seepärast peeti seda dokumenti esmatähtsaks, et kontrollida kaebuses esitatud süüdistusi, mille kohaselt EXIM on avaliku sektori asutus, kuid komisjonil ei võimaldatud selle dokumendiga tutvuda. Sellega seoses tuleb märkida, et üks teine pank (CDB) esitas sarnase dokumendi oma asutamise kohta ja käesoleva uurimise käigus esitati ka mitu muud riiginõukogu teadet. Samuti ei esitanud EXIM konfidentsiaalsust käsitlevate väidete toetuseks mingeid tõendeid. Lisaks, nagu põhjenduses 117 selgitatud, valitsused ei saa subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingust ja algmäärusest tulenevate kohustuste vältimiseks lihtsalt tugineda sise-eeskirjadele. Sama kehtib dokumendi kohta, mis käsitleb Hiina ekspordi-impordipanga meetmeid kõrgtehnoloogiliste toodete ekspordimüügi krediidi juhtimiseks, mille puhul EXIM viitas samuti konfidentsiaalsusele, kuid ei esitanud selle kohta tõendusmaterjali ja isegi keeldus nimetamast selle dokumendi eesmärki.
(151)
EXIM ei esitanud ka korduvalt nõutud teavet juhatuse ja nõukogu koosseisu kohta, vaid ütles, et „juhatuse koosseis muutub” ja et komisjoni küsimused juhtorgani liikmete Hiina KPsse kuulumise kohta „on subsiidiumivastase uurimise kontekstis eraelu puutumatust rikkuvad ja kohatud küsimused”. Juhatuse koosseisu muutumine ei ole käesoleva uurimise seisukohast asjassepuutuv. Oluline on riigi esindatus EXIMi juhtorganites; paraku keeldusid Hiina RV valitsus ja EXIM seda teavet esitamast. Komisjon leiab ka, et EXIMi (ja kõigi pankade) tippjuhtkonna kuulumine Hiina KPsse on oluline küsimus, mis aitab selgitada välja riigi mõju panga juhtimisele. Hiina KP põhikirjas on sätestatud, et „[p]artei peab toetama ja täiustama põhilist majandussüsteemi, milles on peamine osa avalik-õiguslikul omandil ja milles erinevad majandussektorid arenevad kõrvuti […]”; (33) seepärast peeti Hiina KP mõju EXIMis uurimise seisukohast ja eelkõige pankade riigipoolse kontrolli ulatuse hindamiseks oluliseks.
(152)
Mis puudutab eri kategooria toodete ekspordistatistikat, mida küsiti juba küsimustikus ja mille EXIM peab seaduse kohaselt panganduskomisjonile esitama, siis Hiina RV valitsus väitis 3. juuni 2013. aasta kirjas, et ta vajab selle teabe koostamiseks rohkem aega. Selle kohta tuleb märkida, et kuna komisjon küsis seda teavet juba esialgses küsimustikus, oli Hiina RV valitsusel selle koostamiseks aega üle kolme ja poole kuu, kuid ta ei esitanud seda teavet. EXIM väitis, et „selline teave on esitatud aastaaruannetes”; see väide on siiski vale. Hiina RV valitsuse viidatud aastaaruannetes esitatud teave puudutab muid ajavahemikke kui komisjoni poolt küsimustikus ja kontrollkäigu ajal nõutud teave.
(153)
Hiina RV valitsus väitis õigesti, et küsimustikule antud vastuses esitas ta muu hulgas mehaaniliste ja elektriliste toodete ning uute kõrgtehnoloogiliste toodete ekspordi jaoks antud ekspordikrediidi summad. Tuleb märkida, et komisjon ei ole neid summasid kunagi vaidlustanud. Komisjon vaidlustas selle, et kui ta püüdis kontrollkäigu ajal neid summasid kontrollida, ei esitanud EXIM nende toetuseks mingeid tõendeid ega selgitanud isegi nende päritolu. Samuti ei lubatud komisjonil kontrollida fotoelektrisektorile antud ekspordikrediidi summat, mille Hiina RV valitsus küsimustikule antud vastuses esitas. Huvitaval kombel ei pidanud EXIM ühtegi neist summadest konfidentsiaalseks, kuid kui komisjon palus esitada nende kontrollimiseks algandmed, keelas EXIM konfidentsiaalsusele viidates juurdepääsu algandmetele. EXIM käitus sarnaselt ka valimisse kaasatud tootjatele ja koostööd tegevatele tootjatele antud ekspordikrediidi summade puhul. Ta teatas puudustele viitavale kirjale antud vastuses asjaomased summad, kuid ei lubanud komisjonil neid konfidentsiaalsusele viidates kontrollida. Tegelikult ei olnud võimalik kontrollida enamikku EXIMi esitatud statistilistest andmetest.
(154)
EXIM keeldus ka selgitamast valimisse kaasatud eksportivate tootjate krediidireitinguid ja nende reitingute aluseks olnud analüüse ega esitanud neid toetavat tõendusmaterjali.
- Hiina arengupank (edaspidi „CDB”)
(155)
Hiina RV valitsus väljendas 3. juuni 2013. aasta kirjas muret, et komisjon küsis „isiklikke küsimusi juhtorganite ja kõrgema juhtkonna parteisse kuulumise kohta”. See on vale. Küsimused, mis puudutasid juhtorganite liikmete ja kõrgema juhtkonna sidemeid Hiina KPga, olid tehnilist laadi ning neid esitati selleks - nagu põhjenduses 151 selgitatud -, et aidata määrata kindlaks Hiina KP rolli Hiina majanduses.
(156)
Komisjon püüdis kontrollkäigu ajal kontrollida valimisse kaasatud eksportivate tootjate krediidikvaliteedi hindamist. CDB esitas teatavat üldist teavet, kuid ei avalikustanud teavet valimisse kaasatud eksportivate tootjate krediidikvaliteedi hindamise kohta ega isegi fotoelektrisektori riskide hindamise aruannet.
(157)
CDB esitas puudustele viitavale kirjale antud vastuses asjaomaselt tootmisharult küsitud riskipreemia summa. Kontrollkäigu ajal CDB korrigeeris oma vastust, kuid ei esitanud komisjoni korduvatest nõudmistest hoolimata selle arvu kohta tõendusmaterjali ega selgitanud selle aluseid.
b) Hiina riigiosalusega pangad on avaliku sektori asutused
(158)
Kaebuse esitaja väidab, et riigiosalusega kommertspangad Hiina RVs on riigiorganid algmääruse artikli 2 punkti b tähenduses.
(159)
WTO apellatsioonikogu määratles Ameerika Ühendriikides esitatud aruande „Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China” (34) (teatavate Hiina toodete suhtes kehtestatud lõplikud dumpinguvastased ja tasakaalustavad tollimaksud) (edaspidi „apellatsioonikogu aruanne”) alusel avaliku sektori asutuse kui üksuse, „millel on, mis täidab või millele on antud valitsusasutuste ülesanded”. Apellatsiooninõukogu sõnul võivad tõendid selle kohta, et valitsus kontrollib üksust ja selle toimimist sisuliselt, tõendada seda, et asjaomasel üksusel on täidesaatev võim ja ta teostab seda võimu valitsuse ülesandeid täites. Juhul kui tõenditest ilmneb, et kaudseid märke valitsuse kontrolli kohta on palju, ja kui on ka tõendeid, et sellist kontrolli sisuliselt teostatakse, võib nende alusel teha järelduse, et asjaomane üksus on valitsusasutus (35). Apellatsioonikogu aruandes kirjeldatakse avaliku sektori asutusi ka kui üksusi, „mis täidavad valitsuse ülesandeid”, (36) mida „asjaomase liikmesriigi õiguskorra kohaselt peetakse tavapäraselt valitsuse tegevuse osaks” (37).
(160)
Järgmises analüüsis keskendutakse sellele, kas kõnealused riigiosalusega kommertspangad täidavad ülesandeid, mida Hiinas peetakse tavapäraselt valitsuse funktsiooniks, ja kui see on nii, siis kas nad teostavad seda tehes täidesaatvat võimu. Uurimisel tehti kindlaks, et Hiina finantsturule on iseloomulik valitsuse sekkumine, sest enamik suuri panku on riigi osalusega. Hiina ametiasutused esitasid väga vähe teavet Hiina RV pankade aktsionäride/omanike kohta. Nagu allpool kirjeldatakse, kogus komisjon esindusliku järelduse tegemiseks siiski kättesaadavat teavet. Analüüsides seda, kas pangad on üksused, millel on, mis täidavad või millele on antud valitsusasutuste ülesanded (avaliku sektori asutused), kogus komisjon teavet nii pankade kuulumise kohta valitsusele kui ka muude näitajate kohta, nagu valitsuse esindajate olemasolu juhatustes, valitsuse kontroll pankade tegevuse üle, valitsuse poliitika või huvide järgimine ja see, kas need üksused on loodud seadusega.
(161)
Kättesaadava teabe põhjal tehti järeldus, et Hiina RVs on riigiosalusega pankade käes suurim turuosa ning nad on Hiina finantsturul valitsevad turuosalised. Deutsche Banki 2006. aastal tehtud Hiina pangandussektori uuringu põhjal (38) võib riigiosalusega pankade turuosa olla üle 2/3 Hiina turust. WTO koostatud Hiina kaubanduspoliitika ülevaates märgiti samal teemal, et „veel üheks Hiina finantssektori tähelepanuväärseks tunnusjooneks on riikliku omandi suur osakaal” (39) ning „Hiina pangandussektori turustruktuuris, mida valitsevad riigiosalusega pangad, ei ole toimunud kuigi suuri muutusi” (40). Seejuures on asjakohane märkida, et viis suurimat riigiosalusega kommertspanka (põllumajanduspank, Hiina pank, Hiina ehituspank, kommunikatsioonipank ning tööstus- ja kommertspank) esindavad kokku üle poole Hiina pangandussektorist (41). Valitsuse osalust viies suurimas riigiosalusega pangas kinnitas ka Hiina RV valitsus oma vastuses puudustele viitavale kirjale.
(162)
Komisjon palus ühtlasi ka teavet nimetatud Hiina pankade valitsusepoolse kontrolli struktuuri kohta ja selle kohta, kuidas fotoelektrisektori puhul järgitakse valitsuse põhimõtteid ja huve (st juhatuse ja nõukogu koosseis, nõukogu/juhatuse koosolekute protokollid, aktsionäride/direktorite kodakondsus, koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenude puhul rakendatud laenupoliitika ja riskihindamise põhimõtted). Sellest hoolimata, nagu põhjenduses 139 märgitud, esitas Hiina RV valitsus selle kohta ikkagi väga vähe teavet ega lubanud suurt osa esitatud teabest kontrollida. Seega pidi komisjon kasutama kättesaadavaid fakte. Kättesaadavate andmete põhjal tegi komisjon järelduse, et need pangad on omandisuhte või nende „kaubandusliku” käitumise üle halduskontrolli omamise alusel, sealhulgas hoiuste ja laenude intressimääradele piirväärtuste kehtestamise alusel (vt põhjendused 164-167), või vahel isegi põhikirja kohaselt (42) valitsuse kontrolli all.
Eespool kirjeldatud järelduste tegemiseks kasutatud andmed saadi Hiina RV valitsuse esitatud teabest, Hiina pankade aastaaruannetest, mille esitas Hiina RV valitsus või mis olid avalikult kättesaadavad, Deutsche Banki 2006. aastal tehtud Hiina pangandussektori uuringu tulemustest, (43) WTO koostatud Hiina poliitika ülevaatest (2012), (44) Maailmapanga aruandest „Hiina 2030”, (45) OECD Hiinat käsitlevast 2010. aasta majandusuuringust (46) või koostööd tegevate eksportivate tootjate esitatud andmetest ning kaebuses esitatud teabest. Sõltumatute allikate hinnangul moodustavad välismaa pangad Hiina pangandussektoris väikese osa, mistõttu on nende roll poliitikat järgivate laenude väljastamisel ebaoluline: asjaomase teabe kohaselt võib nende turuosa olla kõigest 2 % Hiina turust (47). Sellekohane avalikult kättesaadav teave kinnitab samuti, et Hiina pangad, eelkõige suured kommertspangad, toetuvad kapitali juurdesaamisel endiselt riigiosalusega aktsionäridele ja valitsusele, kui kapitali adekvaatsuse määr ei ole ülisuure laenuandmise tagajärjel piisav (48).
(163)
Koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele laenu andnud pankadest on enamik riigiosalusega pangad. Kättesaadava teabe põhjal (49) tehti kindlaks, et riigiosalusega pangad ja muud riigiosalusega üksused andsid enamiku koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenudest. Need olid Hiina RV suurimad kommerts- ja arengupangad, nagu Hiina arengupank, EXIM pank, Hiina põllumajanduspank, Hiina pank, kommunikatsioonipank ning tööstus- ja kommertspank. Ka ülejäänud asjaomaste riigiosalusega pankade kohta palus komisjon esitada sama, eespool mainitud teabe valitsusepoolse kontrolli kohta ning selle kohta, kuidas fotoelektrisektori puhul järgitakse valitsuse poliitikat või huve. Neid üksikasjalikke andmeid ei esitatud. Sellest järeldatakse, et need pangad on valitsuse kontrolli all. Sellise sisulise kontrolli olemasolu tõendab muu hulgas ka valitsuse poliitika toetada kõnealust tootmisharu, andes pankadele juhiseid tegutseda seda tootmisharu toetavalt (vt põhjendus 102). Seepärast tuleks riigiosalusega Hiina RV kommerts- ja arengupanku käsitada avaliku sektori asutustena.
(164)
Veel üks märk, mis osutab Hiina RV valitsuse sekkumisele Hiina finantsturul, on Hiina rahvapanga roll konkreetsete piirmäärade kehtestamisel intressimäärade kindlaksmääramisele ja kõikumisele. Ka uurimine kinnitas, et Hiina rahvapangal on olemas kindlad reeglid, millega reguleeritakse intressimäärade muutumist Hiina RVs. Kättesaadava teabe kohaselt on need reeglid sätestatud Hiina rahvapanga ringkirjas hoiuste ja laenude intressimäärade muutmisega seotud küsimuste kohta (Yinfa (2004) nr 251 (edaspidi „ringkiri 251”)). Finantseerimisasutustel palutakse kehtestada laenude intressimäärad selliselt, et need jääksid teatavasse Hiina rahvapanga kehtestatud intressimäärade vahemikku. Kommertspankade laenude ja kommertslikult hallatavate poliitiliste pangalaenude jaoks ei ole kehtestatud ülemmäära, vaid ainult alammäär. Linnade krediidiühistute ja maapiirkondade krediidiühistute jaoks on olemas nii ülem- kui ka alammäär. Sooduslaenude ja nende laenude puhul, mille jaoks riiginõukogu on kehtestanud erieeskirjad, intressimäärad tõusta ei saa. Komisjon palus Hiina RV valitsuselt selgitusi ringkirja 251 mõistete ja sõnastuse kohta, samuti sellele eelnenud õigusakti kohta (Hiina rahvapanga ringkiri finantseerimisasutuste laenude intressimäärade muutumise vahemiku suurendamise kohta - YinFa (2003) nr 250). Nagu märgitud põhjenduses 135, Hiina RV valitsus paraku keeldus neid ringkirju esitamast, mistõttu ei olnud komisjonil võimalik nende sisu kontrollida ja selgitusi saada. Kuna Hiina RV valitsus selle kohta mingit olulist teavet ei esitanud, mis osutab justkui sellele, et olukord on pärast 2013. aasta märtsi, mil komisjon viis lõpule oma subsiidiumidevastase uurimise orgaanilise kattega terastoodete kohta, (50) muutunud, on jõutud kindlale seisukohale, et Hiina rahvapank sekkub intressimäärade kehtestamisse riigiosalusega kommertspankade poolt ning mõjutab seda. Hiina RV valitsus ei esitanud ühtegi tõendit selle kohta, et kaetud kvaliteetpaberi ja orgaanilise kattega terastoodete uurimise käigus kindlaks tehtud olukord on muutunud. Seetõttu järeldati olemasolevate asjaolude ja muude eespool osutatud tõendite põhjal, et intressimäärade kindlakstegemiseks tuleb kogu uurimisperioodi jooksul kasutada sama metoodikat.
(165)
Laenude intressimäärade suhtes kehtestatud piirmäärad ja hoiuste puhul kehtestatud maksimaalsed intressimäärad loovad olukorra, kus pankadel on tagatud juurdepääs odavale kapitalile (hoiuste intressimäärade reguleerimise tõttu) ning nad saavad valitud tootmisharudele soodsalt laenu anda.
(166)
Pankade suhtes kohaldatakse ka õigusnorme, mille kohaselt nad on kohustatud muu hulgas teostama oma laenutegevust kooskõlas rahvamajanduse vajadustega, (51) toetama krediidiga soodustatud projekte (52) või eelistama kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arendamist (53). Pangad on kohustatud neid nõudeid järgima. Valimisse kaasatud eksportivad tootjad kuuluvad nii soodustatud projektide kategooriasse kui ka kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude kategooriasse.
(167)
Erinevatest sõltumatutest teabeallikatest ilmneb, et riigi osalus Hiina finantssektoris on märkimisväärne ja jätkuv. Näiteks võib tähelepanekute põhjal, mis tehti i) IMFi 2006. aasta töödokumendis, järeldada, et Hiina RVs ei ole pankasid täielikult liberaliseeritud ja krediidiriske ei võeta nõuetekohaselt arvesse, (54) ii) IMFi 2009. aasta aruandes tõsteti esile, et intressimäärad ei ole Hiinas vabaks lastud, (55) iii) IMFi 2010. aasta riigiaruandes väidetakse, et kapitalikulud on Hiinas suhteliselt madalad, laenuotsustes on tihtipeale määravaks hinnast sõltumatud tegurid ning äriühingute suured säästud on osaliselt seotud mitmesuguste vahendite (sh kapital ja maa) madala hinnaga, (56) ning iv) OECD 2010. aasta majandusülevaates Hiina kohta (57) ja OECD majandusüksuse töödokumendis nr 747 Hiina finantssektori reformide kohta (58) tõdeti, et finantseerimisasutused on endiselt peamiselt riigi omandis, mis tõstatab küsimuse, mil määral tehakse pankade laenuotsused üksnes ärilistest kaalutlustest lähtuvalt, kui pangad täidavad traditsiooniliselt riigiasutuste ülesandeid, omades tihedaid sidemeid valitsusega.
(168)
Eespool esitatud tõendite alusel järeldatakse, et riigiosalusega kommerts- ja arengupangad täidavad Hiina RV nimel valitsuse ülesandeid, nimelt edendavad kohustuslikus korras teatavaid majandussektoreid kooskõlas riigi planeerimis- ja poliitikadokumentidega. Suur valitsuse osalus riigiosalusega pankades ja muu teave riigiosalusega pankade ja valitsuse vaheliste seoste kohta (sh Hiina RV valitsuse koostöösoovimatus selles küsimuses) kinnitavad, et valitsus kontrollib panku nende avalike ülesannete täitmisel. Hiina RV valitsus kontrollib riigiosalusega kommerts- ja arengupanku sisuliselt sellega, et valitsuse sekkumine finantssektoris on läbiv ja riigiosalusega pangad on kohustatud järgima valitsuse poliitikat. Seepärast käsitatakse riigiosalusega kommerts- ja arengupanku avaliku sektori asutustena, sest neil on, nad täidavad või neile on antud valitsusasutuste ülesanded.
c) Hiina RV erapankadele paneb ülesandeid ja neid suunab Hiina RV valitsus
(169)
Komisjon analüüsis ka seda, kas Hiina RV valitsus annab Hiina eraomanduses olevatele kommertspankadele ülesande või juhised väljastada fotoelektri tootjatele soodus- (subsideeritud) laene algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses.
- Hiina RV valitsuse poliitika olemasolu
(170)
Eelmise punkti põhjal, milles käsitleti riigi sekkumist fotoelektrisektoris (põhjendus 101), ja allpool kirjeldatud tähelepanekute põhjal on selge, et Hiina RV valitsus rakendab fotoelektrisektorile sooduslaenude andmise poliitikat, sest selliste laenude väljastamises osalevad avaliku sektori asutused (riigiosalusega kommertspangad), (59) millel on turul valitsev seisund, mis võimaldab neil pakkuda turu intressimäärast madalamaid intressimäärasid.
- Poliitika laienemine erapankadele
(171)
Kommertspanganduse seadus (2003) kehtib ühtviisi nii riigiosalusega kui ka eraomanduses olevate kommertspankade suhtes. Näiteks kohustab nimetatud seaduse artikkel 38 kõiki kommertspanku (st ka erapanku) „määrama laenude intressimäärad, järgides Hiina rahvapanga kehtestatud intressimäära alumist ja ülemist piirmäära”, ning kommertspanganduse seaduse artikkel 34 kohustab kommertspanku „väljastama laenusid vastavalt rahvamajanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riigi tööstuspoliitika vaimus”.
(172)
Fotoelektrisektorile sooduslaenude andmisele viidatakse mitmes valitsuse planeerimis- ja poliitikadokumendis. Riiginõukogu 10. oktoobri 2010. aasta otsuses seitsme uue strateegilise tootmisharu arengu edendamise kohta lubatakse näiteks suurendada maksu- ja finantspoliitika toetust strateegilistele tootmisharudele (60) (sh fotoelektrisektorile) ning julgustatakse finantseerimisasutusi „andma rohkem krediiti” nendele tootmisharudele ja „kasutama ära selliseid finantsalaseid sooduskohtlemise meetodeid nagu riski kompenseerimine”. Samuti lubatakse keskmise tähtajaga ja pikaajalises teaduse ja tehnoloogia riiklikus arengukavas (2006-2020), milles päikeseenergiat ja fotoelektrilisi elemente nimetatakse eelisvaldkondade ja -teemade all, (61)„julgustada finantseerimisasutusi andma suurematele riiklikele teadusprojektidele ja tehnoloogilise industrialiseerimise projektidele sooduskrediiti” ning antakse valitsusele juhis „suunata erinevaid finantseerimisasutusi ja erakapitalil põhinevaid üksusi osalema teaduse ja tehnoloogia arengus”. Hiina RV teaduse ja tehnoloogia arengu seaduses (Hiina RV presidendi korraldus nr 82) on sätestatud, et riik julgustab ja suunab finantseerimisasutusi toetama laenude andmisega kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arengut ning poliitikale orienteeritud finantseerimisasutused eelistavad kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arengut (62). Sama seaduse kohaselt peavad poliitikale orienteeritud finantseerimisasutused pakkuma oma äritegevuse raames spetsiaalset abi ettevõtete sõltumatu innovatsiooni projektidele, mida riik soodustab (63).
(173)
Lisaks on eespool nimetatud Hiina rahvapanga piirang intressimäärade kindlaksmääramisele (põhjendused 164 ja 165) kohustuslik ka eraomanduses olevate kommertspankade suhtes.
(174)
Eespool esitatud tsitaadid pangandussektorit käsitlevatest seadustest ja määrustest näitavad, et Hiina RV valitsuse poliitika anda fotoelektrisektorile sooduslaene laieneb ka eraomanduses olevatele kommertspankadele ning tegelikkuses on Hiina RV valitsus andnud neile pankadele korralduse „väljastada laenusid vastavalt rahvamajanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riigi tööstuspoliitika vaimus” (64).
- Krediidiriski hindamine
(175)
Komisjon palus Hiina RV valitsuselt asjakohast teavet, et hinnata, kuidas Hiina pangad hindavad fotoelektrisektori äriühingute krediidiriski, enne kui nad otsustavad, kas anda neile laenu või mitte, ning määravad väljastatavate laenude tingimused. Küsimustiku liites A palus komisjon teavet selle kohta, kuidas pangad laenude väljastamisel riske arvesse võtavad, kuidas laenuvõtja krediidikvaliteeti hinnatakse, milliseid riskipreemiaid pangad erinevatelt Hiina RV äriühingutelt/majandussektoritelt nõuavad, milliseid tegureid pangad laenu rakendamise eelsel hindamisel arvesse võtavad, milline on laenu rakendamise ja heakskiitmise protsess jne. Paraku ei esitanud ei Hiina RV valitsus ega ükski küsimustikus märgitud pank selle kohta mingeid tõendeid (v.a üks erand, mida mainitakse põhjenduses 176). Hiina RV valitsus esitas ainult üldisi vastuseid, mida ei toetanud mingid tõendid selle kohta, et krediidiriski üldse hinnatakse.
(176)
Ühe panga kontrollimise ajal sai komisjon ühe riskihinnangu läbi vaadata. Selles krediidiriski hinnangus viidati valitsuse toetusele fotoelektrisektori äriühingutele ja riigi kavale edendada fotoelektrisektorit üldiselt ning see fakt avaldas asjaomase äriühingu krediidireitingule soodsat mõju. See näitab, kuidas valitsuse poliitika (ja teatavale sektorile antavad subsiidiumid) mõjutab pankade otsuseid fotoelektrisektori äriühingute rahastamise tingimuste kindlaksmääramisel.
(177)
Komisjon palus samasugust teavet ka koostööd tegevatelt eksportivatelt tootjatelt ning üritas seda teavet kontrollida valimisse kaasatud eksportivate tootjate juurde sooritatud kohapealsete kontrollkäikude ajal. Enamik eksportivaid tootjaid vastasid, et pangad nõuavad enne laenu väljastamist teatavaid dokumente ja hindavad teataval määral krediidiriski. Paraku ei suutnud nad oma väiteid tõenditega kinnitada. Komisjon küsis kohapealsete kontrollkäikude ajal tõendeid selle kohta, et pangad nimetatud dokumente küsivad või et äriühingud on selliseid dokumente pankadele esitanud, või pankade poolt väljastatud aruandeid, millest oleks näha, et krediidiriski on analüüsitud. Paraku ei olnud valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernid suutelised selliseid tõendeid esitama ning samuti ei olnud nad suutelised esitama oma väidete kinnituseks muid tõendeid.
(178)
Teavet krediidiriskide hindamise kohta küsiti huvitatud isikutelt korduvalt, kuivõrd seda peetakse väga oluliseks, võttes muu hulgas arvesse põhjenduses 167 nimetatud teavet.
(179)
Neil põhjustel kehtivad Hiina RV krediidiriski hindamise kohta tehtud tähelepanekud nii riigiosalusega kommertspankade, eraomanduses olevate kommertspankade kui ka arengupankade suhtes. Eespool esitatud tõendite põhjal võib tõesti teha järelduse, et Hiina RVs on erapangad kohustatud järgima valitsuse poliitikat laenude andmisel (eelkõige fotoelektrisektorile laenude andmisel) ja tegutsema sarnaselt riigiosalusega pankadele, mille kohta põhjenduses 168 järeldati, et need on avaliku sektori asutused. Seepärast leitakse, et Hiina RV valitsus annab erapankadele ülesande ja juhise täita tavapäraselt valitsuse täidetavaid ülesandeid algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses.
(180)
Lisaks näitavad eespool esitatud tõendid, et isegi kui riigiosalusega panku ei käsitata avaliku sektori asutustena, käsitatakse neid samuti pankadena, kellele Hiina RV valitsus annab ülesande ja juhise täita tavapäraselt valitsuse täidetavaid ülesandeid algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses.
d) Hiina finantsturu moonutused
(181)
Käesoleva uurimise käigus kogutud teabest võib järeldada, et riigiosalusega pankade turuosa on üle 2/3 Hiina turust. Viis suurimat riigiosalusega kommertspanka (põllumajanduspank, Hiina pank, Hiina ehituspank, kommunikatsioonipank ning tööstus- ja kommertspank) esindavad kokku üle poole Hiina pangandussektorist (65). Lisaks on täielikult riigi omanduses Hiina arengupank ja Hiina ekspordi-impordipank. Need seitse panka andsid enamiku laenudest kaheksale päikesepaneelide juhtumi valimisse kaasatud eksportivale tootjale. Selline läbiv riigiosalus ning Hiina finantsturu moonutused ja Hiina valitsuse poliitika suunata odav raha valitud tootmisharudesse kahjustavad võrdseid võimalusi rahvusvahelises kaubanduses ja annavad Hiina tootjatele põhjendamatu eelise.
(182)
Hiina RV pankadel puudub laenutingimuste kindlaksmääramisel täielik otsustusõigus. Intressimäärade puhul peavad nad järgima Hiina rahvapanga (PBOC) sätestatud piirmäärasid. Need piirmäärad ja hoiuste intressimääradele kehtestatud ülempiir tekitavad olukorra, kus pankadele on tagatud juurdepääs odavale kapitalile (hoiuste intressimäärade reguleerimise tulemusel) ja nad saavad anda soodsa intressimääraga laenu valitud tootmisharudele.
(183)
Samuti kohaldatakse pankade suhtes õigusnorme, mille kohaselt peavad nad muu hulgas lähtuma oma laenutegevuses rahvamajanduse vajadustest, (66) andma soodustatud projektidele krediiditoetust (67) või eelistama kõrgtehnoloogiliste või uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arengut (68). Pangad on kohustatud neid nõudeid järgima.
(184)
Viimastel andmetel saavad teatavad Hiina RV suured kommertspangad kasutada riigi välisvaluutareserve (69). See vähendab oluliselt nende kapitalikulu ning seda „odavat raha” kasutatakse valitud äriühingutele ja projektidele USA dollarites ja eurodes laenude andmiseks kooskõlas välisturule suundumise poliitikaga. Seega saavad nad pakkuda tingimusi, mis ei ole tavalistele kommertspankadele jõukohased.
(185)
Teine suur moonutus fotoelektrisektori rahastamisel on Hiina arengupanga (CDB) eelisseisund; tegemist on kõnealuse tootmisharu suurima laenuandjaga, kes on andnud valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele suurema osa laenudest ja krediidiliinidest. CDBd rahastatakse peaaegu täielikult võlakirjade müügist, mitte hoiustest, ja rahandusministeeriumi andmetel on see pank riigi suuruselt teine võlakirjade emiteerija. Kõnealuse erimehhanismi tõttu saab CDB ennast odavalt rahastada ja anda sellest tulenevalt soodustingimustel laenu valitud tootmisharudele (70).
3.4.1.1. Sooduslaenud
a) Sissejuhatus
(186)
Kaebuse esitaja väitis, et Hiina RV valitsus subsideerib fotoelektrisektorit sooduslaenude ja suunatud krediidi abil.
b) Õiguslik alus
(187)
Sooduslaenud on Hiinas ette nähtud järgmiste õigusnormidega: Hiina RV kommertspanganduse seadus, laenude andmise üldeeskirjad (mida rakendab Hiina rahvapank), riiginõukogu otsus nr 40 tööstuse ümberstruktureerimise edendamise ajutiste eeskirjade kehtestamise ja rakendamise kohta.
c) Uurimise tulemused
(188)
Tõendite täielikkust arvesse võttes leitakse, et valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele antud laenudest valdava enamiku annavad riigiosalusega pangad, mis on vastavalt põhjendusele 168 avaliku sektori asutused, sest neile on antud ja nad täidavad valitsusasutuste ülesandeid. Lisaks on tõendeid selle kohta, et need pangad teostavad tegelikult valitsusasutuse volitusi, sest - nagu põhjenduses 164 selgitatud - viisist, kuidas kommertspangad teevad otsuseid Hiina äriühingutele antavate laenude intressimäärade kohta, nähtub selgelt, et tegemist on riigi (st Hiina rahvapanga) sekkumisega. Neid asjaolusid arvesse võttes alluvad kõnealused üksused oma laenutegevuses otseselt valitsuse korraldustele. Asjaolu, et pangad teostavad valitsusasutuse volitusi, kinnitab ka see, kuidas laenude andmise üldeeskirjade (rakendab Hiina rahvapank) artiklite 7 ja 15, otsusega nr 40 ja kommertspanganduse seaduse artikliga 34 rakendatakse valitsuse tööstuspoliitikat. Suur hulk kaudseid tõendeid, mida kinnitavad objektiivsed uuringud ja aruanded, tõendavad, et Hiina finantssüsteemi iseloomustab siiani suuremahuline valitsuse sekkumine, nagu põhjendustes 172 ja 178 juba selgitatud. Lisaks ei esitanud Hiina RV valitsus teavet, mis võimaldanuks paremini mõista riigiosalusega pankade suhteid valitsusega, nagu on selgitatud põhjendustes 139 ja 140. Seega on Hiina RVs riigiosalusega kommertspankade väljastatud laenude puhul komisjoni arvates tegemist fotoelektriliste seadmete tootjatele antud rahalise toetusega valituse rahaliste vahendite otsese ülekandmisena algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. Lisaks kinnitavad samad tõendid, et valitsus annab riigiosalusega kommertspankadele (ja eraomandis olevatele pankadele) ülesandeid ja juhiseid ning see omakorda tähendab rahalise toetuse andmist algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iv tähenduses.
(189)
Samuti on põhjendustes 169-178 esitatud analüüsi arvesse võttes kindlaks tehtud, et Hiina RV valitsus on andnud eraomaduses olevatele pankadele volitused ja juhised anda fotoelektriliste seadmete tootjatele laenu ning antakse rahalist toetust algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktide i ja iv tähenduses.
(190)
Ulatuses, milles valitsus või valitsuse volituste ja juhiste kohaselt tegutsevad erapangad annavad laenu soodsamatel tingimustel, kui laenusaaja võiks turul tegelikult saada, on tegemist kasuga algmääruse artikli 3 lõike 2 ja artikli 6 punkti b tähenduses. Hiina RVs valitsusele mittekuuluvate finantseerimisasutuste antud laenud ei sobi võrdlusaluseks, sest on kindlaks tehtud, et erapangad on saanud volitused ja juhised Hiina RV valitsuselt ning järgivad seetõttu eeldatavasti riigiosalusega pankade laenutavasid. Seetõttu on võrdlusalus tuletatud põhjendustes 198-200 kirjeldatud meetodil. Selle võrdlusaluse kasutamine näitab, et fotoelektrisektorile antakse laenu turutingimustest soodsamatel tingimustel.
(191)
Vastavalt otsusele nr 40 kuulub fotoelektrisektor soodustatud tootmisharude kategooriasse. Otsus nr 40 on riiginõukogu (Hiina RV kõrgeim haldusorgan) korraldus ja seega õiguslikult siduv teiste avaliku sektori asutuste ja ettevõtjate suhtes. Selles liigitatakse tootmissektorid „soodustatud, kitsendatud ja välistatud projektideks”. Otsuses on esitatud tööstuspoliitika suunised, mis koos ümberstruktureerimise andmebaasiga näitavad, kuidas Hiina RV valitsus järgib poliitikat, mille kohaselt soodustatakse ja toetatakse teatavaid kontserne või sektoreid, nagu fotoelektri-/ uue energia sektor, mis on ümberstruktureerimise andmebaasis liigitatud „soodustatud tootmisharuks”. Soodustatud tootmisharude arvu kohta tuleb öelda, et need esindavad ainult osa Hiina majandusest. Lisaks on nende soodustatud tootmisharude raames omistatud staatus „soodustatud” ainult teatavatele tegevusvaldkondadele. Ühtlasi on otsuse nr 40 artiklis 17 sätestatud, et „soodustatud investeerimisprojektide” suhtes kohaldatakse konkreetseid eelistusi ja soodustusi, muu hulgas rahalist toetust. Teisalt antakse otsusega nr 40 riigiasutustele õigus sekkuda turu reguleerimiseks otseselt „kitsendatud ja välistatud projektidesse”. Artiklites 18 ja 19 on tegelikult sätestatud, et asjaomane asutus takistab finantseerimisasutusi sellistele „kitsendatud ja välistatud projektidele” laenu andmast. Eeltoodu põhjal on selge, et otsuses nr 40 on sätestatud kõigi majandusinstitutsioonide suhtes siduvad eeskirjad, mis on esitatud juhistena, kuidas edendada ja toetada soodustatud tootmisharusid (sh fotoelektrisektorit).
(192)
Nagu põhjenduses 172 selgitatud, suunab Hiina valitsus sooduslaenud piiratud arvule tootmisharudele, millest üks on fotoelektrisektor. Neid asjaolusid arvesse võttes on selge, et ametiasutused lubavad finantseerimisasutustel anda sooduslaenu vaid piiratud arvule tootmisharudele/äriühingutele, mis järgivad Hiina RV valitsuse poliitikat. Tuginedes toimikus olevatele tõenditele ja võttes arvesse asjaolu, et Hiina RV valitsus ei teinud selles küsimuses koostööd, leitakse, et subsiidiumid sooduslaenude kujul ei ole üldiselt kõigile kättesaadavad ning on seega algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetsed. Samuti ei esitanud ükski huvitatud isik tõendeid, mis kinnitaksid, et subsideerimisel lähtutakse objektiivsetest kriteeriumidest või tingimustest vastavalt artikli 4 lõike 2 punktile b.
d) Kokkuvõte
(193)
Uurimine näitas, et kõik valimisse kaasatud eksportivad tootjad said uurimisperioodil sooduslaene.
(194)
Seega tuleks fotoelektrisektori rahastamist käsitada subsideerimisena.
(195)
Seda subsiidiumi tuleks käsitada tasakaalustatavana, sest esinevad nii rahaline toetus, eksportivate tootjate kasu kui ka konkreetsus.
e) Subsiidiumi summa arvutamine
(196)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Algmääruse artikli 6 punkti b kohaselt on saaja saadud kasu järgmise kahe summa vahe: summa, mille laenu saav äriühing maksab valitsuslaenu eest, ning summa, mis tal tuleks maksta võrreldava kommertslaenu eest, mida ta võiks turul reaalselt saada.
(197)
Nagu põhjenduses 190 selgitatud, tuletati sobiv turupõhine võrdlusalus allpool kirjeldatud meetodil, sest Hiina pankade antavad laenud kajastavad valitsuse olulist sekkumist pangandussektorisse ning ei kajasta intressimäärasid, mis kehtiksid toimival turul. Hiina RV valitsuse koostöösoovimatuse tõttu toetus komisjon intressimäära sobiva võrdlusaluse kindlakstegemisel ka kättesaadavatele faktidele.
(198)
Renminbides (RMB) vääringustatud laenudele sobiva võrdlusaluse tuletamisel peeti asjakohaseks kasutada Hiina intressimäärasid, mida on tavapärase tururiski arvessevõtmiseks kohandatud. Olukorras, kus eksportijate finantsolukord on kindlaks määratud moonutatud turutingimustes ning Hiina pangad ei ole esitanud usaldusväärset teavet ei riskide mõõtmise ega krediidireitingute määramise kohta, otsustati, et Hiina eksportijate krediidikvaliteedi hindamisel ei saa võtta aluseks nimiväärtust, vaid tuleb kohaldada kasumimarginaali, et võtta arvesse Hiina moonutatud turutingimuste võimalikku mõju finantsolukorrale.
(199)
Sama kehtib välisvaluutades vääringustatud laenude puhul. Võrdlusalusena kasutati uurimisperioodil emiteeritud selliselt vääringustatud BB reitinguga ettevõtete võlakirju.
(200)
Sellega seoses, nagu põhjendustes 138-140 selgitatud, paluti nii Hiina RV valitsusel kui ka koostööd tegevatel eksportivatel tootjatel esitada teave Hiina pankade laenupoliitika ja eksportivatele tootjatele laenu andmise põhimõtete kohta. Korduvatest nõudmistest hoolimata sellist teavet ei saadud. Võttes arvesse koostöö puudumist, tuginedes kõikidele kättesaadavatele faktidele ja kooskõlas algmääruse artikli 28 lõikega 6, peeti asjakohaseks otsustada järgmiselt: kõigi Hiina ettevõtjate jaoks määratakse kõrgeim mitteinvesteeringu tüüpi investeeringuklass ainult võlakirjade puhul (BB Bloombergi järgi) ja ettevõtjate väljastatud võlakirjadelt eeldatavaid asjakohaseid riskipreemiaid kohaldatakse selle reitingu alusel Hiina rahvapanga tavapärase laenuintressimäära suhtes. Eksportivate tootjate kasu arvutati järgmiselt: intressimäärade erinevus (väljendatud protsendina) korrutati laenusumma tagastamata osaga, st intressidega, mis ei olnud uurimisperioodil veel tasutud. Seejärel jaotati see summa koostööd tegevate eksportivate tootjate kogukäibe peale.
(201)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Poliitikat järgivad sooduslaenud
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
1,14 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,61 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,25 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,92 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
1,80 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,02 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,84 %
Jinko Solar Co Ltd ja seotud äriühingud
0,85 %
3.4.1.2. Krediidiliini võimaldamine
a) Sissejuhatus
(202)
Kaebuse esitaja väitis, et Hiina pangad võimaldasid vaatlusaluse toote Hiina eksportijatele ebaproportsionaalseid krediidiliine. Uurimine kinnitas, et Hiina pangad võimaldasid kõigile uurimisalustele äriühingutele tõepoolest suuri krediidiliine, üldjuhul tasuta või väga väikese tasu eest. Tavapärastel turutingimustel on sellised krediidiliinid seotud suurte kohustuste ja haldustasudega, mis võimaldavad pankadel katta kulud ja riskid.
b) Uurimise tulemused
(203)
Juhtumi EÜ - õhusõidukid vaekogu aruanne kinnitas, et selliste krediidiliinide näol, mille mõju on üksiklaenude mõjust suurem, võib tegemist olla vahendite ülekandmisega algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses ja seega rahalise toetusega. Vaekogu leidis, et võimalikust vahendite ülekandmisest saadakse kasu lihtsalt seetõttu, et eksisteerib kohustus raha otse üle kanda. Samuti leidis vaekogu, et krediidiliin kui selline võib tuua seda saavale äriühingule kasu ja seetõttu on tegemist võimaliku vahendite ülekandmisega, mis eristub vahendite otsesest ülekandmisest üksiklaenudena (71).
(204)
Valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele võimaldasid krediidiliine samad pangad, mis andsid ka eespool kirjeldatud sooduslaene. Nagu eespool leiti, on need pangad avaliku sektori asutused (põhjendused 158-166) või nad on saanud Hiina RV valitsuselt ülesande ja juhised rahastada fotoelektrisektorit soodustingimustel (põhjendused 169-178).
(205)
Nagu eespool selgitatud (põhjendused 158-185), moonutavad Hiina turgu seadused ja riigiosalusega pankade tegevus ning enamasti võimaldatakse krediidiliinid tasuta või väga väikese tasu eest. Tavapärastel turutingimustel on sellised krediidiliinid seotud suurte kohustuste ja haldustasudega, mis võimaldavad pankadel katta kulud ja riskid.
(206)
Kasu suurus väljendub tasudes, mida tavaliselt võetakse äriühingutele kommertskrediidiliinide võimaldamise eest ja millest valimisse kaasatud eksportivad tootjad olid enamasti vabastatud. Komisjon tugines tasudele, mida ühelt valimisse kaasatud eksportivalt tootjalt võttis krediidiliini eest välismaine kommertspank.
(207)
Vastavalt otsusele nr 40 kuulub fotoelektrisektor soodustatud tootmisharude kategooriasse. 40. Otsus nr 40 on riiginõukogu (Hiina RV kõrgeim haldusorgan) korraldus ja seega õiguslikult siduv teiste avaliku sektori asutuste ja ettevõtjate suhtes. Selles liigitatakse tootmissektorid „soodustatud, kitsendatud ja välistatud projektideks”. Otsuses on esitatud tööstuspoliitika suunised, mis koos ümberstruktureerimise andmebaasiga näitavad, kuidas Hiina RV valitsus järgib poliitikat, mille kohaselt soodustatakse ja toetatakse teatavaid kontserne või sektoreid, nagu fotoelektri-/ uue energia sektor, mis on ümberstruktureerimise andmebaasis liigitatud „soodustatud tootmisharuks”. Soodustatud tootmisharude arvu kohta tuleb öelda, et need esindavad ainult osa Hiina majandusest. Lisaks on nende soodustatud tootmisharude raames omistatud staatus „soodustatud” ainult teatavatele tegevusvaldkondadele. Ühtlasi on otsuse nr 40 artiklis 17 sätestatud, et „soodustatud investeerimisprojektide” suhtes kohaldatakse konkreetseid eelistusi ja soodustusi, muu hulgas rahalist toetust. Teisalt antakse otsusega nr 40 riigiasutustele õigus sekkuda turu reguleerimiseks otseselt „piiratud ja välistatud projektidesse”. Artiklites 18 ja 19 on tegelikult sätestatud, et asjaomane asutus takistab finantseerimisasutusi sellistele „piiratud ja välistatud projektidele” laenu andmast. Eeltoodu põhjal on selge, et otsuses nr 40 on sätestatud kõigi majandusinstitutsioonide suhtes siduvad eeskirjad, mis on esitatud juhistena, kuidas edendada ja toetada soodustatud tootmisharusid (sh fotoelektrisektorit).
(208)
Nagu põhjendustes 172 ja 192 selgitatud, suunab Hiina RV valitsus sooduslaenud, millest olulise osa moodustavad krediidiliinid, piiratud arvule tootmisharudele. Fotoelektrisektor on üks neist tootmisharudest ja saab diskrimineerivatest sooduslaenudest kasu.
(209)
Neid asjaolusid arvesse võttes on selge, et riigiasutused lubavad finantseerimisasutustel anda soodustingimustel krediidiliine vaid piiratud arvule sektoritele/äriühingutele, mis järgivad Hiina RV valitsuse poliitikat. Tuginedes toimikus olevatele tõenditele ja võttes arvesse asjaolu, et Hiina RV valitsus ei teinud selles küsimuses koostööd, leitakse, et subsiidiumid ebaproportsionaalsete krediidiliinide näol ei ole üldiselt kõigile kättesaadavad ning on seega algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetsed. Samuti ei esitanud ükski huvitatud isik tõendeid, mis kinnitaksid, et subsideerimisel lähtutakse objektiivsetest kriteeriumidest või tingimustest vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b.
c) Kokkuvõte
(210)
Uurimine näitas, et kõigile valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsernidele võimaldati uurimisperioodil krediidiliine tasuta või turuhinnast madalama hinnaga.
(211)
Seega tuleks fotoelektrisektorile selliste krediidiliinide võimaldamist käsitada subsideerimisena.
(212)
Seda subsiidiumi tuleks käsitada tasakaalustatavana, sest esinevad nii rahaline toetus, eksportivate tootjate kasu kui ka konkreetsus.
d) Subsiidiumi summa arvutamine
(213)
Tasuta või turuhinnast madalama tasu eest krediidiliini võimaldamist käsitatakse finantsteenuste osutamisena (algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkt iii) tegelikust maksumusest madalama tasu eest. Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Põhjendustes 158-185 kirjeldatud turumoonutuste tõttu ei olnud finantsteenuste (käesoleval juhul krediidiliini võimaldamise) tegelikku maksumust Hiina RVs valitsevatel turutingimustel võimalik kindlaks määrata. Seepärast käsitatakse kooskõlas algmääruse artikli 6 punktiga b saaja saadud kasuna järgmise kahe summa vahet: summa, mille äriühing maksab Hiina pankade võimaldatud krediidiliini eest, ning summa, mis tal tuleks maksta võrreldava kommertskrediidiliini eest, mida ta võiks turul reaalselt saada. Samuti võib krediidiliine käsitada võimaliku vahendite ülekandmisena algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses.
(214)
Ühele valimisse kaasatud eksportivale tootjale võimaldas krediidiliini pank, mille peakontor on asutatud Hiina RVst erinevas finantsjurisdiktsioonis, ning seda krediidiliini võimaldades kohaldati maailma finantsturgudel tavapäraseid kohustusi ja menetlustasusid. Kuigi krediidiliini võimaldas kõnealuse panga Hiina tütarettevõtja, sobib see võrdlusaluse kindlaksmääramiseks. Selle krediidiliini eest võetud tasusid peeti asjakohaseks kasutada võrdlusalusena kooskõlas algmääruse artikli 6 punkti d alapunktiga ii.
(215)
Subsiidiumi summa (millest on lahutatud tegelikult makstud tasud) arvutamiseks kohaldati võrdlusalusena kasutatud tasusid proportsionaalselt iga asjaomase krediidiliini suhtes. Kui krediidiliini kestus oli üle ühe aasta, jagati subsiidiumi kogusumma krediidiliini perioodile ja uurimisperioodile jäi vastav summa.
(216)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Krediidiliini võimaldamine
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
1,97 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
2,14 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
1,09 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
1,28 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,92 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,24 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,50 %
Jinko Solar Co Ltd ja seotud äriühingud
2,59 %
3.4.1.3. Ekspordikrediidi subsiidiumikavad
(217)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.1.4. Keskkonnahoidliku tehnoloogia ekspordigarantiid ja -kindlustus
a) Sissejuhatus
(218)
Kaebuse esitaja väitis, et Hiina ekspordi- ja krediidikindlustuse korporatsioon (Sinosure) pakub vaatlusaluse toote tootjatele soodustingimustel ekspordikrediidi kindlustust, muu hulgas nn rohelise ekspressi kava raames. Kaebuse esitaja sõnul ei ole Sinosure ekspordikrediidi kindlustus piisav isegi kõnealuse kava pikaajaliste tegevuskulude ja kahjumi katmiseks.
b) Koostöösoovimatus ja kättesaadavate faktide kasutamine
(219)
Nagu põhjendustes 104 ja 105 märgitud, nõudis komisjon küsimustikus, puudustele viitavas kirjas ning Hiina RV valitsuse juures ja Sinosures tehtud kohapealse kontrollkäigu ajal teavet, mida Hiina RV valitsus ja/või Sinosure ei esitanud.
(220)
Komisjon palus esitada institutsioonilise raamistiku ja asjakohased dokumendid, mis reguleerivad Sinosure tegevust riigi ametliku ekspordikrediidi kindlustuse andjana. Hiina RV valitsus esitas ainult kaubandusministeeriumi ja Sinosure 2004. aasta ühisteatise, kuid jättis esitamata mitu muud asjaomast dokumenti, sealhulgas näiteks riiginõukogu 27. mai 2009. aasta teatises esitatud nn kava 840 (72).
(221)
Mis puudutab küsimustikule antud vastuste ja Sinosuret käsitleva 1. liite kontrollimist, siis jäeti komisjonile esitamata mitu dokumenti ja ta ei saanud kontrollida mitut asjaolu, mida komisjon kohapeal nõudis. Konkreetselt jättis Sinosure esitamata järgmised komisjoni nõutud andmed ja tõendid: a) 2012. aasta finantsaruanded, mis väidetavalt ei ole Sinosure veebisaidil veel kättesaadavad, b) kahe valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija ekspordikrediidi kindlustust käsitlevad dokumendid, sealhulgas lepingud, riskihinnang, kirjavahetus ja kindlustusmaksete tasumist tõendavad dokumendid, c) konkreetne teave riiginõukogu poolt ametisse nimetatud kõrgema juhtkonna kohta, d) tõendid kaubandusministeeriumi ja Sinosure 2004. aasta ühisteatises loetletud asjaolude ja eeliste kohta, sealhulgas piirangute heakskiitmise, tariifide paindlikkuse ja hinnaalanduse kohta kindlustusmaksete kõikumise piires, e) tõendid ekspordikrediidi kindlustuse pikaajaliste tegevuskulude ja kasumi kohta, f) tõendid turuolukorra hindamise kohta fotoelektrisektoris.
(222)
Samuti ei saanud komisjon kontrollida mitut Sinosure tegevuse kohta küsimustikule antud vastust, sealhulgas eelkõige vastuseid, mis käsitlesid riskihindamist, kindlustusmaksete tegelikku kindlaksmääramist ning taotlemise ja heakskiitmise menetlust, sest Sinosure keeldus arutamast valimisse kaasatud koostööd tegevate eksportijatega sõlmitud konkreetseid lepinguid. Samuti ei suutnud Sinosure selgitada teatavaid vastuolusid, mille komisjon oli küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale antud vastustes esitatud numbrites ja muudes asjaoludes leidnud, ega esitanud ka nende kohta alusdokumente.
(223)
Hiina RV valitsus ja Sinosure põhjendasid kontrollkäigu ajal ja Hiina RV valitsuse 3. juuni 2013. aasta kirjas koostööst keeldumist konfidentsiaalsusriskiga. Sellega seoses on kontrollieelses teates ja järgnenud e-kirjades selgelt öeldud, et komisjon soovib tagada sisulise kontrolli ja rakendab loomulikult kõiki vajalikke ettevaatusabinõusid, et kaitsta esitatud või lihtsalt kontrollimiseks antud konfidentsiaalset teavet kooskõlas asjaomaste rangete ELi eeskirjadega tagatud õigusliku kohustusega seda teavet kaitsta. Mis puutub dokumentidesse, mida Sinosure püüdis esitada tükk aega pärast kontrollkäigu lõppemist ja mida komisjon nõuetekohaselt kontrollida ei saanud, siis neid ei saa arvesse võtta, sest need koostati spetsiaalselt uurimise jaoks ja komisjon ei saanud algdokumente kontrollida.
(224)
Hiina RV valitsuse ja Sinosure koostöösoovimatuse tõttu ei saanud komisjon kontrollida paljusid asjaolusid seoses ekspordikrediidi kindlustusega, mida Sinosure pakkus valimisse kaasatud koostööd tegevatele vaatlusaluse toote tootjatele. Seepärast põhineb osa komisjoni järeldusi dokumentides sisalduval kättesaadaval teabel kooskõlas algmääruse artikliga 28.
c) Sinosure on avaliku sektori asutus
(225)
Uurimise käigus tehti kindlaks, et Sinosure on avaliku sektori asutus algmääruse artikli 2 punkti b ja WTO asjaomase kohtupraktika (73) tähenduses, sest ta teostab või talle on antud valitsusasutuse ülesanded. Eelkõige kontrollib Sinosuret sisuliselt Hiina RV valitsus (74) ja Sinosure teostab valitsusasutuse ülesannete täitmisel valitsusasutuse volitusi.
(226)
Komisjon märgib, et Sinosure ekspordikrediidi kindlustus moodustab lahutamatu osa laiemast finantssektorist, mille puhul on kindlaks tehtud, et valitsuse sekkumine mõjutab otseselt ja moonutab Hiina RV finantsturu toimimist (vt põhjendus 185 ja sellele järgnevad põhjendused).
(227)
Sinosure täidab valitsusasutuse ülesandeid Hiina RV ainsa ametliku ekspordikrediidi kindlustuse andjana. Ta on ekspordikrediidi kindlustuse turul seega monopoolses seisundis. Äriühing kinnitas, et see turg ei ole avatud, kuigi teatavad rahvusvahelised konkurendid tegutsevad Hiina RVs kaudselt.
(228)
Sinosure on täielikult riigi omanduses ja riigi finantskontrolli all. Sinosure ainuomanik on riik ja ta kuulub 100 % riiginõukogule. Sinosure 4 miljardi renminbi suurune aktsiakapital pärineb ekspordikrediidi kindlustuse riskikapitalifondist kooskõlas riigieelarvega. Lisaks tegi riik 2011. aastal Hiina investeerimiskorporatsiooni kaudu äriühingule 20 miljardi renminbi suuruse rahasüsti. (75) Sinosure põhikirjas on sätestatud, et pädev asutus, kellele äriühing allub, on rahandusministeerium ja äriühing peab esitama finants- ja raamatupidamisaruanded ning eelarve rahandusministeeriumile läbivaatamiseks ja kinnitamiseks.
(229)
Valitsuse kontrolli kohta tuleb märkida, et kuna Sinosure on täielikult riigi omanduses, puudub tal juhatus. Järelevalvenõukogu liikmed nimetab ametisse riiginõukogu ja nad täidavad oma ülesandeid vastavalt dokumendile „Tähtsate riigiosalusega finantseerimisasutuste järelevalvenõukogude toimimise ajutine eeskiri”. Ka Sinosure kõrgema juhtkonna nimetab ametisse valitsus. Äriühingu 2011. aasta raamatupidamise aastaaruande (edaspidi „2011. aasta aruanne”) kohaselt on Sinosure esimees parteikomitee sekretär ja ka enamik kõrgemast juhtkonnast on parteikomitee liikmed. Võttes arvesse, et Sinosure keeldus kõrgema juhtkonna kohta täiendavat teavet esitamast, võib järeldada, et juhtkond esindab otse valitsust, kes nimetab otse ametisse nii järelevalvenõukogu kui ka kõrgema juhtkonna liikmed. Seega kontrollib Sinosuret sisuliselt Hiina RV valitsus.
(230)
Asjaolu, et Sinosure täidab valitsusasutuse ülesandeid ja viib ellu valitsuse poliitikat, on nii ilmselge, et võib järeldada, et äriühing esindab otse valitsust. Sinosure 2011. aasta aruanne sisaldab mitut sellekohast avaldust, nimelt: Sinosure „viis ennetavalt ellu ekspordikrediidi agentuuri poliitikat […] ja saavutas 12. viisaastaku esimesel aastal häid tulemusi” (2011. aasta aruanne, lk 4); „ettevõtlusreformi edenemine tugevdas Sinosure poliitilist tegevust ekspordikrediidi agentuurina. Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee majanduskonverentsil rõhutati sellist tegevust ja kehtestati selged nõuded krediidikindlustusele, määrates seega kindlaks meie majanduskasvu eesmärgid” (2011. aasta aruanne, lk 5); „2011. aastal rakendas Sinosure Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee ja riiginõukogu strateegiaid, otsuseid ja korraldusi ning riiklikku poliitikat diplomaatia, väliskaubanduse, tööstuse ja rahanduse valdkonnas, täitis täielikult oma poliitilised ülesanded ja saavutas kiire kasvu” (2011. aasta aruanne, lk 11); „Sinosure viis täielikult ellu riigi poliitika, mis on väljendatud dokumendis” Täielikult komplekteeritud suurseadmete ekspordi rahastamise kindlustuse erikord„, ning täitis talle riigi poolt pandud kohustused” (2011. aasta aruanne, lk 11).
(231)
Institutsiooniline raamistik ja muud Hiina RV valitsuse dokumendid, mille alusel Sinosure tegutseb, kinnitavad veelgi tema rolli avaliku sektori asutusena ja seda, et Sinosurele on antud volitused viia ellu valitsuse poliitikat. Kaubandusministeerium ja Sinosure andsid 2004. aastal ühiselt välja teatise, mis käsitleb teaduse ja tehnoloogia abil ekspordikrediidi kindlustuse kaudu kaubanduse edendamise strateegia rakendamist (Shang Ji Fa (2004) nr 368,26. juuli 2004), ja see teatis reguleerib siiani Sinosure tegevust. Üks teatises nimetatud eesmärke on kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate toodete ning kõrge lisandväärtusega toodete ekspordi toetamine ekspordikrediidi kindlustuse täiendava kasutamise kaudu. Teatises antakse Sinosurele sõnaselgelt volitus toetada tähtsamaid eksportivaid tootmisharusid, mis on nimetatud Hiina 2006. aasta kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate toodete kataloogis. „Päikeseenergia elemendid ja moodulid” on kataloogis nimetatud abikõlblike toodetena ning seetõttu võib järeldada, et Sinosure toetab nende tootjaid otseselt. Teatises on sätestatud järgmised soodustused: „roheline koridor”, st konkreetne toetus kataloogis nimetatud toodetele, mis tuleb kindlustustingimuste täitmisel viie päeva jooksul heaks kiita, ja prioriteetsete kindlustuslepingute piirangute heakskiitmine, kiire kahjunõuete lahendamine (kahjunõue tuleb lahendada kolme kuu jooksul asjaomaste dokumentide saamisest), tariifide paindlikkus, sealhulgas suurim allahindlus kindlustusmaksetele Sinosure kindlustusmaksete kõikumise piires. Samuti on teatises ette nähtud, et piirkondlikud ja kohalikud kaubandusasutused peavad võtma kataloogis nimetatud toodete toetamiseks täiendavaid meetmeid. Teatise kohaselt peab Sinosure koostama kindlustuse tüüptingimused, võttes arvesse riiklikku tööstuspoliitikat ja kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate toodete ekspordi eripära, ning toetama innovatsiooni ja teadus- ja arendustegevusega tegelevaid tootmisharusid, mida riik eelkõige soodustab.
(232)
Komisjon on teadlik muudest dokumentidest, mis tõendavad, et Sinosure teostab otseselt valitsuse poliitikat, millega muu hulgas toetatakse eksportivaid tootjaid. Nn kava 840 üksikasjad on sätestatud riiginõukogu 27. mai 2009. aasta teatises (76). Nimi „kava 840” viitab ekspordikindlustusele eraldatud 84 miljardile USA dollarile ja see on üks kuuest meetmest, mille riiginõukogu algatas 2009. aastal ülemaailmsele majanduskriisile järgnenud ekspordinõudluse ning sellest tulenenud suurenenud ekspordikrediidi kindlustuse nõudluse stabiliseerimiseks. Nimetatud kuus meedet hõlmavad ekspordikrediidi kindlustuse ulatuse suurendamist, lühiajalise ekspordikrediidi kindlustuse pakkumist 2009. aastal eraldatud 84 miljardi USA dollari ulatuses ja kindlustustariifide alandamist. Ainsa ekspordikrediidi kindlustust pakkuva poliitilise asutusena on Sinosure määratud kava täide viima. Kindlustusmaksete alandamisega seoses pidi Sinosure tagama, et lühiajalise ekspordikrediidi kindlustuse keskmine tariif väheneb 30 % võrreldes 2008. aasta üldise keskmise tariifiga.
(233)
Kaubandusministeeriumi ja rahandusministeeriumi 22. juuni 2009. aasta ühises teatises, mis käsitleb täielikult komplekteeritud suurseadmete ekspordikindlustuse erikorra rakendamisküsimusi, sätestati nn kava 421. Ka see on tähtis meede, mis toetab Hiina välisturule mineku poliitikat vastuseks 2009. aasta ülemaailmsele finantskriisile; sellega eraldati 42,1 miljardit USA dollarit kindlustusele, et toetada täielikult komplekteeritud suurseadmete eksporti. Vahendeid pidid haldama ja raha välja maksma Sinosure ja teatavad teised finantseerimisasutused. Kõnealuses dokumendis nimetatud ettevõtete suhtes rakendati soodustingimustel finantsmeetmeid, sealhulgas ekspordikrediidi kindlustust. Hiina RV valitsuse koostöösoovimatuse tõttu ei saanud komisjon küsida selle teatise kohaldamise kohta täiendavaid andmeid. Vastupidiste tõendite puudumisel on komisjonil põhjust uskuda, et nimetatud dokument hõlmab ka fotoelektrilisi seadmeid ja fotoelektrisektorit.
(234)
Valitsuse toetust lühiajalise ekspordikrediidi kindlustuse pakkumisele tõendavad veel kaks dokumenti, mille kohaselt suurendati rahalist toetust strateegilistele kujunemisjärgus tootmisharudele. Riiginõukogu teatises strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude arengu kiirendamise kohta (Guo Fa (2010) nr 32, 18.10.2010, artikli 7 punkt C) ergutatakse finantseerimisasutusi suurendama rahalist toetust. Kõigi vastutavate ministeeriumite (st riikliku arengu- ja reformikomisjoni, kaubandusministeeriumi, teadusministeeriumi, tööstus- ja infotehnoloogiaministeeriumi, keskkonnakaitseministeeriumi, rahandusministeeriumi, riikliku maksuameti, tolliameti, kvaliteedikontrolliameti ja intellektuaalomandi inspektsiooni) väljaantud strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude arengu rakendussuuniste (Guo Fa (2011) nr 310, 21. oktoober 2011) punktis Xxvii viidatakse samuti konkreetselt strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude aktiivsele toetamisele, muu hulgas ekspordikrediidi kindlustuse pakkumisega. Need strateegilised kujunemisjärgus tootmisharud keskenduvad toodetele, tehnoloogiale ja teenustele, mis on suunatud rahvusvahelisele turule, seotud lennuseadmete ja kõrgetasemeliste seadmete või suurte koguste tootmisega või toetavad omamaist patenditud tehnoloogiat ja strateegiliste kujunemisjärgus tööstustoodete tavapärast eksporti. Seetõttu ja vastupidiste tõendite puudumisel on põhjust uskuda, et ka vaatlusalune toode ja valimisse kaasatud eksportijad kuuluvad „strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude” alla ning neil on õigus asjaomastele soodustustele.
(235)
Neid asjaolusid arvesse võttes leiab komisjon, et Sinosure on avaliku sektori asutus, sest talle on antud valitsusasutuse volitus rakendada valitsuse poliitikat, teda kontrollib tegelikult valitsus ja ta täidab valitsusasutuse ülesandeid.
d) Õiguslik alus
(236)
Kõnealuse kava õiguslik alus on järgmine: kaubandusministeeriumi ja Sinosure 2004. aasta ühine teatis, mis käsitleb teaduse ja tehnoloogia abil ekspordikrediidi kindlustus kaudu kaubanduse edendamise strateegia rakendamist (Shang Ji Fa (2004) nr 368), Hiina 2006. aasta kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate toodete ekspordikataloog, riiginõukogu 27. mai 2009. aasta teatises esitatud nn kava 840, kaubandusministeeriumi ja rahandusministeeriumi 22. juuni 2009. aasta ühises teatises, mis käsitleb täielikult komplekteeritud suurseadmete ekspordikindlustuse erikorra rakendusküsimusi, esitatud nn kava 421, riiginõukogu teatis strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude arengu kiirendamise kohta (Guo Fa (2010) nr 32, 18. oktoober 2010) ja selle rakendussuunised (Guo Fa (2011) nr 310, 21. oktoober 2011).
e) Uurimise tulemused
(237)
Kuna Sinosure on avaliku sektori asutus, kellele on antud valitsusasutuse volitused ja kes rakendab valitsuse seadusi ja kavasid, kujutab vaatlusaluse toote tootjatele ekspordikrediidi kindlustuse pakkumine endast rahalist toetust valitsuse rahaliste vahendite otsese ülekandmisena algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses.
(238)
Mis puudutab eksportivate tootjate poolt kohalikule asutusele makstud kindlustusmaksete osalist tagastamist, siis ka selle puhul on tegemist rahaliste vahendite otsese ülekandmisega toetuse vormis algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses.
(239)
Ulatuses, milles Sinosure pakub ekspordikrediidi kindlustust soodsamatel tingimustel, kui kindlustatud isik turul tegelikult võiks saada, või pakub kindlustust, mida muidu turul üldse ei pakuta, on tegemist kasuga algmääruse artikli 3 lõike 2 ja artikli 6 punkti c tähenduses. Eksportivad tootjad saavad täiendavat kasu artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest kindlustusmaksed, mida teatavad eksportivate tootjate asukoha kohalikud asutused on maksnud Sinosurele, makstakse osaliselt tagasi.
(240)
2004. aasta teatises on loetletud kõik soodustused, mida Sinosure ja/või kohalikud asutused pakuvad 2006. aasta kataloogis nimetatud ettevõtetele, mis järgivad riiklikku poliitikat. Uurimine näitas, et Sinosure ja valimisse kaasatud eksportivate tootjate vahel sõlmitud kindlustuslepingud ning kohalike asutuste poolne kindlustusmaksete osaline tagastamine kuuluvad täielikult nende soodustuste alla. Nn rohelise ekspressi poliitika tähendab kindlustuskaitse andmise ja nõuete lahendamise lihtsustamist ja kiirendamist kahjude kiire hindamise ja kahjunõuete kliendile kiirendatud korras väljamaksmise tulemusel.
(241)
Samuti näitas uurimine, et pärast 2009. aasta finantskriisi võetud meetmed, mida on täpsemalt kirjeldatud kavas 840 ja kavas 421, ning hiljem, 2011. aastal, strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude toetamiseks võetud meetmed tõid eksportivatele tootjatele märgatavat kasu. Nende meetmetega suurendati kindlustuskaitse kättesaadavust ja vähendati veelgi Sinosurele makstavaid kindlustusmakseid, hoolimata raskest majandusolukorrast ja Sinosure märkimisväärselt suurenenud riskidest kindlustuskaitse andmisel, ja need kajastuvad täielikult kindlustuskaitses, mis Sinosure eksportivatele tootjatele andis. Eelkõige näitas uurimine, et kindlustustingimused ja -maksed jäid uurimisperioodiga hõlmatud asjaomastel aastatel sisuliselt samaks või muutusid soodsamaks, hoolimata Sinosure poolt välja makstud kahjunõuete arvu suurenemisest ja oluliselt halvenenud olukorrast fotoelektrisektoris.
(242)
Kasu olemasolu kohta uuris komisjon esmalt, kui suures ulatuses katsid Sinosure kindlustusmaksed lühiajalise ekspordikrediidi kindlustuse maksumuse. Sinosure vastuväide põhines WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu I lisa punktil j, mille kohaselt on ekspordikrediidi kindlustuskavade pakkumine selliste kindlustusmakse tariifidega, millest ei piisa kavade pikaajaliste tegevuskulude ja kahjude katmiseks, „keelatud” subsiidium kõnealuse lepingu artikli 3 lõike 1 punkti a tähenduses. Küsimustikule antud vastuses viitas Sinosure lihtsalt viimase viie aasta kasumile ja kahjumile ning leidis, et kuna üldiselt jäi ta sel perioodil kasumisse, ei kujutanud lühiajalise ekspordikrediidi kindlustuse pakkumine eksportivatele tootjatele endast subsiidiumi WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu tähenduses. Nagu eespool selgitatud (vt põhjendused 221 ja 222), palus komisjon Sinosurel esitada konkreetse teabe ja tõendid ekspordikrediidi kindlustuse pikaajalise kasumlikkuse kohta, sealhulgas kindlustusmaksetest saadud tulu ja kava tegevuskulud ning kahjumi vastavalt WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingule. Sinosure jättis paraku nõutud dokumendid ja tõendid kontrollkäigu ajal esitamata ja viitas üldist kasumlikkust näitavatele andmetele oma auditeeritud majandusaasta aruannetes.
(243)
Komisjon märgib, et isegi kui ta tugineks ainult Sinosure majandusaasta aruannetele, saamata neis sisalduvaid numbreid ja fakte kontrollida, ei saaks ta järeldada, et Sinosure I lisa punktis j nimetatud „kavale” vastav ekspordikrediidi kindlustuse üksus on saavutanud pikaajalise kasumlikkuse. Peale ekspordikrediidi kindlustuse pakkumise tegutseb Sinosure mitmel muul tegevusalal ning majandusaasta aruandes esitatud numbrid ja andmed on kõigi tegevusalade koondandmed, mis ei ole esitatud täpselt tegevusalade lõikes. Mõnest (kuid mitte viimasest) majandusaasta aruandest nähtub, et lühiajaline ekspordikrediidi kindlustus on Sinosure tähtsaim tegevus, kuid selle täpne osakaal ei ole teada. Kuna Sinosure keeldus küsitud teavet ja tõendusmaterjali ainult viimatimainitud tegevuse kohta esitamast ning see teave ja tõendusmaterjal on vajalikud, et analüüsida „kava” WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu I lisa punkti j seisukohast, peab komisjon järelduste tegemisel tuginema dokumenteeritud kättesaadavale teabele.
(244)
Komisjon märgib sissejuhatuseks, et vastavalt Sinosure põhikirja artiklile 11 tegutseb äriühing nullkasumiga. Teisisõnu ei püüa Sinosure põhikirja kohaselt kasumit suurendada, vaid tema eesmärk on saavutada nullkasum kooskõlas oma ülesandega olla ainus ametlik ekspordikrediidi kindlustuse andja Hiina RVs. Nagu eespool selgitatud, nähtub toimikus olevatest dokumentidest, et õigusliku ja poliitilise keskkonna tõttu, milles Sinosure tegutseb, peab äriühing oma avaliku poliitika mandaadi täitmiseks rakendama valitsuse poliitikat ja kavasid. Kuuludes valitud tootmisharude ja ettevõtete hulka, mida riik konkreetselt toetab, on eksportivatel tootjatel olnud täielik juurdepääs ekspordikrediidi kindlustusele, mida Sinosure pakub soodustariifiga isegi pärast 2009. aasta ülemaailmset kriisi ja olukorras, kus fotoelektrisektor on kogenud enneolematut madalseisu, sealhulgas uurimisperioodi ajal. Seetõttu pakub Sinosure fotoelektrisektorile piiramatut kindlustuskaitset ja tema pakutavad erakordselt madalad kindlustusmaksed ei kajasta selles sektoris ekspordi kindlustamisega kaasnevat tegelikku riski. Juba ainuüksi nende dokumentaalsete tõendite põhjal võib järeldada, et ei saa välistada, et Sinosure kindlustustariifid on tema pikaajaliste tegevuskulude katmiseks tõenäoliselt ebapiisavad, ja tegelikult on tõenäoline, et need ei kata tegevuskulusid.
(245)
Sinosure koostöösoovimatuse tõttu võttis komisjon arvesse isegi täiendavaid asjaolusid, mis toetavad seda järeldust. Isegi avalikult kättesaadavad tõendid näitavad selgelt, et tegelikult tegutseb Sinosure pikaajalise kahjumiga (77). Komisjon analüüsis ka asjaomaseid kasumiaruande andmeid Sinosure 2006.-2011. majandusaasta aruannetes, mille Sinosure esitas küsimustikule antud vastuses esitatud kasumi põhjendamiseks. Need andmed näitavad Sinosure kombineeritud kindlustustegevuse märkimisväärset pikaajalist tegevuskahjumit, millest on maha arvatud investeeringutulu ja muud tulud. Täpsemalt maksti ajavahemikus 2006-2011 (ainus erand oli 2010. aasta) igal aastal nõudeid välja summas, mis juba (peaaegu) võrdus Sinosure kogutud kindlustusmaksete netosummaga või ületas seda (tublisti). Kui netokindlustusmaksetest maha arvata ka tegevuskulud ja komisjonitasud, on tulemuseks veelgi suurem kahjum. Andmed näitavad, et hoolimata 2010. aastal teenitud tagasihoidlikust kasumist oli kogu perioodi kahjum märkimisväärne. Majandusaasta aruannetest nähtub, et Sinosure üldise tulu moodustavad suures osas investeeringutulu ja muud tulud, mis ei ole ekspordikrediidi kindlustuskava elujõulisuse hindamisel asjakohased. Kuna lühiajaline ekspordikrediidi kindlustus moodustab suure osa Sinosure äritegevusest, järeldatakse vastupidiste tõendite puudumisel, et Sinosure kandis ekspordikrediidi kindlustuskavaga seoses suurt pikaajalist kahjumit.
Võttes arvesse, et Sinosure ekspordikrediidi kindlustuskava on kahjumis, võrreldakse kasu olemasolu kindlaksmääramiseks eksportivate tootjate makstud kindlustusmakseid turul pakutavate kindlustusmaksetega. Sinosure on ainus ametlik ekspordikrediidi kindlustuse andja ja kontrollib seega täielikult siseturgu. Kuna selliste instrumentide kommertsvõrdlusalused Hiina RVs puuduvad ja võttes arvesse, et valitsuse sekkumine moonutab Hiina RV finantsturgu, on asjakohane kasutada väljastpoolt Hiina RVd pärit võrdlusalust, st tavapärases turuolukorras makstavaid kindlustusmakseid. Sel põhjusel, nagu allpool subsiidiumi summa arvutamist käsitlevas punktis kirjeldatakse, on kindlustusmaksed turutariifidest madalamad ja seega saadakse kasu.
(246)
Eelnimetatud subsiidiumid sõltuvad eksporditegevusest algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti a tähenduses, sest ekspordi puudumisel neid ei saa. Lisaks on need ka konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest neid antakse vaid teatavatele ettevõtetele. Fotoelektrilised elemendid ja moodulid on 2006. aasta kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate toodete kataloogis sõnaselgelt loetletud - see on 2004. aasta teatises sätestatud sooduskohtlemise tingimus. Lisaks on üks Sinosure peamisi eesmärke rakendada riiklikku poliitikat ja kavasid, sealhulgas fotoelektrisektori 12. viisaastakukava. Kavast 840 ja kavast 421 sai väheste teiste neis kavades väljavalitud sektorite hulgas kasu ka fotoelektrisektor (vt põhjendused 232 ja 233). Fotoelektrisektorit käsitatakse ka soodustatud sektorina vastavalt otsusele nr 40 ja teistele planeerimisdokumentidele ja seadustele (vt põhjendused 207 ja 208). Samuti kuulub see tootmisharu „strateegiliste ja kujunemisjärgus tootmisharude” kategooriasse, mille suhtes kohaldatakse paljusid soodustusi vastavalt valitsuse poliitikale (vt põhjendus 102). Enamikul eksportivatest tootjatest on ka kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte ametlik staatus, mis annab neile valitsuse sooduskohtlemise poliitika tõttu hulga eeliseid.
(247)
Seetõttu on ilmne, et Sinosure või kindlustusmakseid osaliselt tagastavate kohalike asutuste pakutavad soodustused ei ole kättesaadavad kõigile tootmissektoritele ja ettevõtetele, vaid ainult sellistele, mis on valitsuse asjaomase poliitika ja selle aluseks olevate dokumentidega täielikult kooskõlas. Komisjon leiab, et soodustused, mida Sinosure ja/või kohalikud asutused vaatlusaluse toote tootjatele võimaldavad, on konkreetsed algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses. Kasu on konkreetne ka seetõttu, et puuduvad tõendid, mis kinnitaksid, et subsideerimisel lähtutakse objektiivsetest kriteeriumidest või tingimustest vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b.
f) Kokkuvõte
(248)
Uurimine näitas, et kuus valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontserni said uurimisperioodil Sinosure pakutavast ekspordikrediidi kindlustusest kasu.
(249)
Sinosure poolt fotoelektrisektorile ekspordikrediidi kindlustuse pakkumist tuleb käsitada subsiidiumina ulatuses, milles kindlustusmaksed on turutariifidest madalamad.
(250)
Seda subsiidiumi tuleks käsitada tasakaalustatavana, sest esinevad nii rahaline toetus, eksportivate tootjate kasu kui ka konkreetsus.
g) Subsiidiumi summa arvutamine
(251)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Kasu suurus arvutatakse sarnaselt laenutagatistest saadava kasuga. Algmääruse artikli 6 punkti c kohaselt on saaja saadud kasu järgmise kahe summa vahe: kindlustusmakse, mida äriühing maksab Sinosurele lühiajalise kindlustuse eest, ning kindlustusmakse, mis tal tuleks maksta võrreldava ekspordikrediidi kindlustuse eest, mida ta võiks turul reaalselt saada.
(252)
Kuna Sinosure pakutav lühiajaline ekspordikrediidi kindlustus tuleneb valitsuse poliitilistest eesmärkidest ja Sinosure on ainsa ametliku ekspordikrediidi agentuurina siseturul monopoolses seisundis, tuletati sobiv turupõhine võrdlusalus allpool kirjeldatud meetodil. Hiina RV valitsuse ja Sinosure koostöösoovimatuse tõttu tugines komisjon fotoelektriliste seadmete tootjatele pakutava kindlustuse asjakohase turupõhise kindlustusmakse kindlakstegemisel kättesaadavatele faktidele.
(253)
Komisjon leiab, et sobivaim võrdlusalus, mille kohta on teave vabalt olemas, on kindlustustariifid, mida kohaldab Export-Import Bank of the United States (edaspidi „Ex-Im pank”). Avalikult kättesaadava teabe (78) kohaselt on Ex-Im pank Ameerika Ühendriikide föderaalvalitsuse ametlik ekspordikrediidi agentuur ja ta on isemajandav. Ex-Im pank tegeleb ekspordikrediidi kindlustuse pakkumisega ja muu tegevusega, näiteks käibekapitali tagatiste ja laenutagatiste pakkumisega (ostjate rahastamine). Tema eesmärk on rahvusvahelistele ostjatele suunatud Ameerika Ühendriikide ekspordi toetamise kaudu luua Ameerika Ühendriikides töökohti ja toetada nende loomist. Ex-Im pank tegutseb valitsusasutusena, mida juhib Ameerika Ühendriikide Kongress. Seega on sel pangal Sinosurega palju sarnaseid jooni ja teda saab pidada sobivaks võrdlusasutuseks.
(254)
Võrdlusalusena kasutatav kindlustusmakse arvutati tegelike tasude alusel, mida võetakse OECD riikidesse eksportimisel kogukäibe kindlustuslepingu eest, mis tagab 90 % kindlustuskaitse ja mille kestus on 120 päeva. Tegelik kindlustusmakse on välismaiste ostjate jaoks arvutatud kindlustusmakse mediaanväärtus, kusjuures need ostjad on liigitatud viide eri kategooriasse olenevalt nende maksejõust ja kohustuste täitmata jätmise riskist. See on kõige täpsem olemasolev võrdlusalus, mille alusel saab arvutada kindlustusmakse, mida vaatlusaluse toote tootjad peaksid turul maksma.
(255)
Kasu suurus arvutati Hiina RV valitsuse esitatud teabe alusel ja see on seotud summadega, mida katab Sinosure ekspordikrediidi kindlustus, ning tasudega, mida uurimisperioodil sellise kindlustuse eest maksti. Teavet, mille koostööd tegevad äriühingud Sinosure kohta andsid, ei kasutatud, sest Hiina RV valitsuse esitatud teave oli selgelt täielikum (näiteks ei esitanud kõik äriühingud teavet Sinosure kindlustuslepingute kohta ei küsimustikule vastates ega ka kohapealse kontrolli käigus).
(256)
Kindlustusmaksete kohalike asutuste poolt osalisest tagastamisest saadava kasu arvutamisel loeti see võrdseks valimisse kaasatud äriühingutele uurimisperioodil tagastatud summade ja makstud toetustega.
(257)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Ekspordigarantiid ja -kindlustus
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,58 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,95 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd Solar Group ja seotud äriühingud
0,71 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,50 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,39 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
3.4.1.5. Kasu maksuvabadele valdusettevõtjatele juurdepääsu lubamisest ja valitsusepoolsest laenude tagasimaksmisest
(258)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.2. Toetuskavad
3.4.2.1. Eksporttoodete teadus- ja arendustegevuse fond
(259)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.2.2. Subsiidiumid märkide „Tuntud kaubamärgid” ja „Maailma kõige edukamad Hiina kaubamärgid” arendamiseks
(260)
Komisjon leidis, et osa valimisse kaasatud eksportivaid tootjaid said uurimisperioodil nende kavade raames toetusi. Kuna aga summad olid väikesed ja nende mõju subsiidiumimarginaalile tähtsusetu, ei pidanud komisjon vajalikuks nende kavade tasakaalustatavust analüüsida.
3.4.2.3. Guangdongi provintsi tööstuse välismaale laienemise vahendid
(261)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.2.4. Näidiskava „Golden Sun”
a) Sissejuhatus
(262)
Kaebuse esitaja väitis, et vaatlusaluse toote tootjad said subsiidiume Hiina RV valitsuse poolt 2009. aasta juulis algatatud näidiskava „Golden Sun” raames. Kaebus sisaldas esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et valimisse kaasatud eksportijatest neli olid saanud selle kava alusel vaatlusaluse toote jaoks otsest subsiidiumi. Lisaks ilmnes tõenditest, et üks valimisse kaasatud eksportija oli valitud vaatlusaluse toote tarnijaks ja ta andis 2011. aastal projekti teostajate (s.o äriühingud, mis toodavad fotoelektrisüsteemide abil toodetud elektrit ja müüvad seda) kogu tootmisvõimsusest 70 %. Kaebus sisaldas ka teavet, mis näitas, et kava „Golden Sun” raames eraldatud vahendeid ei jaotatud projekti teostajatele läbipaistvalt ja konkurentsipõhiselt.
b) Koostöösoovimatus ja kättesaadavate faktide kasutamine
(263)
Nagu põhjendustes 104 ja 105 täpsemalt märgitud, nõudis komisjon küsimustikus, puudustele viitavas kirjas ning Hiina RV valitsuse juures läbiviidud kohapealse kontrollkäigu ajal näidiskava „Golden Sun” kohta teavet, mida Hiina RV valitsus ei esitanud.
(264)
Küsimustikus ja puudustele viitavas kirjas küsitud teabe kohta kinnitas Hiina RV valitsus järjekindlalt, et see toetuskava ei ole ette nähtud vaatlusaluse toote tootjatele. Seepärast jättis Hiina RV valitsus vastamata mitmele küsimusele kava ja eeliste kohta, mida see andis vaatlusaluse toote tootjatele, märkides vastuseks „ei kohaldata”. Samuti ei esitanud Hiina RV valitsus kõiki küsimustikus nõutud asjaomaseid seadusi, määrusi, haldussuuniseid ja muid õigusakte ning esitas vaid peamise õigusliku aluse.
(265)
Näidiskava „Golden Sun” käsitleva kontrollkohtumise alguses palus komisjon Hiina RV valitsusel esitada kõik juba esitatud peamise õigusliku aluse lisad ja küsis, kas Hiina RV valitsus kavatseb esitada täiendavaid ametlikke dokumente kava kohta. Hiina RV valitsus esitas nõutud lisad, kuid vastas, et ta ei kavatse täiendavaid dokumente esitada. Seejärel näitas komisjon Hiina RV valitsusele rahandusministeeriumi koostatud ja koostööd tegevate eksportijate esitatud eelarvedokumenti, mis käsitles tegelikult rahastatud projekte ja kava raames makstud vastavaid summasid (rahandusministeeriumi dokument nr 965 (2010), 2. detsember 2010). Selle dokumendi lisadest ilmneb, et üks valimisse kaasatud eksportija sai kava „Golden Sun” raames oma projektide jaoks märkimisväärselt palju vahendeid ja tarnis ka mitme kava „Golden Sun” alusel rahastatud projekti jaoks abikõlblikke seadmeid. Kontrollimisel osalevad rahandusministeeriumi esindajad olid näidatud dokumendist teadlikud ja komisjon palus neil esitada sarnased eelarvedokumendid, mille rahandusministeerium oli koostanud kava „Golden Sun” rakendamise aastateks. Kuigi rahandusministeeriumi esindajad põhimõtteliselt nõustusid komisjonile neid dokumente esitama, nad seda siiski ei teinud.
(266)
Samuti näitas komisjon kaubandusministeeriumile ühe provintsi kohaliku rahandusosakonna koostatud ja ühe koostööd tegeva eksportija esitatud eelarvedokumente, mis käsitlesid kava „Golden Sun”, ning palus Hiina RV valitsusel esitada kava kohta sarnased asjaomased dokumendid (st provintsi või omavalitsusüksuse väljaantud dokumendid). Hiina RV valitsus vastas, et tal selliseid dokumente ei ole, sest need puudutavad provintse ja/või omavalitsusüksusi, ja seega ei saa ta neid esitada.
(267)
Hiina RV valitsus kinnitas 3. juuni 2013. aasta kirjas oma seisukohta, et kava „Golden Sun” ei ole ette nähtud vaatlusaluse toote tootjatele, ja selgitas, et kuigi kõnealused tootjad võisid kava raames toetust saada, said nad seda projekte teostavate elektrijaamade käitajatena, mitte päikesepaneelide tootjatena, sest kava raames subsideeriti ainult projekti teostajaid. Kirjas väidetakse ka, et komisjon küsis ainult kolme konkreetselt nimetatud dokumenti, mille Hiina RV valitsus ka esitas. See on vale, sest tegelikult küsis komisjon kontrolli käigus konkreetseid eelarvedokumente, mille olid koostanud rahandusministeerium (ja mis on sõnaselgelt nimetatud komisjoni 23. mai 2013. aasta kirjas) ja eksportivate tootjate asukoha kohalikud osakonnad (viidates eksportivate tootjate esitatud konkreetsetele dokumentidele), kuid Hiina RV valitsus otsustas neid mitte esitada.
(268)
Samuti küsis komisjon konkreetset teavet väljamaksete kohta, mis tehti kava „Golden Sun” alusel ühele valimisse kaasatud koostööd tegevale eksportijale, kes oli vaatlusalust toodet eksportinud ja saanud valitsuselt otse vahendeid. Hiina RV valitsus ei suutnud taas olukorda selgitada ega esitanud kontrollkäigu jooksul mingeid andmeid, vaid lihtsalt võttis ühendust äriühingu õigusnõustajaga, kes väidetavalt selgitas, et olukord oli komisjoni ametnikega kontrollkäigu ajal selgeks räägitud, mis ei vastanud päriselt tõele. Olukorda selgitatakse täpsemalt põhjendustes 276-278. Nagu põhjendustes 275-278 täpsemalt kirjeldatakse, leiti uurimisel, et valimisse kaasatud eksportivad tootjad said tõepoolest kava „Golden Sun” raames toetusi, sealhulgas konkreetselt vaatlusaluse toote tarnimise eest. Hiina RV valitsuse seisukoht, et kava raames vaatlusaluse toote tootmist ei toetata, on kontrolli käigus kontrollitud kaalukate tõendite ja faktidega vaieldamatult vastuolus.
(269)
Hiina RV valitsuse koostöösoovimatuse tõttu ei saanud komisjon kontrollida mitut kavaga „Golden Sun” ja selle raames vaatlusaluse toote tootjatele antud tegelike eelistega seotud tähtsat asjaolu. Lisaks jättis Hiina RV valitsus esitamata kõik nõutud asjaomased dokumendid, nimelt rahandusministeeriumi poolt kava „Golden Sun” rakendamise aastateks koostatud eelarvedokumendid, mis käsitlevad kava alusel tehtud eraldisi. Seepärast põhineb osa uurimise tulemusel tehtud järeldusi dokumenteeritud kättesaadaval teabel kooskõlas algmääruse artikliga 28.
c) Õiguslik alus
(270)
Peamine õiguslik alus on rahandusministeeriumi, teadusministeeriumi ja riikliku energianõukogu 16. juuli 2009. aasta teatis näidiskava „Golden Sun” rakendamise kohta ja sellele lisatud dokument „Näidiskava” Golden Sun „ajutised meetmed rahalise abi vahendite haldamiseks” (toimik CaiJian nr 397 (2009)), näidiskava „Golden Sun” ülesannete edukat rakendamist käsitlev ringkiri (toimik nr 718 (2009)), 2010. aasta näidiskava „Golden Sun” edukat täitmist käsitlev ringkiri (toimik nr 622 (2010)), rahandusministeeriumi 2. detsembri 2010. aasta ringkiri, mis käsitleb 2010. aasta näidiskava „Golden Sun” ehituskulude subsiidiumieelarve indekseid käsitlevaid suuniseid (toimik nr 965 (2010)), Hebei rahandusosakonna 1. septembri 2011. aasta ringkiri, mis käsitleb 2011. aasta kavale „Golden Sun” eraldatud rahalise subsiidiumi eelarve-eesmärgi jaotamist (JCJ toimik nr 336), Hengshui kohaliku omavalitsuse rahandusosakonna 8. novembri 2011. aasta ringkiri, mis käsitleb 2011. aasta kavale „Golden Sun” eraldatud rahalise subsiidiumi eelarve-eesmärgi jaotamist (HCJ toimik nr 135).
d) Uurimise tulemused
(271)
Kava „Golden Sun” algatati 2009. aastal, et toetada tehnika edusamme ja killustunud fotoelektrisektori järkjärgulist arengut. Kesktasandil vastutavad kava eest rahandusministeerium, teadusministeerium ja riiklik energianõukogu. Kava „Golden Sun” rakendamist käsitlevas teatises on loetletud mitu kriteeriumit, mis peavad olema kava raames toetuse saamiseks täidetud, sealhulgas: a) ettevõte peab olema nimetatud näidisprojekti „Golden Sun” kohalikus rakenduskavas, b) ettevõtte installeeritud võimsus peab olema vähemalt 300 kWh, c) ettevõtte ehitusaeg ei tohi olla üle ühe aasta ja tegevusaeg ei tohi olla alla 20 aasta, d) fotoelektrisektori projektide omanikel peab olema vara kokku vähemalt 100 miljonit renminbi ja kapitali vähemalt 30 % investeerimiskuludest, e) fotoelektriliste seadmete abil elektri tootmise integreeritud süsteemi ja põhiseadmete tootjad tuleb valida hankemenetlusega. Kuni 50 % abikõlblike projektide investeeringute kogukuludest kaetakse riigieelarvest ja seda piirmäära võidakse suurendada 70 %-ni projektide puhul, mille asukoht on ääremaal, kus puudub väljakujunenud elektrivõrk.
(272)
Menetluse kohta tuleb märkida, et kava raames vahendeid saada soovivad ettevõtted peavad esitama asjaomasele valitsusasutusele taotluse ja täiendavad dokumendid. Kava eest vastutavad provintside rahandus-, tehnoloogia- ja energiaosakonnad esitavad kokkuvõtliku aruande rahandusministeeriumile, teadusministeeriumile ja riiklikule energianõukogule, kes vastutavad provintside projektide tehniliste kavade, ehitustingimuste, rahastamise ja muude aspektide läbivaatamise eest. Pärast valitsuse lõplikku heakskiitu eraldab rahandusministeerium vahendid otse projekti omanikule ning säilitab asjaomased kinnitavad ja väljamakseid tõendavad dokumendid.
(273)
Tegelikult esitavad projekti teostajad valitsusele rahastamistaotluse pärast abikõlblike fotoelektriseadmete (st vaatlusaluse toote) tarnija(te)ga lepingu sõlmimist. Asjaomaste õigusaktide kohaselt valitakse need abikõlblike fotoelektriseadmete tarnijad pakkumismenetluse kaudu. Hiina RV valitsus ei ole siiski selgitanud, kuidas ta kasutab oma kaalutlusõigust projekti teostajate valimisel näidiskava „Golden Sun” kohalike rakenduskavade jaoks ja kuidas need projekti teostajad omakorda valivad abikõlblike fotoelektriseadmete tarnija. Hiina RV valitsus ja huvitatud isikuid ei ole tõendanud, et valikuprotsess on avatud, läbipaistev ja mittediskrimineeriv, sest nad ei esitanud asjaomaseid dokumente. Välismaiste fotoelektriseadmete ostmise kohta puudub igasugune viide. Märkimisväärse osa abikõlblikest fotoelektriseadmetest on tootnud üks valimisse kaasatud koostööd tegev tootja. Seepärast järeldavad institutsioonid kättesaadavate faktide põhjal, et kava „Golden Sun” on kasutatud selleks, et luua kunstlik nõudlus vaatlusalust toodet tootvate väljavalitud Hiina tootjate toodete järele. Kui valitsus peab projekti abikõlblikuks, peaks ta eraldama rahalised vahendid.
(274)
Kava „Golden Sun” raames makstakse subsiidiumi algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses Hiina RV valitsuse vahendite otsese ülekandmise vormis vaatlusaluse toote tootjatele antavate toetustena.
(275)
Uurimisel leiti eelkõige, et mitu valimisse kaasatud koostööd tegevad tootjat said kava „Golden Sun” alusel otsetoetust päikeseenergiaseadmete paigaldamiseks oma territooriumile. Valimisse kaasatud koostööd tegevatele tootjatele makstavad toetused, mis katavad osaliselt neil muidu tekivad kulud, on seega otseselt seotud vaatlusaluse tootega.
(276)
Lisaks leiti uurimisel see, et valimisse kaasatud koostööd tegevad tootjad on saanud kava alusel toetust ka vaatlusaluse toote tarnimiseks sõltumatutele projekti teostajatele. Eelkõige tehti kohapealse uurimise ajal kindlaks, et Hiina RV valitsus on teinud ühele valimisse kaasatud koostööd tegevale eksportijale otse märkimisväärse ühekordse summeeritud väljamakse kõigi 40 projekti eest, mida rahastatakse kava „Golden Sun” raames ja mille jaoks ta tarnis vaatlusalust toodet. Valimisse kaasatud koostööd tegev eksportiv tootja ei olnud küsimustikule antud vastuses sellist summat märkinud. Rahandusministeeriumi 2010. aasta ringkirjast nähtus, et see koostööd tegev eksportija valiti tarnima vaatlusalust toodet mitmele sõltumatule projekti teostajale, kelle hulgas oli nii eraõiguslikke kui ka avaliku sektori üksusi. Komisjon püüdis saada selle valimisse kaasatud koostööd tegevale eksportivale tootjale tehtud otsemakse kohta Hiina RV valitsuselt teavet, sest 2009. aasta teatises nimetatud kava „Golden Sun” ajutise meetme artiklis 13 on konkreetselt sätestatud, et toetust makstakse otse projekti teostajale (st mitte fotoelektriseadmete tarnijale), ja kontrollimise käigus kinnitas Hiina RV valitsus seda sõnaselgelt. Nagu eespool märgitud, ei suutnud Hiina RV valitsus kontrollkäigu ajal selgitada, miks valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija oli saanud otsetoetust. Oma 3. juuni 2013. aasta kirjas Hiina RV valitsus lihtsalt eirab seda asjaolu ja esitab märkusi vaid ühe projekti kohta 40st, öeldes lihtsalt, et projekti teostaja ja valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportiva tootja vahel oli sõlmitud finantskokkulepe, sest projekti teostajal ei olnud piisavalt raha valimisse kaasatud koostööd tegevale eksportivale tootjale maksmiseks ja seepärast leppisid nad kokku, et subsiidium makstakse otse valimisse kaasatud koostööd tegevale eksportivale tootjale. Kuna see põhjendusteta ja väga napisõnaline selgitus puudutas ainult ühte rahandusministeeriumi dokumendis nimetatud 40 projektist, millega valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija oli seotud, ei piisa sellest komisjonile olukorra selgitamiseks.
(277)
Valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija püüdis 24. juuni 2013. aasta kirjas õigustada, et asjaomase 40 projekti eest tehtud otsemaksest ei teatatud, sest see kujutab endast „kasutaja” subsiidiumi, mida makstakse projekti teostajale, mitte tarnijale. Eksportija kinnitas, et talle tehti summeeritud otsemakse seoses tarnetega rahandusministeeriumi ringkirjas nimetatud 40 projekti raames, ning lisas, et valitsus võib kanda vahendid üle otse tarnijale ja seda tehakse selle tagamiseks, et toetust kasutatakse ainult heakskiidetud fotoelektrisüsteemide jaoks, ning kontrolli hõlbustamiseks. Eksportija keskendus oma vastuses paraku ühele projektile, mille kohta on kohapeal dokumente kogutud, ja ignoreeris ülejäänud 39 projekti, mille jaoks ta sai kava „Golden Sun” alusel otsetoetust. Kuigi eksportija tõendas, et selle konkreetse projekti jaoks ettenähtud vahendid on raamatupidamisarvestuses kajastatud nõudena, mitte valitsuse toetuse ettemaksena, ei ole selle projekti või teiste projektide tegeliku lõpuleviimise kohta, sealhulgas vaatlusaluse toote tegeliku tarnimise kohta, milleks vahendid saadi, ühtegi muud tõendit esitatud. Ta ei suutnud ka selgitada lahknevust valitsuse otsemaksete ja eespool osutatud asjaomaste rakenduseeskirjade vahel; viimastes on sätestatud, et Hiina RV valitsus kannab vahendid üldiselt üle projekti teostajale, mitte seadmete tarnijale.
(278)
Komisjon leiab, et Hiina RV valitsuse selgitus valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija ja projekti teostaja vahelise finantskokkuleppe kohta ei ole veenev, sest tundub imelik, et kaks eraõiguslikku lepinguosalist lepivad iseseisvalt kokku valitsuse meetmega seotud lepingu sõlmimises (st valitsusepoolses otsemakses tarnijale erandina 2009. aasta teatise artiklist 13), ilma et valitsus oleks sellesse kaasatud või isegi sellest teadlik. Hiina RV valitsus ei esitanud tarnijatele tehtud otsemaksete selle aspekti kohta veenvamaid tõendeid ja märkusi ning piirdus oma vastuses ainult ühe nimetu projektiga 40 projektist, millega valimisse kaasatud koostööd tegevad eksportijad olid seotud. Eksportija selgitustes ei öelda sõnagi Hiina RV valitsuse märkuse kohta, mis käsitles asjaomase projekti teostaja rasket finantsolukorda seoses projektiga, mille nime jättis Hiina RV valitsus täpsustamata.
(279)
Lisaks ei kinnita muud allikad ja Hiina RV valitsus eksportija väiteid otsemakse võimaluse ja selle põhjuste kohta. Võttes arvesse neid Hiina RV valitsuse ja valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija piiratud ja vastuolulisi märkusi, tuleb märkida, et neis kattub vaid üks punkt ja selle põhjal võib teha järelduse, et Hiina RV valitsuse poolt valimisse kaasatud koostööd tegevale eksportijale summaarse otsemakse tegemine oli vajalik selle eksportija tulu tagamiseks, sest projekti teostaja finantsraskuste tõttu oli oht, et makseid ei tehta. Igal juhul on kindel, et valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija ei suutnud selgitada, kuidas ta oli valitsuselt saadud summaarset makset kasutanud, kas projekti teostajatele olid fotoelektriseadmed lõpuks tarnitud ja millist hinda olid projekti teostajad maksnud (kui olid). Kuna muud toimikus sisalduvad või muul viisil komisjonile mõistlikult kättesaadavad tõendid puudusid, jõuti seetõttu algmääruse artikli 28 alusel järeldusele, et koostööd tegevale eksportijale tehtud ühekordne summeeritud väljamakse kujutab endast otsetoetust algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses.
(280)
Lisaks leiab komisjon, et vaatlusaluse toote tarnijad said toetustest, mis neile anti kui projekti teostajatele või kui nad väidetavalt tarnisid fotoelektriseadmeid sõltumatutele projekti teostajatele, kasu kooskõlas algmääruse artikli 3 lõikega 2. Kava „Golden Sun” alusel saadud vahendid võimaldavad vaatlusaluse toote tootjatel projekti teostajatena hoida kokku oma valdustesse päikeseenergiaseadmete paigaldamise kulusid. Ettevõtjatena, kes tarnisid sõltumatutele projekti teostajatele fotoelektriseadmeid, said vaatlusaluse toote tootjad kava „Golden Sun” raames saadud vahendeid endale jätta, vajaduseta seadmeid tegelikult tarnida, ja/või saadud vahendid kaitsesid neid ohu eest, et sõltumatud projekti teostajad jätavad maksed tegemata. Viimasel juhul saavad vaatlusaluse toote tootjad makse, mida nad muidu ei oleks sõltumatult projekti teostajalt saanud.
(281)
Samuti on kõnealune subsiidiumikava konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest õigusakt, mille alusel toetust maksnud asutus tegutseb, annab juurdepääsu kõnealusele kavale ainult konkreetsetele projekti teostajatele, kes vastavad mitmele õigusaktis nimetatud kriteeriumile, ning üldisemalt ainult päikeseenergiasektoris tegutsevatele projekti teostajatele. Lisaks, kuna ei fotoelektriseadmete tarnija valimine ega projekti teostajate valimine ole avatud, läbipaistev ja mittediskrimineeriv protsess ning kuna Hiina RV valitsus teeb otsemakseid fotoelektriseadmete tarnijatele, on see kava ka konkreetne, sest sellest saavad tegelikku kasu ainult teatavad fotoelektriseadmete tarnijad. Kõnealune kava ei vasta algmääruse artikli 4 lõike 2 punktis b sätestatud mittekonkreetsuse tingimustele, sest abikõlblikkuse tingimused ja ettevõtete kohalikesse projekti rakendamiskavadesse valimise tegelikud kriteeriumid ning lõpp-projektide erinevate tehniliste ja finantsasjaolude alusel valimise tingimused ei ole objektiivsed ega kehti automaatselt.
e) Kokkuvõte
(282)
Kava „Golden Sun” on konkreetne toetuse vormis subsiidium. Uurimisel leiti, et mõned valimisse kaasatud koostööd tegevad eksportijad said seda subsiidiumi.
f) Subsiidiumi summa arvutamine
(283)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Näidiskava „Golden Sun”
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,24 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,09 %
JA Group
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,02 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,05 %
3.4.3. Otsesed maksuvabastus- ja maksuvähenduskavad
3.4.3.1. Välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest”
a) Sissejuhatus
(284)
Kaebuse esitaja väitel võeti 1991. aastal vastu välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete ja välisettevõtete tulumaksu seadus (edaspidi „välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete maksuseadus”), mille eesmärk on ergutada välisinvesteeringuid Hiinas. Nn välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud soodustuste hulka kuulub subsiidiumikava, mida kutsutakse „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” ning mille raames vabastatakse välisinvesteeringutel põhinevad ettevõtted esimeseks kaheks kasumiaastaks täielikult otsestest maksudest ja järgneva kolme aasta jooksul kohaldatakse nende suhtes poolt kehtivast tulumaksumäärast.
(285)
Kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” ühte varianti kohaldatakse ka teatavates kindlaksmääratud piirkondades asuvate, uut tehnoloogiat kasutava või kõrgtehnoloogilise ettevõttena tunnustatud äriühingute suhtes. Kava selle variandi alusel saab toetusi maksta ka pärast 2013. aastat. Uurimisel leiti, et üks koostööd tegev eksportija (Yingli Hainan) on saanud selle kava raames toetusi alates 2011. aastast: 2011. ja 2012. aastal oli äriühing maksust täielikult vabastatud ja järgmise kolme aasta jooksul kohaldatakse tema suhtes 50 % võrra vähendatud maksumäära.
(286)
Komisjon soovis kontrollkäigu ajal Hiinasse kõnealust kava kontrollida. Hiina RV valitsus ei esitanud siiski teavet kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” selle variandi kohta. Hiina RV valitsus väitis 3. juuni 2013. aasta kirjas, et seda kava kaebuses ei nimetatud ja see ei asenda kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” varianti, mis on ettenähtud välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ja mida rakendatakse geograafiliste piiranguteta. Komisjon võtab Hiina RV valitsuse selgitust arvesse ja mõistab, et see maksusoodustuskava on välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kavast „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” ametlikult eraldiseisev kava. Kuna aga toetuste maksmine jätkus väidetavalt pärast välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava lõppemist, selle kava iseloom ja mõju on samad nagu välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kaval ning sellest teatas üks valimisse kuuluv koostööd tegev eksportija, leiab komisjon, et kõnealune kava on välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” jätkukavana viimasega tihedalt seotud ja seda tuleb tasakaalustada. Sellega seoses märgib komisjon, et algmääruse artikli 10 lõikega 1 lubatakse uurida iga kaebuse esitaja nimetatud „väidetavat subsiidiumi” ja selles ei viidata ühelegi „väidetavale subsiidiumikavale”. Kuna käesolevas juhtumis on mõlemad kavad seotud sama subsiidiumiga, st ettevõtte tulumaksusoodustusega, on komisjonil õigus uurida neid ühe subsiidiumina.
b) Õiguslik alus
(287)
Kava õiguslik alus on välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete maksuseaduse artikkel 8 ja Hiina Rahvavabariigi välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete ja välisettevõtete tulumaksu seaduse rakenduseeskirjade artikkel 72. Hiina RV valitsuse sõnul lõpetati kava 16. märtsil 2007 Hiina Rahvavabariigi Üleriigilise Rahvakongressi 10. koosseisu 5. istungjärgul vastuvõetud 2008. aasta ettevõtte tulumaksu seadusega, täpsemalt selle seaduse artikliga 57, mille kohaselt lõpetatakse toetuste maksmine järk-järgult 2012. aasta lõpuks.
(288)
Erikava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” õiguslik alus on 2007. aasta korraldus nr 40, st riiginõukogu teatis üleminekuperioodi sooduspoliitika rakendamise kohta seoses erimajandusvööndis ja Shanghai Pudongi uues piirkonnas asuvate kõrgtehnoloogiliste ettevõtte tulumaksuga, mis põhineb Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse artikli 57 lõikel 3, ning kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete kindlaksmääramist käsitlevad haldusaktid.
c) Uurimise tulemused
(289)
Tulumaksust vabastatakse ainult sellised välisosalusega tootmisettevõtted, mille kavandatud tegutsemisaeg on vähemalt kümme aastat. Kaheaastane maksuvabastus algab aastast, mil ettevõte jõuab kasumisse, ja järgneval kolmel aastal vähendatakse kohaldatavaid maksumäärasid 50 % võrra.
(290)
Kava erivariandi kohaselt peab abikõlblikel ettevõtetel olema ka uut tehnoloogiat kasutava või kõrgtehnoloogilise ettevõtte tunnustatud staatus, mida kinnitab spetsiaalne haldussertifikaat, nad peavad kasutama peamist intellektuaalomandit ja vastama Hiina RV välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete ja välisettevõtete tulumaksu seaduse rakenduseeskirjade artiklis 93 sätestatud tingimustele.
(291)
Kavas osaleda sooviv äriühing peab esitama riiklikule maksuametile ettevõtte tulumaksu deklaratsiooni ja selle lisad ning finantsaruanded. See kehtib ka kava erivariandi puhul.
(292)
Hiina RV valitsus väitis, et alates ettevõtte tulumaksu seaduse vastuvõtmisest 2008. aastal on seda kava järk-järgult koomale tõmmatud ja selle raames makstakse toetusi 2012. aasta lõpuni. Samuti märkis Hiina RV valitsus, et välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele pole uut kava ette nähtud ja neid maksustatakse võrdselt teiste ettevõtjatest maksumaksjatega. Komisjon märgib, et kõnealune maksukava andis uurimisperioodil eelise, sest mitu fotoelektriliste seadmete tootjat said uurimisperioodil sellest kasu. Lisaks ei saa välistada, et kava raames tehakse siiani soodustusi või et kasutatakse või hakatakse tulevikus kasutama sarnast asenduskava. Nagu eespool selgitatud, näitas uurimine, et tegelikult on olemas kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” erivariandid, mille alusel päikesepaneelide tootjad saavad jätkuvalt kasu. Seepärast leiti, et kava on ikkagi tasakaalustatav.
(293)
Kava erivarianti kasutas üks koostööd tegev eksportija, st Yingli Green Energy.
d) Kokkuvõte
(294)
Kava kujutab endast subsiidiumi algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses valitsuse saamatajäänud tulu vormis, millest saavad kasu toetust saavad äriühingud.
(295)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest õigusakt, mille alusel toetust maksnud asutus tegutseb, annab juurdepääsu kõnealusele kavale ainult konkreetsetele ettevõtetele, mis on välisinvesteeringutel põhinevad ettevõtted ja vastavad asjaomases õigusaktis sätestatud konkreetsetele kriteeriumitele.
(296)
Järelikult tuleb seda subsiidiumit käsitada tasakaalustatavana.
(297)
Kava varianti tuleks käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses valitsuse saamatajäänud tulu vormis, millest saavad kasu toetust saavad äriühingud.
(298)
Kõnealune subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest õigusakt, mille alusel toetust maksnud asutus tegutseb, annab juurdepääsu kõnealusele kavale ainult teatavatele ettevõtetele ja tootmisharudele, mis on liigitatud soodustatuteks, näiteks fotoelektrisektorile. Kava on ka konkreetne artikli 4 lõike 3 tähenduses, sest hõlmab ainult teatavaid piirkondi.
(299)
Järelikult tuleb seda varianti käsitada tasakaalustatavana.
e) Subsiidiumi summa arvutamine
(300)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Subsiidiumi saaja kasuks loetakse tavapärase maksumäära korral makstav maksu kogusumma, millest on maha arvatud vähendatud soodusmäära kohaselt makstud summa. Tasakaalustatud summad põhinevad äriühingute 2011. aasta maksudeklaratsioonide andmetel. Kuna ühegi valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija auditeeritud 2012. aasta maksudeklaratsioonid ei olnud kättesaadavad, võeti arvesse kogu 2011. maksustamisaasta andmed.
(301)
Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 2 jagati subsiidiumi summa (lugeja) koostööd tegevate eksportivate tootjate aasta kogukäibele uurimisperioodil, sest subsiidiumi suurus ei sõltu eksporditegevuse tulemustest ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguste alusel.
(302)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest”
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,35 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,47 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
1,03 %
3.4.3.2. Välisinvesteeringutel põhinevate ekspordile keskendunud ettevõtete tulumaksu vähendamine
(303)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.3.3. Geograafilisel asukohal põhinevad tulumaksusoodustused välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
(304)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.3.4. Maksusoodustused välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele, mis ostavad Hiinas valmistatud seadmeid
(305)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.3.5. Maksude tasaarvestused teadus- ja arendustegevuse puhul välisinvesteeringutel põhinevates ettevõtetes
a) Sissejuhatus
(306)
Kaebuse esitaja väitis, et välisinvesteeringutel põhinevatel ettevõtetel on õigus saada teadus- ja arendustegevuse eest maksusoodustust, st nende kuludelt tehakse 150 % maksude tasaarvestus, kui kulud on võrreldes eelmise aastaga suurenenud 10 % või rohkem.
(307)
Hiina RV valitsus väitis, et see kava lõpetati ettevõtte tulumaksu seaduse jõustumisel 2008. aastal ja järkjärgulist lõpetamisperioodi ette ei nähtud. Mitu valimisse kaasatud koostööd tegevat eksportijat teatasid siiski, et nad osalesid sarnases kavas vastavalt 2008. aasta ettevõtte tulumaksu seadusele, mis tõendab, et kava, mille raames tasaarvestati välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete teadus- ja arendustegevuse kulud maksudega, asendati 2008. aastal erikavaga. Hiina RV valitsus ei esitanud küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale vastates täiendavat teavet 150 % maksude tasaarvestamise kohta.
b) Õiguslik alus
(308)
Kõnealune kava on ette nähtud ettevõtte tulumaksu seaduse artikli 30 lõikega 1, Hiina RV ettevõtte tulumaksu seaduse rakenduseeskirjade (edaspidi „ettevõtte tulumaksu seaduse rakenduseeskirjad”) artikliga 95, haldusmeetmetega kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete kindlaksmääramiseks (Guo Ke Fa Huo (2008) nr 172) ja ettevõtte tulumaksu seaduse rakendusmääruse artikliga 93 ning riikliku maksuameti teatisega kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete tulumaksu tasumisega seotud probleemide kohta (Guo Shui Han (2008) nr 985).
(309)
Artiklis 95 on sätestatud, et artikli 30 lõikes 1 nimetatud täiendavat 50 % teadus- ja arendustegevuse kulude mahaarvamist kohaldatakse kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate toodetega seotud kulude suhtes, nii et need amortiseeritakse määraga 150 % immateriaalse vara maksumusest.
c) Uurimise tulemused
(310)
Nagu eespool märgitud, ei esitanud Hiina RV valitsus küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale vastates selle kava kohta täiendavat teavet. See kava juba tasakaalustati kaetud kvaliteetpaberi (79) ja orgaanilise kattega terastoodete (80) uurimise käigus. Asjaomased õigusaktid tõendavad, et see kava annab tõepoolest eelise teatavatele äriühingutele, mis on ametlikult tunnustatud kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena. Need äriühingud peavad uue tehnoloogia, uute toodete ja uute oskuste arendamiseks tegema kulutusi teadus- ja arendustegevusele. Abikõlblikud ettevõtted võivad arvestada tulumaksukohustusest maha täiendavad 50 % teadus- ja arendustegevuse kuludest. Samuti annavad teadus- ja arendustegevuse immateriaalse varaga seotud kulud abikõlblikele äriühingutele õiguse arvestada äriühingu tegelikest kuludest maha 150 %.
(311)
Uurimisel leiti, et selles kavas osalevad äriühingud peavad esitama tuludeklaratsiooni ja selle asjaomased lisad. Kasu tegelik summa kajastub nii maksudeklaratsioonis kui ka V lisas. Kavas saavad osaleda ainult äriühingud, millel on sertifikaat, mis tõendab, et nad on ametlikult tunnustatud kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena.
d) Kokkuvõte
(312)
Kõnealune kava kujutab endast subsiidiumi algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses valitsuse saamatajäänud tulu vormis, millest saavad kasu toetust saavad äriühingud.
(313)
See subsiidiumikava on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest õigusakt, mille alusel toetust maksnud asutus tegutseb, annab juurdepääsu sellele kavale ainult teatavatele ettevõtetele, mis on ametlikult tunnustatud kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena ja teevad uue tehnoloogia, uute toodete ja uute oskuste arendamiseks kulutusi teadus- ja arendustegevusele.
(314)
Järelikult tuleb seda subsiidiumit käsitada tasakaalustatavana.
e) Subsiidiumi summa arvutamine
(315)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Subsiidiumi saaja kasuks loetakse tavapärase maksumäära korral makstav maksu kogusumma, millest on maha arvatud makstud summa ja täiendavad 50 % heakskiidetud teadus- ja arendustegevuse projektidega seotud tegelikest kulutustest. Tasakaalustatud summad põhinevad äriühingute 2011. aasta maksudeklaratsioonide andmetel. Kuna ühegi valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija auditeeritud 2012. aasta maksudeklaratsioonid ei olnud kättesaadavad, võeti arvesse kogu 2011. maksustamisaasta andmed.
(316)
Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 2 jagati subsiidiumi summa (lugeja) koostööd tegevate eksportivate tootjate aasta kogukäibele uurimisperioodil, sest subsiidiumi suurus ei sõltu eksporditegevuse tulemustest ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguste alusel.
(317)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Maksude tasaarvestused teadus- ja arendustegevuse puhul
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,10 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,49 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,02 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,29 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,33 %
3.4.3.6. Tulumaksutagastus välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete kasumi reinvesteerimiseks ekspordile orienteeritud ettevõtetes
(318)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.3.7. Maksusoodustus kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena tunnustatud välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele
(319)
Uurimine kinnitas, et valimisse kuuluvad äriühingud selle kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud, sest äriühingud osalesid uues kavas, millega asendati kõnealune maksusoodustus. Kava on üksikasjalikult käsitletud allpool punktis 3.4.4.8.
3.4.3.8. Maksuvähendused kindlaksmääratud projektidega seotud kõrgtehnoloogilistele või uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele
a) Sissejuhatus
(320)
Selle kava raames kohaldatakse kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena tunnustatud ettevõtete suhtes tavapärase 25 % tulumaksumäära asemel 15 % vähendatud tulumaksumäära. EL tunnistas selle kava kaetud kvaliteetpaberi uurimise ja orgaanilise kattega terastoodete uurimise käigus tasakaalustatavaks; samuti tegid seda Ameerika Ühendriikide asutused.
b) Õiguslik alus
(321)
Selle kava õiguslik alus on ettevõtte tulumaksu seaduse artikli 28 lõige 2, haldusmeetmed kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete kindlaksmääramiseks (Guo Shui Han (2008) nr 172) ja ettevõtte tulumaksu seaduse rakendusmääruse artikkel 93 koos riikliku maksuameti teatisega kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete tulumaksu tasumisega seotud probleemide kohta (Guo Shui Han (2008) nr 985).
c) Uurimise tulemused
(322)
Kava kohaldatakse kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena tunnustatud ettevõtete suhtes, mis vajavad riigi abi. Neil ettevõtetel peavad olema peamised sõltumatud intellektuaalomandi õigused ja nad peavad vastama mitmele tingimusele: i) nende toodang peab kuuluma kõrgtehnoloogiliste toodete kategooriasse, mida riik esmajoones toetab, ii) teadus- ja arendustegevuse kogukulud peavad moodustama kindla osa müügi kogutulust, iii) tulu kõrgtehnoloogilistest ja uuel tehnoloogial põhinevatest toodetest peab moodustama kindla osa müügi kogutulust, iv) teadus- ja arendustegevusala töötajad peavad moodustama kindla osa töötajate koguarvust, v) muud 2008. aasta dokumendis „Haldusmeetmed kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete kindlaksmääramiseks” sätestatud tingimused peavad olema täidetud.
(323)
Selles kavas osalevad äriühingud peavad esitama tuludeklaratsiooni ja selle asjaomased lisad. Kasu tegelik summa kajastub nii maksudeklaratsioonis kui ka V lisas.
d) Kokkuvõte
(324)
Järelikult tuleks kava käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest tegemist on rahalise toetusega valitsuse saamatajäänud tulu vormis, millest saavad kasu toetust saavad äriühingud. Kooskõlas algmääruse artikli 3 lõikega 2 saadud kasu võrdub kavas osalemise tulemusel saavutatud maksusäästu summaga.
(325)
Subsiidium on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest seda võivad saada ainult kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte sertifikaati omavad ettevõtted, mis vastavad kõigile 2008. aasta haldusmeetmetes sätestatud tingimustele. Lisaks puuduvad õigusaktides sätestatud või subsiidiumit võimaldava asutuse kehtestatud objektiivsed kriteeriumid selle kava raames toetuse saamise õiguse kindlaksmääramiseks ning subsiidiumi saamine ei ole automaatne vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b.
(326)
Järelikult tuleb seda subsiidiumit käsitada tasakaalustatavana.
e) Subsiidiumi summa arvutamine
(327)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Subsiidiumi saaja kasuks loetakse tavapärase maksumäära korral makstav maksu kogusumma, millest on maha arvatud vähendatud soodusmäära kohaselt makstud summa. Tasakaalustatud summad põhinevad äriühingute 2011. aasta maksudeklaratsioonide andmetel. Kuna ühegi valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija auditeeritud 2012. aasta maksudeklaratsioonid ei olnud kättesaadavad, võeti arvesse kogu 2011. maksustamisaasta andmed.
(328)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Maksuvähendused kindlaksmääratud projektidega seotud kõrgtehnoloogilistele või uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,42 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,35 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,13 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,86 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
3.4.3.9. Tulumaksusoodustused riigi kirdeosas paiknevatele ettevõtetele
(329)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.3.10. Guangdongi provintsi maksukavad
(330)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.4. Kaudsed maksustamis- ja imporditollikavad
3.4.4.1. Käibemaksuvabastus ja imporditolli vähendamine imporditud seadmete kasutamise eest
a) Sissejuhatus
(331)
Kõnealuse kava kohaselt vabastatakse käibemaksust ja imporditollidest välisinvesteeringutel põhinevad ja omamaised ettevõtted, mis kasutavad tootmises imporditud seadmeid. Vabastuse saamiseks ei tohi seadmed olla mitterahastamiskõlblike seadmete loetelus ning vabastust taotlev ettevõte peab hankima riiklikult soodustatud projekti sertifikaadi, mille Hiina asutused või riiklik arengu- ja reformikomisjon väljastab kooskõlas asjakohaste investeeringuid, makse ja tollimakse käsitlevate õigusaktidega. See kava tasakaalustati kaetud kvaliteetpaberit ja orgaanilise kattega terasetooteid käsitlevate subsiidiumivastaste menetluste käigus.
b) Õiguslik alus
(332)
Kava õiguslik alus on riiginõukogu ringkiri imporditud seadmete maksustamise põhimõtete kohandamise kohta (Guo Fa nr 37/1997), rahandusministeeriumi, kesktolliameti ja riikliku maksuameti teatis teatavate soodusimporditolle käsitlevate põhimõtete kohandamise kohta, rahandusministeeriumi, kesktolliameti ja riikliku maksuameti teadaanne nr 43 (2008), riikliku arengu- ja reformikomisjoni 22. veebruari 2006. aasta märgukiri nr 316 (2006) riigi või välisinvestorite rahastatavate ja riigi soodustatavate projektide kinnituskirjade menetlemisega seotud oluliste küsimuste kohta ning välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete või omamaiste ettevõtete imporditavate tollimaksuvabastuseta kaupade kataloog (2008).
c) Uurimise tulemused
(333)
Seda kava käsitatakse subsiidiumina Hiina RV valitsuse saamatajäänud tulu kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest välisinvesteeringutel põhinevad ettevõtted ja teised abikõlblikud omamaised ettevõtted vabastatakse muidu tasumisele kuuluva käibemaksu ja/või imporditolli tasumise kohustusest. Seetõttu saavad toetust saavad äriühingud kava raames kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses. Kava on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetne, sest õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, võimaldatakse juurdepääs sellele kavale üksnes ettevõtetele, kes investeerivad seaduses lõplikult kindlaksmääratud konkreetsetesse ärivaldkondadesse ning kuuluvad välisinvesteeringutel põhinevate ja tehnosiirde tootmisharude kataloogi kohaselt kas soodustatud kategooriasse või piiratud kategooriasse B või tegutsevad kooskõlas riigi soodustatavate peamiste tootmisharude, toodete ja tehnoloogiavaldkondade kataloogi tingimustega. Lisaks puuduvad objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise õiguse piiramiseks ja veenvad tõendid, mille põhjal võiks järeldada, et toetuse saamise õigus on automaatne vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b.
d) Subsiidiumi summa arvutamine
(334)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Subsiidiumi saaja kasuks loetakse imporditud seadmete käibe- ja tollimaksu summa, mille tasumisest subsiidiumi saaja vabastati. Tagamaks, et tasakaalustatav summa hõlmab ainult uurimisperioodi, amortiseeriti saadud kasu tavapärast raamatupidamisarvestust kasutades vastavalt seadmete elueale.
(335)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Käibemaksuvabastus ja imporditolli vähendamine imporditud seadmete kasutamise eest
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,24 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,44 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,38 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,35 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,78 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,07 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,63 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
3.4.4.2. Välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete puhul Hiinast ostetud seadmete käibemaksu vähendamine
a) Sissejuhatus
(336)
Selle kava raames vabastatakse käibemaksust välisinvesteeringutel põhinevad ettevõtted, kes soetavad kodumaal toodetud seadmeid. Vabastuse saamiseks ei tohi seadmed olla mitterahastamiskõlblike seadmete loetelus ning nende väärtus ei tohi ületada teatavat piirmäära. Seda kava käsitleti kaetud kvaliteetpaberit ja orgaanilise kattega terasetooteid puudutavate subsiidiumivastaste menetluste käigus.
b) Õiguslik alus
(337)
Õiguslik alus on kodumaal toodetud seadmeid soetavatele välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele maksude tagastamise haldamise ajutised meetmed, Hiinas valmistatud seadmeid soetavatele välisinvestoritest ettevõtjatele maksude tagastamise haldamise katsemeetmed ja rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti teatis kodumaal toodetud seadmeid soetavatele välisinvestoritest ettevõtjatele maksude tagastamise korra tühistamise kohta.
c) Uurimise tulemused
(338)
Hiina RV valitsus väitis subsiidiumivastasele küsimustikule antud vastuses, et kõnealune kava lõpetati 1. jaanuarist 2009, ning viitas rahandusministeeriumi ja riikliku maksuameti ringkirjale kodumaal toodetud seadmeid soetavatele välisinvestoritest ettevõtjatele maksude tagastamise kava lõpetamise kohta (CAISHUI (2008) nr 176). Uurimine näitas siiski, et mitu valimisse kaasatud eksportivat tootjat said selle kava raames uurimisperioodil kasu. Asjaomased valimisse kaasatud eksportijad esitasid kava, sealhulgas saadud kasu kohta üksikasjalikku teavet. Seda arvesse võttes leiti, et Hiina RV valitsus ei esitanud kava kohta õiget teavet ja kava jätkub siiani, nagu tõendab teatavate eksportivate tootjate olukord.
(339)
Kuna Hiina RV valitsus küsitud teavet ei esitanud, tugines komisjon valimisse kaasatud eksportivate tootjate esitatud teabele.
(340)
Seda kava käsitatakse subsiidiumina Hiina RV valitsuse saamatajäänud tulu kujul algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest välisinvesteeringutel põhinevad ettevõtted vabastatakse muidu tasumisele kuuluva käibemaksu tasumise kohustusest. Seetõttu saavad toetust saavad äriühingud kava raames kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses. Kava on algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses konkreetne, sest õigusaktiga, mille alusel toetust andev asutus tegutseb, võimaldatakse juurdepääs sellele kavale üksnes ettevõtetele, kes ostavad kodumaal toodetud seadmeid ning kuuluvad välisinvesteeringutel põhinevate tootmisharude kataloogi kohaselt kas soodustatud kategooriasse või piiratud kategooriasse B ja kelle siseturul ostetud seadmed on nimetatud riigi soodustatavate peamiste tootmisharude, toodete ja tehnoloogiate kataloogis. Sellele lisaks piiravad Hiinas valmistatud seadmeid soetavatele välisinvestoritest ettevõtjatele maksude tagastamise haldamise katsemeetmed ja rahandusministeeriumi teatis kavas osalemise välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtetega, kes kuuluvad välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete suuniskataloogi või Hiina kesk- ja läänepiirkonna välisinvesteeringutel põhinevate soodustatud tootmisharude kataloogi kohaselt soodustatud kategooriasse. Lisaks puuduvad objektiivsed kriteeriumid toetuse saamise õiguse piiramiseks ja veenvad tõendid, mille põhjal võiks järeldada, et toetuse saamise õigus on automaatne vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 2 punktile b. See kava on ka konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 4 punkti b tähenduses, sest subsiidium sõltub sellest, kas omamaist kaupa eelistatakse imporditud kaubale.
d) Subsiidiumi summa arvutamine
(341)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Subsiidiumi saaja kasuks loetakse kodumaal toodetud seadmete käibemaksu summa, mille tasumisest subsiidiumi saaja vabastati. Tagamaks, et tasakaalustatav summa hõlmab ainult uurimisperioodi, amortiseeriti saadud kasu vastavalt seadmete elueale kooskõlas tootmisharu tavapraktikaga.
(342)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete puhul Hiinast ostetud seadmete käibemaksu vähendamine
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,07 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,03 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,15 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,05 %
3.4.4.3. Käibemaksu- ja tollimaksuvabastus väliskaubanduse arendamise kava raames ostetud põhivarale
(343)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.5. Riiklikud kaubatarned ja teenused tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
3.4.5.1. Riiklikud polükristalse räni tarned tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(344)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.5.2. Riiklikud pressitud alumiiniumi tarned tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(345)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.5.3. Riiklikud klaasitarned tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(346)
Uurimine kinnitas, et valimisse kaasatud äriühingud kõnealuse kava raames uurimisperioodi jooksul kasu ei saanud.
3.4.5.4. Riiklik elektriga varustamine
a) Sissejuhatus
(347)
Kaebuse esitaja väitis, et teatavad Hiina polükristalse räni tootjad on saanud kasutada odavat elektrit, millega neid varustati tegelikust maksumusest väiksema tasu eest.
b) Uurimise tulemused
(348)
Uurimisel leiti, et paljude valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontserni kuulus ka nendega seotud polükristalse räni tootja. Leiti, et üks valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontsern, st LDK Solar, sai Xin Yu majandusvööndi rahandusosakonnalt korrapäraselt märkimisväärseid subsiidiume elektrienergia tasude katteks. Kuigi kõnealusel juhul ei kohaldatud äriühingule otseselt turuhinnast madalamat elektrihinda, tekkis Xin Yu majandusvööndi rahandusosakonna tehtud märkimisväärsete tagasimaksete tõttu olukord, kus nimetatud äriühing sai kasutada odavat energiat, mis seega võrdus riikliku tarnega turuhindadest madalamate hindadega. Isegi kui tagasimakset käsitada toetusena, on meede igal juhul tihedalt seotud kaebuse esitaja väitega ja seda tuleb uurida. Tegelikult hüvitati LDK kontserni kuuluvale asjaomasele äriühingule uurimisperioodi jooksul makstud elektrienergia tasud peaaegu täielikult.
(349)
Kontsern LDK Solar sai polükristalset räni tootva seotud äriühingu kaudu rahalist toetust algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iii tähenduses, sest kohalik omavalitsus subsideeris tema elektrienergia tasusid, või artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i tähenduses. See kujutas endast valitsusepoolset rahalist toetust valitsuse pakutavate kaupade näol, mis ei kuulu üldisesse taristusse algmääruse tähenduses. Teise võimalusena on tegemist vahendite otsese ülekandmisega.
(350)
LDK Solar sai kasu algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses ulatuses, milles valitsus tarnis elektrit tegelikust maksumusest väiksema tasu eest. Tehti kindlaks, et elektrienergia tasude subsideerimisega kohaldati kõnealuse eksportija suhtes tegelikult üldiselt kohaldatavast elektrihinnast madalamat hinda. Vahendite otsene ülekandmine toob kasu, sest tegemist on tagastamatu toetusega, mis ei ole turul kättesaadav.
(351)
Subsiidium odava elektri tarnimisena ühele valimisse kaasatud tootjale tehtud tagasimaksete kaudu on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses, sest elektrienergia tasude eest sai subsiidiumi ainult LDK. Subsiidium on konkreetne ka geograafilisel alusel, sest seda võimaldati üksnes kindlatele ettevõtetele Xin Yu majandusvööndis. Kuna LDK ja Hiina RV valitsus kõnealuse subsiidiumiga seoses koostööd ei teinud, põhineb see järeldus kättesaadavatel faktidel.
c) Subsiidiumi summa arvutamine
(352)
Subsiidiumi summa võrdus uurimisperioodil tehtud tagasimaksete summaga.
(353)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Elektriga varustamine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,00 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
0,00 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
2,45 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
0,00 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,00 %
3.4.5.5. Maakasutusõiguse andmine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
a) Sissejuhatus
(354)
Kaebuse esitaja väitis, et vaatlusaluse toote Hiina tootjad saavad Hiina RV valitsuselt maakasutusõiguse tegelikust maksumusest väiksema tasu eest, sest valitsus ja kohalikud omavalitsused ei järgi neid õigusi andes turupõhimõtteid.
(355)
Hiina RV valitsuse väite kohaselt on olemas standarditele vastav ja nõuetekohaselt konkurentsil põhinev maamüügiturg, kus maakasutusõigustega tuleb kaubelda avalikult kooskõlas maamüügituru seadusega. Samuti kinnitas Hiina RV valitsus, et tööstus- ja kaubandusmaad on võimalik saada kasutustasu eest avatud turul avalike hangete, enampakkumise ja võistupakkumise kaudu ja „sõltumata pakkumiste arvust või alghinnast on makstud lõplik hind turuhind, mille määravad pakkumine ja nõudlus vabal turul”. Hiina RV valitsus väitis ka, et maakasutusõiguse üleandmisel ei piirata pakkumismenetluste, enampakkumiste ja noteeringute kaudu üleandmisest teatamist, mis mõjutaks õiglast konkurentsi.
(356)
Hiina RV valitsus ei esitanud andmeid maakasutusõiguste tegelike hindade ja valitsuse määratud alghindade kohta. Teave, mille Hiina RV valitsus esitas maakasutusõigustega seotud tehingute kohta vastavalt küsimustikus nõutule, oli mittetäielik. Samuti kinnitas Hiina RV valitsus küsimustikule antud esialgset vastust kontrollkäigu ajal parandades, et mõne teatatud tehingu puhul korraldati pakkumismenetlus. Küsimustikus nõutud andmeid pakkumiste arvu ning alg- ja lõpliku hinna erinevuse kohta paraku ei esitatud.
(357)
Kontrollkäigu ajal palus komisjon Hiina RV valitsusel esitada tõendid, mis kinnitaksid, et maakasutusõiguste üleandmine toimub Hiinas pakkumismenetluste, noteeringute ja enampakkumiste kaudu. Tuleb märkida, et vastavalt pakkumiskutsete, enampakkumiste ja noteeringute tulemusena riigi omandis oleva ehitusmaa kasutusõiguse andmist käsitlevate sätete artiklile 11 avaldab vastutav riigiasutus hankemenetluse/enampakkumise/noteeringu toimumise korral alati hanketeate. Sellele tuginedes palus komisjon esitada kõik hanketeated tehingute kohta, mille puhul neid menetlusi kohaldati, et koguda ja kontrollida küsimustikus nõutud teavet. Hiina RV valitsus ei esitanud ühtegi hanketeadet, väites, et „neid ei ole enam olemas”. Seetõttu ei saanud komisjon valimisse kaasatud eksportivate tootjate maakasutusõiguse üleandmise tehinguid käsitlevat teavet kontrollida.
(358)
Komisjon teatas Hiina RV valitsusele oma kavatsusest kohaldada selle subsiidiumikava suhtes määruse (EÜ) nr 597/2009 artiklit 28 ja kuna Hiina RV valitsus komisjoni 23. mai 2013. aasta kirjale vastates rahuldavat selgitust või uusi tõendeid selle küsimuse kohta ei esitanud, oli komisjon sunnitud tegema otsuse parimatele kättesaadavatele faktidele tuginedes, st käesoleval juhul valimisse kaasatud eksportivate tootjate esitatud teabe ja muu avalikult kättesaadava teabe põhjal.
(359)
Samuti palus komisjon Hiina RV valitsusel esitada oma seisukoht võrdlusaluste kohta, eeldades, et Hiina RVs maal turuhind puudub. Kuigi küsimustiku Hiina RV valitsusele saatmise ajal oli tegemist vaid eeldusega, mitte tähelepaneku või järeldusega, leidis Hiina RV valitsus, et selline eeldus on vale, ega esitanud konkreetset teavet võimalike võrdlusaluste kohta. Hiina RV valitsus väitis vaid, et „kui tuleks kasutada võrdlusalust, siis peaks selleks olema hinnad, mida sarnase maa eest maksaksid Hiina tootmisharud, mis soodustusi ei saa”. Kuna Hiina RV valitsus ei avalikustanud tootmisharusid, mis „soodustusi” ei saa, ega esitanud teavet hindade kohta, mida sellised tootmisharud Hiinas tööstusmaa eest maksavad, ei saanud komisjon hinnata nende hindade sobivust võrdlusalusena. Sellega seoses tuleb märkida, et kaetud kvaliteetpaberit ja orgaanilise kattega terastooteid käsitlevates uurimismenetlustes leidis komisjon, et neile tootmisharudele maakasutusõiguste andmisel ei järgita turupõhimõtteid.
b) Õiguslik alus
(360)
Hiinas reguleerib maakasutusõigusi Hiina Rahvavabariigi maahaldusseadus.
c) Uurimise tulemused
(361)
Maahaldusseaduse artikli 2 kohaselt kuulub kogu maa riigile, sest kooskõlas Hiina põhiseaduse ja asjaomaste õigusnormidega on maa kollektiivne omanik Hiina rahvas. Maad ei saa müüa, kuid vastavalt seadusele saab anda maakasutusõiguse. Riigiasutused võivad õiguse anda pakkumiskutsete, noteeringute või enampakkumiste tulemusena.
(362)
Koostööd tegevad eksportivad tootjad on esitanud andmeid nende kasutuses oleva maa kohta ja enamiku asjaomastest maakasutusõiguse lepingutest/tunnistustest, kuid Hiina RV valitsus esitas üksnes väga piiratud teabe maakasutusõiguse hindade kohta.
(363)
Nagu eespool märgitud, kinnitas Hiina RV valitsus, et maakasutusõigused antakse Hiinas avalike hangete, noteeringute ja enampakkumiste kaudu. See on sätestatud ka Hiina Rahvavabariigi kinnisvaraõiguse seaduse artiklis 137.
(364)
Siiski leiti, et see Hiina RV valitsuse kirjeldatud süsteem ei tööta tegelikkuses alati nõnda. Valimisse kaasatud eksportivate tootjate kontrollimise käigus sai komisjon mõned asjaomaste asutuste teated üleandmiseks ettenähtud maakasutusõiguste kohta. Kui ühes teates piiratakse maakasutusõiguste võimalikud ostjad konkreetselt fotoelektrisektoriga, (81) siis teises kehtestatakse piirmäär ametiasutuste poolt algselt kehtestatud hinnale ega lubata turul hinda määrata. (82) Enampakkumisel tegelikku konkureerimist ei toimunud, sest eksportivate tootjate kohapealse kontrolli käigus kontrollitud näidetest paljude puhul esitas pakkumise ainult üks äriühing (ainult valimisse kaasatud fotoelektriliste seadmete tootja) ja seetõttu jäi tema pakutud alghind (kohaliku maa-ameti määratud väärtus) ka lõplikuks ruutmeetri hinnaks.
(365)
Eelnimetatud tõendid on vastuolus Hiina RV valitsuse väidetega, et Hiina RVs maakasutusõiguse eest makstavad hinnad vastavad turuhinnale, mille määravad pakkumine ja nõudlus vabal turul, ning maakasutusõiguse üleandmisel ei piirata pakkumismenetluste, enampakkumiste ja noteeringute kaudu üleandmisest teatamist, mis mõjutaks õiglast konkurentsi. Samuti leiti, et kohalikud asutused maksid mõnele valimisse kaasatud eksportivale tootjale raha tagasi, et hüvitada maakasutusõiguse eest makstud (niigi madal) hind.
(366)
Peale madalate hindade sai osa valimisse kaasatud eksportivaid tootjaid maakasutusõiguste ostmisega seoses ka muid vahendeid, mis tegelikult vähendasid maakasutusõiguste tegelikku hinda veelgi.
(367)
Menetluse tulemused kinnitavad, et maa pakkumine ja omandamine Hiina RVs on ebaselge ja läbipaistmatu ning hinnad määratakse sageli ametiasutuste äranägemisel. Asutused määravad hinnad kooskõlas linnamaa hindamissüsteemiga, mis lisaks muudele kriteeriumidele nõuab tööstusmaa hinna määramisel tööstuspoliitika eesmärkide arvessevõtmist (83).
(368)
Samuti viitab avalikult kättesaadav sõltumatu teave sellele, et maa eraldamine Hiina RVs toimub turuhindadest madalama hinnaga. (84)
d) Kokkuvõte
(369)
Järelikult tuleks Hiina RV valitsuse poolt maakasutusõiguste andmist käsitada subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti iii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses kaupade tarnimise kujul, millest saavad kasu toetust saavad äriühingud. Nagu põhjendustes 364-367 selgitatud, puudub Hiina RVs toimiv maamüügiturg ja välise võrdlusaluse kasutamine (vt põhjendus 372) näitab, et hind, mida valimisse kaasatud eksportijad maakasutusõiguse eest maksid, oli turuhinnast tunduvalt madalam. Lisaks kujutavad kohalike omavalitsuste tehtud tagasimaksed endast vahendite otsest ülekandmist, mis toob kasu, sest tegemist on tagastamatu toetusega, mis ei ole turul kättesaadav. Subsiidium on konkreetne algmääruse artikli 4 lõike 2 punktide a ja c tähenduses, sest eelisjuurdepääs tööstusmaale anti ainult teatavate tootmisharude, käesoleval juhul fotoelektrisektori äriühingutele, hankemenetlus korraldati ainult teatavate tehingute puhul, sageli määrasid hinnad ametiasutused ja valitsuse tegevus kõnealuses valdkonnas ei ole selge ja läbipaistev. Maaga seotud olukorda Hiina RVs käsitletakse ka IMFi töödokumendis, milles kinnitatakse, et maakasutusõiguste andmisel Hiina tootmisharudele ei järgita turutingimusi (85).
(370)
Järelikult tuleb seda subsiidiumi käsitada tasakaalustatavana.
e) Subsiidiumi summa arvutamine
(371)
Võttes arvesse järeldust, et maakasutusõigusega seotud tehingud Hiina RVs ei põhine turutingimustel, ei ole ilmselt kogu Hiina RVst võimalik leida erasektori võrdlusaluseid. Seepärast ei saa kulusid või hindasid Hiina RVs kohandada. Sellises olukorras leitakse, et Hiina RVs puudub asjaomane turg ning kooskõlas algmääruse artikli 6 punkti d alapunktiga ii on põhjendatud välise võrdlusaluse kasutamine saadud hüvede suuruse mõõtmiseks. Kuna Hiina RV valitsus ei teinud koostööd ega esitanud ühtegi ettepanekut välise võrdlusaluse kohta, pidi komisjon asjakohase välise võrdlusaluse kindlaksmääramiseks kasutama kättesaadavaid fakte. Sellega seoses peetakse asjakohaseks kasutada sobiva võrdlusalusena Taiwani omaette tolliterritooriumilt saadud teavet. Seda teavet kasutati ka kaetud kvaliteetpaberi ja orgaanilise kattega terasetoodetega seotud varasemates uurimismenetlustes.
(372)
Komisjoni arvates sobivad maa hinnad Taiwanis kõige paremini Hiina RV nende piirkondade iseloomustamiseks, kus koostööd tegevad eksportivad tootjad tegutsevad. Enamik eksportivaid tootjaid asub suure elanikkonna tihedusega ja kõrge SKPga provintsides.
(373)
Tasakaalustatava subsiidiumi summa arvutamisel lähtuti kasust, mida subsiidiumi saaja uurimisperioodil sai. Toetuse saajate saadud kasu arvutamisel lähtutakse iga äriühingu poolt maakasutusõiguse eest makstud summa (millest on maha arvatud kohaliku omavalitsuse tehtud tagasimakse summa) ja selle summa vahest, mis oleks tavapäraselt makstud Taiwani võrdlushinna alusel.
(374)
Arvutuste tegemisel kasutas komisjon Taiwani puhul kindlaks tehtud keskmist maa ruutmeetri hinda, mida korrigeeriti vastavalt vääringu odavnemisele ja SKP kasvule alates asjaomaste maakasutusõiguse lepingute alguskuupäevadest. Tööstusmaa hinda käsitlev teave saadi Taiwani majandusministeeriumi tööstusosakonna veebisaidilt. Taiwani vääringu odavnemise ja SKP kasvu arvutustes võeti aluseks inflatsioonimäär ja SKP kasv elaniku kohta jooksevhindades (USA dollarites) Taiwanil (IMFi 2011. aasta aruande „World Economic Outlook” (Maailma majanduse väljavaade) andmed). Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõikega 3 on subsiidiumisumma (lugeja) jaotatud uurimisperioodile, kasutades maakasutusõiguse tavapärast kasutusaega tööstusmaa puhul, st 50 aastat. See summa on seejärel jagatud koostööd tegevate eksportivate tootjate kogu müügikäibele uurimisperioodi vältel, sest subsiidium ei sõltu eksporditegevuse tulemustest ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.
(375)
Valimisse kaasatud eksportivate tootjate puhul oli selle meetodiga määratud subsiidiumimäär uurimisperioodil järgmine:
Maakasutusõiguste andmine tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
Äriühing/kontsern
Subsiidiumimäär
Wuxi Suntech Power Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,31 %
Yingli Green Energy Holding Company ja seotud äriühingud
0,77 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd ja seotud äriühingud
0,65 %
JingAo Group ja seotud äriühingud
1,31 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd ja seotud äriühingud
4,28 %
Delsolar (Wujiang) Ltd ja seotud äriühingud
0,32 %
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
1,73 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
1,66 %
3.5. Menetlusosaliste märkused pärast lõplikku avalikustamist
(376)
Hiina RV valitsus oli selle vastu, et osa meediaväljaandeid ja huvitatud isikuid tsiteerisid pärast avalikustamist teatavat teavet, mis oli esitatud lõplikus teavet avalikustavas dokumendis. Selle kohta tuleb märkida, et komisjon seda dokumenti ei avaldanud. Komisjonil ei ole siiski võimalik kontrollida sadade teavet avalikustava dokumendi saanud huvitatud isikute tegevust. Komisjon ei saanud seda takistada, kui osa isikuid otsustasid teavet avalikustava dokumendi avaldada või väljendada oma arvamust selle dokumendi kohta.
3.5.1. Hiina RV valitsuse märkused väidetavalt ekslike avalduse kohta lõplikus teavet avaldavas dokumendis
(377)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon rikkus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikes 1 sätestatud nõuet anda „piisavalt võimalust”. Hiina RV valitsuse sõnul oli küsimustikule vastamise tähtaegade oluline pikendamine komisjoni poolt (nagu põhjenduses 104 kirjeldatud) vastamiseks ebapiisav. Veel väitis Hiina RV valitsus, et subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikes 7 sätestatud „mõistlik aeg” kujutab kõigi muude küsimustikulaadsete dokumentide puhul endast selle lepingu artikli 12 lõikes 1 sätestatud „piisavat võimalust”. Hiina RV valitsus väitis ka, et ta sai valimisse kaasatud eksportivate tootjate poole pöörduda alles pärast valimi lõplikku moodustamist ja seepärast oli vastamiseks antud aeg, mis jäi küsimustiku kättesaamise ja valimi moodustamise otsuse vahele, mõttetu. Hiina RV valitsuse väite kohaselt tundub, et komisjoni „soov” uurimine kiiresti lõpule viia kaalub üles artikli 12 lõikes 1 sätestatud „läbirääkimisele mittekuuluva nõude” anda vastamiseks piisav võimalus. Komisjon nende väidetega ei nõustu, sest ta tegi kõik endast oleneva, et anda Hiina RV valitsusele küsimustikule ja puudustele viitavale kirjale vastamiseks võimalikult palju aega. Hiina RV valitsust teavitati ka sellest, et nõutud dokumente saab esitada kontrollkäigu kuupäevani.
Komisjon ei takistanud Hiina RV valitsust esitamast menetluse jooksul teavet ja tuletas viimasele korduvalt meelde, et Hiina RV valitsus võib oma teabe ja seisukohtade esitamiseks taotleda enda ärakuulamist. Tuleb märkida, et Hiina RV valitsuse poolt menetluse ajal esitatud teavet ei jäetud kordagi tähtaegadele viidates läbi vaatamata. Hiina RV valitsuse väide, mille kohaselt oli vastamiseks antud aeg, mis jäi küsimustiku kättesaamise ja valimi moodustamise otsuse vahele, kasutu, ei ole õige. Enamik küsimustikust puudutas vaatlusaluse tootmisharu/toote subsideerimise üldist taset ja valimi moodustamise otsus ei takistanud Hiina RV valitsust kuidagi sellist üldist teavet kogumast. Veelgi olulisem on see, et Hiina RV valitsusel oli valimi moodustamise järel valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele eriomase teabe kogumiseks aega veel 43 päeva. Komisjoni tegutses kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikega 1 ning andis Hiina RV valitsusele piisava võimaluse kõigi selliste tõendite esitamiseks, mida ta pidas oluliseks, võttes ühtlasi arvesse, et selline kohustus ei saa olla uurimise õigeaegset lõpuleviimist silmas pidades tähtajatu.
(378)
Hiina RV valitsus väitis veel, et komisjon nõudis esialgu valimisse mittekaasatud eksportivate tootjate kohta põhjalikku teavet, mis ei olnud valimil põhineva uurimise seisukohast „vajalik teave”. Selle kohta tuleb märkida, et Hiina RV valitsusele ettenähtud küsimustiku saatmise ajal puudus veel lõplik otsus selle kohta, kas asjaomases menetluses kasutatakse valimit või mitte. Pärast seda, kui komisjon sai Hiina eksportivatelt tootjatelt valimi moodustamist puudutavad vastused ja ilmnes, et eksportijad teevad laialdaselt koostööd, ning kui selgus, et valimisse kaasatud eksportijad teevad koostööd ja vastavad nõuetekohaselt oma küsimustikule, ei nõudnud komisjon enam valimisse mittekaasatud eksportivatelt tootjatelt ettevõttespetsiifilist teavet subsideerimise kohta. Seepärast ei nõustu komisjon selle väitega.
(379)
Hiina RV valitsuse väite kohaselt märkis komisjon lõplikus teabe avalikustamise dokumendis ekslikult, et Hiina RV valitsus jättis küsimustikule antud vastuses ja hilisemates avaldustes teatava teabe esitamata. See ei ole tõsi. Nagu komisjon 23. mai 2013. aasta kirjas Hiina RV valitsusele juba märkis, ei esitanud Hiina RV valitsus riigiosalusega finantseerimisasutuste kohta nõutud teavet, Sinosurega ja ekspordikrediidi kindlustuse andmisega seotud dokumente, näidiskavaga „Golden Sun” seotud dokumente ja teavet maakasutusõiguste andmise kohta.
(380)
Hiina RV valitsuse sõnul ei kasutanud komisjon kättesaadavaid fakte, mida sai puuduva teabe täiendamiseks kasutada, nagu näevad ette vaekogud ja WTO vaidluste lahendamise mehhanismid, (86) ning kohaldas selle asemel „karistuseks negatiivseid järeldusi ja rikkus sellega taas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu sätteid”. Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei kasutanud kättesaadavaid fakte „ainult puuduoleva teabe asendamiseks, vaid konkreetse alusena kõigile subsideerimise kohta tehtud järeldustele, ja jättis seejuures täielikult arvesse võtmata märkimisväärse hulga Hiina RV valitsuse ja asjaomaste finantseerimisasutuste esitatud teabest, põhjendades seda enamasti sellega, et täielikku vastust ei ole antud või iga arvu ei ole tõendatud”. Komisjon ei teinud seda. Kõik Hiina RV valitsuse esitatud andmed, sealhulgas kavad ja õigusaktid, võeti arvesse ja neid analüüsiti ning järeldused põhinevad neil dokumentidel sellisena, nagu Hiina RV valitsus need esitas, kui need dokumendid tehti kättesaadavaks ja kui kontrollimine kinnitas nende õigsust. Seda, kuidas komisjon käsitles Hiina RV valitsuse esitatud teavet, näitavad järelduste toetuseks sageli esitatud tsitaadid neist dokumentidest. Komisjon selgitas põhjenduses 110 neid olukordi, kui esitatud teavet ei võetud sellisena arvesse.
(381)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon rääkis endale vastu, kui väitis lõplikus teavet avalikustavas dokumendis, et ta nõudis selles uurimises tehingupõhist teavet ainult valimisse kaasatud eksportijate kohta, sest mujal samas dokumendis ta märkis, et „valitsuse küsimustik ei ole piiratud valimisse kaasatud eksportijatega”. See ei ole tõsi. Komisjon ei teinud vasturääkivaid avaldusi. Nagu põhjenduses 378 juba selgitatud, piiras komisjon oma esialgset nõudmist ja soovis pärast valimi moodustamise otsuse tegemist saada ettevõttespetsiifilist teavet üksnes valimisse kaasatud eksportivatelt tootjatelt. Väidetavate subsideerimiskavade tasakaalustatavuse hindamiseks nõudis komisjon siiski ka muud teavet peale valimisse kaasatud eksportivate tootjatega seotud teabe, näiteks teavet Hiina finantsturgude või maakasutusõiguste turu kohta. Seepärast märgiti, et „valitsuse küsimustik ei ole piiratud valimisse kaasatud eksportijatega”.
(382)
Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon tundub unustavat, et teavet ei saa lihtsalt arvesse võtmata jätta, kui seda ei tehta kontrollimiseks kättesaadavaks. Komisjon selles menetluses teavet siiski nii ei käsitlenud. Kindlasti ei olnud „kontrollimiseks mittekättesaadav olemine” ainus põhjus, miks teavet täielikult arvesse ei võetud. Seda teavet ei saanud paraku kontrollimata arvesse võtta, sest muu toimikus olev teave oli sellega vastuolus ja Hiina RV valitsus ei esitanud samal ajal selle toetuseks ühtegi tõendit.
(383)
Hiina RV valitsuse väitel „kinnitas” komisjon lõplikus teavet avalikustava dokumendi põhjenduses 85 (esitatud põhjenduses 117), et Hiina RV valitsus ei kontrolli pangandus- ja finantseerimisasutusi ega saa neid sundida teavet esitama. Tuleb märkida, et komisjon ei ole sellisest avaldusest teadlik ja pärast põhjenduse teksti ülevaatamist tundub, et see väide ei vasta tõele.
(384)
Hiina RV valitsus väitel tundus komisjon nõustuvat Hiina RV valitsusega, et ELi algmääruse või subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu nõuded ei saa uurimise korral riigi õigusakte kõrvale tõrjuda. Hiina RV valitsuse poolt selle küsimuse sidumine väidetavalt konfidentsiaalse teabe esitamata jätmisega on asjakohatu. Komisjon väitis siiski (põhjendus 117), et WTO liikme munitsipaalõiguse sätted või sise-eeskirjad ei saa teda vabastada WTO lepingust tulenevast kohustusest teha uurimise ajal koostööd ning Hiina RV valitsus on sellise konflikti esinemisel kohustatud välja pakkuma viise, kuidas saaks teabele selle nõuetekohaseks kontrollimiseks juurdepääsu anda. Hiina RV valitsus viitas väidetavalt piiratud teabe kontrollimiseks ühe viisi väljapakkumise näitena olukorrale, kui üks pangaametnik esitas ühe valimisse kaasatud äriühingu kohta krediidiriski hinnangu, ja märkis, et „komisjon oli ikkagi rahulolematu”. Otse vastupidi, nagu põhjenduse 148 sõnastusest selgub, ei tekitanud komisjon selle konkreetse dokumendi kontrollimisest probleemi ja võttis selle teabe oma järeldustes täielikult arvesse. See oli paraku erandjuhus ega kordunud enamiku kõnealuse menetluse käigus nõutud samalaadse teabe korral.
(385)
Hiina RV valitsus väitis selle kohta veel, et panga „tundlikke sisedokumente” käsitati subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingus nimetatud asjaomase teabena ja nende esitamata jätmise tulemuseks ei saa olla kättesaadavate faktide kohaldamine. Komisjon peab seda avaldust liiga radikaalseks ega mõista, kuidas nõuetekohast kontrolli (milles järgitakse nõuetekohast konfidentsiaalsuskorda) saab üldse teha, kui selliseid dokumente (kaasa arvatud klientidega tehtud tehingutega seotud dokumente) lihtsalt ei esitata. Kontrolli puudumisel võib faktide kogumisel jäänud lünkade täitmiseks kasutada kättesaadavaid fakte.
(386)
Hiina RV valitsus väitis korduvalt, et kontrollimiseelne teade ei sisaldanud konkreetseid kontrolliga seotud küsimusi, ja viitas komisjoni 23. mai 2013. aasta kirjale, milles kasutati sellist sõnastust. Komisjon märkis siiski lõpliku teavet avalikustava dokumendi punktis 86 (esitatud põhjenduses 118), et 25. märtsi 2013. aasta kontrollimiseelne teade sisaldas väga konkreetset ja üksikasjalikku nimekirja kontrollimisel käsitletavatest teemadest ja dokumentidest ning oli täielikult kooskõlas algmääruse artikli 26 lõikega 3 ja WTO nõuetega. Hiina RV valitsus ei saa kontrollimisel täielikust koostööst keeldumist välja vabandada konkreetseid küsimusi sisaldava nimekirja puudumisega, sest selle esitamist ei ole algmääruse ja WTO nõuetega ette nähtud.
(387)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni iseloomustas kontrolli ajal paindlikkuse täielik puudumine. See kujutab endast kontrollkäigule eelnenud ja selle ajal esinenud faktide ja olukorra väärtõlgendust. Nagu lõpliku teavet avalikustava dokumendi punktides 88-90 juba selgitatud (esitatud põhjendustes 120-122), oli komisjon täielikult ja tingimusteta paindlik. Hiina RV valitsus püüdis esitada teavet, mida ei saanud kohapealse kontrollkäigu päevakava raames kontrollida, ja kahjuks tähendas see, et sellise teabe suhtes ei saanud kohaldada ristkontrolli ega anda sellele kontrollitud dokumendi kaalu. Hiina RV valitsus juhtis ka komisjoni tähelepanu EÜ - lõhe vaekogu arendatud WTO kohtupraktikale, mille kohaselt seda, kas dokumendid on „kontrollitavad”, ei määra alati üksnes võimalus neid kohapeal uurida; ta väitis, et komisjon ei saa teavet jätta arvesse võtmata lihtsalt sel põhjusel, et see ei ole kontrollkäigu ajal kättesaadav. Komisjon märgib, et teabele, mille usaldusväärsust ja õigsust ei saa kohapealse kontrollkäigu ajal kontrollida, võib anda väiksema kaalu kui siis, kui seda oleks nõuetekohaselt kontrollitud, ja käesolevas juhtumis seda mõnikord juhtus.
(388)
Hiina RV valitsus vaidlustab komisjoni väidetava tava mitte aktsepteerida uusi dokumente ja tõendeid, mida tuleb kontrollida pärast asjaomast kontrollkohtumist. Nagu lõpliku teavet avalikustava dokumendi punktis 89 juba selgitatud (esitatud põhjenduses 121), komisjonil ei ole ega ole ka kunagi olnud sellist tava. Komisjon ei saa üldiselt tõepoolest aktsepteerida dokumente kontrollimiseks pärast kontrollkohtumise lõppu ja selliste dokumentide kontrollimine on praktiliselt võimatu, kuid Hiina RV valitsust ei takista miski esitamast selliseid dokumente kirjalikult ja seda tegelikult käesoleva juhtumi puhul ka tehti.
(389)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei põhjendanud põhjenduses 122 osutatud kuue dokumendi nõudmist ja seepärast ei lubatud neid kontrollida. Hiina RV valitsus esitas selle väite juba oma 3. juuni 2013. aasta kirjas ning komisjon vastas sellele täielikult põhjenduses 122. Tuleb veel kord märkida, et need dokumendid puudutavad asjaomast tootmisharu ja on isegi seotud selliste konkreetsete subsiidiumikavadega nagu sooduslaenude või maksusoodustuste kavad. Seepärast on juba nende nimest ja sisust selge, et need olid uurimise jaoks olulised. Paraku Hiina RV valitsus lihtsalt keeldus uurimise ajal sellekohastele küsimustele vastamast ja nimetas ainsa põhjusena dokumendi väidetavat ebaolulisust menetluse seisukohast.
(390)
Hiina RV valitsus väitis, et ta ei saa esitada küsimustiku vastuses asjaomasele tootmisharule antud laenude osakaalu kohta esitatud teavet toetavat tõendusmaterjali, sest see teave on pankade valduses, mis on sõltumatud üksused, mitte Hiina RV valituse osakonnad, ja komisjon peaks neid arve kontrollima pankades. Hiina RV valitsus viitas kommertspanganduse seaduse sätetele, millega on ette nähtud, et pangad tegutsevad kooskõlas seadusega (artikkel 4) ning kohaliku omavalitsuse või keskvalitsuse eri tasandi üksused, avalikud organisatsioonid ja üksikisikud ei tohi sekkuda pankade äritegevusse (artikkel 5). Fakt on see, et Hiina RV valitsus tegi selle avalduse küsimustikule antud vastuses, kuid ei olnud suuteline seda tõendama. Samuti ei suutnud seda teavet mingil moel tõendada pangad, mida komisjon püüdis kontrollida. Kui seda pidada vastuvõetavaks tavaks, siis võiks uurimisalune isik teha lihtsalt oma seisukohta toetava avalduse ja uurimisasutus peaks seda aktsepteerima, ilma et tal oleks võimalus avalduse tõesust kontrollida. See on veelgi olulisem, kui võtta arvesse, et kõnealune konkreetne teave on muu toimikus oleva teabega vastuolus. Kommertspanganduse seadus sisaldab ka sätteid, mis kohustavad pankadel teostada oma laenutegevust vastavalt rahvamajanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riigi tööstuspoliitika vaimus (artikkel 34). Nagu Hiina RV valitsus oma märkustes õigesti nentis, peavad pangad oma äritegevust teostama kooskõlas seadusega, st ka kooskõlas kommertspanganduse seaduse artikliga 34. Faktid seega seda oletatavat selget vahet valitsuse ja pankade vahel ei kinnitanud.
(391)
Hiina RV valitsus väitis, et ta esitas enda omanduses olevate pankade omanike struktuuri kohta kogu teabe. Ta väitis ka, et pankade omanike kohta esitatud näitajad on panganduskomisjoni ametlikud näitajad ning puudub alus arvata, et Hiina RV valitsuse esitatud teave on vale või eksitav, ja kohaldada algmääruse artiklit 28. Veel märkis Hiina RV valitsus, et ta ei tea, millise allika põhjal tegi komisjon lõpliku teavet avalikustava dokumendi punktis 95 esitatud avalduse (esitatud põhjenduses 127) („Avalikult kättesaadava teabe põhjal võib järeldada, et on ka teisi riigiosalusega panku, mis annavad valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele laenu”), st lisaks neile pankadele, mida Hiina RV valitsus puudustele viitavale kirjale antud vastuses riigiosalusega pankadena nimetas. Nende väidetega ei saanud nõustuda. Tuleb märkida, et Hiina RV valitsus väitis esialgu küsimustikule antud vastuses, et tal puudub igasugune teave pankade omanike kohta. Alles pärast seda, kui komisjon märkis puudustele viitavas kirjas, et Hiina RV valitsus on Hiina õigusaktide kohaselt kohustatud sellist teavet koguma, esitas Hiina RV valitsus selle kohta teatavat teavet. Kontrollkäigu ajal keeldus panganduskomisjoni ametnik esitamast pankade omanike kohta esitatud arvude toetuseks tõendeid ja selle teabe allikat ega selgitanud, kust see teave on saadud. Veel tuleb märkida, et Hiina RV valitsus ei vaidlustanud fakti, et vähemalt viis muud panka, mida komisjon lõplikus teavet avalikustavas dokumendis nimetas (vt põhjenduse 127 joonealune märkus), on riigi osalusega.
(392)
Hiina RV valitsus ei nõustunud lõpliku teavet avalikustava dokumendi punktis 97 tehtud avaldusega (esitatud põhjenduses 129), mille kohaselt panganduskomisjon keeldus vastamast küsimusele Hiina kümne suurima panga kohta, sest seda ei esitatud kirjalikult; ta väitis, et komisjon tõlgendas fakte valesti, sest mittevastamise peamine põhjus oli selles, et kuna kontrollimiseelne teade seda küsimust ei sisaldanud, siis oli vastuse koostamiseks vaja aega. Tegelikult tõlgendab seda teemat puudutavaid fakte valesti just Hiina RV valitsus. Komisjon ei nõudnud kohest vastust, kuid panganduskomisjon keeldus küsimusega isegi tutvumast ettekäändel, et seda ei olnud eelnevalt kirjalikult esitatud. Kui põhjus oli selles, et vastuse koostamiseks ei olnud piisavalt aega, oleks Hiina RV valitsus võinud esitada vastuse hiljem kontrollkäigu ajal või e-posti teel (kuigi komisjonil ei oleks olnud võimalik seda kontrollida), nagu seda mitme muu dokumendi puhul tehti. Hiina RV valitsus seda siiski ei teinud.
(393)
Hiina RV valitsus väitis, et ta esitas kõik dokumendid panganduskomisjoni asutamise ja volitamise kohta, mida komisjon küsimustikus nõudis, ja kuna komisjon ei tõstatanud sellega seoses puudustele viitavas kirjas mingeid küsimusi ega nõudnud neid dokumente kontrollimiseelse teate 2. lisas sisalduvas „enne kontrollkäigu algust esitatavate dokumentide nimekirjas”, leidis Hiina RV valitsus, et ta ei ole kohustatud muid dokumente esitama. See ei ole tõsi. Komisjon nõudis kõiki panganduskomisjoni asutamise ja volitamise aluseks olnud dokumente, kuid Hiina RV valitsus esitas neist ainult mõne. Komisjon sai alles panganduskomisjoni ametniku tehtud avaldusest teada, et selle kohta on olemas ka muid dokumente. Tegelikult oli Hiina RV valitsuse poolt küsimustikule antud vastus ebatäielik ja eksitav, sest Hiina RV valitsus (panganduskomisjon) oli ilmselgelt teadlik selliste täiendavate dokumentide olemasolust, nagu panganduskomisjon ka kohapealse kontrollkäigu ajal tunnistas.
(394)
Hiina RV valitsus väitis kontrollikäigu ajal, et komisjon ei nõudnud tegelikult valimisse kaasatud eksportijatele laenu andnud pankadelt uurimisperioodi kohta statistilisi andmeid ja aruandeid. Väidetavalt nõudis komisjon ainult 2012. aasta statistilist aruannet, mille Hiina pank panganduskomisjonile esitas, ja panganduskomisjon pidi oma konfidentsiaalsuskohustuste tõttu konsulteerima selle aruande üle õigustalitusega. See ei ole tõsi. Komisjon kordas kontrollkäigu ajal juba küsimustikus ja puudustele viitavale kirjas esitatud nõuet esitada statistilised andmed kõigi pankade kohta, kes annavad valimisse kaasatud eksportijatele laenu (87).
(395)
Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et kaebuse esitaja viide kaetud kvaliteetpaberi juhtumile, milles komisjon leidis „negatiivsete järelduste alusel”, et riigiosalusega kommertspangad tegutsesid avaliku sektori asutustena, on „põhjendamata väide, milles ei ole arvesse võetud vaatlusalust toodet eksportivatele tootjatele antud subsiidiumi iseloomu ja olemasolu ning mida ei saa seega käsitada piisava tõendina” valitsuse või avaliku sektori asutuse rahalise toetuse olemasolu kohta subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 11 lõike 2 tähenduses. Esiteks tuleb märkida, et kaetud kvaliteetpaberi juhtumis tehtud otsused põhinesid mitte negatiivsetel järeldustel, vaid kättesaadavatel faktidel kooskõlas algmääruse artikliga 28, ja selle järel ei ole tehtud ühtegi otsust, mis kinnitaks Hiina RV valitsuse väidet, et komisjoni järeldus selle kohta põhineb „kättesaadavate faktide vääral kasutamisel”. Otse vastupidi, komisjon tegi sarnased järeldused riigiosalusega kommertspankade kohta ka ühes teises Hiinast pärit importi puudutavas subsiidiumivastases juhtumis - orgaanilise kattega terastooted - ja samuti on teised uurimisasutused jõudnud järeldusele, et Hiina riigiosalusega kommertspangad on avaliku sektori asutused (nimelt Ameerika Ühendriikides, kus tehtud järeldust toetas ka WTO apellatsioonikogu) (88).
(396)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon nõudis teatavat teavet kõigilt Hiinas asutatud pankadelt ja Hiina RV valitsus ei ole praktiliselt suuteline sellist teavet „üle 3 800” panga kohta esitama. Komisjon ei nõustu selle väitega ja osutab taas puudustele viitavale kirjale, milles ta piiras pärast Hiina RV valitsuselt küsimustikule saadud vastust nõutava teabe pankadega, kus Hiina RV valitsusel on otsene või kaudne osalus (89).
(397)
Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon avaldus, mille kohaselt ta võttis arvesse kõnealuste Hiina rahvapanga ringkirjade kokkuvõtet veebisaidil, mis uurimise ajal esitati, on vale ja seda tõendab lõpliku teavet avalikustava dokumendi punkt 133 (esitatud põhjenduses 164). See ei ole tõsi. Põhjendus 164 ei ole veebisaidi väljavõtete sisuga vastuolus. Selles võetakse väljavõtete sisu arvesse, kuid tuginetakse ühtlasi ringkirjade tegelikule sisule, mille õigsust ei ole Hiina RV valitsus siiani vaidlustanud.
(398)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon „rebis teatavad terminid ja väljendid erinevate dokumentide kontekstist välja”, tõlgendas teisi vääralt ja proovis need ühte siduda eesmärgiga teha kindlaks, et Hiina RV valitsus toetab vaatlusalust toodet tootvat tootmisharu või et riigiosalusega kommertspangad on avaliku sektori asutused. Ta väidab, et nende dokumentidega „terviklik tutvumine” (kavad, kokkuvõtted ja otsused) tõendaks, et komisjoni järeldustel puudub õiguslik alus ja need ei põhine tõenditel. See ei ole tõsi. Komisjon analüüsis ja kaalus kõiki dokumente, sealhulgas põhjenduses 102 viidatuid, terviklikult just selliselt, nagu Hiina RV valitsuse arvates peab.
(399)
Otsuse nr 40 kohta väitis Hiina RV valitsus, et komisjon tsiteeris seda lõplikus teavet avalikustavas dokumendis kontekstist välja rebituna, „et moonutada selle õiget tähendust”. Hiina RV valitsuse sõnul on otsuse nr 40 muudest punktidest selge, et selle eesmärk on suurendada taastuvate energiaallikate kasutamist, mitte liigitada fotoelektrilised moodulid ja elemendid mõne oodatava arengupoliitika sihtmärgina, nagu komisjon välja pakkus. Väide, et komisjoni viide otsuse nr 40 V artikli tekstile oli kontekstist välja rebitud, ei vasta tõele. Komisjon ei arutle selle üle, kas üks eesmärke oli või ei olnud taastuvate energiaallikate kasutamise edendamine. Fakt on see, et riiginõukogu otsuses nr 40 tehti kindlaks uus energiatööstus ja päikeseenergia prioriteetsete tootmisharudena ning seetõttu kuulusid need tööstuse ümberstruktureerimise suuniskataloogis soodustatud projektide alla. Võttes arvesse otsuse nr 40 artikleid 17, 18 ja 19, võivad finantseerimisasutused anda laenu üksnes sellesse kategooriasse kuuluvatele tootmisharudele/äriühingutele. See näitab selgelt, et fotoelektrisektor, mis toodab muu hulgas fotoelektrilisi mooduleid ja elemente, on seatud esikohale.
(400)
Hiina RV valitsus väitis, et riiginõukogu 10. oktoobri otsuse tekstis ei viidata fotoelektrilistele moodulitele ja elementidele või fotoelektrisektorile ja kui sellega üldse soodustatakse rahalise toetuse andmist, siis on see suunatud alternatiivsete energiaallikate kasutamise eesmärkide saavutamisele, mis ei ole kuidagi seotud üldiselt moodulite ja elementide tootmise arendamisega. Komisjon ei nõustu sellega. Tuleb märkida, et riiginõukogu otsuse eesmärk ei ole ilmselt üksnes edendada alternatiivsete energiaallikate kasutamist. Nii selle pealkirjast (riiginõukogu otsus strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude väljatöötamise ja arengu kiirendamise kohta) kui ka sisust (muu hulgas artikli 1 lõiked 1 ja 2 ning artikli 2 lõige 2) on selge, et selle eesmärk on toetada valitud tootmisharude (käesoleval juhul strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude) arengut. Seda kinnitab ka fakt, et kõnealuses otsuses seatud eesmärgid on otseselt seotud strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude toodangu ja tulemustega (artikli 2 lõige 3). Samuti on otsuses selge seos strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude ja muu hulgas fotoelektrilisi mooduleid ja elemente tootva fotoelektrisektori vahel. Esiteks on fotoelektritööstus kahtlemata alternatiivne energiatööstus, millele otsuse artiklis 2 osutatakse kui tootmisharule, mida riik peaks arendama. Teiseks kuuluvad valimisse kaasatud eksportivad tootjad kõrgtehnoloogiliste tootmisharude kategooriasse, mida mainitakse otsuse artikli 2 lõikes 2. Samamoodi on 12. viisaastakukavas päikeseenergia tootmine liigitatud strateegiliste tootmisharude alla ja ka fotoelektrisektori 12. viisaastakukavas kinnitatakse, et riiginõukogu otsuses „on fotoelektrisektor nimetatud oluliste strateegiliste kujunemisjärgus tootmisharude all, mida meie riik tulevikus arendab” (90).
(401)
Hiina RV valitsuse väitel tsiteeris komisjon keskmise tähtajaga ja pikaajalist teaduse ja tehnoloogia arengukava, kuid ei viidanud ühelegi selle dokumendi punktile, milles on märgitud, et kõrgtehnoloogiliste ettevõtete alla kuuluvad mooduleid või elemente tootvad ettevõtted või üldiselt fotoelektrisektor. Hiina RV valitsuse sõnul on arengukava eesmärgid suunatud üksnes alternatiivsete energiaallikate arendamisele, et vähendada sõltuvust fossiilkütustest. Komisjon ei nõustu sellega. Enamikule uurimisalustele valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele on antud kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte sertifikaat ja nad said seetõttu subsiidiume, mida anti üksnes kõrgtehnoloogilistele ja uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele (nt maksuvabastused). Valimisse kaasatud eksportijad kasutasid samalaadseid individuaalseid toetuskavu, mida nimetatakse selles arengukavas.
(402)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni avaldus, mille kohaselt Hiina RV teaduse ja tehnika arengu seaduses on nimetatud hulk meetmeid, millega toetatakse strateegilisi tootmisharusid, sealhulgas fotoelektrisektorit, ei põhine faktidel ja selles seaduses ei mainita fotoelektrisektorit või strateegilist tootmisharusid ning puudub alus väita, et vaatlusalune toode kuulub selle seaduse reguleerimisalasse. See ei ole tõsi. Kõnealune avaldus põhineb nimetatud seaduse artiklitel 18 ja 34. Vastavalt artiklile 18 julgustab ja juhendab riik finantseerimisasutusi kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arengu toetamisel. Vastavalt artiklile 34 peavad poliitikale orienteeritud finantseerimisasutused andma eritoetust ettevõtete projektidele, mida riik soodustab. Fotoelektrisektor kuulub kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude alla ning ka nende ettevõtete kategooriasse, kelle projekte riik soodustab. Lisaks lubatakse sama seaduse artikliga 17 rakendada soodsaid maksumeetmeid muu hulgas üksuste suhtes, kes tegelevad teaduse ja tehnoloogia riiklike arengukavade all kuuluvate projektidega. Põhjendusest 401 on selge, et fotoelektrisektori äriühingute projektid kuuluvad nende kavade alla. Kokkuvõttes tuleb öelda, et fotoelektrisektori ja vaatlusalust toodet tootvate ja eksportivate äriühingute kuulumisele kõnealuse seaduse reguleerimisalasse on vähemalt kolm selget viidet.
(403)
Hiina RV valitsus väitel leidis komisjon, et Hiina RV kavadel, otsustel ja seadustel on ühesugune õiguslik toime ja väärtus, kuid see on vastuolus õigusliku tõlgendamise põhimõtete, Hiina õigusaktide seaduse ja Hiina RV valitsuse korduvalt esitatud väidetega. Hiina RV valitsuse sõnul ei ole viide üldisele viisaastakukavale ja fotoelektrisektori viisaastakukavale õiguslik viide, sest tõendeid nende kavade õigusliku siduvuse kohta ei esitatud. See ei ole õige, sest Hiina RV väidet, et need kavad ei ole siduvad, ei toeta muud toimikus sisalduvad tõendid. Vastupidi, Hiina RV valitsuse poolt küsimustikule vastuseks esitatud kava tekstis on selgelt märgitud: „Üleriigiline Rahvakongress arutas seda kava ja kiitis selle heaks ning sellel on seaduse jõud” (91). Hiina RV valitsus märkis lõpliku avalikustamise kohta esitatud märkustes: „Vastavalt Hiina õigusaktide seadusele on Hiina õigusaktid konstitutsioon, seadused, haldusaktid, kohalikud määrused ja eeskirjad.” Kuna kaval on seaduse jõud ja Hiina RV valitsus kinnitas, et seadused on Hiinas õigusaktid, jõudis komisjon järeldusele, et kava on tõepoolest õiguslikult siduv. Hiina RV valitsuse poolt kontrollkäigu ajal esitatud selgituse kohaselt tulenevad valdkondlikud ja piirkondlikud viisaastakukavad üldisest viisaastakukavast ja seepärast puudub komisjonil alus kohelda valdkondlikku fotoelektrisektori viisaastakukava (2011-2015) erinevalt üldiselt viisaastakukavast.
(404)
Hiina RV valitsus viitab „komisjoni väljaantud suunistele tagasimaksete kohta” kui samasuguse mittesiduva dokumendi näitele Euroopa Liidus. Komisjon oletab, et Hiina RV valitsus viitab komisjoni teatisele dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise kohta (EÜT C 127, 29.5.2002, lk 10). Tegelikult ei ole õige pidada neid suuniseid mittesiduvaks, sest need on komisjoni jaoks siduvad ulatuses, milles need ei lähe vastuollu hierarhiliselt kõrgemal asetsevate normidega. Komisjon on otsustanud, et Hiina kavad on õiguslikult siduvad. Isegi kui hüpoteetiliselt oletada vastupidist, on siiski selge, et riiklikud, valdkondlikud ja piirkondlikud kavad, mis koostatakse valitsuse kõige kõrgemal tasandil ja millega nähakse ette valitsuse poliitika majanduse ja tööstuse arengu vallas, tõendavad nendes seatud eesmärkide tegelikult kohustuslikku iseloomu. Samamoodi on selge, et valitsus saab neile kavadele tuginedes karistada üksusi, kes neid nõuetekohaselt et rakenda. Seepärast on need äärmiselt olulised, kui määratakse kindlaks valitsuse sekkumine majandusse ning teatavate tootmisharude valitsusepoolne suunamine ja kontroll.
3.5.2. Menetlusosaliste märkused poliitikat järgivate sooduslaenude, muu rahastamise, garantiide ja kindlustuse kohta
(405)
Hiina RV valitsuse väite kohaselt ei peaks see, et ta ei esitanud A liite vastuseid, tooma kaasa kättesaadavate faktide kohaldamise kooskõlas algmääruse artikliga 28. Hiina RV valitsus väitis, et kui komisjon kavatses tõesti kontrollida kaebuses esitatud väiteid, mille kohaselt Hiina riigiosalusega pangad on avaliku sektori asutused, ei oleks olnud vaja nõuda küsimustikus hulgaliselt ettevõttesiseseid, tundlikke ja tehingupõhiseid andmeid pankade kohta, millest paljud ei ole mingil moel riigi omanduses. Hiina RV valitsus viitas sellega seoses teabele üksiklaenude kohta, mida pangad andsid valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele. Komisjon ei nõustu selle väitega. A liites nõutud teabe eesmärk oli kontrollida, kas Hiina pangad on avaliku sektori asutused ja kas neile annab ülesandeid ja juhiseid valitsus. Hiina RV valitsus ei täpsustanud, millist muud nõutud teavet peale üksiklaene puudutava teabe ta pidas sel eesmärgil ebaoluliseks.
(406)
Tuleb meenutada, et A liite küsimustega püüti saada teavet pankade omanike, juhatuse ja nõukogu koosseisu, aktsionäride ja juhatuse koosolekute protokollide, kõrgema juhtkonna ja riigiasutuste vaheliste sidemete, laenude valdkondliku liigituse, laenupoliitika ja koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele antud laenude riskide hindamise kohta. Hiina RV valitsus väitis, et sellise teabe nõudmine oli avaliku sektori asutuste kohta järelduste tegemiseks „ilmselt ebamõistlik” ja nõutud teave oli liiga ulatuslik. Veel väitis Hiina RV valitsus, et esialgne otsus selle kohta, kas üksus on avaliku sektori asutus, tuleb teha veel enne sellise teabe nõudmist. Komisjon ei nõustu sellega. Võttes arvesse WTO apellatsioonikogu poolt dokumendis 379 (92) sätestatud kõrgeid standardeid, on kogu nõutud teave vajalik, sealhulgas järeldused valitsusepoolse finantssüsteemi sekkumise ulatuse kohta. Näiteks võivad üksuste mittekaubanduslikule käitumisele viitavad tõendid tõendada ülesannete ja juhiste andmist, kui neile lisada viited valitsuse sekkumise kohta. Igal juhul tuleb märkida, et pärast valimisse kaasatud eksportivate tootjate koostöövalmiduse selgumist otsustas komisjon piirata laenude kohta nõutud teabe nende ettevõtetega ega teinud mingeid järeldusi sellest, et Hiina RV valitsus jättis esialgselt nõutud teabe üksiklaenude kohta esitamata. Kõik muud teabenõuded olid uurimise jaoks siiski ka edaspidi olulised. Seoses Hiina RV valitsuse väitega, et ta ei oleks saanud teatavat A liites nõutud teavet esitada, tuleb märkida, et Hiina RV valitsus ei esitanud üldse A liites nõutud teavet, välja arvatud mõne panga kohta. Neid asjaolusid arvesse võttes leiti, et Hiina RV valitsus ei esitanud ülejäänud nõutud teavet mõistliku aja jooksul.
(407)
Hiina RV valitsus viitab WTO juhtumi Ühendriigid - kuumvaltsitud teras apellatsioonikogu aruandele (punkt 99) (93) ja väidab, et ta ei olnud praktiliselt suuteline täitma komisjoni „ebamõistlikke” teabenõudeid ning komisjoni soovimatus seda probleemi lahendada ja seostada erinevad nõuded nendega seotud faktiliste kindlaksmääramistega osutas sellele, et komisjon ei tegutsenud heas usus. Kuigi osutatud juhtum käsitleb eksportijate koostööd dumpinguvastases juhtumis, möönab komisjon, et tasakaalustavate meetmetega seotud juhtumeid käsitlevate valitsuse küsimustike puhul tuleb leida tasakaal nõutud teabe ja vastaja praktilise suutlikkuse vahel. See tasakaal tuleb siiski leida kõiki fakte arvesse võttes. Hiina riigiosalusega pankade puhul määrati juba kaetud kvaliteetpaberi ja orgaanilise kattega terastoodete juhtumis kindlaks, et nad on avaliku sektori asutused, ja käesolevas juhtumis esitati kaebuses esmapilgul usutavad tõendid selle kohta, et riigiosalusega pangad on endiselt avaliku sektori asutused. Seepärast oleks Hiina RV valitsus pidanud eeldama, et kui ta tahab seda väidet ümber lükata, peab ta esitama palju fakte. Kahjuks väitis Hiina RV valitsus endiselt, et tal ei ole üldse või on väga vähe teavet valitsuse osaluse kohta pankades (avaliku sektori asutuste kindlaksmääramisel väga oluline tegur), mis näitas, et ta ei tegutsenud vastavalt oma võimetele ja keelas juurdepääsu vajalikule teabele. See on üks neist „piiratud juhtudest”, mille korral võib kohaldada subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõiget 7 (vastavalt WTO vaekogu aruandele (94)). Komisjoni küll teadis, et tema teabenõuded olid - vajadusest tingituna - üsna ulatuslikud, kuid koostöö on kahesuunaline protsess ja Hiina RV valitsus vastas teabenõuetele esialgu lihtsalt sellega, et nõudis selgitusi, milliste faktiliste kindlaksmääramistega on need nõuded seotud (mõnikord ei saa seda eelnevalt kindlaks teha), selle asemel et välja pakkuda võimalused, kuidas teabenõuetele saaks mõistlikul viisil vastata.
(408)
Shanghai panga kontrollimise kohta väitis Hiina RV valitsus, et kontrollkäigu ärajäämine ei ole piisav põhjus kättesaadavate faktide kohaldamiseks ja igal juhul jäi kontroll toimumata komisjoni enda süül. Vastuseks märgib komisjon, et Shanghai panka kontrollkäigu korraldamise faktilist olukorda kirjeldati lõpliku teavet avalikustava dokumendi punktides 111 ja 112 (esitatud põhjendustes 143 ja 144). Selle kontrollkäigu faktiline olukord ei ole muutunud ja komisjon ei nõustu Hiina RV valitsuse tõlgendusega nende faktide kohta ning väidab, et ta tegi kõik endast oleneva kontrollkäigu toimumiseks, kuid see ei olnud Hiina RV valitsuse tehtud takistuste tõttu võimalik. Hiina RV valitsus osutab WTO vaekogu aruandele, (95) milles järeldatakse, et kohapealse külastuse puudumisel ei ole kõik dokumentide kontrollimise võimalused ammendatud. Käesoleva uurimise puhul teatas Hiina RV valitsus komisjonile panga kontrollkäigu toimumisest siiski üks tööpäev enne Hiina RV valitsust puudutava kontrollkäigu algust (pärast sellise kinnituse andmiseks määratud, juba pikendatud tähtaja möödumist), muutes sellega kohapealse külastuse toimumise võimatuks, sest ettevalmistused olid juba tehtud ja neid ei saanud muuta. Neid asjaolusid arvesse võttes leitakse, et Hiina RV valitsus ei tegutsenud oma võimete kohaselt ja komisjon ei saa aru, kuidas kohapealse külastuse ajal teostatavat kontrolli oleks saanud muude vahenditega teha.
(409)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei saa HuaXia panga poolt oma omanike struktuuri kohta esitatud teabe jätta arvesse võtmata lihtsalt põhjusel, et see ei ole „kõigis aspektides ideaalne”. Komisjon sõnul ei olnud kõnealuse teabe mitteaktsepteerimise põhjuseks see, et teave ei olnud kõigis aspektides ideaalne. Nagu põhjenduses 147 juba selgitatud, HuaXia pank avalikustas teabe valitsuse osaluse kohta alles kontrollkäigu ajal, kuigi komisjon küsis seda juba esialgses küsimustikus. Pärast seda, kui komisjon märkis, et osa HuaXia panga aktsionäre on riigi osalusega, esitas pank paberilehe tundmatust allikast pärit teabega, mis lisaks erines muust toimikus sisalduvast teabest. Sellist teavet ei saanud aktsepteerida.
(410)
Seoses HuaXia panga otsusega esitada ainult mõni krediidikvaliteedi hinnang, nagu põhjenduses 148 kirjeldatud, väitis Hiina RV valitsus, et komisjonile esitati mõistlik selgitus, miks teisi hinnanguid ei saanud esitada. Komisjon ei nõustu sellega. Kuna kontrollimiseelses teates oli selgelt osutatud selliste dokumentide kontrollimisele kontrollkäigu ajal, ei olnud selgitus, et „kahe riskihindamisaruandega tegelevad teised panga filiaalid ja vastutavad töötajad ei ole hetkel kättesaadavad”, rahuldav. Lisaks väitis Hiina RV valitsus, et teavet ei saanud esitada kliendi konfidentsiaalsuse tõttu (seda väidet korrati ka mujal tema märkustes). Komisjon märgib, et konfidentsiaalse teabe käsitlemist tasakaalustava tollimaksu uurimismenetluse ajal reguleerivad teatavad sätted (96) ja igal juhul oli enamiku komisjoni poolt nii selles kui ka teistes küsimustes esitatud teabenõuete eesmärk seda teavet kontrollida, mitte kopeerida. Igal juhul märgib komisjon, et „kliendi konfidentsiaalsuse” põhimõtte range kohaldamine võib muuta tasakaalustava meetme uurimismenetluses väga olulise teabe kontrollimise võimatuks. Sellises olukorras, kui eksportijad ei tee koostööd või kui uurimine toimub koondandmete alusel, oleks võimatu kontrollida eksportija vastuseid paljudes valdkondades ja kontrollida pisteliselt teatavate kavade alusel toetust saanud isikuid.
(411)
Hiina RV valitsus väitis, et EXIM pank tegi uurimise ajal täielikult koostööd ja teatavaid komisjoni nõutud dokumente ei saanud esitada ettevõtte sise-eeskirjade, riigisaladuse, konfidentsiaalsuse või muude seaduste tõttu. Seepärast ei saa nende dokumentide esitamise jätmisega kaasneda kättesaadavate faktide kohaldamine. Vastavalt kommertspanganduse seadusele ei saanud EXIM panga ametnikud neid dokumente kontrollkäigu ajal esitada. Sellega seoses ja erinevalt komisjoni eeldusest ei saa algmäärus ja subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete leping tõrjuda kõrvale Hiina RV suveräänseid seadusi. Veel väitis Hiina RV valitsus, et küsimused kõrgemate ametnike parteisse kuulumise kohta on asjakohatud ja Hiina RV valitsuse jaoks häirivad. Komisjon ei nõustu sellega. WTO eeskirjad (millel algmäärus suuremas osas põhineb) ei pruugi küll riigi seadusi „kõrvale tõrjuda”, kuid see ei takista komisjoni tegemast asjakohaseid järeldusi, kui tundub, et sellised riigi seadused takistavad mõistlike teabenõuete täitmist. Lisaks on see fakt, et kuigi EXIM pank esitas A liitele teatavad vastused, ei esitanud ta selle teabe toetuseks algandmeid ega mingeid tõendeid. Seetõttu on sellel teabel ainult suulise avalduse väärtus, mida ei toeta kontrollitud kirjalikud dokumendid. Kui sellise käitumisega nõustuda, siis oleks EXIM pank võinud esitada praktiliselt kogu teabe ja uurimisasutus oleks pidanud selle aktsepteerima, ilma et ta oleks saanud selle õigsust hinnata.
Küsimused parteisse kuulumise ja EXIM pangas (tegelikult kõigis pankades) tegutsevate Hiina KP allüksuste kohta on äärmiselt tähtsad, et teha kindlaks riigi mõju pankade juhtimisele, võttes arvesse Hiina KP erilist rolli vastavalt Hiina RV konstitutsioonile. Lisaks põhjenduses 151 esitatud komisjoni põhjendustele selliste küsimuste esitamise kohta tuleb märkida, et Hiina KP põhikirja kohaselt on kõik organisatsioonid, sealhulgas eraõiguslikud kaubandusettevõtted, milles töötab vähemalt kolm parteiliiget, kohustatud asutama „partei algorganisatsiooni”. Need organisatsioonid tagavad partei ja riigi põhimõtete ja poliitika rakendamise ja kontrollivad seda ning aitavad aktsionäride koosolekul, juhatusel, nõukogul ja juhtidel nende ülesandeid ja volitusi täita vastavalt seadusele (97). Hiina RV äriühinguseadus kohustab samuti kõiki Hiinas asuvaid äriühinguid moodustama oma organisatsioonilises struktuuris Hiina KP organisatsiooni, mis teostab Hiina KP ülesandeid (98). Hiina KP on seega silmnähtavalt seotud Hiina RV valitsuse ja kõigi Hiinas asuvate ettevõtete ja asutuste tegevusega; seepärast on küsimuste esitamine parteilise kuuluvuse kohta õigustatud.
(412)
CDB kontrolli puhul esitas Hiina RV valitsus sama väite seoses küsimustega, mis esitati juhtkonna poliitilise kuuluvuse ja Hiina KP rolli kohta pangas. Sellega seoses viitab komisjon põhjendustes 151 ja 411 esitatud põhjendustele. Veel väitis Hiina RV valitsus, et CDB ei saanud nõutud krediidiriski hindamisaruandeid konfidentsiaalsuse tõttu esitada, kuid ta esitas krediidireitingu määramise näidise ja ka konkreetse krediidiriski hinnangu, milles äriühingu nimi oli kustutatud. Tuleb märkida, et krediidireitingu määramise näidis ja tundmatu tootmisharu tundmatu äriühingu krediidireiting ei ole tõend ühe valimisse kaasatud eksportija krediidiriski hindamise kohta, mida komisjon nõudis. Konfidentsiaalsusega seoses viitab komisjon põhjenduses 410 esitatud selgitustele.
(413)
Hiina RV valitsuse väite kohaselt on komisjoni järeldus, et riigiosalusega kommertspangad on avaliku sektori asutused, vastuolus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 1 lõikega 1, sest komisjon ei tuginenud selle kindlaksmääramisel mingitele tõenditele ega esitanud põhjendatud ja asjakohast analüüsi oma otsuse kohta, mille kohaselt on valitsuse sekkumine Hiina finantssektoris nii märkimisväärne, et pangad peavad järgima soodustuste poliitikat. Komisjon põhimõtteliselt ei nõustu selle väitega. Põhjendustes 162-168 osutatud sõltumatu teave tõendas, et pangad rakendavad soodustuste poliitikat, ja see on selge ka mitmest Hiina kavast, seadusest ja poliitikadokumendist, millele osutati põhjenduses 102. Komisjon vaatas läbi mitu rahvusvaheliste organisatsioonide, sealhulgas WTO, Maailmapanga, IMFi ja OECD avaldatud dokumenti, analüüsis neid ja viitas neile ning neis kõigis on järeldatud, et Hiina pangandussektorit iseloomustab märkimisväärne riigi sekkumine, mis väljendub eelkõige eesõigustatud laenusaajate olemasolus ja intressimäärade kehtestamises.
(414)
Hiina RV valitsus vaidlustab mitme dokumendi olulisuse, mis olid parimate kättesaadavate faktide allikaks ja millele komisjon viitas seoses selle kindlaksmääramisega, et riigiosalusega kommertspangad on avaliku sektori asutused. Sissejuhatuseks tuleb märkida, et komisjon pidi tuginema parimatele kättesaadavatele faktidele ainult seetõttu, et Hiina RV valitsus ei teinud koostööd ja keeldus esitamast nõutud teavet.
(415)
Hiina RV valitsus väitis, et Deutsche Banki uuringuaruandes (edaspidi „DB aruanne”), millele komisjon viitas põhjenduses 161, kirjeldatakse Hiina varasemat olukorda ja see ei saa olla positiivseks aluseks Hiina pangandussektori hindamisele seitse aastat hiljem. Esiteks Hiina RV valitsus eksib väites, et kõnealune aruanne on alus olukorra hindamisele „seitse aastat hiljem”. Aruanne koostati 2007. aastal ja uurimisperiood, mis on käesoleva menetluse eesmärgil asjaomane periood Hiina pangandussektori hindamiseks, algab 2011. aastal. Aruanne kajastab seega olukorda neli aastat enne asjaomast perioodi. Teiseks ei ole DB aruanne ainus dokument, millele komisjon oma järeldustes tugineb, vaid ainult Hiina pangandussektori ja eelkõige selle omanike struktuuri komisjonipoolse analüüsi lähtepunkt. Kolmandaks on muu teave, millele komisjon viitas seoses Hiina pangandussektori omanike struktuuri kindlaksmääramisega (WTO, IMFi ja OECD aruanded ja töödokumendid), kooskõlas DB aruande järeldustega. Sellega seoses tuleb märkida, et Hiina RV valitsus ise esitas ainult minimaalse osa sellekohasest korduvalt nõutud teabest ega vaidlustanud tegelikult kunagi faktidele tuginedes komisjoni järeldusi, mis käsitlevad riigi osaluse suurust pangandussektoris ja riigi sekkumist pangandussüsteemi.
(416)
Hiina RV valitsus vaidlustas ka komisjoni viite WTO 2012. aasta kaubanduspoliitika ülevaatele ja väitis, et avaldus „Hiina pangandussektori turustruktuur on üldiselt vähe muutunud” tehti võrreldes varasema ülevaatusperioodiga 2010. aastal. Komisjon ei vaidle sellele väitele vastu. Tegelikult viitas komisjon oma lõplikus teavet avalikustavas dokumendis WTO 2010. ja 2012. aasta kaubanduspoliitika ülevaadetele samas põhjenduses 161, tõendamaks, et kahe aasta jooksul oli väga vähe muutunud. Kui 2010. aasta aruandes märgiti, et „veel üheks Hiina finantssektori tähelepanuväärseks tunnusjooneks on riikliku omandi suur osakaal”, siis 2012. aasta aruanne kinnitas, et selles vallas ei olnud kuigi suuri muutusi toimunud. Hiina RV valitsus tsiteeris samuti 2012. aasta aruannet ja väitis nende tsitaatide põhjal, et see aruanne on vastuolus põhjenduses 161 esitatud komisjoni hinnanguga. Selle väitega ei saanud nõustuda. Ükski selle aruande tsitaat, mille Hiina RV valitsus märkustes lõpliku avalikustamise kohta esitas, ei ole põhjenduses 161 esitatud komisjoni hinnanguga vastuolus ega sea seda isegi kahtluse alla.
(417)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjoni järeldused põhjenduses 162 ei põhine positiivsetel tõenditel, sest komisjon (lisaks DB aruandele ja WTO kaubanduspoliitika ülevaadetele, mida arutati eelnevates põhjendustes) „lihtsalt viitab Maailmapanga aruandele ja majandusülevaatele jmt, kuid ei esita oma järelduste toetuseks põhjendatud ja asjakohast selgitust”. Selle väitega ei saanud nõustuda. Sellega seoses tuleb märkida, et Maailmapanga aruandes on muu hulgas märgitud järgmiselt: „[h]oolimata viimasel kolmel aastakümnel tehtud muljetavaldavatest edusammudest finantssektori ümberkorraldamisel ja süvendamisel, on Hiina finantssüsteem endiselt alla surutud ja seda iseloomustab struktuurne tasakaalustamatus. Pragune süsteem, mida iseloomustab riigiosalusega pankade domineerimine, suur riigi sekkumine ja intressimäärade kontroll, on olnud tähelepanuväärselt edukas hoiuste mobiliseerimisel ja kapitali suunamisel strateegilistesse sektoritesse Hiina majandusliku tõusu ajal” või „[s]amal ajal peab finantseerimisasutuste otsene ja kaudne kontrollimine asenduma turul põhineva korraldusega. See tähendab autonoomset keskpanka, kes teostab toiminguid avatud turul ja kasutab likviidsuse juhtimiseks intressimäärasid, mitte laenude intressimäärale kehtestatud ülempiiri. Kommertspangad rakendaksid kommertspõhimõtteid ja analüüsiksid krediidikvaliteeti, mitte ei järgiks laenutegevuse juhtimisel valitsus juhtnööre” ja „[v]alitsuse kõik tasandid on kas siis aktsiaomanduse või kaudse mõju kaudu olnud tihedalt seotud finantseerimisasutuste kommertstoimingutega, peamiselt seetõttu, et valitsus sõltub poliitiliste eesmärkide saavutamisel suuresti kommertspankade krediidi kasutamisest”. OECD Hiinat käsitlevas 2010. aasta majandusülevaates kirjeldatakse Hiina rahvapanga poliitikat kehtestada laenuintresside alammäär ja hoiuseintresside ülemmäär poliitikana, mis ei õhuta panku hindama riski asjakohaselt ja takistab pangandussektoris konkurentsi, ning märgitakse, et selle poliitika eesmärk on tagada valdavalt riigi omanduses oleva pangandussektori kasumlikkus.
(418)
Hiina RV valitsus väidab veel, et komisjoni järeldust, mille kohaselt Hiina rahvapank on seotud intressimäärade kehtestamisega riigiosalusega kommertspankades ja mõjutab seda, ei ole nõuetekohaselt põhjendatud ja tõendatud. Hiina RV valitsus märkis sellega seoses, et komisjon oleks pidanud teadma, et laenuintresside alammäär kaotati 2013. aasta juulis. Esiteks tuleb märkida, et komisjon ei analüüsinud Hiina pangandusturu olukorda 2013. aasta juulis, sest see ei olnud käesoleva uurimise jaoks oluline. Teiseks on väide, et komisjoni otsus ei olnud nõuetekohaselt põhjendatud ja tõendatud, vale. Asjaomastes ringkirjades on selgelt märgitud, et Hiina rahvapank kehtestab nii laenude kui ka hoiuste intresside piirmäärad. Kolmandaks kinnitab selliste piirmäärade olemasolu ka põhjenduses 162 viidatud OECD 2010. aasta Hiina majanduse ülevaade.
(419)
Hiina RV valitsus väitis, et „komisjon teadis, et Hiina rahvapanga intressimäärade kehtestamise tava oli ringkirjadega, sealhulgas pärast kaetud kvaliteetpaberi juhtumis tehtud järeldusi väljaantud 8. juuni ja 8. juuli 2012. aasta ringkirjadega, oluliselt muudetud”. See on vale. Komisjon ei saanud teada, kas või kuidas täpselt on tava muudetud, sest Hiina RV valitsus keeldus neid ringkirju esitamast. Seda, et sellised piirmäärad on endiselt olemas, kinnitavad isegi kontrollkäigu ajal esitatud kokkuvõtted Hiina rahvapanga veebisaidilt, mille kohta Hiina RV valitsus vääralt väitis, et komisjon jättis need täielikult arvesse võtmata.
(420)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et „komisjon ei tundunud oma järeldustes tuginevat tegelikele” kättesaadavatele faktidele„, mis on vastuolus komisjoni valduses oleva varasema teabega, vaid pani pigem Hiina RV valitsusele kohustuse tõendada, et orgaanilise kattega terastoodete juhtumi ajal uuritud olukord oli muutunud”. Põhjendustes 415-419 esitatud selgitust arvesse võttes on selge, et see väide ei vasta tõele. Toimikus ei ole selliseid kättesaadavaid fakte, mis on komisjoni järeldustega vastuolus, ja järeldused ei tugine üksnes varasemale teabele, vaid positiivsetele tõenditele, mille aluseks on kogu teave, mis on uurimisperioodi seisukohast oluline.
(421)
Hiina RV valitsus väitis, et põhjenduses 166 esitatud neli komisjoni väidet on valed ja neid ei ole nõuetekohaselt õiguslikult hinnatud. Hiina RV valitsus märgib, et viide kommertspanganduse seaduse artiklile 34, mille kohaselt peavad pangad „teostama oma laenutegevust kooskõlas rahvamajanduse vajadustega”, on täiesti neutraalne. Ei ole selge, mida Hiina RV valitsus mõtles termini „neutraalne” all, kuid põhjenduses 102 viidatud kavade, poliitikadokumentide ja seaduste kohaselt tunduvad fotoelektrisektori areng ja selle rahaline ja muu toetamine olevat üks Hiina rahvamajanduse vajadusi. Nendes dokumentides väljendatud ja rõhutatud rahalise toetuse kontekstis on selge, et pangad peavad toetama fotoelektrisektorisse kuuluvaid äriühinguid. Mis puutub järeldusse, et pankade suhtes kohaldatakse õigusnorme, millega nõutakse, et nad annaksid krediiditoetust soodustatud projektidele, mille puhul komisjon tugines riiginõukogu otsuse nr 40 sõnastusele, siis Hiina RV valitsus väitis, et „see on absoluutselt vale järeldus”, sest otsuses ei ole märgitud või viidatud, et fotoelektritööstus on soodustatud projekt. See väide on samuti vale. Põhjendusest 399 on selge, et fotoelektritööstus kuulub soodustatud tootmisharude/projektide alla. Hiina RV valitsus esitas sarnase väite seoses Hiina RV teaduse ja tehnika arengu seadusega ja komisjoni järeldusega, et selle seaduse kohaselt peavad pangad eelistama kõrgtehnoloogiliste ja uuel tehnoloogial põhinevate tootmisharude arengut ja valimisse kaasatud tootjat kuuluvad kõrgtehnoloogiliste ettevõtete kategooriasse. Hiina RV valitsuse sõnul ei teinud komisjon õiguslikku analüüsi selle kohta, kas kõrgtehnoloogilise tootmisharuna kirjeldatud fotoelektritööstus, mis toodab mooduleid ja elemente, kuulub selle seaduse reguleerimisalasse. See ei ole tõsi. Komisjon leidis selge seose kõrgtehnoloogiliste tootmisharude kategooria ning mooduleid ja elemente tootva fotoelektritööstuse vahel. Seda on üksikasjalikust selgitatud põhjenduses 402.
(422)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni avaldust, mille kohaselt riigi osalus Hiina finantssektoris on märkimisväärne ja jätkuv, ei toeta positiivsed tõendid. Hiina RV valitsus vaidlustas komisjoni viidatud tõendid ja väitis, et IMFi 2009. aasta aruanne, milles märgitakse intressimäärade liberaliseerimise puudumist, on ebaoluline, sest intressimäärad on Hiinas täielikult liberaliseeritud. See ei ole tõsi. Toimikus olevad tõendid kinnitavad, et intressimäärad on Hiinas lõplikult liberaliseerimata, ja seda kinnitas ka kontrollkäigu juures viibinud Hiina rahvapanga ametnik. Seoses IMFi 2010. aasta riigiaruandega, millele komisjon viitas, väitis Hiina RV valitsus, et komisjon jättis IMFi järeldused finantssektori liberaliseerimise kohta täielikult arvesse võtmata. See ei ole tõsi. Komisjon ei jätnud arvesse võtmata ühtegi olulist IMFi järeldust selles aruandes. IMFi järeldused, millele Hiina RV valitsus oma märkustes viitas, ei ole vastuolus komisjoni järeldustega riigi sekkumise kohta Hiina finantssektoris ja kindlasti mitte järeldustega riigi osaluse või laenu- ja hoiuseintresside poliitika kohta. Kui aruandes märgiti, et viimastel aastatel on tehtud edusamme rohkem turul põhineva finantssüsteemi arendamisel Hiinas, siis see ei tähenda, et selles on öeldud, et Hiinas on tegelikult turupõhine finantssüsteem. Komisjoni viidatud OECD ülevaadete kohta väitis Hiina RV valitsus, et järeldust, et pangad ei tegutse Hiinas sõltumatult, ei saa teha „ühe väljendi alusel, jättes kõrvale märkimisväärsed edusammud pangandussektori liberaliseerimisel”. Selle väite kohta tuleb märkida, et komisjon ei ole kunagi teinud ühtegi järeldust „ühe väljendi” alusel, vaid ta tegi selle järelduse - nagu eespool esitatud tekst tõendab - sõltumatute rahvusvaheliste organisatsioonide koostatud mitme dokumendi põhjal.
(423)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni analüüs avaliku sektori asutuste kindlaksmääramiseks on „täiesti ekslik” ja tema järeldus põhjenduses 168 on vastuolus WTO apellatsioonikogu poolt aruandes „Teatavate Hiina toodete suhtes kehtestatud lõplikud dumpinguvastased ja tasakaalustavad tollimaksud” (Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China) esitatud termini „avaliku sektori asutus” tõlgendusega. Ka üks eksportiv tootja väitis, et komisjoni põhjendused avaliku sektori asutuste kindlaksmääramise kohta on „õiguslikult väärad”. Hiina RV valitsuse väite kohaselt ei suutnud komisjon kindlaks teha, et riigiosalusega kommertspankadel on, nad täidavad või neile on antud valitsusasutuse ülesanded, ja ta ei teinud kindlaks i) seda, et kõnealused ülesanded, mida riigiosalusega kommertspangad peavad väidetavalt täitma, on üldiselt valitsusasutuse täidetavad ülesanded, st esmajoones valitsuse ülesanded, ii) riigiosalusega kommertspankade ja valitsuse ühised omadused peale osaluse, mida samuti kõigi riigiosalusega kommertspankade puhul kindlaks ei tehtud, ja iii) seda, et kõigil riigiosalusega kommertspankadel on valitsusasutuse ülesannete täitmiseks nõutavad valitsusasutuse volitused või neile anti volitus täita asjaomaseid valitsuse funktsioone. Need väited tuli tagasi lükata. Komisjon viitab selle küsimuse analüüsile põhjendustes 158-167. Laenude andmist on nimetatud algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktis i subsiidiumi määratluse all kui valitsuse ülesannet. Käesoleval juhul antakse riigiosalusega kommertspankadele kavade ja muude poliitikadokumentide kaudu korraldus edendada teatavaid sektoreid, sealhulgas fotoelektrisektorit. Kättesaadavate faktide põhjal tehti ka järeldus, et Hiina pankades on märkimisväärselt suur riigi osalus ja riigiosalusega kommertspangad on sisuliselt valitsuse kontrolli all. Komisjon tegi oma järeldused kättesaadavate faktide põhjal, sest Hiina RV valitsus ei esitanud nõutud teavet riigi osaluse kohta kõigis Hiina riigiosalusega kommertspankades. Komisjon järeldab seega, et riigiosalusega kommertspangad tegutsevad valitsuse käepikendusena ja täidavad avalikku ülesannet Hiina RV valitsuse sooduslaenude poliitika rakendamisel teatavates sektorites.
(424)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei suutnud kindlaks teha erapankadele juhiste või ülesannete andmist Hiinas ja eelkõige seda, et Hiina RV valitsus andis erapankadele ja riigiosalusega kommertspankadele sõnaselgelt kindla volituse või korralduse või ülesande või võimu anda sooduslaenu. Komisjon ei nõustu selle väitega. Nagu põhjendustes 170-173 selgitatud, on Hiinas valitsuse poliitika anda fotoelektrisektori toetuseks sooduslaenu. Erapangad on kohustatud seda valitsuse poliitikat rakendama. Hiina RV valitsus andis kommertspanganduse seaduse kaudu kõigile Hiina pankadele korralduse „teostada oma laenutegevust vastavalt rahvamajanduse ja sotsiaalarengu vajadustele ning riigi tööstuspoliitika vaimus”. Need vajadused ja riigi tööstuspoliitika on muu hulgas sätestatud mitmesugustes kavades ja poliitikadokumentides ning valitud tootmisharudele (sh fotoelektrisektor) sooduslaenude andmine on neist üks. Hiina RV valitsus väitis ka, et asjaomane kommertspanganduse seaduse artikkel on kontekstist välja rebitud ja see ei tõenda sõnaselgelt, et Hiina RV valitsus on mõnele kommertspangale mingi volituse või korralduse või ülesande või võimu andnud. Komisjon ei nõustu sellega, et artikkel 34 on kontekstist välja rebitud, nagu põhjenduses 390 juba selgitatud, ja leiab, et see on sõnastuse põhjal selge ja õiguslikult siduv korraldus kõikidele pankadele Hiinas. Samuti ei nõustu komisjon Hiina RV valitsuse väitega, et põhjenduses 102 viidatud dokumendid, milles on sätestatud sooduslaenude andmine fotoelektrisektorile, on „ebapiisav õiguslik alus”. Seda on üksikasjalikust selgitatud põhjendustes 399-403.
(425)
Ühe eksportiva tootja väite kohaselt ei ole komisjon tõendanud, et Hiina RV valitsus annab välisosalusega pankadele Hiinas ülesandeid ja juhiseid. See väide tuli tagasi lükata. Komisjon tõendas ülesannete ja juhiste andmist kõigi Hiinas asuvate erapankade puhul (muu hulgas põhjendustes 169-172 ja 424) ning välisosalusega pangad kuuluvad nende alla.
(426)
Ülesannete ja juhiste andmise kindlaksmääramise kohta väitis Hiina RV valitsus ka, et komisjon tegi järeldused ühe panga poolt ühe valimisse kaasatud eksportija kohta tehtud krediidiriski hinnangu alusel ja kohaldas neid kõikidele Hiina pankadele, kasutades seega negatiivseid järeldusi. Tuleb märkida, et nii Hiina RV valitsus kui ka pangad keeldusid andmast teiste valimisse kaasatud eksportivate tootjate muid krediidiriski hinnanguid. Kuna komisjon oli sunnitud sellega seoses kasutama kättesaadavaid fakte ja eespool nimetatud krediidiriski hinnang kujutab endast parimaid kättesaadavaid fakte, siis komisjon tugines oma järeldustes osaliselt sellele dokumendile. Ometi tuleb veel kord märkida, et järeldused tehti kättesaadavate faktide, mitte negatiivsete järelduste põhjal.
(427)
Hiina RV valitsus vaidlustas komisjoni hinnangu Hiina finantsturu moonutuse kohta põhjusel, „et see ei ole õiguslikult pädev”. Hiina RV valitsuse väite kohaselt puuduvad uurimisperioodi kohta tõendid, mis näitaksid, et riigiosalusega kommertspankade turuosa on 2/3 Hiina finantsturust. Komisjon ei nõustu selle väitega. Kuna teave pangandussektori omanike kohta selle korduvast nõudmisest hoolimata puudus, sest Hiina RV valitsus ei esitanud seda, kohaldas komisjon kättesaadavaid fakte. Komisjon viitas sellega seoses DB aruandele, milles on märgitud, et riigiosalusega kommertspankade turuosa on üle 2/3 Hiina finantsturust. Seda kinnitasid veelgi WTO, IMFi, OECD ja Maailmapanga dokumentidest saadud tõendid, mis näitavad, et riigi osalus Hiina pangandussektoris ei ole uurimisperioodil märkimisväärselt muutunud. Hiina RV valitsus väitis veel, et komisjoni avaldus intressimäärade kohta (nimelt see, et pangad peavad püsima Hiina rahvapanga kehtestatud piirmäärade piires) on vale, sest laenuintresside alammäär oli täielikult kaotatud. See ei ole tõsi. Hiina RV valitsus väitis tõepoolest oma märkustes, et laenuintresside alammäär kaotati 2013. aasta juulis, kuid see on rohkem kui aasta pärast uurimisperioodi lõppu. Tõele vastab ka see, et hoiuseintresside ülemmäär on endiselt alles. Komisjoni järeldus, et pangad ei saa laenutingimuste üle täiesti vabalt otsustada (vähemalt oli see nii uurimisperioodil), on seega õige ja seda toetavad toimikus sisalduvad tõendid. Hiina RV valitsus vaidlustas ka komisjoni järeldused põhjendustes 183-188, väites, et mitu komisjoni viidatud kava, poliitikadokumenti ja seadust ei ole olulised. Komisjon selle väitega ei nõustu ja viitab põhjendustele 399-403, milles ta selgitas, miks need dokumendid on selliste järelduste tegemiseks olulised.
Veel märkis Hiina RV valitsus, et komisjoni järeldus, mille kohaselt teatavatele pankadele anti juurdepääs välisvaluuta reservide ameti välisvaluutareservidele, on ekslik, sest komisjoni viidatud tõendites on nimetatud üksnes EXIM panka ja CDBd; Hiina RV valitsus selgitas, et nendest reservidest antakse laenu ainult riigiosalusega ettevõtetele. Komisjon ei nõustu sellega. Tõendusmaterjalis on üksnes märgitud, et selle kava algatamisel said seda esialgu kasutada ainult poliitikat järgivad pangad CDB ja EXIM, kuid selles viidatakse ka Hiina pangale antud suurele laenule - see näitab, et esialgne piirang on kõrvaldatud. Täpne ei ole ka väide, mille kohaselt tõendid „näitavad selgelt, et laenu anti ainult sellisele riigiosalusega ettevõttele nagu Sinopec”. Tõendusmaterjalis on tegelikult öeldud, et eelistatakse riigiosalusega ettevõtteid, kuid seda, et selliseid laene antakse ainult neile ettevõtetele, ei ole märgitud. Võttes arvesse EXIM panga ja CDB suurust ning nende mõju Hiina finantsturule, moonutas see kava igal juhul oluliselt finantsturgu tervikuna, isegi kui see oli piiratud üksnes nende pankadega.
(428)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei ole kindlaks teinud sooduslaenude konkreetsust ja tema konkreetsuse analüüs ei ole õiguslikult ühtne, sest selles ei tehtud kindlaks, kas otsuses nr 40 viidatakse projektidele või tootmisharudele. Hiina RV valitsus väitis, et kuna „otsuse nr 40 all kuulub äärmiselt suur hulk majandussektoreid ja tootmisharusid, ei piirata selle dokumendiga sõnaselgelt väidetavale subsiidiumile juurdepääsu teatavate ettevõtetega, nagu tuleb WTO kohtupraktika kohaselt kindlaks teha”. Komisjon ei nõustu selle väitega. Seoses soodustatud projektidega tuleb meelde tuletada, et nende alla kuuluvad üksnes teatavad tegevusalad piiratud arvul tootmissektorites ja seega ei saa sellist liigitamist, mis hõlmab ainult murdosa Hiina ettevõtetest, pidada üldiseks ja mittekonkreetseks. Komisjon leidis, et see on kõige loomulikum tõlgendus, sest puudub selgitus (ja seda kinnitavad dokumendid) selle kohta, kuidas Hiina RV valitsus fotoelektrisektori mõistet näiteks otsuse nr 40 ja tööstuse ümberstruktureerimise suuniskataloogi eesmärgil täpselt kohaldas. Lisaks, nagu põhjenduses 102 selgitatud, kuulub fotoelektritööstus ka 12. viisaastakukavas kindlaksmääratud strateegiliste tootmisharude alla ja saab seetõttu sooduslaenu - see selgub samas põhjenduses esitatud mitme planeerimis- ja poliitikadokumendi ja seaduse tsitaatidest.
(429)
Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon ei ole kindlaks teinud sooduslaenudega antud kasu olemasolu, sest komisjoni järeldused ei toetanud välise võrdlusaluse kasutamist kasu kindlaksmääramiseks. Hiina RV valitsuse väitel ei olnud komisjonil alust kohaldada BB-reitingut, sest ta ei esitanud tõendeid selle kohta, et BB-reiting on suurema tõenäosusega kui mõni teine moonutamata krediidireiting, ja selle kasutamine „kajastab lubamatute negatiivsete järelduste kohaldamist vastuolus subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 12 lõikega 7”. See väide tuli tagasi lükata. Võttes arvesse moonutusi ja seda, et valimisse kaasatud eksportivatele tootjatele laenu andnud pangad ei hinnanud nõuetekohaselt krediidikvaliteeti ja riski, ei saanud komisjon üksikute eksportivate tootjate krediidireitingut (kui neil oli see) seda kontrollimata kasutada. BB-reiting ei ole käesoleval juhul negatiivne järeldus ja see ei aseta eksportivaid tootjaid ebasoodsasse olukorda, sest see on kõrgeim mitte-investeerimisjärk turul.
(430)
Kaebuse esitaja väitis, et komisjon oleks pidanud kasutama BB-reitingust vähem soodsat krediidireitingut võrdlusaluse koostamiseks teatavate eksportivate tootjate puhul, kelle majanduslik olukord oli eriti halb. Põhjenduses 429 selgitatud põhjustel leidis komisjon, et BB-reiting (mitte-investeerimisjärk) kajastas valimisse kaasatud eksportivate tootjate majanduslikku olukorda uurimisperioodil nõuetekohaselt.
(431)
Kaebaja nõudis ka, et komisjon avalikustaks Hiina vääringus antud laenude kasumimarginaali arvutuse. Komisjon selgitas seda metoodikat lõpliku teavet avalikustava dokumendi punktis 169 (esitatud põhjenduses 198). Komisjon korrigeeris Hiina intressimäärasid kooskõlas kaetud kvaliteetpaberi ja orgaanilise kattega terastoodete menetluses kasutatud metoodikaga selliselt, et lisas neile uurimisperioodil turgudel kaubeldud parima reitinguga võlakirjade ja BB-reitinguga võlakirjade intressimäärade erinevuse.
(432)
Üks eksportiv tootja väitis, et komisjon peaks sooduslaenudest saadud kasu kindlakstegemiseks võrdlema „soodustatud” tootmisharude laenuintresse „mittesoodustatud” tootmisharude laenuintressidega. Võttes arvesse komisjoni analüüsi finantsturgude kohta (põhjendused 181-185), tuli see väide tagasi lükata. Hiina finantsturul kasutatavaid intressimäärasid peetakse kindlakstehtud moonutusi arvesse võttes ebausaldusväärseks.
(433)
Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon ei peaks eurodes ja USA dollarites antud laenude puhul tuginema välisele võrdlusalusele, sest üks komisjoni moonutuste analüüsi aluseks olnud põhielemente - st intressimääradele Hiina rahvapanga kehtestatud piirangud - puudub selliste laenude puhul. See väide tuli tagasi lükata. Hiina rahvapanga poolt intressimääradele kehtestatud piirangud on vaid üks põhielement, mida komisjon Hiina finantsturu analüüsis kasutas. Nagu põhjendustes 180-185 selgitatud, esineb palju muid moonutusi, mis õigustasid ka eurodes ja USA dollarites vääringustatud laenude puhul välise võrdlusaluse kasutamist.
(434)
Mitu eksportijat ja Hiina RV valitsus väidavad, et eksportijate ja teatavate riigiosalusega pankade vahelised kokkulepped (edaspidi selles jaos „kokkulepped”) ei ole võrreldavad krediidiliinidega ega kujuta endast rahalist toetust, sest nendega ei panda pangale kohustust anda tulevikus konkreetsetel tingimustel laenu. Nad viitavad ka juhtumi EÜ - õhusõidukid vaekogu järeldustele, milles märgiti, et „pelgalt võimalusest”, et valitsus võib eelnevalt kindlaksmääratud tingimuse täitmisel kanda vahendid üle, ei piisa rahalise toetuse olemasolu tõendamiseks. Nad viitasid vaekogu avaldusele, mille kohaselt peaks lepinguline korraldus „olema ise suuteline tooma toetuse saajale kasu, mis on eraldiseisev ja sõltumatu kasust, mida võib tuua vahendite ülekandmine tulevikus”.
(435)
Komisjon märgib juhtumi EÜ - õhusõidukid vaekogu järelduste kohta, et need ei hõlma krediidiliine ja muid sarnaseid kokkuleppeid ega ole käesolevas juhtumis algmääruse tõlgendamisel komisjoni jaoks siduvad. Komisjon on sellest hoolimata vaekogu järeldustega nõus, kuid mitte sellega, et Hiina RV valitsus kohaldab neid käesolevas uurimismenetluses. Kokkulepetega nähakse tavaliselt ette, et riigiosalusega pank annab laenu nõutava summa ulatuses ja mõnikord nähakse ette ka asjaomase ettevõtte tegevusnäitajate võimalik parandamine. Nii et ühest küljest võivad kokkulepped sisaldada tulevase laenu tingimustega seotud kohustusi, mis on vähem sõnaselged või automaatsed kui teatavat liiki krediidiliinilepingutele iseloomulikud kohustused. Nendele lisaks sõlmitakse mõnikord eraldi laenu- või krediidilepingud. On siiski täheldatud, et nende kokkulepete alusel antakse laenu tavaliselt väga sarnastel, kui mitte identsetel tingimustel. Teisalt sisaldavad need kokkulepped hulga sätteid, mis lähevad krediidiliini lepingute tavapärasest sõnastusest kaugemale ja kujutavad endast kõnealuse panga poolt garanteeritud toetusmehhanismi loomist. Komisjon leiab, et sel juhul ei ole kokkulepete kirjalikud sätted tingimata otsustavad, sest „kohustust” kanda üle vahendid võib väljendada nii kirjalikus kui ka mittekirjalikus vormis ja sellise kohustuse olemasolu tuleks kindlaks määrata kõigi toimikus olemasolevate faktide põhjal.
(436)
Neid asjaolusid arvesse võttes sõltub riigiosalusega pankade kokkuleppe kohane kohustus järgmisest:
a)
kokkuleppe tekst: komisjon märgib, et enamiku suurte riigiosalusega pankade ja konkreetsete eksportivate tootjate sõlmitud oluliste kokkulepete sätted on üldiselt sarnased. Kokkuleppega luuakse panga ja eksportija vahele seoses vahendite ülekandmisega otsene seos. Sellega nähakse ette nõutava rahasumma ülekandmine, mõnikord teatavate tulemusnäitajate ja krediidireitinguga seotud tingimuste täitmisel. Kokkuleppe tulemusel on ettevõttel õigus „soodsale kohtlemisele” laenu taotlemisel võrreldes ettevõtetega, kes ei ole sellist kokkulepet sõlminud. Osa potentsiaalseid laenusummasid on väga suured võrreldes ettevõtete aastakäibega. Valimisse kaasatud eksportijatele lubatud krediidisummad olid üle kolme korra nende aastakäibest suuremad. Lisaks nähakse kokkuleppega ette, et pank toetab aktiivselt kõnealuse äriühingu arengut. Sellele viitab panga ja ettevõtte vaheline „pikaajaline stabiilne strateegiline partnerlus”, see, et pank „peab esmatähtsaks” ettevõtte peamisi ehitusprojekte ning pakub ettevõttele „pikaajalist stabiilset rahalist toetust”„varade soetamiseks ja ümberkorraldamiseks, äriüksuste põhimõtteliseks moodustamiseks, tehnilise arengu projektide teostamiseks, rahvusvahelisele turule minekuks ja muuks äritegevuseks […]” ja aitab ettevõttel „koostada tema kutsealaste, institutsiooniliste ja tegevusalaste eeliste alusel keskmise tähtajaga ja pikaajalise arengukava”. Kokkuleppes märgitakse ka, et see on kooskõlas riigi makromajandus- ja tööstuspoliitikaga. Seepärast tundub, et ettevõttele võimaldatud strateegilise toetuse ning kokkuleppega ettenähtud „soodsa kohtlemise” tõttu on väga tõenäoline, et ettevõttel on automaatselt õigus saada kokkuleppe alusel laenu;
b)
laenuandjate iseloom ja eesmärgid: laenuandjad on riigiosalusega pangad, kelle puhul on kindlaks tehtud, et nad on avaliku sektori asutused, või muud pangad, kelle puhul on kindlaks tehtud, et neile annab ülesandeid ja juhiseid valitsus ja nad tegutsevad seega Hiina RV valitsuse käepikendusena. Samuti on kindlaks tehtud, et nad annavad laenu intressimääraga, mis on turumäärast palju väiksem. Teatavates kokkulepetes viidatakse näiteks panga „rahastamiseelisele” ja sellele, et ta toetab „kõrgtehnoloogilist tootmist […] pidades esmatähtsaks riikliku kontsessiooni saanud arengut”;
c)
valitsuse suhtumine laenuvõtjasse: laenuvõtjad on strateegilised kujunemisjärgus tootmisharud, nagu põhjenduses 102 märgitud;
d)
valitsuse koostöövalmidus uurimise ajal: krediidiliinide võimaldajad (riigiosalusega pangad ja valitsuselt ülesandeid ja juhiseid saavad pangad) ei teinud uurimise ajal täielikult koostööd ja nendega seotud järeldused on tehtud kättesaadavate faktide põhjal;
e)
turul valitsev suhtumine kokkulepetesse: äriühingud tunduvad hindavat kokkuleppeid kui tõendit riigi toetuse kohta ja teatavad avalikult sellise kokkuleppe sõlmimisest, et saata turgudele ja võimalikele investoritele positiivne signaal. Näiteks avaldas Yingli Solar 9. juulil 2010 pressiteate, milles teavitas „strateegilise koostöökokkuleppe” sõlmimisest CDBga, mille alusel CDB „annab Yingli kontserni ja selle sidusettevõtjate toetuseks krediiti kokku kuni 36 miljoni renminbi ulatuses”. Yingli finantsjuht märkis, et „[s]ee kokkulepe viis kahe poole koostöö uuele tasandile, mis meie arvates võimaldab meil kasutada võimalusi tugevdada oma juhtpositsiooni fotoelektrisektoris”. Jinko Solar nimetas 26. jaanuaril 2011 Hiina pangaga sõlmitud 50 miljardi renminbi suurust krediidikokkulepet „strateegiliseks koostöökokkuleppeks”, mis „veelgi tugevdab meie positsiooni juhtiva päikeseenergiatoodete tootjana”. Veel märgiti pressiteates, et „Hiina panga pikaajalise rahalise toetuse tulemusel saavutame 2011. aastal kindlasti suurepärased tulemused ning täidame oma pikaajalised kasvueesmärgid.” Trina Solar teatas 14. aprillil 2010, et kavatseb kasutada CDBga sõlmitud 4,4 miljardi USA dollari suurust krediidikokkulepet „turu laiendamiseks”. Kõik need teated näitavad, et asjaomased eksportivad tootjad käsitavad kokkuleppeid pigem kindla kui ebakindla rahastamisallikana;
f)
kokkulepete toimimine: eksportivad tootjad on saanud arvukalt üksiklaene, mis tähendab, et nende kokkulepete tulemusel on toimunud vahendite tegelik ülekandmine, tavaliselt tunduvalt alla turumäära oleva intressimääraga.
(437)
Kõigi tõendite põhjal järeldatakse, et pangad pakuvad neid kokkuleppeid osana valitsuse strateegiast edendada fotoelektritööstust ja asjaomased eksportijad peavad neid väga väärtuslikuks olenemata sellest, kas vahendeid ka tegelikult üle kantakse. See on vastuolus menetlusosaliste väitega, et kokkulepetel puudus tegelikult igasugune väärtus. Kuigi kokkulepetel on tavapäraste krediidiliinidega sarnased omadused, on nende tingimused kaugemale ulatuvad ja tegelikult on tegemist avaliku sektori asutuste ja ettevõtete vahelise strateegilise partnerlusega, mille eesmärk on teostada valitsuse poliitikat. Sellega seoses toimivad need riigipoolse toetuse/garantii mehhanismina, mis tugevdab asjaomaste eksportijate turupositsiooni ja võimaldab neil oma võimsust ja toodangut suurendada, olles kindlad vajaliku rahastamise saamises. Sellise toetuse/garantii puudumisel peetaks eksportijate turupositsiooni nõrgemaks. Sellest tulenevalt kujutab see endast vahendite potentsiaalset ülekandmist või finantsteenuste osutamist. Sellisel väärtuslikul „garantiil” oleks turul teatav väärtus ja selle eest tuleks vähemalt maksta suurt tasu. Seda arvesse võttes toovad need kokkulepped ka kasu, mis juhtumi EÜ - õhusõidukid vaekogu sõnul on „eraldiseisev ja sõltumatu kasust, mida võib tuua vahendite ülekandmine tulevikus”, ja mis tuleneb muu hulgas valitsuse potentsiaalsest kohustusest makseid teha. Need kokkulepped on olulisemad kui lihtsalt ähmane „lubadus anda” odavalt „laenu” (99) ja toovad ilmselgelt laenusaajatele „suuremat tulu”, kui nad nende puudumisel saaksid.
(438)
Kasu suurus tehti kindlaks ühe valimisse kaasatud eksportiva tootja saadud krediidiliini eest küsitud tasu põhjal. Selle krediidiliini võimaldas pank, mille peakontor on asutatud muus finantsjurisdiktsioonis kui Hiina RV, ja sellel on kõik maailma finantsturgudel kättesaadavate kommertskrediidiliinide ja muude kommertssektoris sõlmitavate kokkulepete omadused. Tuleb ka märkida, et selle krediidiliini tingimused ei erine oluliselt muude valimisse kaasatud eksportivate tootjate saadud krediidiliinide omadest, mille eest on tasu küsitud ja mida on võimaldanud muu hulgas välispangad. Seda analüüsi arvesse võttes on tegemist konservatiivse võrdlusalusega, sest tõenditest ilmneb, et kõnealused kokkulepped on ettevõtetele iseseisva meetmena tegelikult tavapärasest krediidiliinist väärtuslikumad. Komisjon leidis siiski, et nõutud tasud on kõnealuste kokkulepete alusel makstavate tasude puhul kõige mõistlikum võrdlusalus.
(439)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et valimisse kaasatud eksportijatega kokkulepped sõlminud pangad ei ole avaliku sektori asutused või valitsus ei ole neile sellist ülesannet andnud. See väide tuli tagasi lükata. Asjaomased pangad olid samad, kes andsid sooduslaenu, ning põhjendustes 159-168 ja 169-180 selgitas komisjon põhjalikult, miks nad on avaliku sektori asutused ja/või miks Hiina RV valitsus neile ülesandeid ja juhiseid annab.
(440)
Hiina RV valitsuse väite kohaselt on komisjoni väide, et tavapärastes turutingimustes kohaldatakse krediidiliinide andmisel suuri kohustusi ja haldustasusid, alusetu, sest selliseid tasusid küsitakse ainult „varem võimaldatud krediidiliinide” eest. See väide tuli tagasi lükata. Nagu eespool esitatud põhjenduses märgitud, ei erine võrdlusalusena kasutatud krediidiliin oma tingimuste poolest oluliselt muudest kommertskrediidiliinidest, mille valimisse kaasatud eksportivad tootjad said muu hulgas väljaspool Hiinat asuvatelt pankadelt. Pealegi tundub, et üks pankadest, kes sõlmis valimisse kaasatud eksportivate tootjatega mitu sellist kokkulepet, küsib oma välisriigis asuvatelt klientidelt sarnaseid tasusid (100).
(441)
Hiina RV valitsus väitis ka, et komisjon ei esitanud tõendeid, mis toetaks tema avaldust, mille kohaselt valitsuse võimaldatud krediidiliinid (st kõnealused kokkulepped) kujutavad endast sooduslaenu andmist. See ei ole tõsi. Krediidiliinide võimaldamine on pankadelt äriühingutele pakutava rahastamise tavapärane osa, kuid kõnealused kokkulepped on sooduslaenu alla kuuluv eraldiseisev meede. Nagu põhjenduses 102 märgitud, annab Hiina RV valitsus paljude planeerimis- ja poliitikadokumentide ja seaduste kaudu fotoelektrisektorile sooduslaenu. Lisaks anti arvukalt laenusid kõnealuste kokkulepete alusel, mis näitab selgelt, et need on fotoelektrisektorile võimaldatavate sooduslaenude lahutamatu osa.
(442)
Üks eksportiv tootja väitis, et krediidiliinide võimaldamine ei ole konkreetne subsiidium. See väide tuli tagasi lükata. Nagu põhjenduses 441 selgitatud, on krediidiliinide võimaldamine sooduslaenude lahutamatu osa ja seepärast kehtib põhjendustes 191, 192, 209 ja 428 esitatud konkreetsuse analüüs ühtlasi ka krediidiliinide võimaldamise kohta.
(443)
Kaebuse esitaja sõnul oleks komisjon pidanud tegema subsiidiumimarginaali kindlaks eksporttoodete ostjatele võimaldatava krediidi kasutamise alusel, sest EXIM pank keeldus koostööst. Komisjon oleks pidanud kasutama kaebuses esitatud teavet ning sarnases fotoelektrisektorit käsitlevas juhtumis Ameerika Ühendriikide tehtud järeldusi. Selle väitega ei saanud nõustuda. Komisjon uuris kaebuses esitatud väiteid, kuid ei leidnud tõendeid selle kohta, et valimisse kaasatud eksportivad tootjad said sellistest meetmetest uurimisperioodil kasu. Tuleb märkida, et Ameerika Ühendriikide juhtumi ja käesoleva juhtumi uurimisperioodid olid erinevad.
3.5.3. Menetlusosaliste märkused keskkonnahoidliku tehnoloogia ekspordigarantii ja -kindlustuse kohta
(444)
Seoses dokumentidega, mida komisjon kontrollkäigu ajal nõudis ja millele on viidatud põhjendustes 220 ja 221, väitis Hiina RV valitsus, et kava 840 nõudmise aega ei ole kindlaks tehtud, Sinosure 2012. aasta finantsaruanded ei olnud kontrollkäigu ajal kättesaadavad ja valimisse kaasatud äriühinguid puudutav teave oli konfidentsiaalne ning igal juhul ei hoitud asjaomaseid lepinguid Sinosure peakontoris. Komisjon viitab oma selgitustele põhjendustes 219, 220 ja 223, milles on kõiki neid väiteid käsitletud. Kava 840 kohta lisab komisjon, et ta küsis kõiki asjaomaseid dokumente, mis on seotud Sinosure tegevusega ja valimisse kaasatud eksportijatele kasu toova väidetava subsiidiumikavaga, ning kõnealune kava 840 ja kõik muud põhjenduses 236 nimetatud dokumendid on järelduste tegemiseks kindlasti olulised; seda seisukohta toetavad ka põhjenduses 232 esitatud selgitused. Mis puutub Sinosure 2012. aasta finantsaruannetesse, siis komisjon soovis 2012. aasta finantsaruannete lõpliku variandi puudumisel esialgset varianti, kuid Sinosure keeldus ka seda esitamast.
(445)
Veel väitis Hiina RV valitsus, et järeldust, et fotoelektritööstus on „strateegiline tootmisharu”, toetavad õiguslikud ja faktilised tõendid puuduvad ning selline järeldus põhineb oletusel. Komisjon viitab selgitustele põhjenduses 231 ja tuletab meelde, et Hiina RV valitsus kinnitas seda fakti konkreetselt kontrollkäigu ajal. Seoses sarnase väitega kava 840, kava 421 ja „strateegilisi kujunemisjärgus tootmisharusid” toetavate meetmete kohta ja väitega, et kavad ei ole õiguslikult siduvad, viitab komisjon vastavalt põhjendustes 232-234 esitatud selgitustele. Veel märgib ta, et Hiina RV valitsus ei esitanud neid dokumente ega arutanud neid komisjoniga ja toimikus puuduvad tõendid, mis kinnitaks, et komisjoni järeldused on väärad.
(446)
Hiina RV valitsus ja üks valimisse kaasatud eksportija väidavad, et tagasimakseid ja toetusi, mida kohalikud asutused ekspordikrediidi kindlustusmaksete puhul võimaldasid, on ebaseaduslikult tasakaalustatud, sest ei ole kindlaks tehtud, et need kujutavad endast subsiidiumi WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu tähenduses. Komisjon viitab oma uurimise tulemusel tehtud järelduste analüüsile ja eelkõige põhjendustele 239 ja 247. Lisaks märgib komisjon, et tagasimaksed ja toetused on ekspordikrediidi kindlustuskavaga lahutamatult seotud, sest neid võimaldati ekspordikrediidi kindlustuse põhipoliisi alusel Sinosurele kindlustusmaksete tegemise tagajärjel. Pealegi kuuluvad need tagasimaksed ka kaubandusministeeriumi ja Sinosure 2004. aasta ühise teatise nr 368 alla, milles on märgitud, et „piirkondlikud ja kohalikud valitsusasutused peavad tegema ühiseid jõupingutusi, et rakendada täiendavaid ekspordikrediidi kindlustuse toetusmeetmeid kataloogis nimetatud toodetele ning kõrgtehnoloogilistele ja uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele”.
(447)
Hiina RV valitsus vaidlustab ka WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu 1. lisa punktiga j seoses tehtud järelduse, mille kohaselt põhinesid Sinosure lühiajalise ekspordikrediidi kindlustuskava kindlustusmaksed selle kava pikaajaliste tegevuskulude ja kahjumi katmiseks ebapiisavatel tariifidel. Hiina RV valitsus viitab selle toetuseks WTO vaekogu kohtupraktikale juhtumis Ühendriigid - geneetiliselt muundatud puuvill ning esitab Sinosure majandusaasta aruannetes sisalduvatel eri näitajatel ja väidetel põhinevad selgitused. Hiina RV valitsus seab ka kahtluse alla komisjoni viite Sinosure põhikirja artiklile 11 ja advokaadibüroo Stewart Law avaldatud artiklile. Komisjon kinnitab kõiki põhjendustes 242-245 esitatud väiteid ja tuletab meelde, et tema järeldused põhinesid toimikus olevatel parimatel kättesaadavatel tõenditel, sest Hiina RV valitsus ei teinud koostööd ja see takistas komisjoni hankimast asjaomast küsitud teavet. Komisjon kaalus järelduste tegemiseks paljusid toimikus olevaid andmeid ja tõendeid, sealhulgas Sinosure põhikirja ja advokaadibüroo Stewart Law avaldatud artiklit. Komisjon leiab, et kuigi need andmed ei ole eraldi võetuna otsustavad, on need ja kõik muud andmed järelduse tegemiseks olulised. Komisjon võttis oma järeldustes Ühendriikide - geneetiliselt muundatud puuvilla kohtupraktikat täielikult arvesse ja Hiina RV valitsuse viited sellele on loomulikult väga asjakohased.
(448)
Vaidlustades põhjenduses 245 esitatud komisjoni analüüsi, esitab Hiina RV valitsus tabeli, mis sisaldab ajavahemiku 2006-2011 kohta avaldatud Sinosure majandusaasta aruannete kasumiaruande näitajaid, ja leiab olevat ilmne, et saadud kindlustusmaksed olid kava tegevuskuludest suuremad. Komisjon märgib esiteks, et Hiina RV valitsuse esitatud tabeli asjaomases reas on esitatud üksnes Sinosure tegevuskulud, mitte tema makstud komisjonitasud. Teiseks näitavad need arvud vastuvaidlematult, et ühelgi aastal ajavahemikus 2006-2011, välja arvatud 2010. aastal, ei olnud netokindlustusmaksete summa kunagi suurem kui netonõuete ja tegevuskulude summa, võtmata isegi arvesse komisjonitasusid, mille Hiina RV valitsus välja jättis. See hõlmab 2011. aastat, mis osaliselt kattub uurimisperioodiga, ja kahjusumma on teatavatel aastatel (nt 2008. aastal) üsna märkimisväärne. Kolmandaks märgib komisjon, et Hiina RV valitsus on 2010. aasta kohta esitanud ebaproportsionaalselt väikese makstud netokahjunõuete summa (kindlustusmaksed olid makstud kahjunõuetest väidetavalt 20 korda suuremad), mis ei kajastu 2010. majandusaasta aruandes. See Hiina RV valitsuse poolt 2010. aasta kohta teatatud summa põhineb suuremahulisel tagantjärele korrigeerimisel seoses nõuete sissenõudmisega ja rahuldamata nõuete eraldise muutusega, mida on viitega 2010. aastale kajastatud alles 2011. majandusaasta aruandes. Korrigeerimine tundub olevat erakorraline ja normist kõrvalekalduv ning seda kajastatakse alles järgmise aasta aruandes. Veel märgib komisjon, et Hiina RV valitsus teatas 2011. aasta kohta 2011. majandusaasta aruandes kajastatud summad. Komisjoni arvates on hilisemaid korrigeerimisi keeruline tegeliku olukorraga kooskõlla viia, eriti kui võtta arvesse Hiina RV valitsuse ja Sinosure koostöösoovimatust ja edasiste selgituste andmisest keeldumist uurimise ajal.
Vastavalt Ühendriikide - geneetiliselt muundatud puuvilla kohtupraktikale, millele Hiina RV valitsus ise viitas, „kasutatakse punktis j terminit” pikaajaline „piisavalt pikale perioodile viitamiseks, et tagada objektiivne uurimine, mis võimaldab kava põhjalikult hinnata ja millega välditakse liigse tähtsuse omistamine teatavale ainukordsele või ebatüüpilisele sündmusele konkreetsel päeval või konkreetses kuus või trimestris või konkreetsel poolaastal või aastal või muul konkreetsel ajaperioodil”. Komisjon peab ajavahemikku 2006-2011 piisavalt pikaks vaatlusperioodiks ja Sinosure kandis kahju kõigil sellesse ajavahemikku jäänud aastatel. 2010. aasta olukorda tuleb pidada 2011. majandusaasta aruandes esitatud korrigeeritud näitajaid arvesse võttes ainukordseks või ebatüüpiliseks ja käsitada seda seega väheolulisena või siis tuleb olulisena arvesse võtta 2010. majandusaasta aruandes esitatud tavapäraseid korrigeerimata näitajaid, millest ilmneb, et ettevõtte kasum oli minimaalne. Võttes arvesse muudel aastatel saadud märkimisväärset kahjumit, kinnitab see komisjoni järeldust, et Sinosure kandis ajavahemikul 2006-2011 kokkuvõttes pikaajalist kahju. Lisaks, isegi kui 2010. aasta andmed oleksid esinduslikud, ei muuda see fakti, et Sinosure tegutses ajavahemikku 2006-2011 jäänud kuuest aastast viiel kahjumiga Muid tabeleid ja näitajaid, mille Hiina RV valitsus esitas WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu punkti j kohta komisjoni tehtud järelduste vaidlustamiseks, ei ole võimalik kooskõlla viia muu toimikus sisalduva teabega ja/või neid ei saa kontrollida; igal juhul ei tõenda need iseseisvalt, et Sinosure jõudis ajavahemikul 2006-2011 oma lühiajalise ekspordikrediidi kindlustuskava puhul kasumisse.
(449)
Mis puutub kasu arvutamisel kasutatud võrdlusalusesse, siis Hiina RV valitsus leiab, et riigivälise võrdlusaluse kasutamine on subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga vastuolus, kuid ei lisa selle väite põhjendamiseks muid argumente. Komisjon viitab oma selgitusele põhjenduses 245.
(450)
Hiina RV valitsus ja üks valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija vaidlustavad kasutatud võrdlusaluse põhjusel, et komisjon ei ole põhjendanud järgmist: i) miks lähtutakse kindlustusmaksete arvutamisel Ex-Im panga andmetest, ii) miks ta kasutas importiva riigina Itaaliat, mitte Saksamaad, mis on vaatlusaluse toote peamine eksporditurg, iii) miks ta kasutas 120-päevast, mitte 60-päevast või lühemat ajavahemikku ja iv) miks ta kasutas finantseerimisasutuse eksporttoodete ostjate krediidikindlustuse, mitte otsese ekspordi kindlustusmaksete arvutust. Seoses punktiga i viitab komisjon põhjendusele 253. Punkti ii puhul leiab komisjon, et Itaalia esindab õiget tasakaalu madalaima riskiga ELi riikide ning märkimisväärselt kõrge riskiga ja seetõttu kindlustusmakseid tasuvate ELi riikide vahel, mis on ka vaatlusaluse toote turud. Punkti iii kohta tuleb märkida, et EXIM panga veebisaidil kättesaadavat 90-päevast perioodi hõlmava konkreetse simulatsiooni puudumisel on komisjoni arvates 120-päevane periood uurimisperioodil toimunud müügi kajastamiseks kõige asjakohasem. Mis puutub punkti iv, siis komisjonil ei õnnestunud koostada otsese ekspordi kindlustusmaksete arvutamiseks simulatsiooni ja leiab, et see võrdlusalus kajastab üldist riskiolukorda osturiigis.
(451)
Üks valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija väidab, et ta ostis osa oma ekspordi jaoks ekspordikrediidi kindlustuse, kuid maksis korrapäraselt kindlustusmakseid ega saanud kasu nn rohelise ekspressi kava või muu kaebuses väidetud sooduskohtlemise alusel. Seda väidet kinnitavate tõendite puudumisel viitab komisjon järeldustele selle kava kohta käesoleva määruse punktis 3.4.1.4. Nn rohelise ekspressi kavaga seoses viitab komisjon oma järeldustele põhjenduses 240 ja märgib, et see kava kujutab endast Sinosure lühiajalise krediidikindlustuskava konkreetset aspekti ja komisjoni järeldused puudutavad kava tervikuna, mitte üksnes seda aspekti.
3.5.4. Näidiskava „Golden Sun”
(452)
Hiina RV valitsus väidab, et selle kava alusel antakse toetust „tarnitud fotoelektrisüsteemide” jaoks, mitte vaatlusaluse toote tootjatele/eksportijatele, ja asjaomased kriteeriumid õigusaktides ei ole suunatud moodulite ja elementide tootjatele. Hiina RV valitsus väidab, et ta on esitanud asjakohased dokumendid kõnealuse kava kohta ja isegi kooskõlastanud oma seisukoha selle tõendamiseks valimisse kaasatud äriühingutega. Kolm valimisse kaasatud koostööd tegevat eksportijat väidavad, et tegemist on nn kasutaja subsiidiumiga, mis ei too kasu vaatlusalusele tootele, ja seepärast ei ole see tasakaalustatav algmääruse artikli 1 lõike 1 ja artikli 3 lõike 2, 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe artikli VI lõike 3 ning WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 19 lõike 1 tähenduses. Need eksportijad viitavad ELi otsusele Ameerika Ühendriikidest pärit biodiisli juhtumis (komisjoni määrus (EÜ) nr 194/2009, põhjendus 97, ELT L 67, 12.3.2009, lk 50) ja WTO kohtupraktikale Ühendriigid - pliist latid juhtumis (vaekogu aruande punktid 6.50, 6.53, 6.56 ja 6.57), Kanada - tsiviilõhusõidukite eksporti mõjutavad meetmed juhtumis (vaekogu aruande punkt 9.112), Brasiilia - õhusõidukite ekspordi rahastamiskava juhtumis (vaekogu aruande punkt 7.24) ja Kanada - tsiviilõhusõidukite eksporti mõjutavad meetmed juhtumis (apellatsioonikogu aruande punktid 157 ja 159).
(453)
Komisjon viitab oma järeldustele uurimismenetluses ja eelkõige käesoleva määruse põhjendustele 243-246, milles on eespool nimetatud väiteid põhjalikult selgitatud ja kinnitatakse, et järeldus on kooskõlas asjaomaste õigusnormidega ning Hiina RV valitsuse ja valimisse kaasatud koostööd tegevate eksportijate viidatud kohtupraktikaga. Komisjon märgib veel kord, et kava alusel antud toetused on otseselt seotud vaatlusaluse tootega, sest abikõlblike „tarnitud fotoelektrisüsteemide” alla kuulub konkreetselt moodulite ja elementide tarnimine kui projektide oluline osa ning seepärast on seos valitsuse antud kasu ja vaatlusaluse toote vahel otsene ja lahutamatu. Nagu eelkõige põhjendustes 244 ja 245 märgitud, kinnitas uurimine, et Hiina RV valitsus on teinud otsemakseid mitmele valimisse kaasatud eksportijale, kes kasutavad muu hulgas enda toodetud fotoelektrilisi mooduleid ja elemente (st eesmärgiga paigaldada päikesepaneelid, et toota enda tarbeks elektrit, sealhulgas vaatlusaluse toote tootmiseks). Samuti tehti kindlaks, et otsemaksed, mis tehti eksportijatele, kes tarnisid vaatlusalust toodet kolmandast isikust projekti teostajatele, on tegelikult asjaomaste õigusaktidega vastuolus ja Hiina RV valitsus ei esitanud selle olukorra lahendamiseks tõendeid (vt põhjendused 245 ja 246).
Hiina RV valitsuse ja valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija piiratud selgitus, et vahendite otsene ülekandmine vastuolus Hiina õigusaktidega oli vajalik, sest projekti teostaja oli majanduslikes raskustes ning selle tagamine, et toetusi kasutatakse ainult heakskiidetud fotoelektrisüsteemide jaoks, näitab veenvalt, et sellise valitsuse vahendite otsese ülekandmiseta ei oleks tarnijana tegutsenud valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija suutnud saada vaatlusaluse toote tarnimiseks raha ja valitsus ei oleks saanud tagada, et subsiidiumi kasutatakse ettenähtud otstarbeks. Neid asjaolusid arvesse võttes ja muude tõendite puudumisel tuleb neid makseid käsitada otsetoetusena, mida Hiina RV valitsus andis vaatlusaluse toote tootjale, kes muidu ei oleks vaatlusaluse toote tarnimiseks raha saanud (eeldades, et see tarne üldse tehti - selle kohta puuduvad toimikus taas tõendid). Komisjon leiab selle kõige põhjal, et Hiina RV valitsuse ja valimisse kaasatud koostööd tegeva eksportija esitatud väited on õiguslikult põhjendamata.
(454)
Veel väidab Hiina RV valitsus, et selliste olukordade puhul, kus kavast saadav kasu kujutas endast vaatlusaluse toote tarnimist sõltumatutele projekti teostajatele, oli komisjon kohustatud tegema läbiva analüüsi asjaolude kindlakstegemiseks; Hiina RV valitsus viitas sellega seoses WTO otsusele Ühendriigid - Softwood Lumber IV (apellatsioonikogu aruande punktid 141 ja 142). Komisjon viitab selle väite tagasilükkamiseks selgitustele põhjendustes 244-246 ja 352. Pealegi ei saanud komisjon Hiina RV valitsuse ja huvitatud isikute koostöösoovimatuse tõttu läbivat analüüsi teha. Seepärast ei tule läbiv analüüs kõne alla ja viidatud WTO kohtupraktika ei ole selles olukorras asjakohane, sest tulud maksti otse vaatlusaluse toote tootjatele ja need olid otseselt seotud muu hulgas vaatlusaluse toote tarnimisega. Kuna need maksed olid tagastamatu abi, on tegemist rahalise toetusega (vahendite otsene ülekandmine) ja komisjonil on asjaomaste summade muud kasutust kinnitavate tõendite puudumisel õigus eeldada, et toetusesaaja (tootja) sai nendest kasu. Kui valitsus oleks selle kava alusel teinud makseid kolmandast isikust projekti teostajatele ja seadmed oleks soetatud õiglase turuhinna eest, ei oleks asjaomased eksportijad kasu saanud. Kui aga maksed tehakse eksportivatele tootjatele, saavad kõnealused äriühingud, kes kasutavad neid summasid päikesepaneelide paigaldamiseks, neist kasu, sest need vabastavad nad kuludest, mis neil muidu selle protsessi käigus oleksid tekkinud. Kui eksportiv tootja ei suuda tõendada, et osa toetust on üle kantud kolmandast isikust kasutajatele, tuleb kättesaadavate faktide põhjal eeldada, et eksportija saab sellest toetuse osast kasu kui üldisest subsiidiumist, mis toob kasu äriühingu tegevusele tervikuna. Käesoleval juhul see nii toimuski.
(455)
Kaks valimisse kaasatud koostööd tegevat eksportijat väidavad, et kava „Golden Sun” ei ole konkreetne, sest Hiina õigusaktide asjaomased nõuded on objektiivsed ja kõik nendele vastavad ettevõtted saavad kavas osaleda ning abikõlblikud võivad olla kõik äriühingud olenemata sellest, kas nad toodavad vaatlusalust toodet või mitte. Komisjon viitab konkreetsuse kohta tehtud järeldustele põhjenduses 247, milles märgitakse, et tingimused ja valikukriteeriumid ei ole objektiivsed ega kohaldu automaatselt. Asjaomased nõutavad kriteeriumid kinnitavad, et kavas saavad osaleda ainult neid kriteeriume täitvad valitud ettevõtted: nimelt ettevõtted, mille installeeritud võimsus on vähemalt 300 kWh ja millel on vara kokku vähemalt 100 miljoni renminbi väärtuses. Valikukriteeriumid viitavad ka sellele, et abisaajad ettevõtted peavad olema nimetatud näidiskava „Golden Sun” kohalikus rakenduskavas, ning uurimisel on leitud, et ettevõtte lisamine sellisesse kohalikku kavasse sõltub pädeva asutuse kaalutlusõigusest, see ei ole läbipaistev ega põhine objektiivsetel kriteeriumidel. Komisjon märgib veel, et abikõlblikud „tarnitud fotoelektrisüsteemid” sõltuvad päikeseenergiat tootvate seadmete tootmisest ja tarnimisest, kusjuures sellised seadmed koosnevad suuremas osas fotoelektrilistest moodulitest ja elementidest. Erinevalt valimisse kaasatud eksportijate väidetest on see kava seega samuti konkreetne, sest tegelikult on ainult fotoelektrisüsteemide tootjad - või teisisõnu vaatlusaluse toote tootjad - kõlblikud saama selle kava alusel kasu kas otseselt projekti omanikena või kaudselt kui projekti omanikele vaatlusalust toodet väidetavalt tarnivad äriühingud.
Võttes arvesse ka Hiina RV valitsuse koostöösoovimatust ja seda, et Hiina RV valitsus ei esitanud kõiki komisjoni nõutud eelarvedokumente (vt põhjendused 234-239), leitakse, et see kava on samuti tegelikult algmääruse artikli 4 lõike 2 punkti c tähenduses konkreetne, sest sellest saavad otseselt või kaudselt kasu peamiselt vaatlusaluse toote tootjad. Samuti kasutab seda subsiidiumi täielikult või valdavalt või ebaproportsionaalselt suures ulatuses ainult teatav hulk ettevõtteid (vaatlusaluse toote tootjad), sest nad moodustavaid vaid murdosa väidetavatest potentsiaalsetest abisaajatest, kuid paistavad saavat kõik vahendid.
3.5.5. Otsesed maksuvabastus- ja maksuvähenduskavad
3.5.5.1. Välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest”
(456)
Hiina RV valitsus kordab oma väidet, et kaebuses nimetatud kava, mis oli ettenähtud välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele, lõpetati 2013. aastal. Komisjon märgib, et uurimisperiood lõpeb tükk aega enne 2013. aastat ja seega on selle kava alusel uurimisperioodil antud soodustused tasakaalustatavad. Seda kinnitab uurimise tulemusel tehtud järeldus, et uurimisperioodi jooksul said selle kava raames kasu mitu valimisse kaasatud koostööd tegevat eksportijat. Kuigi kõnealune kava lõpetati 2013. aastal, kestab selle raames saadud kasu edasi.
(457)
Hiina RV valitsus ja üks valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija väidavad veel, et kõrgtehnoloogilistele ja uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele ettenähtud erikava ei saa algmääruse artikli 10 lõike 1 alusel tasakaalustada, sest seda ei ole kaebuses nimetatud. Komisjon viitab selle väite peale esitatud põhjalikele vastuväidetele põhjenduses 286. Samuti tuletab komisjon meelde, et Hiina RV valitsus otsustas selle kava variandi puhul uurimise ajal koostööst loobuda. Sellele lisaks märgib komisjon, et kaebuses on peale välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava „kaks aastat ilma maksudeta, kolm aastat pool maksudest” (kaebuse punkt 4.2.5.1) nimetatud ka muud kõrgtehnoloogilistele ja uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele ettenähtud otsesed maksusoodustuste kavad, st kas kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete maksuvabastuse kavad (kaebuse punkt 4.2.5.9) või kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõttena tunnustatud välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete maksusoodustuste kavad (kaebuse punkt 4.2.5.8). Seega võib järeldada, et sellel kaval on väga tihe seos kas ühe või mõlema nimetatud väidetava maksukavaga, sest selle raames vähendatakse otsest maksumäära ja see on konkreetselt suunatud samadele abisaavatele kõrgtehnoloogilistele ja uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele. Taas kord tuleb märkida, et Hiina RV valitsuse koostöö korral oleks komisjon saanud nõuetekohaselt ja põhjalikult hinnata kõiki kaebuses nimetatud kavadega olemasoleva seose aspekte ning täita kõik lüngad, mis esinevad kaebuses esitatud teabes, sest see kaebus põhineb kaebuse esitajale mõistlikult kättesaadavatel esmapilgul usutavatel tõenditel. Neid väiteid arvesse võttes kordab komisjon oma seisukohta, et selle kava tasakaalustamine on algmääruse artikli 10 lõikega 1 täielikult kooskõlas, sest see säte võimaldab uurida kõiki kaebuses nimetatud „väidetavaid subsiidiume”, mitte ainult konkreetset kava. Käesoleval juhul on väidetav subsiidium, st valitsuse maksutulust loobumine, mis on suunatud samadele abisaajatele, iseloomulik kõigile kõnealustele kavadele.
(458)
Subsiidiumi summa arvutamise kohta väidavad kaks valimisse kaasatud koostööd tegevat eksportijat, et komisjon kasutas ekslikult 2011. aasta tulumaksudeklaratsioonides kogu aasta kohta esitatud arvandmeid, kuigi uurimisperiood hõlmab poolt 2011. aastast ja poolt 2012. aastast, ning rikkus sellega komisjoni suuniste (subsiidiumi summa arvestamiseks tasakaalustavate tollimaksudega seotud uurimistes) (Commission Guidelines for the calculation of the amount of subsidy in countervailing duty investigations, EÜT C 394, 17.12.1998, lk 6) E jao punkti a alapunktis ii kirjeldatud arvutusmeetodit. Üks neist eksportijatest väitis veel, et kuna kontrollkäigu ajal ei olnud täielik 2012. aasta maksudeklaratsioon veel kättesaadav, oleks komisjon 2012. aasta puhul pidanud oma arvutuses tuginema kohapeal saadud ja 2012. aasta esimese poolega seotud kvartaalsetele tulumaksudeklaratsioonidele ja/või 2012. aasta kasumiaruandele, mis näitab, et äriühing oli kahjumis.
(459)
Komisjon viitab põhjendusele 300 ja kordab oma seisukohta, et saadud kasu arvutamine peab põhinema kindla maksuaasta lõplikel auditeeritud maksudeklaratsioonidel. Lisaks märgib komisjon, et 2011. aasta maksudeklaratsiooni lõplik kinnitamine uurimisperioodil muudab deklaratsioonis väidetud kasu lõplikuks, ja see kinnitab veelgi tema lähenemisviisi õigsust. Komisjon ei saa oma arvutuses tugineda kvartaalsetele maksudeklaratsioonidele, sest need kajastavad deklaratsiooni esitamise ajal valitsenud ajutist jooksvat olukorda ja nendes ei võeta arvesse maksuaasta lõplikku konsolideeritud olukorda. Nende deklaratsioonide eesmärk on tagada valitsuse jaoks likviidsus, juhul kui maksud tuleb ajutiselt tasuda, kuid need kajastavad üksnes osalist olukorda deklaratsiooni esitamise ajal. Võib juhtuda, et äriühing saab aasta kahes viimases kvartalis suure kasumi, mis rohkem kui katab esimese kahe kvartali kahjud, ja deklareerib seega lõplikus maksudeklaratsioonis maksustamisele kuuluva kasumi. Kuigi 2012. aasta ajutised maksudeklaratsioonid kajastavad osaliselt eksportija olukorda nende esitamise ajal ja see seletab, miks komisjon neid kogus, ei ole nende tähtsus siiski absoluutne, sest ei saa välistada, et lõplikus deklaratsioonis kajastatud olukord maksuaasta lõpus on täiesti erinev. Mis puutub 2012. aasta kasumiaruandesse, siis komisjon märgib, et finantsarvestus ei ole alati maksuarvestusega kooskõlas ning kohustus kajastada kasumi- ja kahjumikirjeid otsese maksustamise eesmärgil võib oluliselt erineda aruandluskohustusest raamatupidamise eesmärgil. Maksustamise eesmärgil võib toimuda ka korrigeerimine, mida finantsarvestuses täielikult ei kajastata. Kokkuvõttes tuleb märkida, et äriühingu kahjum finantsaruannetes ei tähenda tingimata, et tema lõplikus maksudeklaratsioonis kajastub samasugune kahjum. Neid asjaolusid arvesse võttes kinnitab komisjon, et otseste maksukavade korral peab subsiidiumi summa arvutamisel tingimata tuginema lõplikus auditeeritud tulumaksudeklaratsioonis esitatud lõplikele arvandmetele, mitte perioodilistes maksudeklaratsioonides või lõplikes või esialgsetes raamatupidamisaruannetes esitatud arvandmetele.
3.5.5.2. Maksude tasaarvestused teadus- ja arendustegevuse puhul välisinvesteeringutel põhinevates ettevõtetes
(460)
Hiina RV valitsuse väite kohaselt teavitati teda esimest korda, et komisjon tasakaalustab teadus- ja arendustegevuse kava, mis ei asenda kaebuses nimetatud välisinvesteeringutel põhinevate ettevõtete teadus- ja arendustegevuse kava. Hiina RV valitsus kasutab samu argumente nagu eelmise kava puhul, mida selgitati põhjenduses 457, ja väidab, et selle kava tasakaalustamine on vastuolus WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artiklitega 11 ja 13. Veel väidab Hiina RV valitsus, et välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud teadus- ja arendustegevuse kava lõpetati 2008. aastal ning uues Hiina ettevõtte tulumaksu seaduses sätestatud uus teadus- ja arendustegevuse kava ei asenda eelmist kava, sest selles ei viidata välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ega nõuta, et teadus- ja arendustegevuse kulud peavad olema eelmise aasta omadest 10 % suuremad.
(461)
Komisjon märgib, et Hiina RV valitsus ei esitanud selle kava kohta teavet ei küsimustiku vastuses ega puudustele viitava kirja vastuses, kuid see kava oli juba varasemate uurimismenetluse ajal tasakaalustatud (vt põhjendus 310). Komisjon märgib siiski ka seda, et seda kava arutati Hiina RV valitsusega kontrollkäigu ajal ja asjaomaseid rakendussätteid koguti näidisena (need esitas ka üks valimisse kaasatud eksportija). Seepärast on Hiina RV valitsuse väide, et teda esimest korda teavitati selle kava võimalikust tasakaalustatavusest, põhjendamatu, eriti kui võtta arvesse ka seda, et mitu valimisse kaasatud koostööd tegevat eksportijat, kellega Hiina RV valitsus oma vastuse kooskõlastas, on küsimustikule antud vastuses sellest kavast teatanud. Hiina RV valitsus oli sellest faktist täiesti teadlik, sest ta tutvus mittekonfidentsiaalse toimikuga mitu korda. Uurimise tulemusel tehtud järeldused näitavad, et see kava on tasakaalustatav (põhjendused 310-314). Komisjon märgib lisaks, et see kava on selgelt eelmise välisinvesteeringutel põhinevatele ettevõtetele ettenähtud kava asendaja, sest seda iseloomustavad väikeste variatsioonidega samalaadne ja samasuurune maksusoodustus (täiendav maksude tasaarvestus, mille saab maksubaasist maha arvata), sama protsent ja sama lähteolukord (teadus- ja arendustegevuse abikõlblikud kulud). Need väikesed variatsioonid viidi 2008. aastal uue ettevõtte tulumaksu seaduse reformiga kooskõlla, kuid kava iseloom ja sisu jäid põhimõtteliselt samaks. Komisjon viitab ka algatamisnõude kohta esitatud väidetele põhjenduses 457.
(462)
Hiina RV valitsus ja üks valimisse kaasatud koostööd tegev eksportija väidavad ka, et see kava ei ole konkreetne, sest komisjon ei tõendanud, et kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte sertifikaadi saavad ainult kindlad ettevõtted. Komisjon viitab oma selgitusele põhjenduses 313 ja põhjendustes 321 ja 325, mis on seotud ühe teise kõrgtehnoloogilistele ja uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele ettenähtud maksukavaga. Komisjon lisab, et selle kava kohaldamise rakenduseeskirjad (vt põhjendus 321) kinnitavad veelgi kõrgtehnoloogiliste ja uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtete puhul tehtud konkreetsuse järeldust, sest selle sertifikaadi saavad ainult need äriühingud, mis kuuluvad sektoritesse, mida toetab valitsuse poliitika ja mis on asjaomaste valitsuse kataloogide ja suuniste kohaselt abikõlblikud. Selle sertifikaadi saavad näiteks üksnes ettevõtted, kes tegelevad teadus- ja arendusprojektidega, mis kuuluvad kõrg- ja uue tehnoloogia valdkonda ja saavad riigi olulist toetust ning on ette nähtud riikliku arengu reformikomisjoni (NDRC) poolt 2007. aastal välja antud kõrgtehnoloogilise tööstuse põhisektorite arengu prioriteete käsitlevate suunistega, või teadus- ja arendustegevuse alla, mida on nimetatud riiginõukogu teatises keskmise tähtajaga ja pikaajalise teaduse ja tehnoloogia riikliku arengukava (2006-2020) toetavate meetmete rakendamise kohta (riiginõukogu teatis nr 6 (2006)). Seepärast on selge, et selles maksukavas saavad osaleda ainult need konkreetsed äriühingud, mis kuuluvad asjaomastesse sektoritesse ja tegelevad Hiina RV valitsuse toetatud teadus- ja arendustegevusega, sealhulgas soodustatud fotoelektrisektori äriühingud.
(463)
Subsiidiumi summa arvutamise kohta väidavad kaks valimisse kaasatud koostööd tegevat eksportijat, et komisjon kasutas ekslikult 2011. aasta tulumaksudeklaratsioonides esitatud arvandmeid, kuigi uurimisperiood hõlmab poolt 2011. aastast ja poolt 2012. aastast, ning rikkus sellega komisjoni 1998. aasta suuniste (subsiidiumi summa arvestamiseks tasakaalustavate tollimaksudega seotud uurimistes) E jao punkti a alapunktis iii kirjeldatud arvutusmeetodit. Komisjon viitab kõigile põhjenduses 459 esitatud argumentidele, mis on samavõrra asjakohased ka selle kava kohta esitatud väite tagasi lükkamiseks. Lisaks märgib komisjon, et 2012. maksuaasta väidetavat maksukahjumit puudutav väide on tähtsusetu või piiratud tähtsusega, sest maksusoodustust saab viie maksuaasta jooksul edasi kanda ja tasaarvestada järgmisel viiel aastal deklareeritud tulumaksuga maksustatava tuluga. Isegi kui komisjon nõustuks, et need äriühingud said 2012. aastal maksukahjumi, või kui 2012. aasta lõplikud auditeeritud maksudeklaratsioonid oleksid kättesaadavad ja näitaksid maksukahjumit (mida käesoleval juhul ei ole), võtaks ta seega selle kava raames saadavat kasu ikkagi arvesse, sest ei saa välistada, et 2012. aastaks kogunenud maksusoodustusi kasutatakse niipea, kui äriühing deklareerib ühel järgmisest viiest maksuaastast tulumaksuga maksustatava tulu.
3.5.5.3. Maksuvähendused kindlaksmääratud projektidega seotud kõrgtehnoloogilistele või uut tehnoloogiat kasutavatele ettevõtetele
(464)
Hiina RV valitsus ja üks koostööd tegev eksportija väidavad, et see kava ei ole konkreetne, konkreetsuse analüüs ei põhine faktidel, kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte staatuse saamise tingimusi tuleks pidada objektiivseteks kriteeriumideks või tingimusteks, mis reguleerivad subsiidiumi saamise õigust, ja õigus saada selle kava raames soodustusi on automaatne. Mis puutub konkreetsuse kindlakstegemisse seoses selle kava ja ka teadus- ja arendustegevuse alusel ettenähtud maksude tasaarvestuse piiramisega kõrgtehnoloogiliste või uut tehnoloogiat kasutavate ettevõtetega, siis komisjon viitab oma selgitusele põhjendustes 321 ja 325 ning põhjendusele 462, mis on samavõrra kohaldatavad ka sellele kavale. Komisjon kordab oma seisukohta, et eelkõige eespool nimetatud rakendusmeetmed ja dokumendid näitavad, et selle kava kohaldamine ning kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte staatuse tunnustamine ei ole kättesaadavad kõigile ettevõtetele ega põhine objektiivsetel kriteeriumidel, vaid on piiratud üksnes teatavate Hiina RV valitsuse toetatud sektorite ja ettevõtetega kriteeriumide alusel, mis ei ole ei objektiivsed ja neutraalsed. Õigus saada selle kava alusel soodustusi ei ole automaatne, vaid sõltub kõrgtehnoloogilise või uut tehnoloogiat kasutava ettevõtte sertifikaadist, mille väljastavad pädevad asutused pärast nende kaalutlusõigusel põhineva menetluse läbimist ja mis ei ole seega automaatne.
(465)
Üks koostööd tegev eksportija väidab, et komisjon eksis selle kava alusel makstava subsiidiumi summa arvutamisel, sest kasutas 2011. aasta auditeeritud maksudeklaratsiooni, kuigi 2012. aasta esimese ja teise kvartali maksudeklaratsioonid olid kättesaadavad ja need esitati kontrollkäigu ajal, ja igal juhul oleks komisjon võinud küsida 2012. aasta lõplikku tulumaksudeklaratsiooni, niipea kui see oli kättesaadav. See eksportija väidab veel, et kui subsiidiumist saadud kasu arvutamiseks kasutatakse 2011. aasta maksudeklaratsiooni, siis tuleks kasutada äriühingu 2011. aasta käivet, mitte uurimisperioodi käivet. Komisjon viitab oma selgitusele põhjenduses 459. Lisaks märgib komisjon, et ta nõudis valimisse kaasatud eksportijatele, sealhulgas kõnealusele eksportijale saadetud kontrollimiseelses teates konkreetselt uurimisperioodi ja kolme eelneva maksuaasta täielike maksudeklaratsioonide originaale. Seepärast võis kõnealune koostööd tegev eksportija esitada ja oleks pidanud esitama 2012. aasta deklaratsiooni kohe, kui see oli kättesaadav, ning komisjon märgib, et ta ei ole seda teinud, kuigi ta saatis hiljuti teavet avalikustavat dokumenti käsitlevad märkused. Väite kohta, et komisjon peaks kasutama kasu arvutamiseks 2011. aasta käivet, tuleb märkida, et 2011. aasta maksudeklaratsioonis esitatud kasu summa kajastab mõistlikult uurimisperioodil valitsenud olukorda, eriti kuna 2011. aasta eest tuli maks tasuda uurimisperioodil ja 2012. aasta lõplikud andmed ei olnud kontrolli hetkel veel kättesaadavad. Igal juhul ei saa komisjon kasutada erinevate subsiidiumide arvutamiseks erinevaid nimetajaid, sest sel juhul ei oleks protsentuaalsed näitajad võrreldavad ja arvutuse järjekindlus ei oleks tagatud. Lõpuks lisab komisjon, et ta ei ole 2011. aasta käibe andmeid kontrollinud, vaid kontrollis üksnes uurimisperioodi käivet.
3.5.6. Menetlusosaliste märkused seoses maakasutusõiguse andmisega tegelikust maksumusest väiksema tasu eest
(466)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon ei määranud kindlaks konkreetsust kooskõlas subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõigetega 1 ja 2 ega tõendanud selgelt konkreetsuse kindlaksmääramist positiivse tõendusmaterjali põhjal, nagu nõutud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu artikli 2 lõikes 4. Hiina RV valitsuse sõnul ei esitanud komisjon faktilisi tõendeid selle kohta, millistele tootmisharudele antakse maakasutusõigusi soodushinnaga ja millisel õiguslikul alusel põhineb tema hinnang, et fotoelektrilisi elemente ja mooduleid tootev tootmisharu kuulub nende tootmisharude hulka. Samasuguse väite esitas üks eksportiv tootja. Need väited tuli tagasi lükata. Komisjon viitas põhjenduses 364 maakasutusõiguste üleandmise teadetele, milles asjaomased asutused piiravad kindlaksmääratud hinnaga võimalikud ostjad fotoelektrisektoriga ja kehtestatavad piirmäära valimisse kaasatud eksportivate tootjate ostetavate maakasutusõiguste hinnale. Hiina RV valitsuselt nõutud teabe puudumisel ja võttes arvesse valitsuse toetust fotoelektrisektorile ning maakasutusõiguste andmisel kasutatavat kaalutlusõigust ja selle läbipaistmatust, leidis komisjon, et see teave tõendab konkreetsuse olemasolu.
(467)
Hiina RV valitsus ja mitu eksportivat tootjat väitsid, et komisjoni valitud võrdlusalus maakasutusõiguste jaoks ei ole asjakohane. Veel väitis Hiina RV valitsus, et komisjon ei teinud kõik endast olenevat sellise võrdlusaluse leidmiseks, mis ühtlustaks turutingimused, mis kehtiksid moonutuse puudumise korral, nagu on nõutud WTO vaekogu otsuses Ühendriigid - teatavate Hiina toodete suhtes kehtestatud lõplikud dumpinguvastased ja tasakaalustavad tollimaksud juhtumis (101). See väide tuli tagasi lükata. Komisjon tutvus üksikasjalikult erinevate näitajatega ning võrdles Taiwanit ja nii tervet Hiina RVd kui ka üksikuid asjaomaseid Hiina provintse. Komisjon leidis sellise analüüsi järel, et Taiwan on sobiv võrdlusalus, võttes arvesse kogu toimikus olevat teavet, nimelt seda, et i) majanduse areng ja struktuur Taiwanis ja valdavas enamikus Hiina provintsides ja linnades, kus koostööd tegevad eksportivad tootjad asuvad, on võrreldaval tasemel, ii) Hiina ja Taiwan asuvad füüsiliselt teineteise lähedal, iii) nii Taiwanis kui ka nendes Hiina provintsides on tööstustaristu kõrgel tasemel, iv) Taiwani ja Hiina RV vahel on tugevad majandussidemed ja piiriülene kaubandus, v) asjaomastes Hiina provintsides ja Taiwanis on kõrge asustustihedus, vi) võrdlusaluse väljatöötamiseks kasutatud Taiwani ja Hiina RV maatüübid ja tehingud on sarnased ning vii) nii Taiwanis kui ka Hiina RVs on ühesugused demograafilised, keelelised ja kultuurilised tingimused. Lisaks peetakse enamikku asjaomastest provintsidest Hiina RV kõige edukamateks tootmispiirkondadeks.
Ehkki SKP inimese kohta ei ole Taiwanis ning nendes Hiina provintsides ja linnades ühesugune, on SKP nendes provintsides ja linnades viimastel aastatel kiiresti kasvanud, st Taiwanile järele jõudmas. Lisaks näitavad hiljuti saadud andmed, et nii Hiina RV-l tervikuna kui ka asjaomastel provintsidel ja linnadel on palju kiirem SKP kasv kui Taiwanil, mis tähendab, et nad jõuavad väga kiiresti järele. Ometi on oluline märkida, et täpne SKP võrdlus mitteturumajandusega (Hiina RV) ja hästi toimiva turumajandusega (Taiwan) riigi vahel ei ole määrava tähtsusega, sest mitteturumajanduse mahajäämus SKP vallas toimiva turumajandusega võrreldes on normaalne nähtus. Sellele lisaks võivad tööstusmaa pakkumist ja nõudlust mõjutada paljud muud tegurid, näiteks planeerimiseeskirjad ja keskkonnapoliitika. Sisuliselt tuleb küsida, millised oleksid maakasutusõigusega seotud „kehtivad turutingimused” asjaomastes Hiina provintsides, kui seal oleks toimiv turumajandus, ja kõik tõendid osutavad, et need oleksid väga sarnased Taiwani tingimustega.
3.5.7. Muud märkused
(468)
Kaebuses väideti, et komisjon peaks avalikustama uurimise ajal avastatud täiendavad subsiidiumikavad ning tegema kindlaks selliste kaebuses nimetamata kavade subsiidiumimarginaalid. Selle kohta tuleb märkida, et komisjon uuris kõiki subsiidiume, mis vastasid uurimise algatamist käsitlevatele õigusnormidele.
(469)
Kaebuses väideti, et komisjon oleks pidanud tegema kindlaks subsiidiumimarginaali seoses polükristalse räni tarnimisega tegelikust maksumusest väiksema tasu eest, tuginedes kaebuses esitatud teabele ja Ameerika Ühendriikides sarnases fotoelektrisektoriga seotud juhtumis tehtud järeldustele. Komisjon uuris seda kava ning leidis valimisse kaasatud eksportivatelt tootjatelt ja Hiina RV valitsuselt saadud teabe põhjal, et selle kava raames ei saadud uurimisperioodil kasu peamiselt seetõttu, et polükristalse räni impordihinnad olid Hiina tarnijate küsitud hindadest madalamad. Tuleb märkida, et Ameerika Ühendriikide juhtumi ja käesoleva juhtumi uurimisperioodid olid erinevad.
(470)
Veel väideti kaebuses, et komisjon oleks pidanud tegema kindlaks subsiidiumimarginaali seoses elektrienergia tarnimisega tegelikust maksumusest väiksema tasu eest. See väide tuli tagasi lükata. Komisjon ei leidnud piisavalt tõendeid selle kohta, et valimisse kaasatud eksportivad tootjad (välja arvatud LDK) said uurimisperioodil elektrienergia soodustingimustel tarnimisest kasu.
(471)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjoni arvutusmetoodika tulemusel „toimus dumpingu- ja subsiidiumidevastaste marginaalide topeltarvestamine”. Hiina RV väitel oleks komisjon pidanud ekspordikrediidi kindlustuskava jaoks arvutatud subsiidiumimarginaali kui ekspordisubsiidiumi dumpingumarginaalist arvama maha. Hiina RV väitis ka, et komisjon oleks pidanud dumpingumarginaalist maha arvama ka riigiväliste võrdlusaluste põhjal arvutatud subsiidiumimarginaalid. Valitsus põhjendas, et „analoogse riigi normaalväärtuse alusel arvutatud osa dumpingust on tegelikult seesama subsiidium, mida on tasakaalustatud samaaegse subsiidiumivastase uurimisega”. Kumbki neist väidetest ei mõjuta võetavate meetmete ulatust, kuna käesolevas juhtumis on kombineeritud tollimaksud piiratud kahjumarginaaliga. Hiina RV valitsus kinnitas seda märkustes lõpliku teavet avaldava dokumendi kohta. Seepärast ei peetud vajalikuks käsitleda neid väiteid sisuliselt.
3.6. Tasakaalustatavate subsiidiumide summa
(472)
Tasakaalustatavate subsiidiumide summad uurimisaluste äriühingute lõikes vastavalt algmääruse sätetele ja väljendatuna väärtuselises suuruses on esitatud järgnevas tabelis:
Eksportiv tootja
Lõplik subsiidiumimarginaal
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
vähese tähtsusega abi
Renesola Zhejiang Ltd
Renesola Jiangsu Ltd
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd ja seotud äriühingud
6,5 %
Teised koostööd tegevad äriühingud (1. lisa)
6,4 %
Kõik teised äriühingud
11,5 %
(473)
Kooskõlas algmääruse artikli 15 lõikega 3 arvutatakse valimisse mittekaasatud koostööd tegevate äriühingute subsiidiumimarginaal valimisse kaasatud koostööd tegevate äriühingute kaalutud keskmise subsiidiumimarginaali (s.o 6,4 %) alusel.
(474)
Hiina eksportivate tootjate koostöö kõrget taset arvesse võttes määrati „kõigi teiste äriühingute” tollimaks samale tasemele kui vastavalt kas valimisse kaasatud või uurimises koostööd tegevate äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksu kõrgeim määr. „Kõigi teiste äriühingute” puhul kehtivat tollimaksu kohaldatakse ka äriühingute suhtes, kes ei teinud uurimises koostööd.
4. KAHJU
4.1. Liidu tootmisharu ja liidu toodangu määratlus
(475)
Samasugust toodet valmistas liidus ligikaudu 215 tootjat. Nad moodustavad liidu tootmisharu algmääruse artikli 9 lõike 1 tähenduses ja neid nimetatakse edaspidi „liidu tootmisharuks”. Institutsioonid on kontrollinud huvitatud isikute väidet, et tootjate arv oli suurem; kontrolliga leiti, et väidetavad täiendavad tootjad olid tegelikult enamasti eksportivad tootjad, nendega seotud importijad ning tarnijad ja paigaldajad.
(476)
Kuna liidu kogutoodangu kohta uurimisperioodil puudusid täielikud avalikud andmed, kasutati selle kindlakstegemiseks kogu kättesaadavat teavet liidu tootmisharu kohta, sealhulgas kaebuses esitatud teavet, sõltumatult konsultatsioonifirmalt Europressedienst (edaspidi „konsultant”) saadud makromajanduslikke andmeid ning valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastuseid. Kuna mooduleid ja elemente imporditakse liitu tollitariifistiku rubriikide all, mis hõlmavad ka muid tooteid, mis ei kuulu käesoleva uurimise alla, ja teatatud impordimahud on esitatud tonnides, ei saanud impordimahtude ja -väärtuste kindlakstegemiseks kasutada Eurostati andmeid, vaid need määrati kindlaks konsultandilt saadud andmete põhjal. Võimaluse korral võrreldi konsultandilt saadud andmeid muude kättesaadavate avalike allikate ja küsimustiku kontrollitud vastustega.
(477)
Nende andmete põhjal oli liidu kogutoodang uurimisperioodil moodulite puhul hinnanguliselt ligikaudu 4 GW ja elementide puhul ligikaudu 2 GW.
(478)
Nagu põhjenduses 21 märgitud, kaasati valimisse üheksa liidu tootjat, kelle moodulite toodang moodustab 18-21 % ja elementide toodang 17-24 % liidu kogutoodangust.
(479)
Mitu huvitatud isikut vaidlustas selle, et konsultandilt saadud andmeid kasutati muu hulgas liidu toodangu, liidu tootmisvõimsuse ning muude liidu tootmisharu ja impordi andmetega seotud makromajanduslike kahjunäitajate kindlaksmääramiseks. Need isikud seadsid kahtluse alla konsultandi sõltumatuse ja väitsid, et ta on kaebuse esitajaga seotud. Samuti palusid nad selgitada, millistel alustel komisjon konsultandi välja valis, ning seadsid kahtluse alla konsultandi teadmised ja kogemused fotoelektrisektoriga seotud majandusandmete kogumisel. Sellega seoses väitsid nad, et komisjon oleks oma järeldustes pidanud tuginema andmetele, mis pärinevad muudest kättesaadavatest allikatest, eelkõige tuntud uurimisinstituutidelt. Lisaks vaidlustas AFASE konsultandi esitatud andmete usaldusväärsuse ning viitas majandusandmete esitamise ja andmekogumise parimatele tavadele, mida rakendatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklite 101 ja 102 kohaldamisega seotud juhtudel ja ühinemiste korral.
(480)
Asjaomased huvitatud isikud ei esitanud tõendusmaterjali konsultandi ja kaebuse esitaja väidetavate seoste kohta. Ka uurimise käigus ei ilmnenud ühtegi tõendit muude kui puhtalt kaubanduslike suhete kohta. Lõpliku avalikustamise järel väitis üks huvitatud isik, et on olemas viiteid sellele, et kaebuse esitanud liidu tootmisharu esitatud esmapilgul usutavad tõendid esitas seesama konsultant. Isegi kui tunnistada, et teatavate näitajate kohta tehtud järeldused on kaebuses esitatud tõenditega tõepoolest sarnased, ei tähenda see tingimata, et need tehti üheainsa allika põhjal. Kaebuses on esitatud erinevad kasutatud allikad. Seepärast tuli sellekohased väited tagasi lükata.
(481)
Komisjon pidas kõnealuse konsultandi kasutamist käesolevas uurimises asjakohaseks, sest kogu liidu turgu hõlmavad vajalikud makromajanduslikud andmed ja impordiandmed ei olnud muudest avalikest allikatest kättesaadavad. Enne Europressediensti väljavalimist hindas komisjon metoodikat, mida konsultant asjaomaste andmete kogumisel kasutab, ning konsultandi suutlikkust esitada vajalikke andmeid eraldi kõigi tootetüüpide kohta ja kogu vaatlusaluse perioodi kohta.
(482)
Konsultandi esitatud andmeid võrreldi uurimise käigus võimaluse korral teiste olemasolevate allikatega ja need leidsid kinnitust. Sellega seoses tuleb märkida, et turul tegutseb mitu fotoelektrisektori statistika kogumisele spetsialiseerunud uurimisettevõtet ja teatatud andmed ei lange peaaegu kunagi täielikult kokku. See on tingitud asjaolust, et uurimisinstituutidel on raske täpseid andmeid hankida ja seetõttu põhinevad fotoelektriliste toodete turu kohta teatatud näitajad nende esitajast olenemata alati hinnangutel. Komisjon võrdles ristkontrolli käigus konsultandilt saadud andmetes ning teiste uurimisettevõtete, komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse (JRC) ja EPIA poolt sama teema kohta avaldatud andmetes (kui need olid kättesaadavad) esinevaid suundumusi. Ristkontrolliga ei leitud olulisi lahknevusi ja võrreldud näitajate suundumused olid sarnased. Seega ei põhinenud dumpinguvastases menetluses esialgu tehtud järeldused üksnes konsultandilt saadud andmetel, vaid ka nende andmete komisjonipoolsel analüüsil ja hindamisel. Lisaks, nagu põhjenduses 8 mainitud, tehti pärast ajutiste dumpinguvastaste meetmete kehtestamist konsultandi ruumidesse kontrollkäik. Komisjon viis konsultandi ruumides läbi kohapealse kontrolli, et veenduda metoodika ja esitatud andmete usaldusväärsuses. Kohapealne kontroll tehti komisjonipoolse andmete ristkontrolli järelmeetmena, et olla veelgi kindlam andmete ja kasutatud metoodika usaldusväärsuses ja kvaliteedis. Kohapealset kontrolli peeti hea halduse põhimõtte kohaldamiseks vajalikuks hoolimata sellest, et andmed esitas konsultant, mitte huvitatud isik. Selle tulemusel võis komisjon kindlamalt veenduda konsultandi esitatud andmete usaldusväärsuses.
(483)
Üks isik väitis, et komisjoni kasutatud ristkontrollimetoodikat ei selgitatud piisavalt üksikasjalikult, ja nõudis ka muude ristkontrolliks kasutatud allikate avalikustamist. Veel väitis see isik, et kasutatud metoodika oli igal juhul vale, sest võrreldi ainult eri allikatest pärit suundumusi, mitte absoluutseid väärtusi.
(484)
Konsultandi esitatud andmete ristkontrolliks kasutatud muud allikad olid samal teemal JRC ja EPIA avaldatud aruanded. Andmete ja muude allikate võrdlemise kohta tuleb märkida, et sarnased olid nii suundumused kui ka suurusjärgud. Seepärast järeldati, et kasutatud metoodika oli sobiv ning asjaomased väited lükati seega tagasi.
(485)
Konsultandi põhitegevusala on fotoelektrisektoriga seotud andmete kogumine ja fotoelektriliste toodete turul tegutsevate äriühingute ajakohastatud andmebaasi arendamine. Sellised andmed avaldatakse fotoelektrialastes ajakirjades; samuti kasutavad neid andmeid üksikud äriühingud, kelle tarbeks konsultant tegi eriotstarbelisi uuringuid. Europressediensti arendatavat andmebaasi ajakohastatakse ja taasavaldatakse korrapäraselt. Lisaks on konsultandil mitmeaastane kogemus selles sektoris. Konsultandi metoodika seisneb erinevatest turul kättesaadavatest allikatest pärinevate andmete kogumises, ristkontrollis ja üldistamises. Konsultant kogub selleks andmeid andmebaasis olevatele äriühingutele - eelkõige liidu tootjatele - saadetavate tüüpküsimustike kaudu või telefoni teel, aga ka erialamessidel, kus ta kogub andmeid eelkõige kolmandate riikide tootjatelt. Kui nende kanalite kaudu ei ole teavet võimalik saada, kontrollib Europressedienst fotoelektrisektoris tegutsevate äriühingute finantsaruandeid või teeb andmete hankimiseks või ristkontrolliks vabadel alustel koostööd teiste uurimisinstituutidega. Komisjon veendus, et konsultant kasutab neid allikaid oma igapäevases tegevuses. Ülaltoodut arvesse võttes leiti, et uurimise käigus Europressediensti teenuste kasutamine on asjakohane, ja huvitatud isikute sellekohased väited lükati seetõttu tagasi.
(486)
Komisjoni pädeva talituse väljaantud majandusandmete esitamise parimate tavade (edaspidi „parimad tavad”) kohta tuleb märkida järgmist. Esiteks ei saa selle dokumendiga panna komisjonile kohustusi, sest selle ei võtnud vastu kolleegium, vaid pädev talitus avaldas selle eesmärgiga anda menetlusosalistele majandusandmete esitamise kohta soovitusi. Teiseks puudutavad parimad tavad selliste majandusanalüüside ja -andmete esitamist, mida kasutatakse konkurentsijuhtumite uurimisel vastavalt ELi toimimise lepingu artiklitele 101 ja 102 ning ühinemiste korral. Sellistes konkurentsijuhtumites kohaldatavaid eeskirju, tõendamisnõudeid ja komisjoni uurimisvolitusi ei saa võrrelda kaubanduse kaitsemeetmeteid käsitlevate uurimistega, mille suhtes kohaldatakse täiesti teistsuguseid eeskirju.
(487)
Mitu isikut vaidlustas konsultandi kasutatud metoodika, väites, et see ei vasta tunnustatud teaduslikele nõuetele. Nagu põhjenduses 481 märgitud, metoodikat siiski hinnati, selle alusel esitatud andmeid võrreldi ja kontrolliti ning need leiti olevat kooskõlas muude avaldatud andmetega ja seega piisavalt usaldusväärsed. Teatavate huvitatud isikute tõstatatud konkreetsed küsimused selgitati kahepoolselt ja need tehti avatud uurimistoimikus huvitatud isikutele kättesaadavaks.
(488)
Kaubanduskoda väitis, et andmete üldistamise metoodikat ei selgitatud. See väide lükati tagasi, sest asjaomane teave tehti avatud toimikus kõigile huvitatud isikutele kättesaadavaks.
(489)
Lõpliku avalikustamise järel väljendasid mitu menetlusosalist veel kord oma muret seoses konsultandi valimisega komisjoni poolt ja esitatud andmete kvaliteediga. Selle kohta väideti, et konsultandilt saab andmeid tellida ja osta sihtotstarbeliselt, nii et need vastaksid võimalike klientide konkreetselt kindlakstehtud nõudmistele, ja seepärast ei pruugi need olla objektiivsed. Lisaks väitis kaubanduskoda, et konsultandi kogutud andmeid saab käsitada positiivse tõendusmaterjalina algmääruse artikli 3 lõike 2 tähenduses, sest need andmed põhinesid suurel määral eeldustel ja hinnangutel. Veel väideti, et toimikus olevad tõendid ei toetanud piisavalt esitatud andmeid ning need andmed ei olnud kinnitavad, objektiivsed ja kontrollitavad.
(490)
Nende väidetega seoses viidatakse põhjendustele 481-482, milles esitati konsultandi valimise kohta lisateavet. Lisaks tuleb märkida, et komisjon palkas konsultandi sel ajahetkel parima kättesaadava teabe alusel ja täielikult kooskõlas selle menetluse suhtes kohaldatava komisjoni finantsmäärusega. Pealegi tuleb meelde tuletada, et konsultandi suutlikkus esitada õigel ajal kõik vajalikud andmed oli väga tähtis, sest komisjon pidi kinni pidama poolelioleva uurimise esialgsete järelduste avaldamise kohustuslikest tähtaegadest.
(491)
Mis puutub esitatud andmete kvaliteeti ja sellesse, kas neid andmeid saab pidada positiivseks tõendusmaterjaliks kooskõlas algmääruse artikli 3 lõikega 2, siis konsultandi andmekogumismetoodikat kontrolliti ja see leiti olevat piisava kvaliteediga, nagu põhjenduses 482 märgitud. Sellele lisaks võrreldi konsultandi esitatud andmeid võimaluse korral muude allikatega ja need leiti olevat mõistlikul määral täpsed, nagu samas põhjenduses märgitud. Lõpuks tuleb märkida, et konsultandil on üks andmebaas, mida korrapäraselt ajakohastatakse sõltumata klientide vajadustest ja nõudmistest. Sama andmebaasi kasutatakse fotoelektrisektori statistika summeerimiseks ja esitamiseks erinevatele klientidele ning seepärast tuli väide, et andmed ei ole objektiivsed, tagasi lükata.
(492)
Lõpliku avalikustamise järel väitis üks huvitatud isik, et komisjon ei avalikustanud allikaid, kasutatud metoodikat ja äriühinguid, kellega konsultant esitatud makromajanduslike andmete kogumiseks koostööd tegi. Teine huvitatud isik kordas väidet, et konsultandi kasutatud metoodika viitab ebaõigetele tulemustele. Mitu huvitatud isikut nõudsid konsultandi kasutatud metoodika kohta täiendavat teavet, näiteks küsimustikele/intervjuudele vastamise keskmine määr, eri kanalite kaudu kogutud andmete osakaalud, nende kontrollimise meetodid, andmete koostamiseks kasutatud ligikaudsed arvestused /eeldused, ligikaudsete arvestuste tegemiseks kasutatud äriühingute arv ja konsultandi töötajate vähemalt ligikaudne arv.
(493)
Nende väidete kohta tuleb märkida, et komisjon esitas esialgsete meetmete kehtestamise järel huvitatud isikutele metoodika ja allikad, mida konsultant kasutas andmete üldistamiseks, ning käsitles konkreetseid küsimusi, mis huvitatud isikutel pärast esialgset dumpinguvastast avalikustamist selle kohta oli. Leitakse, et asjaomaste huvitatud isikute poolt pärast lõplikku avalikustamist esitatud täiendavad teabenõuded on kaetud teabega, mis tehti ajutiste tollimaksude kehtestamise järel kättesaadavaks ulatuses, milles konfidentsiaalsusnõuded seda võimaldasid. Lisaks tuleb rõhutada, et komisjon kontrollis kohapeal, kuidas konsultant oli andmeid kogunud ja üldistanud ning andmete üldistamise aluseks olnud asjaomaseid eeldusi. Kontrolli tulemused olid rahuldavad ning komisjon veendus aluseks võetud eelduste põhjendatuses ja konsultandi esitatud andmete kvaliteedis. Pealegi ei vaidlustanud menetlusosalised neid andmeid.
(494)
Pärast lõplikku avalikustamist nõudis üks teine isik selgitusi selle kohta, mitut liidu tootjat oli konsultant andmete kogumisel arvesse võtnud ja kui paljud neist kuulusid komisjonile teadaoleva ligikaudu 215 liidu tootja hulka. Selle kohta tuleb selgitada, et konsultandi arvessevõetud liidu tootjad on suurel määral samad, kes teadaolevalt esindavad liidu tootmisharu käesolevas uurimises, mida on nimetatud põhjenduses 475.
(495)
Pärast lõplikku avalikustamist väitis üks isik, et komisjon analüüsis kahju ebajärjekindlalt, sest kahju analüüsiti eraldi moodulite ja elementide kohta, kuigi kahju ja subsiidiumimarginaali arvutused olid tehtud moodulite ja elementide kaalutud keskmisena. Sellega seoses tuleb märkida, et kuigi näitajad esitati eraldi iga tootetüübi kohta, puudutavad iga näitaja kohta tehtud järeldused uurimisalust toodet tervikuna. Samuti tuleb meelde tuletada, et moodulid ja elemendid on üks toode ja seepärast tehti subsiidiumimarginaalid ja kahju kõrvaldamist võimaldav tase kindlaks selle alusel. See väide lükati seega tagasi.
(496)
Üks isik väitis, et makromajanduslike näitajate arvutamine uurimisperioodi ajal põhines vääralt 2011. ja 2002. aasta lihtsatel keskmistel näitajatel, kuigi selline metoodika ei ole objektiivne ja saadud tulemused ei kajasta uurimisperioodi ajal valitsenud tegelikkust. Tuleb selgitada, et andmete lihtsat keskmist kasutati ainult siis, kui asjaomastel perioodidel valitsenud suundumused olid sarnased. Erinevate suundumuste korral metoodikat kohandati, et võtta arvesse olukorda turul. Asjaomane isik ei täpsustanud, millises ulatuses kasutatud metoodika tulemused ei kajasta turu olukorda. Eeltoodud väited lükati seetõttu tagasi.
4.2. Asjaomase liidu turu kindlaksmääramine
(497)
Osa liidu tootjaid on vertikaalselt integreeritud ning suur osa liidu tootmisharu toodangust, eelkõige elementidest, oli ette nähtud tootmisharu enda tarbeks.
(498)
Et selgitada välja, kas liidu tootmisharu kandis olulist kahju, ning tarbimis- ja muude majandusnäitajate kindlakstegemiseks uuriti, kas ja mil määral tuleb võtta arvesse liidu tootmisharu toodetud samasuguse toote edasist kasutamist tootmisharu sees (edaspidi „omatarbimine”).
(499)
Liidu tootmisharu olukorrast võimalikult täieliku ülevaate andmiseks analüüsiti andmeid samasuguse toote tootmise kohta tervikuna ning tehti seejärel kindlaks, kas toodang oli ette nähtud enda tarbeks või vaba turu jaoks.
(500)
Leiti, et järgmisi liidu tootmisharuga seotud majandusnäitajaid tuleks uurida kogu tootmise ulatuses (kaasa arvatud omatarbimine): tarbimine, müügimaht, tootmine, tootmisvõimsus, tootmisvõimsuse rakendamine, kasv, investeeringud, varud, tööhõive, tootlikkus, rahavoog, investeeringutasuvus, kapitali kaasamise võime ja tasakaalustatavate subsiidiumide suurus. Nimelt näitas uurimine, et neid näitajaid võib põhjendatult vaadelda kogu tootmise ulatuses, sest konkureeriv import asjaomasest riigist mõjutas ka enda tarbeks tootmist. Edaspidi nimetatakse tootmisharusisest ja vaba turgu koos „kogu turuks”.
(501)
Kasumlikkuse analüüsis keskenduti vabale turule, sest tootmisharusisese turu hinnad ei järginud alati turuhindu ega mõjutanud seda näitajat.
(502)
Mitu isikut väitis, et kahju oleks tulnud tootmisharusisese ja vaba turu puhul eraldi hinnata. Üks isik väitis, et kahju hindamisel ei oleks pidanud arvesse võtma omatarbimiseks ette nähtud elementidega seotud andmeid, sest subsideeritud import neid ei mõjutanud.
(503)
Uurimine näitas, et subsideeritud impordist tingitud hinnasurve tõttu olid vertikaalselt integreeritud liidu tootjad sunnitud importima subsideeritud tooteid (elemente) ja lõpetama nende toodete tootmise impordihinnast kõrgema omahinnaga. Lisaks selgus uurimise käigus, et hinnasuundumused olid vabal turul ja tootmisharusisesel turul sarnased, mis samuti näitab, et import mõjutas hindu mõlemal turul.
(504)
Lõpliku avalikustamise järel kordasid mitu isikut väidet, et komisjon ei esitanud tootmisharusisese turu piisavat ja põhjendatud analüüsi, ning nõudsid eraldi analüüsi tegematajätmise põhjendamist. Üks isik väitis, et omatarbimiseks ettenähtud liidu toodangu tähtsuse kohta ei olnud teavet esitatud. Sellele lisaks väideti, et ajutise dumpinguvastase määruse põhjendus 106, milles järeldati, et turuhinnad ei kajastu alati tootmisharusisesel turul, on vastuolus käesoleva määruse põhjenduses 503 esitatud järeldustega, mille kohaselt on hinnasuundumused vabal turul ja tootmisharusisesel turul sarnased.
(505)
Esiteks tuleb märkida, et ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 105 on täpsustatud põhjused, miks peeti asjakohaseks analüüsida kahjunäitajaid (välja arvatud kasumlikkust) liidu tootmisharu kogu tegevuse, sealhulgas omatarbimise alusel. Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et uurimise käigus ilmnes - nagu samas põhjenduses märgitud -, et Hiina RVst pärit import mõjutas ka omatarbimiseks ettenähtud toodangut, ja asjaomased huvitatud isikud ei ole seda vaidlustanud. Seepärast tuli väide, et eraldi analüüsi tegematajätmist ei ole põhjendatud, tagasi lükata. Sellest järeldusest tulenevalt tuli tagasi lükata ka väide, et tootmisharusisest turgu oleks tulnud eraldi analüüsida.
(506)
Teiseks, kuigi eespool nimetatud asjaoludel ei peetud omatarbimiseks ettenähtud liidu toodangu tähtsust oluliseks elemendiks, tuleb märkida, et omatarbimiseks ettenähtud liidu elementide toodang moodustas uurimisperioodil ligikaudu poole kogutoodangust. Lõpuks tuleb selgitada, et see, et vaba turu hinnad ei kajastu tootmisharusisese turu hindades, ei ole tingimata vastuolus sellega, et mõlemad hinnad järgivad sama suundumust, sest need hinnad võivad ikkagi olla eri tasemetel või hinnamuudatused võivad olla suuremad või väiksemad ja anda seega erineva pildi. Neid asjaolusid arvesse võttes lükati tootmisharusisest turgu puudutavad väited tagasi.
(507)
Asjaomased isikud ei esitanud teavet, mis võiks selle järelduse ümber lükata. Seetõttu lükati sellekohased väited tagasi.
4.3. Liidu tarbimine
(508)
Liidu tarbimine koosnes vaatlusaluse toote koguimpordist ja samasuguse toote kogumüügist liidus, sealhulgas omatarbimine. Liidu tootmisharu kogumüügi kohta liidu turul puudusid täielikud andmed. Peale selle oli liitu suunatud import registreeritud tollitariifistiku rubriikide all, mis hõlmasid ka muid tooteid, mis ei kuulu käesoleva uurimise alla, ja teatatud Eurostati impordimahud olid esitatud tonnides. Seega ei saanud impordimahtude ja -väärtuste kindlakstegemiseks kasutada Eurostati andmeid. Liidu tarbimine tehti seetõttu kindlaks eelnimetatud konsultandilt saadud andmete põhjal, mida võrreldi avalike allikatega, nagu turu-uuringud ja avalikult kättesaadavad uurimused, ning küsimustiku kontrollitud vastustega.
(509)
Liidu tarbimine muutus järgmiselt:
Tabel 1-a
Liidu tarbimine moodulite segmendis (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Kogu turg
5 465
12 198
19 878
17 538
Indeks (2009 = 100)
100
223
364
321
Allikas: Europressedienst
Tabel 1-b
Liidu tarbimine elementide segmendis (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Kogu turg
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeks (2009 = 100)
100
154
200
187
Allikas: Europressedienst
(510)
Vaatlusalusel perioodil kasvas liidu kogutarbimine 2009. aastast kuni uurimisperioodini moodulite puhul 221 % ja elementide puhul 87 %, kuid kahanes uurimisperioodil 2011. aastaga võrreldes. Kokkuvõttes kasvas uurimisaluse toote tarbimine liidus 2009. aastaga võrreldes märkimisväärselt.
(511)
Üks huvitatud isik väitis, et uurimisaluse toote impordimahu andmed on kasutatud allikast olenevalt väga erinevad. See isik märkis, et usaldusväärsed andmed saab kindlaks teha üksnes spetsialiseerunud asutustelt või uurimiskeskustelt kogutud teabe põhjal. Võttes arvesse põhjendustes 481-483 esitatud selgitusi ja järeldusi konsultandilt saadud ja uurimise käigus kasutatud andmete usaldusväärsuse kohta, lükati see väide tagasi.
(512)
Sama isik väitis, et liidu tarbimist ei tuleks kindlaks teha liidu moodulite tootmisvõimsuste pelga kokkuliitmise teel ja tarbimisest tuleks maha arvata moodulite kasutamine liidu tootmisharu enda projektide tarbeks. See väide lükati tagasi, sest moodulite tarbimine määrati kindlaks liidu uute tootmisvõimsuste alusel. See on moodulite tarbimise kindlakstegemise üldlevinud tava. Elementide tarbimine tehti kindlaks liidu moodulitootmise põhjal.
(513)
Üks teine isik väitis, et konsultandi kirjeldatud metoodikas tunnistatakse raskusi usaldusväärsete tarbimisandmete kindlakstegemisel. Veel väideti, et nii liidu tootmisharu impordi- kui ka ekspordiandmed põhinesid kas mittekontrollitavatel hinnangutel või mittetäielikel andmetel ning komisjoni ristkontroll ei olnud piisav järelduse tegemiseks, et need andmed olid tõepoolest usaldusväärsed ja täpsed.
(514)
Nagu põhjendustes 481-482 juba märgitud, kontrollis komisjon andmete kvaliteeti ja nende kogumiseks kasutatud metoodikat kohapealse külastuse ajal ning järeldas selle põhjal, et kasutatud metoodika oli sobiv ja tulemused olid täpsed ja mõistlikul määral usaldusväärsed. See väide lükati seega tagasi.
4.4. Import asjaomasest riigist
4.4.1. Asjaomasest riigist pärineva impordi maht ja turuosa
(515)
Asjaomase riigi import liitu muutus vastavalt järgmistes tabelites kirjeldatule. Konfidentsiaalsuse kaalutlustel on arvud esitatud vaid indeksite ja vahemikena. Seda seetõttu, et Hiina RVst pärit koguimpordist on maha arvatud import eksportivalt tootjalt, kelle puhul subsideerimist ei leitud, nagu põhjenduses 472 märgitud.
Tabel 2-a
Moodulite import Hiina RVst (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Hiina RVst pärit impordi maht
Indeks (2009 = 100)
100
251
462
408
Turuosa kogu turul
60-65 %
68-73 %
75-80 %
78-83 %
Allikas: Europressedienst
Tabel 2-b
Elementide import Hiina RVst (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Hiina RVst pärit impordi maht
Indeks (2009 = 100)
100
273
491
506
Turuosa kogu turul
5-10 %
12-17 %
17-22 %
22-27 %
Allikas: Europressedienst
(516)
Asjaomasest riigist liitu suunatud impordi maht kasvas vaatlusalusel perioodil märkimisväärselt: moodulite import kasvas ligikaudu 300 % ja elementide import üle 400 %. Selle tulemusena suurenes oluliselt asjaomasest riigist liitu suunatud impordi turuosa. Täpsemalt kasvas asjaomasest riigist pärineva impordi turuosa moodulite puhul [60-65 %-lt] [78-83 %-le] ja elementide puhul [5-10 %-lt] [22-27 %-le]. Kokkuvõttes suurenesid Hiina RVst imporditud vaatlusaluse toote kogused ja turuosa 2009. aastast kuni uurimisperioodini märkimisväärselt.
(517)
Tuleb märkida, et import asjaomasest riigist kasvas oluliselt rohkem kui vaatlusaluse toote tarbimine liidus. Seega said eksportivad tootjad liidu tarbimise kasvust kasu ja nende positsioon turul tugevnes tänu suuremale turuosale.
(518)
Üks huvitatud isik väitis, et uurimisaluse toote impordimahu andmed on kasutatud allikast olenevalt väga erinevad. See isik märkis, et usaldusväärsed andmed saab kindlaks teha üksnes spetsialiseerunud asutustelt või uurimiskeskustelt kogutud teabe põhjal. Võttes arvesse põhjendustes 481-483 esitatud selgitusi ja järeldusi uurimise käigus kasutatud andmete usaldusväärsuse kohta, lükati see väide tagasi.
(519)
Lõpliku avalikustamise järel vaidlustas üks huvitatud isik Hiina RVst pärineva impordi koguväärtuse kindlaksmääramise metoodika ning väitis, et see põhines CIF-tasemel tehtud tehingutel, mille tollimaks oli tasumata, ja seepärast on kahtlane, kas need tehingud olid ette nähtud liidu tarbimiseks. Selle väite puhul tuleb selgitada, et järeldustes ei kasutatud Hiina RVst pärit impordi koguväärtust (mille esitas konsultant) ning uurimise ajal määrati kindlaks üksnes impordimahud ja -hinnad. Kuna asjaomane huvitatud isik impordihindade kindlaksmääramise metoodikat ei vaidlustanud, viidatakse asjaomastele järeldustele põhjendustes 520-528. See väide lükati seega tagasi.
4.4.2. Impordihinnad ja hindade allalöömine
(520)
Asjaomasest riigist liitu suunatud impordi keskmine hind muutus järgmiselt:
Tabel 3-a
Hiina RVst imporditud moodulite hind (eurot/kW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Impordihind
2 100
1 660
1 350
764
Indeks (2009 = 100)
100
79
64
36
Allikas: Europressedienst ja valimisse kaasatud äriühingutele saadetud küsimustiku kontrollitud vastused
Tabel 3-b
Hiina RVst imporditud elementide hind (eurot/kW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Impordihind
890
650
620
516
Indeks (2009 = 100)
100
73
70
58
Allikas: Europressedienst ja küsimustiku kontrollitud vastused
(521)
Hiina RVst pärit moodulite ja elementide keskmine impordihind langes vaatlusalusel perioodil märgatavalt. Moodulite keskmine impordihind langes 64 %, 2 100 eurolt/kW 2009. aastal 764 eurole/kW uurimisperioodil. Hiina RVst imporditud elementide keskmine hind langes 42 %, 890 eurolt/kW 516 eurole/kW.
(522)
Kokkuvõttes langes vaatlusaluse toote hind ajavahemikus 2009. aastast kuni uurimisperioodini märkimisväärselt.
(523)
Üks koostööd tegev sõltumatu importija väitis, et impordihinnad oleks tulnud kindlaks teha tema poolt vaatlusaluse toote liitu importimise andmete põhjal, mille ta uurimise käigus esitas. Selle importija poolt uurimise käigus esitatud andmed moodustasid aga vaid murdosa koguimpordist liitu ja nende põhjal ei saanud teha sisulisi järeldusi mitut aastat hõlmaval vaatlusalusel perioodil kõigi Hiina RVst imporditud toodete keskmise impordihinna kohta. See väide lükati seega tagasi.
(524)
Üks teine isik väitis, et hindade kindlaksmääramise metoodikat ja eelkõige seda, kuidas eri allikatest pärit andmeid on ühendatud ja kooskõlla viidud, ei selgitatud. Lisaks väideti, et impordikulud oleksid pidanud põhinema uurimise ajal kogutud kontrollitud teabel, mitte hinnangutel.
(525)
Leitakse, et huvitatud isikutele kättesaadavaks tehtud metoodika on piisavalt põhjalik ja võimaldab aru saada, kuidas näitajad kindlaks tehti. Nn impordikulude kohta tuleb selgitada, et CIF-hindade saamiseks korrigeeriti kohapealseid hindu. Uurimise ajal kogutud andmed kinnitasid tehtud hinnangut.
(526)
Hindade allalöömise kindlakstegemiseks uurimisperioodil võrreldi iga tooteliigi puhul kaalutud keskmisi müügihindu (korrigeerituna tehasehindade tasemele), millega valimisse kaasatud liidu tootjad müüsid toodet sõltumatutele klientidele liidu turul, asjaomase tootetüübi kaalutud keskmiste impordihindadega (määratuna CIF-hindade põhjal ja korrigeerituna impordijärgsete kulude võrra, st tollivormistuse, käitlemis- ja laadimiskulude võrra), millega koostööd tegevate Hiina eksportivate tootjate imporditud toodet müüdi esimesele sõltumatule kliendile liidu turul. Impordihindade korrigeerimiseks kasutati valimisse kaasatud moodulite importijate keskmisi impordijärgseid kulusid, kui nende andmed olid kättesaadavad.
(527)
Hindu võrreldi tootetüüpide kaupa samal kaubandustasandil toimunud tehingutes, tehes vajaduse korral nõuetekohased korrigeerimised ning arvates maha tagasimaksed ja hinnaalandused. Võrdluse tulemus - väljendatuna protsendina valimisse kaasatud liidu tootjate käibest uurimisperioodil - näitas, et kaalutud keskmine hindade allalöömise marginaal on moodulite puhul [19,8-37,5 %] ja elementide puhul [12,6-53,8 %] ning kogu vaatlusaluse toote puhul [19,8-37,5 %].
(528)
Tuleb märkida, et ühe valimisse kaasatud eksportiva tootja puhul arvutati elementide hinna allalöömise negatiivne väärtus. Kuna eksporditud kogused ei olnud märkimisväärsed, ei saa seda tulemust siiski pidada tüüpiliseks. Üks teine valimisse kaasatud eksportiv tootja seadis kahtluse alla monokristalsete ja polükristalsete elementide puhul korrektsiooni aluseks olnud allika, kuid ei põhjendanud seda. Eksportiv tootja ei vaidlustanud konkreetset korrigeerimist ega esitanud uut teavet või tõendusmaterjali, mistõttu see väide lükati tagasi.
4.5. Liidu tootmisharu majanduslik olukord
4.5.1. Üldised märkused
(529)
Vastavalt algmääruse artikli 8 lõikele 4 uuris komisjon kõiki liidu tootmisharu olukorra seisukohalt asjakohaseid majandustegureid ja -näitajaid. Nagu põhjendustes 14-22 märgitud, kasutati liidu tootmisharu kantud kahju uurimiseks väljavõttelist uuringut.
(530)
Kahju analüüsimiseks eristas komisjon makro- ja mikromajanduslikke kahjunäitajaid. Komisjon analüüsis vaatlusaluse perioodi makromajanduslikke näitajaid konsultandilt saadud andmete põhjal, mida võimaluse korral võrreldi muude kättesaadavate allikatega, ja valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastustest saadud andmete põhjal. Mikromajanduslikke näitajaid analüüsis komisjon valimisse kaasatud liidu tootjatele saadetud küsimustiku kontrollitud vastuste põhjal.
(531)
Andmete põhjal, mis hõlmasid kõiki samasuguse toote tootjaid liidus, hinnati käesoleva uurimise tarbeks järgmisi makromajanduslikke näitajaid: tootmine, tootmisvõimsus, tootmisvõimsuse rakendamine, müügimaht, turuosa, kasv, tööhõive, tootlikkus, tasakaalustatavate subsiidiumide suurus ja varasemast subsideerimisest või dumpingust taastumine.
(532)
Andmete põhjal, mis käsitlesid valimisse kaasatud samasuguse toote tootjaid liidus, hinnati järgmisi mikromajanduslikke näitajaid: keskmine ühikuhind, ühikukulu, tööjõukulu, varud, kasumlikkus, rahavoog, investeeringud, investeeringutasuvus ja kapitali kaasamise võime.
(533)
Üks huvitatud isik väitis, et vaatlusaluse toote turutingimused on liikmesriigiti erinevad ning kahju tuleks seega analüüsida eraldi iga liikmesriigi kohta. Seda väidet ei põhjendatud. Samuti ei ilmnenud uurimise käigus konkreetseid asjaolusid, mis oleksid nõudnud kahju analüüsimist liikmesriikide kaupa. See väide lükati seega tagasi.
(534)
Osa huvitatud isikuid seadsid kahtluse alla uurimise käigus komisjoni kasutatud makromajanduslike kahjunäitajate üldise usaldusväärsuse. Nende väitel lahknesid mitme näitaja puhul kindlakstehtud suundumused valimisse kaasatud liidu tootjate samade näitajate põhjal kindlaksmääratud suundumustest. Täpsemalt viidati liidu toodangule, tootlikkusele, müügimahule, keskmisele tööjõukulule ja tööhõivele.
(535)
Makromajanduslikud näitajad tehti kindlaks kõigi liidu tootjate tasandil. Kui samad andmed koostatakse liidu üksikute tootjate või liidu tootjate rühma (st valimisse kaasatud liidu tootjate) kohta, ei pruugi suundumused kokku langeda, näiteks seetõttu, et sellises võrdluses ei võeta arvesse iga äriühingu kaalu. Seega ei pruugi liidu kõigi tootjate ja valimisse kaasatud liidu tootjate makromajanduslike näitajate võrdlemise tulemused olla asjakohased ega võimalda teha järeldust, et üks või teine andmekogum on ebausaldusväärne. Kui võrrelda liidu tootmisharu makromajanduslike näitajate suundumusi valimisse kaasatud liidu tootjate samade konsolideeritud näitajatega, võib igal juhul täheldada, et 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal olid mitme näitaja puhul, nagu liidu tootmisharu toodang, tootmisvõimsus, müügimaht, tööhõive ja tootlikkus, suundumused erinevad. Valimisse kaasatud liidu tootjate tulemused olid kõigi nende näitajate poolest paremad kui üldiselt liidu tootmisharus. Põhjus on selles, et uurimisperioodil lõpetasid paljud valimisse kaasamata liidu tootjad tootmise või muutusid maksejõuetuks, avaldades seega negatiivset mõju liidu tasandil arvutatud makromajanduslikule näitajale. Eeltoodud väited lükati seetõttu tagasi.
(536)
Üks huvitatud isik väitis, et ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 153 esitatud järeldus, mille kohaselt näitas liidu tootmisharu olukorra analüüs kõigi peamiste kahjunäitajate selget negatiivset suundumust, põhines konsultandilt saadud andmetel. Sellega seoses tuleb täpsustada, et ajutise dumpinguvastase määruse tabelites 4-a kuni 6-c esitatud makromajanduslikud näitajad põhinesid konsultandilt saadud andmetel, mida võimaluse korral võrreldi muude kättesaadavate allikatega. Ajutise dumpinguvastase määruse tabelites 7-a kuni 11-c esitatud mikromajanduslikud näitajad põhinesid seevastu valimisse kaasatud liidu tootjatelt kogutud andmetel, mida komisjon kohapeal kontrollis. Samuti tuleb märkida, et peamised liidu tootmisharu ebasoodsat olukorda iseloomustavad määravad tegurid, nagu liidu tootmisharu kasumlikkus ja keskmine müügihind liidus, ning hinna allalöömise arvutused põhinesid valimisse kaasatud liidu tootjatelt ja eksportivatelt tootjatelt kogutud andmetel, mida kohapeal kontrolliti. Seepärast lükati ülalnimetatud väide tagasi.
4.5.2. Mikromajanduslikud näitajad
4.5.2.1. Tootmine, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamine
(537)
Liidu kogutoodang, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamine muutusid vaatlusalusel perioodil järgmiselt.
Tabel 4-a
Moodulid - toodang, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamine (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Tootmismaht
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeks (2009 = 100)
100
154
200
187
Tootmisvõimsus
4 739
6 983
9 500
9 740
Indeks (2009 = 100)
100
147
200
206
Tootmisvõimsuse rakendamine
45 %
48 %
45 %
41 %
Allikas: Europressedienst
Tabel 4-b
Elemendid - toodang, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamine (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Tootmismaht
1 683
2 376
2 723
2 024
Indeks (2009 = 100)
100
141
162
120
Tootmisvõimsus
2 324
3 264
3 498
3 231
Indeks (2009 = 100)
100
140
151
139
Tootmisvõimsuse rakendamine
72 %
73 %
78 %
63 %
Allikas: Europressedienst
(538)
Kokkuvõttes kasvas moodulite tootmine liidus vaatlusalusel perioodil 87 %. Tootmine saavutas tipptaseme 2011. aastal ja vähenes seejärel uurimisperioodil. Moodulite tootmine liidus kasvas tunduvalt aeglasemalt kui tarbimine, mis samal ajavahemikul enam kui kolmekordistus. Tarbimise märkimisväärset kasvu arvesse võttes kahekordistasid liidu tootjad vaatlusalusel perioodil moodulite tootmise võimsust. Hoolimata tootmismahu suurenemisest langes liidu tootmisharu tootmisvõimsuse rakendamise tase siiski neli protsendipunkti ja oli uurimisperioodil kõigest 41 %.
(539)
Elementide tootmine liidus kasvas kogu vaatlusaluse perioodi lõikes tervikuna 20 %. See saavutas tipptaseme 2011. aastal ja vähenes seejärel uurimisperioodil. Elementide tootmine liidus järgis liidu tarbimise arengut, kasvades 2011. aastani sellest veidi vähem ja kahanedes seejärel uurimisperioodil veidi rohkem. Kooskõlas liidu tarbimise muutumisega suurendas liidu tootmisharu kõigepealt kuni 2011. aastani tootmisvõimsust 51 % võrra, misjärel see uurimisperioodil vähenes. Kokkuvõttes suurenes tootmisvõimsus vaatlusalusel perioodil 39 % võrra. Tootmisvõimsuse rakendamine suurenes kuni 2011. aastani, jõudes 78 %-ni, ning langes seejärel uurimisperioodil 15 protsendipunkti võrra. Kokkuvõttes liidu elemenditööstuse tootmisvõimsuse kasutamise tase vaatlusalusel perioodil langes ja oli uurimisperioodil 63 %.
(540)
Seega suurendas liidu tootmisharu tootmisvõimsust vastusena tarbimise kasvule. Liidu tootmisharu toodang suurenes paraku palju aeglasemas tempos kui tarbimine, mistõttu tootmisvõimsuse rakendamise tase vaatlusaluse toote puhul vaatlusalusel perioodil vähenes.
(541)
AFASE väitis, et moodulite ja elementide puhul kindlaks tehtud tootmismaht, mis on esitatud põhjenduses 537, ning liidu vastav tootmisvõimsus, mis on esitatud samas põhjenduses, on ülehinnatud; ta esitas muudest allikatest (st EPIA, IMS ja BNEF) pärinevad andmed, mis osutavad väiksematele mahtudele. Need näitajad on esitatud põhjenduses 537.
(542)
Põhjenduses 537 esitatud tootmismaht põhineb teabel, mis hõlmab nii börsil noteeritud kui ka noteerimata äriühinguid. Peale selle on põhjenduses 537 esitatud liidu toodangu muutumine kooskõlas liidu tarbimise muutumisega, mida kirjeldatakse põhjenduses 509. AFASE esitatud andmed tootmismahtude kohta osutavad seevastu teistsugustele suundumustele võrreldes põhjenduses 509 kirjeldatud liidu tarbimise suundumusega ja EPIA avaldatud liidu tarbimisstatistikaga.
(543)
Tootmisvõimsuse puhul näitas uurimine, et põhjenduses 537 esitatud näitajad sisaldavad nende äriühingute tootmisvõimsusi, kes uurimisperioodil taotlesid enda maksejõuetuks kuulutamist või peatasid tootmise; samas ei müünud nad oma tehaseid ja tootmisseadmeid maha, mistõttu neil oli võimalik väga kiiresti taas tootma asuda. Lisaks, nagu põhjenduses 542 märgitud, hõlmavad põhjenduses 537 esitatud näitajad börsil noteerimata äriühingute andmeid.
(544)
Sõltumatult konsultandilt saadud andmeid võrreldi ja kontrolliti ning need leiti olevat piisavalt usaldusväärsed. Eeltoodut arvesse võttes leiti, et muudel kättesaadavatel allikatel põhinevad AFASE esitatud andmed ei pruugi olla ajutiste dumpinguvastaste meetmete määruses esitatud järeldustega vastuolus.
(545)
Igal juhul ei mõjutaks AFASE esitatud andmetega nõustumine üldist järeldust, et liidu tootmisharu kandis olulist kahju, sest nimetatud näitajate (st liidu toodang ja liidu tootmisvõimsus) suundumus oleks veelgi ilmsem.
(546)
Üks koostööd tegev sõltumatu importija väitis, et tootmismaht, tootmisvõimsus ja tootmisvõimsuse rakendamise tase oleks tulnud kindlaks teha üksnes valimisse kaasatud liidu tootjate andmete põhjal. Kuna tegemist on siiski makromajanduslike näitajatega, tuleks need liidu tootmisharu olukorrast asjakohase ja täieliku ülevaate saamiseks kindlaks teha kõigi liidu tootjate tasandil. See väide lükati seetõttu tagasi.
(547)
Lõpliku avalikustamise järel nõudis üks isik komisjonilt selle selgitamist, kuidas konsultant oli arvutanud liidu aastase tootmismahu. Üks teine isik nõudis komisjonilt täiendavaid selgitusi liidu kogu tootmisvõimsust puudutavate erinevate kättesaadavate andmete kooskõlastamise kohta. Veel üks isik märkis, et liidu tootmismaht ja tootmisvõimsus oleksid pidanud põhinema valimisse kaasatud liidu tootjate andmetel, sest need oleksid andnud usaldusväärsema tulemuse. Sellega seoses väideti, et avalikult kättesaadavad andmed olid nende konfidentsiaalsuse tõttu ebatäpsed ning kõik uurimiskeskused ja konsultandid pidid oma analüüsis lähtuma paljudest eeldustest ja oletustest.
(548)
Tuleb selgitada, et liidu aastane tootmismaht arvutati näitajate põhjal, mille liidu tootjad konsultandile esitasid. Juhul kui teatava liidu tootja tootmismahtu konkreetsel aastal ei olnud võimalik teada saada, hinnati seda, kohaldades eelmise aasta tootmisvõimsuse rakendamise määra asjaomase aasta uue tootmisvõimsuse suhtes. Institutsioonid võrdlesid ka konsultandi saadud arvandmeid nendega, mis olid enne menetluse algatamist esitatud liidu tootmisharu vastustes olukorra hindamise küsimustikele. Need arvandmed on sarnased.
(549)
Seoses nõudmisega selgitada täiendavalt liidu tootmisvõimsuse kohta kättesaadavate erinevate andmete kooskõlastamist tuleb märkida, et see teave on huvitatud isikutele tutvumiseks avatud uurimistoimikus juba esitatud. See nõudmine jäeti seetõttu rahuldamata.
(550)
Liidu tootmismaht ja tootmisvõimsus on makromajanduslikud näitajad ja seepärast tuleb need kindlaks teha kogu liidu tootmisharu tasandil, mitte valimisse kaasatud liidu tootjate tasandil.
(551)
Pärast lõplikku avalikustamist väitis üks isik, et tootmisandmete kogumiseks kasutatud metoodika (peamiselt intervjuud ja tootmiskohtade külastused) ei võimaldanud anda usaldusväärseid tulemusi, sest need andmed olid konfidentsiaalsed ja äriühingud ei soovinud neid avalikustada. Sellist metoodikat ei saa seega pidada asjakohaseks. Seda kinnitas väidetavalt fakt, et kuigi konsultant võttis arvesse palju rohkem liidu tootjaid, kui komisjon oli algatamisetapis olukorda hinnates võtnud, on konsultandi kindlakstehtud tootmismaht komisjoni poolt olukorra hindamise eesmärgil kindlakstehtud tootmismahust väiksem. See isik väitis veel, et sellest tulenevalt ei saa kõnealuse kahjunäitajaga seotud teavet pidada positiivseks tõendusmaterjaliks algmääruse artikli 8 lõike 1 tähenduses.
(552)
Kõigepealt tuleb selgitada, et nii konsultant kui ka komisjon võtsid arvesse ligikaudu sama palju tootjaid ja väide tulemuste ebajärjekindluse kohta tuli seega tagasi lükata. Veel tuleb meelde tuletada, et konsultandi kogutud andmeid võrreldi võimaluse korral muude allikatega ja hinnangud leiti olevat piisavalt usaldusväärsed. Seepärast on leidnud kinnitust, et konsultandi esitatud tootmisandmete teavet käsitati positiivse tõendusmaterjalina algmääruse artikli 8 lõike 1 tähenduses.
4.5.2.2. Müügimaht ja turuosa
(553)
Liidu tootmisharu müügimaht ja turuosa muutusid vaatlusalusel perioodil järgmiselt:
Tabel 5-a
Moodulid - müügimaht ja turuosa (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Müügimaht liidu turul
1 037
1 890
2 683
2 357
Indeks (2009 = 100)
100
182
259
227
Turuosa
19 %
15 %
13 %
13 %
Allikas: Europressedienst
Tabel 5-b
Elemendid - müügimaht ja turuosa (MW)
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Müügimaht kogu turul
1 470
1 913
2 245
1 545
Indeks (2009 = 100)
100
130
153
105
Turuosa
68 %
57 %
52 %
38 %
Allikas: Europressedienst
(554)
Moodulite müügimaht suurenes vaatlusalusel perioodil 127 %. Kuna aga tarbimine suurenes 221 %, viis see liidu tootmisharu turuosa kahanemiseni 19 %-lt 2009. aastal 13 %-le uurimisperioodil. Liidu tootmisharu elementide müügimaht suurenes väga vähe, ainult 5 %, samal ajal kui tarbimine suurenes 87 %; selle tulemusel kahanes turuosa 68 %-lt 2009. aastal 38 %-le uurimisperioodil. Tarbimise kasvu taustal suurenes liidu tootmisharu moodulite ja elementide müügimaht tunduvalt vähem kui import asjaomasest riigist. Liidu tootmisharu ei saanud seega tarbimise kasvust kasu. Seega kahanes turuosa vaatlusalusel perioodil nii moodulite kui ka elementide segmendis.
(555)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu turuosa oli moodulite segmendis juba 2009. aastal kõigest 19 % ja kuueprotsendipunktilist kahanemist vaatlusalusel perioodil ei saa käsitada kahjuna.
(556)
Turuosa kuueprotsendipunktilist kahanemist vaatlusalusel perioodil tuleb vaadelda moodulite tarbimise kontekstis, mis kasvas liidus samal perioodil üle 200 %. Nagu eespool märgitud, ei suutnud liidu tootmisharu suurenenud tarbimisest hoolimata oma müügimahtu samal määral suurendada ja tema turuosa kahanes. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
(557)
Üks isik väitis, et müügiandmete kogumiseks kasutatud metoodika (peamiselt intervjuud ja tootmiskohtade külastused) ei võimaldanud anda usaldusväärseid tulemusi, sest need andmed olid konfidentsiaalsed ja äriühingud ei soovinud neid avalikustada. Sellist metoodikat ei saa seega pidada asjakohaseks. Samuti ei saa neid andmeid pidada positiivseks tõendusmaterjaliks algmääruse artikli 8 lõike 1 tähenduses. Nagu põhjenduses 482 märgitud, võrreldi konsultandi kogutud andmeid võimaluse korral muude allikatega ja hinnangud leiti olevat piisavalt usaldusväärsed. Seepärast on leidnud kinnitust, et konsultandi esitatud müügiandmete teavet käsitati positiivse tõendusmaterjalina algmääruse artikli 8 lõike 1 tähenduses.
4.5.2.3. Tööhõive ja tootlikkus
(558)
Tööhõive ja tootlikkus muutusid vaatlusalusel perioodil järgmiselt:
Tabel 6-a
Moodulid - tööhõive ja tootlikkus
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Töötajate arv
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indeks 2009 = 100)
100
134
149
139
Tootlikkus
(kW töötaja kohta)
183
211
247
245
(Indeks 2009 = 100)
100
115
135
134
Allikas: Europressedienst
Tabel 6-b
Elemendid - tööhõive ja tootlikkus
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Töötajate arv
5 281
5 937
5 641
4 782
(Indeks 2009 = 100)
100
112
107
91
Tootlikkus
(kW töötaja kohta)
319
400
483
423
(Indeks 2009 = 100)
100
126
151
133
Allikas: Europressedienst
(559)
Moodulite segmendis suurenes töötajate arv ajavahemikus 2009. aastast kuni uurimisperioodini 39 %, elementide segmendis aga vähenes 9 %. Tuleb siiski märkida, et töötajate arv suurenes moodulite segmendis kuni 2011. aastani ning vähenes seejärel uurimisperioodil. Elementide segmendis suurenes töötajate arv kuni 2010. aastani ning vähenes seejärel 2011. aastal ja uurimisperioodil. Moodulite ja elementide kokkuvõttes tootlikkus kasvas - vastavalt 34 % ja 33 %. See on osaliselt tingitud liidu tootmisharu püüetest vastata Hiina RV subsideeritud impordi survele.
(560)
Koos moodulite tootmismahu vähenemisega liidus 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal vähenes seega samal ajavahemikul ka töötajate arv moodulite segmendis. Elementide puhul suurenes töötajate arv kuni 2010. aastani ja vähenes seejärel 2011. aastal ja uurimisperioodil, samal ajal kui elementide tootmine liidus kasvas pidevalt kuni 2011. aastani ja hakkas seejärel kahanema.
(561)
Pärast lõplikku avalikustamist väitis üks isik, et metoodika liidu tööhõive kindlaksmääramiseks vaatlusalusel perioodil oli vale. See isik väitis, et kui konkreetse liidu tootja tööhõivemäär ei olnud kättesadav, võeti selle asemel arvesse nende liidu tootjate keskmist tööhõivet, kelle kohta see teave oli kättesaadav. See väide tuli tagasi lükata, sest tööhõive kindlaksmääramiseks kasutati teistsugust metoodikat: kui teatava liidu tootja tööhõiveandmed ei olnud kättesaadavad, siis hinnati seda sama äriühingu eelmis(t)e aasta(te) andmete alusel. Nagu põhjenduses 482 märgitud, seda metoodikat kontrolliti ja see leiti olevat mõistlik. See väide lükati seega tagasi.
4.5.2.4. Tasakaalustatavate subsiidiumide suurus ja toibumine varasemast subsideerimisest või dumpingust
(562)
Kõik subsiidiumimarginaalid ületavad oluliselt miinimumtaset. Tasakaalustatavate subsiidiumide suuruse mõju liidu tootmisharule võib asjaomasest riigist pärit impordi mahtu ja hindu arvesse võttes pidada märkimisväärseks.
(563)
Kuna see on esimene subsiidiumivastane menetlus, milles vaatlusalust toodet käsitletakse, puuduvad varasemast dumpingust või subsideerimisest taastumise mõju hindamist võimaldavad andmed.
4.5.3. Mikromajanduslikud näitajad
4.5.3.1. Hinnad ja neid mõjutavad tegurid
(564)
Valimisse kaasatud liidu tootjate keskmised müügihinnad sõltumatutele klientidele liidus muutusid vaatlusalusel perioodil järgmiselt:
Tabel 7-a
Moodulid - keskmine müügihind liidus
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Keskmine müügihind liidus vabal turul
(eurot/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indeks 2009 = 100)
100
81
62
47
Tootmiskulud
(eurot/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indeks 2009 = 100)
100
74
65
52
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
Tabel 7-b
Elemendid - keskmine müügihind liidus
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Keskmine müügihind liidus vabal turul
(eurot/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indeks 2009 = 100)
100
76
51
31
Tootmiskulud
(eurot/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indeks 2009 = 100)
100
62
64
45
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
(565)
Müügihinnad langesid vaatlusalusel perioodil järsult: moodulitel 53 % ja elementidel 69 %. Müügihinnad langesid pidevalt kogu vaatlusaluse perioodi vältel, kuid eriti järsk oli hinnalangus uurimisperioodil, mil hinnad kukkusid jätkusuutmatule tasemele. Tootmiskulud langesid vaatlusalusel perioodil moodulitel 48 % ja elementidel 55 %. Liidu tootmisharu ei saanud kasu ei pidevatest pingutustest kulutasuvuse suurendamiseks ega ka peamise tooraine, polükristalse räni odavnemisest. See oli tingitud peamiselt subsideeritud impordi kasvavast hinnasurvest, mis avaldas negatiivset mõju liidu tootmisharu müügihindadele, mille langus oli tõhususe kasvust suurem. See kajastub liidu tootmisharu kasumlikkuse negatiivses suundumuses, mida kirjeldatakse põhjenduses 579. Kokkuvõttes vähenesid samasuguse toote keskmine müügihind ja tootmiskulu märgatavalt ning see mõjus laastavalt liidu tootmisharu kasumlikkusele.
(566)
Üks huvitatud isik vaidlustas järelduse, et keskmiste müügihindade langusel oli laastav mõju liidu tootmisharu kasumlikkusele. Ta väitis, et samavõrra vähenesid ka liidu tootmisharu keskmised kulud ja seetõttu oli hinnalangus loomulik. Nagu põhjenduses 565 kirjeldatud, ilmnes uurimisel siiski, et liidu tootmisharu müügihinnad langesid isegi rohkem kui keskmised tootmiskulud, mistõttu ei kajastunud kulude vähenemine liidu tootmisharu kasumlikkuses. Seega leidis kinnitust, et liidu tootmisharu müügihindade langusel oli liidu tootmisharu kasumlikkusele laastav mõju, ja sellekohased väited lükati tagasi.
(567)
Üks teine isik vaidlustas ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 138 esitatud järelduse, et hinnad olid uurimisperioodil jätkusuutmatul tasemel, ning väitis, et see on turujõudude otsustada. Sama isik vaidlustas ka samas põhjenduses esitatud järelduse, et liidu tootmisharu ei saanud subsideeritud impordi hinnasurve tõttu kulude vähenemisest kasu. Sellega seoses märgivad institutsioonid järgmist: „jätkusuutmatu tase” viitab tõsiasjale, et liidu tootmisharu müüs tooteid kahjumiga ega saanud seega pikas plaanis ellu jääda. Küsimus, kas hinnatase on jätkusuutlik, on seega üksnes tootmiskulude ja hindade vahelist suhet puudutav küsimus. Väljendiga „ei saanud kulude vähenemisest kasu” viidatakse tõsiasjale, et kulud vähenesid kiiremini kui hinnad. Ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 138 esitatud tõendid kinnitavad neid avaldusi. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
4.5.3.2. Tööjõukulud
(568)
Valimisse kaasatud liidu tootjate keskmine tööjõukulu muutus vaatlusalusel perioodil järgmiselt:
Tabel 8-a
Moodulid - keskmine tööjõukulu töötaja kohta
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Keskmine tööjõukulu töötaja kohta (eurodes)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indeks 2009 = 100)
100
107
110
113
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
Tabel 8-b
Elemendid - keskmine tööjõukulu töötaja kohta
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Keskmine tööjõukulu töötaja kohta (eurodes)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indeks 2009 = 100)
100
99
99
99
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
(569)
Moodulite puhul kasvas keskmine tööjõukulu töötaja kohta ajavahemikus 2009. aastast kuni uurimisperioodini pidevalt, tõustes kokku 13 %. Elementide puhul jäi keskmine tööjõukulu vaatlusaluse perioodi vältel samaks, langedes veidi (1 % võrra) 2009. ja 2010. aasta vahel, kuid jäädes seejärel kuni uurimisperioodini samaks. Tööjõukulu üldist tõusu seletab osaliselt samaaegne tootlikkuse kasv (moodulite ja elementide puhul) ja inflatsioon.
(570)
Üks huvitatud isik väitis, et vaatlusalusel perioodil inflatsioon puudus ja seetõttu ei saanud see tegur tööjõukulu üldist tõusu põhjustada.
(571)
Erinevalt asjaomase isiku väitest näitas uurimine, et vaatlusalusel perioodil esines inflatsioon ning tööjõukulu tõusu moodulite segmendis saab selgitada inflatsiooni ja tootlikkuse kasvuga.
(572)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kahjustava olukorra põhjustas tööjõukulude suurenemine ja samaaegne tootlikkuse vähenemine. Esiteks tuleks märkida, et elementide segmendis püsisid tööjõukulud muutumatuna, kuigi tootlikkus suurenes nii elementide kui ka moodulite segmendis. Moodulite tööjõukulude kasvu saab seega selgitada suurenenud tootlikkusega. Lisaks on uurimisel leitud, et tööjõukulud ei moodusta märkimisväärset osa tootmiskuludest, nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 203 juba märgitud. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
4.5.3.3. Varud
(573)
Valimisse kaasatud liidu tootjate laovarud muutusid vaatlusalusel perioodil järgmiselt:
Tabel 9-a
Moodulid - varud
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Lõppvarud (kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indeks 2009 = 100)
100
141
260
229
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
Tabel 9-b
Elemendid - varud
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Lõppvarud (kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indeks 2009 = 100)
100
140
452
402
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
(574)
Varud kasvasid vaatlusalusel perioodil märgatavalt: moodulite puhul 129 % ja elementide puhul 302 %. Moodulite varud kasvasid pidevalt - need suurenesid erakordselt palju 2011. aastal (160 % võrra), kuid kahanesid seejärel uurimisperioodil, jäädes siiski endiselt väga suureks võrreldes vaatlusaluse perioodi algusega. Elementide puhul oli areng veelgi äkilisem: laovarud suurenesid 2009. ja 2011. aasta vahel üle 350 %. Uurimisperioodil varud vähenesid, kuid jäid endiselt väga suureks võrreldes vaatlusaluse perioodi algusega.
(575)
Uurimine näitas, et praeguses ebasoodsas olukorras hoiaksid liidu tootjad samasuguse toote puhul laos pigem piiratud varusid ja toodaksid vastavalt tellimustele. Seetõttu ei ole samasuguse toote laovarude kasv vaatlusalusel perioodil oluline tegur selle välja selgitamiseks, kas liidu tootmisharu kandis olulist kahju.
(576)
Üks huvitatud isik väitis, et ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 141 esitatud laovarude andmed on eksitavad, sest nende ühikuks on kW, mitte MW nagu liidu tootmisharu tootmismahu puhul.
(577)
See, kas laovarude ühik on kW või MW, ei oma tähtsust otsuse tegemisel selle kohta, kas liidu tootmisharu on kandnud olulist kahju. Seepärast lükati see väide tagasi.
(578)
Lõpliku avalikustamise järel väitsid mitu isikut, et varud oleks tulnud kindlaks määrata kogu liidu tootmisharu kohta ja näitajad ainult kümne liidu tootja kohta ei ole esinduslikud. Tuleb selgitada, et varusid käsitati mikromajandusliku näitajana ja seepärast tuli need kindlaks määrata teabe alusel, mis koguti äriühingupõhiselt, käesoleval juhul neilt valimisse kaasatud liidu tootjatelt, kelle puhul leiti, et nad esindavad kogu liidu tootmisharu. Seepärast lükati ülalnimetatud väide tagasi.
4.5.3.4. Kasumlikkus, rahavoog, investeeringud ja investeeringutasuvus, kapitali kaasamise võime
(579)
Kasumlikkus ja rahavoog muutusid vaatlusalusel perioodil järgmiselt:
Tabel 10-a
Moodulid - kasumlikkus ja rahavoog
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Müügi kasumlikkus liidus sõltumatute klientide puhul (% müügikäibest)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Rahavoog
13 %
10 %
12 %
3 %
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
Tabel 10-b
Elemendid - kasumlikkus ja rahavoog
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Müügi kasumlikkus liidus sõltumatute klientide puhul (% müügikäibest)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Rahavoog
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
(580)
Valimisse kaasatud liidu tootjate kasumlikkuse näitajaks võeti protsent, mille maksueelne puhaskasum samasuguse toote müügist sõltumatutele klientidele liidus moodustab sellise müügi kogukäibest.
(581)
Samasuguse toote kasumlikkus langes vaatlusaluse perioodi jooksul järsult ja muutus kahjumiks. Kasumlikkus langes moodulite puhul 11 protsendipunkti ja elementide puhul 49 protsendipunkti.
(582)
Samasuguse toote kasumlikkus kasvas 2009. ja 2010. aasta vahel, kuid kahanes seejärel märkimisväärselt 2011. aastal, mil liidu tootmisharu teenis kahjumit, ning veelgi enam uurimisperioodil. Kahjum oli eriti suur elementide segmendis.
(583)
Netorahavoogu ehk valimisse kuuluvate liidu tootjate suutlikkust oma tegevust ise rahastada iseloomustas 2009. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal samuti süvenev negatiivne suundumus. Moodulite puhul vähenes rahavoog kümne protsendipunkti võrra, suurenedes veidi 2011. aastal ja tehes läbi suurima languse 2011. aasta ja uurimisperioodi vahel. Elementide puhul vähenes rahavoog rohkem kui moodulite puhul ja oli uurimisperioodil märkimisväärselt negatiivsel tasemel. Samasuguse tootega seotud rahavoog seega vähenes vaatlusalusel perioodil.
(584)
Järgmised arvud näitavad valimisse kaasatud liidu tootjate kogu turuga seotud investeeringute ja investeeringutasuvuse arengut vaatlusalusel perioodil:
Tabel 11-a
Moodulid - investeeringud ja investeeringutasuvus
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Investeeringud (eurodes)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indeks 2009 = 100)
100
415
535
271
Investeeringutasuvus
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
Tabel 11-b
Elemendid - investeeringud ja investeeringutasuvus
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Investeeringud (eurodes)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indeks 2009 = 100)
100
110
33
22
Investeeringutasuvus
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Allikas: küsimustiku kontrollitud vastused
(585)
Eespool esitatud tabelist nähtub, et liidu tootmisharu suurendas 2009. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal moodulite segmendis investeeringuid 171 % võrra. Investeeringud olid seotud peamiselt tootmisvõimsuse olulise suurendamisega. Samal perioodil vähenesid siiski liidu tootmisharu investeeringud elementide segmendis 78 %; investeeriti peamiselt teadus- ja arendustegevusse ning tootmistehnoloogia ja -protsessi täiustamisse ja hooldamisse, et parandada tõhusust. Kuna elementide segmendis ei saanud liidu tootmisharu vaatlusalusel perioodil täiendavaid investeeringuid endale lubada, oli investeeringute tase uurimisperioodil suhteliselt madal. Kuna investeeringuid rahastati peamiselt rahavoost ja äriühingutevahelistest laenudest, mõjutas rahavoo vähenemine otseselt investeeringute mahtu.
(586)
Investeeringutasuvust väljendati kasumi protsendina investeeringute raamatupidamislikust netoväärtusest. Samasuguse toote investeeringutasuvust iseloomustasid 2009. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal kõigi kolme tootetüübi puhul samasugused negatiivsed suundumused nagu teisi finantstulemuste näitajaid. Elementide segmendis toimus 2009. ja 2010. aastal küll tõus, kuid investeeringutasuvus kahanes märgatavalt 2011. aastal ja muutus negatiivseks. Moodulite puhul oli investeeringutasuvus negatiivne terve vaatlusaluse perioodi jooksul, välja arvatud 2010. aastal, mil see oli kuni 19 %. Vaatlusaluse perioodi kokkuvõttes see kahanes, langedes uurimisperioodil elementide puhul -17 %-ni, st 1 % võrra, jäädes siiski üsna negatiivsele tasemele (-19 %). Kokkuvõttes oli samasuguse toote investeeringutasuvuse areng vaatlusalusel perioodil negatiivne.
(587)
Kapitali kaasamise võimet analüüsiti kogu turu ulatuses ja selle tulemusena leiti, et liidu tootmisharu võime samasuguse toote puhul raha genereerida järjest halvenes ja see halvendas liidu tootmisharu finantsolukorda.
(588)
Üks huvitatud isik väitis, et eespool osutatud investeerimisnäitajad olid liiga madalad võrreldes liidu tootmisharu tootmisvõimsusega, millele osutati põhjenduses 538. Selle väite toetuseks viitas isik ühe liidu tootja investeeringule tootmisvõimsuse suurendamiseks, mille kulu oli palju suurem. Asjaomane isik järeldas, et liidu tootmisharu kindlakstehtud tootmisvõimsus pidi seega olema ülehinnatud. Tuleb märkida, et seda väidet ei kinnitanud ükski tõend, eelkõige kõnealuse liidu tootja tehtud investeering. Otse vastupidi, ajutises dumpinguvastases määruses esitatud investeerimisnäitajad põhinesid valimisse kaasatud liidu tootjate esitatud tegelikul ja kontrollitud teabel. Tuleb märkida, et see väide põhines ka valimisse kaasatud liidu tootjate investeeringute kogusumma ja kogu liidu tootmisharu tootmisvõimsuse võrdlusel; seda ei saa pidada asjakohaseks, sest võrdluses ei võetud arvesse kogu liidu tootmisharu investeeringute kogusummat. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
4.5.3.5. Järeldus kahju kohta
(589)
Liidu tootmisharu olukorra analüüs näitas peamiste kahjunäitajate selget negatiivset suundumust. Üldise tarbimise kasvu taustal vaatlusalusel perioodil moodulite ja elementide toodang üldiselt suurenes. Müügimaht küll kasvas, kuid liidu tootmisharu turuosa kahanes uurimisperioodil, sest tarbimine kasvas vaatlusalusel perioodil rohkem. Keskmine müügihind langes terve vaatlusaluse perioodi jooksul järsult, mis avaldas negatiivset mõju kõigile finantstulemuste näitajatele, nagu kasumlikkus, rahavoog, investeeringutasuvus ja kapitali kaasamise võime.
(590)
Liidu tootmisharu müügimaht vaatlusalusel perioodil üldiselt kasvas. Müügimahu kasvuga kaasnes aga keskmise müügihinna tugev langus.
(591)
Huvitatud isikute poolt Hiina RVst imporditud toodete maht ja turuosa kasvasid vaatlusalusel perioodil. Samal ajal alanesid pidevalt impordihinnad, lüües märkimisväärselt alla liidu tootmisharu keskmist hinda liidu turul.
(592)
Mitu huvitatud isikut väitis, et liidu tootmisharu ja konkreetselt valimisse kaasatud liidu tootjate olukord on hea. Väideti, et teatavad kahjunäitaja, täpsemalt tootmismaht, tootmisvõimsus, müügimaht ja töötajate arv ning mõne valimisse kaasatud tootja puhul isegi kasumlikkus, on tõusmas ega osuta olulisele kahjule. Uurimistulemused ei kinnitanud neid väiteid, vaid näitasid paljude kahjunäitajate negatiivset suundumust, mis toetab järeldust, et liidu tootmisharu kandis olulist kahju.
(593)
Eespool märgitut arvesse võttes kinnitas uurimine eelkõige seda, et müügihinnad on tootmiskuludest madalamad ja avaldasid negatiivset mõju liidu tootmisharu kasumlikkusele, nii et see muutus uurimisperioodil kahjumlikuks. Seepärast leiti, et kui subsideeritud import liidu turule jätkub, võidakse samasuguse toote suuremahulisem tootmine liidu tootmisharu kahjumi tõttu püsivalt lõpetada. Seda näivad kinnitavat uurimisperioodiaegsed ja -järgsed suundumused, kuna mõni äriühing on kuulutanud ennast maksejõuetuks ja/või peatanud ajutiselt või lõplikult tootmise.
(594)
Neid asjaolusid arvesse võttes järeldatakse, et liidu tootmisharu kandis olulist kahju algmääruse artikli 8 lõike 4 tähenduses.
5. PÕHJUSLIK SEOS
5.1. Sissejuhatus
(595)
Algmääruse artikli 8 lõigete 5 ja 6 kohaselt kontrolliti, kas liidu tootmisharu kantud olulise kahju põhjustas asjaomasest riigist pärit subsideeritud import. Lisaks kontrolliti peale subsideeritud impordi muid teadaolevaid tegureid, mis oleksid võinud liidu tootmisharule kahju tekitada, et vältida nende tegurite põhjustatud kahju omistamist subsideeritud impordile.
(596)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et kuna vaatlusaluse toote turutingimused on liikmesriigiti erinevad, tuleks põhjusliku seose analüüs teha eraldi iga liikmesriigi kohta.
(597)
Riiklikud toetuskavad määravad teatavas ulatuses liikmesriikide turu suuruse. Ometi selgus uurimisel ka, et nõudlus ei sõltu üksnes toetuskavadest. Olenevalt geograafilisest asukohast (päikesepaiste) ja elektrihinnast on päikesepaneelid ilmselt saavutanud võrgupariteedi (s.o olukord, kui päikeseenergia tootmiskulu on võrdne tavapärase energia tootmiskuluga) või on vähemalt selle lähedal, mis tähendab, et teatavaid investeeringuid tehakse toetuskavadest sõltumata. Seepärast ei olnud võimalik järeldada, et turutingimused sõltuvad eranditult toetuskavadest, ning sel põhjusel lükati kõnealune väide tagasi.
(598)
Mitu huvitatud isikut väitis, et põhjusliku seose analüüsimisel ei eraldatud ja eristatud subsideeritud impordi kahjustavat mõju samal ajal liidu tootmisharu kahjustavate muude teadaolevate tegurite mõjust ega määratud kindlaks selle suurust. Sellele lisaks väideti, et komisjon ei analüüsinud neid muid teadaolevaid tegureid koos.
(599)
Vastuseks sellele väitele tuleks märkida, et komisjon kontrollis väljakujunenud tava kohaselt esiteks põhjusliku seose olemasolu subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel ja teiseks seda, kas mõni muu teadaolev tegur kõrvaldas liidu tootmisharu kantud olulise kahju ja subsideeritud impordi vahel kindlakstehtud põhjusliku seose. Selles analüüsis hinnati muude teadaolevate tegurite mõju liidu tootmisharu olukorrale ning eristati ja eraldati see subsideeritud impordi kahjulikust mõjust, et vältida nende tegurite tekitatud kahju omistamist subsideeritud impordile. Leiti, et ükski neist ei mõjutanud tootmisharu olukorda nii märkimisväärselt, kui üldse, et see kummutaks tõsiasja, et hinnatud oluline kahju tuleb omistada subsideeritud impordile. Neil põhjustel lükati see väide tagasi.
(600)
Pärast lõplikku avalikustamist esitasid mitu huvitatud isikut taas ülalnimetatud väited. Sellega seoses väideti, et komisjon peaks mõistliku ja piisava selgituse kaudu sõnaselgelt kindlaks tegema, et muude tegurite kui subsideeritud impordi põhjustatud kahju ei omistata sellele impordile.
(601)
Käesolevas uurimises järeldati pärast kõigi faktide hindamist, et subsideeritud import eraldivõetuna on põhjustanud liidu tootmisharule olulist kahju. Selle kohta tuleb märkida, et muude teadaolevate tegurite mõju suurust ei saanud kindlaks määrata ja seepärast tehti kvalitatiivne hindamine, nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjendustes 164-222 kirjeldatud. Kokkuvõttes leidis kinnitust, et liidu tootmisharule tekitatud olulise kahju oli põhjustanud subsideeritud import. Muude tegurite mõju liidu tootmisharu negatiivsele arengule peeti piiratuks. Tuleks märkida, et algmääruse artikli 8 lõigete 5 ja 6 alusel ei kehtestata mingit kohustust selle suhtes, kuidas tuleks kahju omistamise ja mitteomistamise analüüsi teha. Vastupidi, algmääruse artikli 8 lõigete 5 ja 6 kohaselt tuleb see analüüs teha selliselt, et subsideeritud impordi kahjuliku mõju saaks eraldada ja eristada muude tegurite põhjustatud kahjulikust mõjust. Uurimisel ei leitud tõendeid selle kohta, et kõik muud teadaolevad tegurid, mis võisid kantud kahju tekkimisele kaasa aidata, kõrvaldasid kas koos või eraldivõetuna subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahelise põhjusliku seose. Seda analüüsi arvesse võttes leidis kinnitust, et muud teadaolevad tegurid ei lükka ümber järeldust, mille kohaselt liidu tootmisharu kantud oluline kahju tuleb omistada subsideeritud impordile. Nimetatud põhjustel lükati need väited tagasi.
(602)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et riiklikud toetuskavad, päikesepaiste ja elektrihinnad (sh reguleerivad tasud) on liikmesriigiti erinevad ja pealegi on igal turul eri turusegmendid (elamutes kasutamiseks ettenähtud seadmed võimsusega alla 40 kW, kaubanduslikuks ja tööstuslikuks kasutamiseks ettenähtud seadmed võimsusega 40 kW-1 MW ning kommunaalteenuste turusegmendi seadmed võimsusega 1-10 MW). Nad väitsid sellest tulenevalt, et põhjuslikku seost tuleks analüüsida eraldi nii iga liikmesriigi kui ka suure võimsusega segmentide ja elamusegmendi kohta.
(603)
Pärast lõplikku avalikustamist kordas osa huvitatud isikuid väidet, et põhjusliku seose analüüs tuleks teha liikmesriikide lõikes, esitamata siiski selle kohta täiendavaid argumente või uusi tõendeid.
(604)
Uurimine on näidanud, et müügi- ja impordihinnad on kogu liidus sarnased. Seepärast võib järeldada, et uurimisalusel tootel on tõepoolest üks turg. Uurimise käigus ei leitud ka, et iga liikmesriigi või piirkonna tootjad keskendusid oma tegevuses sellele konkreetsele turule või et subsideeritud import koondus ühte liikmesriiki või piirkonda. Pealegi ei väitnud ükski huvitatud isik, et subsideerimist ja kahju tuleks analüüsida liikmesriikide lõikes; ometi oleks see liikmesriikide kaupa eraldi põhjusliku seose analüüsi tegemise eeltingimus. Uurimisel ei leitud tõendeid, mis kinnitaks sellise lähenemisviisi asjakohasust, võttes eelkõige arvesse seda, et liidu tasandil vaatluse all oleva toote hind oli kogu liidus sarnane. Lisaks tuleb märkida, et sama liikmesriigi eri piirkondades võib olla erineval määral päikesepaistet (nt Lõuna-Prantsusmaal on rohkem päikesepaistet kui Põhja-Prantsusmaal) ja ühe liikmesriigi eri piirkondades võivad olla eri toetuskavad (nt Belgias) - seetõttu võib nende tegurite mõju nõudlusele sama liikmesriigi eri piirkondades erineda. Liikmesriikide ja/või piirkondade õigusraamistiku erinevused ja selliste tingimuste nagu päikesepaiste erinevused ei õigusta siiski põhjusliku seose eraldi analüüsi ja seega ka kahju ja subsideerimise eraldi analüüsi. Seepärast tuli need väited tagasi lükata.
(605)
Üks teine huvitatud isik väitis, et kuigi muud tegurid on olulised, on riiklikud toetuskavad peamine nõudlust määrav tegur. Lisaks seadis sama isik kahtluse alla, et võrgupariteet on vähemalt mõnes kohas saavutatud, ja väitis, et moodulite hinnad on pärast uurimisperioodi tõusnud, kuid elektrihinnad on langenud. Ta väitis veel, et regulatiivsed, majanduslikud ja tehnilised tingimused ei võimalda vähemalt teatavates liikmesriikides võrguga ühendamist ja nende liikmesriikide puhul ei ole seetõttu oluline, kas võrgupariteet on saavutatud. Paraku ei esitanud see isik nende väidete toetuseks tõendeid. Eeltoodud väited kinnitavad igal juhul, et riiklike toetuskavade ja võrgupariteediga seotud olukord võib liikmesriigiti teataval määral erineda. Lisaks ei näidanud esitatud teave, et liikmesriike tuleks eraldi analüüsida. Need väited lükati seetõttu tagasi.
(606)
Lõpliku avalikustamise järel kordas sama huvitatud isik oma väidet ja esitas teatava teabe, mis väidetavalt tõendab, et eri liikmeriikides ja turusegmentides on erinevad turutingimused. Esitatud teavet ei saanud siiski määravaks pidada, sest see koosnes Power Point esitlusest, millele ei olnud lisatud seda toetavaid tõendeid ja mis seega ei tõendanud, et liikmesriike tuleks eraldi analüüsida. Selle isiku väide lükati seetõttu tagasi.
(607)
Neid asjaolusid arvesse võttes leiti, et põhjusliku seose analüüs liikmesriikide ja/või piirkondade kaupa ning segmentide kaupa ei oleks turuolukorraga kooskõlas.
(608)
Hiina RV valitsus väitis, et komisjon analüüsis põhjuslikku seost ebajärjekindlalt, sest kahju analüüsiti eraldi moodulite ja elementide lõikes, kuid põhjusliku seose analüüsimisel neid tootetüüpe ei eristatud. Sellega seoses tuleb märkida, et kuigi kahjunäitajad esitati tõesti eraldi iga tootetüübi kohta, puudutavad iga näitaja kohta tehtud järeldused uurimisalust toodet tervikuna. Samuti tuleb meelde tuletada, et moodulid ja elemendid on üks toode ning seepärast tehti põhjusliku seose analüüs selle alusel. See väide lükati seega tagasi.
5.2. Subsideeritud impordi mõju
(609)
Uurimine näitas, et Hiina RVst pärit subsideeritud import kasvas vaatlusalusel perioodil märgatavalt: moodulite impordi maht suurenes umbes 300 % ja elementide impordi maht umbes 400 % ning moodulite turuosa kasvas [60-65 %-lt] 2009. aastal [78-83 %-le] uurimisperioodil ja elementide turuosa [5-10 %-lt] 2009. aastal [22-27 %-le] uurimisperioodil. Seega on leidnud kinnitust, et vaatlusaluse toote impordi maht ja turuosa kasvasid vaatlusalusel perioodil märkimisväärselt. Subsideeritud impordi suurenemise ja liidu tootmisharu turuosa vähenemise vahel oli selge ajaline kokkulangevus. Nagu põhjenduses 527 märgitud, kinnitas uurimine ka, et subsideeritud import lõi uurimisperioodil liidu tootmisharu hinnad alla.
(610)
Uurimine näitas, et subsideeritud impordi hinnad langesid vaatlusalusel perioodil 64 % moodulite ja 42 % elementide puhul ning põhjustasid hindade suurema allalöömise. Sellise hinnasurve juures tegi liidu tootmisharu tõsiseid pingutusi oma tootmiskulude vähendamiseks. Neist pingutustest hoolimata sundisid Hiina impordi erakordselt madalad hinnad liidu tootmisharu oma müügihinda veelgi alandama kasumit mittetootva tasemeni. Seega langes liidu tootmisharu kasumlikkus vaatlusalusel perioodil järsult ja uurimisperioodil tekkis koguni kahjum.
(611)
Eespool esitatud asjaolude põhjal järeldati, et Hiinast pärit importkaupade müügil ja Hiina RVst pärit subsideeritud impordi järjest suuremal turuosal, mis on liidu tootmisharu hindasid järjekindlalt alla löönud, on olnud otsustav roll liidu tootmisharu kantud kahjus, mis avaldub eelkõige viimase halvas finantsseisundis ja enamike kahjunäitajate halvenemises.
(612)
Üks huvitatud isik avaldas kahtlust, kas Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahel on piisav seos. Väideti, et seda kahtlust kinnitab ühest küljest asjaolu, et 2009.-2010. aastal kasvas liidu tootmisharu kasumimarginaal elementide puhul märkimisväärselt (kahjumist 12 % kasumini), kuigi Hiina impordi hinnad olid liidu tootmisharu hindadest 36 % madalamad ja selle turuosa kahekordistus sel ajavahemikul. Teisest küljest kasvas Hiina impordi turuosa 2010.-2011. aastal ainult kuue protsendipunkti võrra, kuigi tarbimine suurenes sel ajavahemikul tunduvalt rohkem, samas kui liidu tootmisharu sai sellegipoolest 36 % kahjumit. See isik väitis veel, et muudest kolmandatest riikidest pärit elementide impordi hinnatase oli uurimisperioodil sama nagu Hiina impordil, kuid selle turuosa kasvas rohkem vastavalt liidu tootmisharu turuosa vähenemisele.
(613)
Uurimine näitas, et Hiinast pärit moodulite ja elementide turuosa kasvas vaatlusalusel perioodil pidevalt (17 protsendipunkti nii moodulite kui ka elementide segmendis). Nagu põhjenduses 609 märgitud, suurenes Hiina RVst pärit subsideeritud import märkimisväärselt, samal ajal kui impordihinnad langesid. Samas vähenes vaatlusalusel perioodil liidu tootmisharu turuosa ja nagu põhjendustes 589-593 kirjeldatud, iseloomustas kõiki peamisi kahjunäitajaid negatiivne suundumus. Seega leidis kinnitust, et subsideeritud impordi suurenemise ja liidu tootmisharu turuosa vähenemise vahel oli selge ajaline kokkulangevus.
(614)
See ajaline kokkulangevus selgitati kõigi tootetüüpide puhul eraldi välja. Lisaks ei ole otstarbekas analüüsida impordi mõju liidu tootmisharu kasumimarginaalile vaatlusaluse perioodi iga aasta kohta eraldi, sest subsiidiumide ja olulise kahju ning nende põhjusliku seose olemasolu ei ole vaja iga aasta kohta eraldi välja selgitada. Subsideeritud impordi ja olulise kahju seos leiab piisavalt tõendamist, kui analüüsida arengut kogu vaatlusalusel perioodil.
(615)
Samuti tuleb märkida, et liidu tootmisharu kasumlikkus on üks algmääruse artikli 8 lõikes 4 nimetatud teguritest, mida tuleb uurida, kui kontrollitakse subsideeritud impordi mõju liidu tootmisharu olukorrale. Ainuüksi asjaolu, et liidu tootmisharu oli teataval aastal kasumlik, ei tähenda tingimata, et see ei kandnud olulist kahju. Lisaks ei pea liidu tootmisharu turuosa vähenemine täpselt vastama subsideeritud impordi turuosa kasvule, et saaks teha kindlaks põhjusliku seose kahju ja subsideeritud impordi vahel. Lõpuks uuriti eraldi muid tegureid (nt import muudest kolmandatest riikidest või tarbimise areng), mis oleksid võinud liidu tootmisharu kahjustatud olukorrale mõju avaldada; neid käsitletakse põhjendustes 619-732.
(616)
Liidu tootmisharu hindu alla lööva subsideeritud impordi märkimisväärse kasvu ja liidu tootmisharu üha ebakindlamaks muutuva olukorra kokkulangemine viitab selgelt põhjusliku seose olemasolule käesoleval juhul, nagu põhjendustes 609-611 kindlaks tehtud. Väited subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju seose puudumise kohta lükati seetõttu tagasi.
(617)
Pärast lõplikku avalikustamist vaidles sama huvitatud isik endiselt põhjusliku seose analüüsi vastu põhjusel, et liidu tootmisharu kasumlikkust ei analüüsitud konkreetselt teatavate aastat kohta (eelkõige 2010. aasta), vaid kogu vaatlusaluse perioodi kohta.
(618)
Sellega seoses tuleks märkida, et põhjusliku seose olemasolu kohta ei saa teha põhjapanevaid järeldusi, kui eraldada vaatlusalusest perioodist konkreetne aasta ning eirata samal ajal liidu tootmisharu arengut kogu vaatlusalusel perioodil ja selle seost subsideeritud impordi arenguga. Sellise analüüsi tulemusel saadakse ainult osaline ettekujutus ja sellest ei saa teha põhjendatud järeldusi. Kasumlikkus, mis tõukas tagant ka teisi liidu tootmisharu 2010. aasta finantsnäitajaid, oli seega kõrge liidu tarbimises toimunud erakordselt suure kasvu tõttu, mida õhutasid tagant suuremeelsed toetuskavad, mis võimaldasid liidu tootmisharul sel aastal oma müüki märkimisväärselt suurendada; see oli siiski ajutine ega olnud sellise tootmisharu puhul jätkusuutlik. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
5.3. Muude tegurite mõju
5.3.1. Import muudest kolmandatest riikidest
(619)
Muudest kolmandatest riikidest pärit moodulite impordi maht suurenes vaatlusalusel perioodil 19 %, samal ajal kui turuosa vähenes 18,4 %-lt 6,8 %-le. Teine suurim eksportija Hiina RV järel on Taiwan.
(620)
Muudest kolmandatest riikidest pärit elementide impordi maht suurenes vaatlusalusel perioodil 186 % ja turuosa kasvas seetõttu umbes 24 %-lt 2009. aastal umbes 36 %-le uurimisperioodil. Teine suurim elementide eksportija Hiina RV järel on Taiwan, kelle impordi maht ja turuosa ületab suuresti muude kolmandate riikide näitajaid, kuid jääb siiski Hiina RV omadele alla.
(621)
Kolmandatest riikidest pärit moodulite ja elementide impordihinnad olid keskmiselt kõrgemad kui Hiinast pärit impordi keskmised ühikuhinnad. Taiwanist pärit impordi kohta kättesaadavatest andmetest ilmneb, et moodulite keskmine impordihind oli Hiinast pärit moodulite keskmisest impordihinnast kõrgem, ehkki elementide keskmine impordihind oli samas vahemikus kui Hiinast pärit elementide keskmine impordihind. Kuna üksikasjalik hinnateave eri tootetüüpide kohta puudus, saab keskmiste hindade võrdlust kasutada üksnes viitena ning selle põhjal ei saa teha kindlaid järeldusi. Kogu vaatlusalusel perioodil kasvas pidevalt Taiwanist pärit elementide impordi maht ja nende turuosa kasvas kokkuvõttes umbes 14 protsendipunkti võrra. Isegi kui tunnistada, et elementide import Taiwanist võis liidu tootmisharu kantud kahju tekkimisele kaasa aidata, ei saa seega järeldada, et see kõrvaldas põhjusliku seose Hiina RVst pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel, sest Hiina RVst pärit elementide impordi maht oli Taiwani omast veidi suurem. Kuigi keskmised hinnad on samas vahemikus, ei saa nende põhjal järeldusi teha, sest puudub teave imporditud elementide konkreetsete tüüpide kohta. Samas oli uurimisaluste toodete kogumaht turuosa kasvust hoolimata väiksem kui Hiina RV impordi maht ning nende hinnatase oli üldiselt kõrgem, välja arvatud elementide hind uurimisperioodil. Nimetatud põhjustel ning eelkõige seoses muudest kolmandatest riikidest pärit impordi mahu ja turuosa ning ka selle impordi hinnatasemega, mis on keskmiselt samaväärne liidu tootmisharu hinnatasemega või sellest kõrgem, võib järeldada, et kolmandatest riikidest pärit import ei kõrvaldanud põhjuslikku seost subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel.
(622)
Mitu huvitatud isikut esitasid pärast lõplikku avalikustamist muudest kolmandatest riikidest pärit impordi kohta tehtud järeldustega seoses märkusi. Ometi ei esitanud need isikud uusi andmeid ja tõendeid, mis võiksid asjaomaseid järeldusi muuta.
(623)
Kõnealused isikud juhtisid eelkõige tähelepanu Taiwanist pärit elementide impordi mahule. Taiwanist pärineva vaatlusaluse toote impordi absoluutmaht (1 132 MW) moodustab siiski väga väikese osa (alla 5 %) liidu kogutarbimisest (21 559 MW) ja võrreldes Hiina RVst pärineva impordiga (15 005 MW). Seepärast aitas Taiwanist pärit import liidu tootmisharu kantud kahju tekkimisele vaid vähesel määral kaasa (kui üldse) ega kõrvaldanud põhjuslikku seost.
Tabel 12
Muudest kolmandatest riikidest pärit import ja selle turuosa
MOODULID
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Kõigist muudest kolmandatest riikidest pärit impordi maht (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Indeks 2009 = 100)
100
169
138
119
Kõigist muudest kolmandatest riikidest pärit impordi turuosa
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Taiwanist pärit impordi maht (MW)
49
144
140
135
(Indeks 2009 = 100)
100
294
286
276
Taiwanist pärit impordi turuosa
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Indeks 2009 = 100)
100
79
64
54
USAst pärit impordi maht (MW)
140
180
51
60
(Indeks 2009 = 100)
100
129
36
43
USAst pärit impordi turuosa
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Ülejäänud Aasiast pärit impordi maht (MW)
720
1 140
1 029
879
(Indeks 2009 = 100)
100
158
143
122
Ülejäänud Aasiast pärit impordi turuosa
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Ülejäänud maailmast pärit impordi maht (MW)
94
238
165
121
(Indeks 2009 = 100)
100
253
176
129
Ülejäänud maailmast pärit impordi turuosa
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Allikas: Europressedienst
ELEMENDID
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Kõigist muudest kolmandatest riikidest pärit impordi maht (MW)
510
884
1 100
1 457
(Indeks 2009 = 100)
100
173
216
286
Kõigist muudest kolmandatest riikidest pärit impordi turuosa
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Indeks 2009 = 100)
100
92
64
47
Taiwanist pärit impordi maht (MW)
235
400
540
997
(Indeks 2009 = 100)
100
170
230
424
Taiwanist pärit impordi turuosa
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Indeks 2009 = 100)
100
116
71
54
USAst pärit impordi maht (MW)
40
40
40
33
(Indeks 2009 = 100)
100
100
100
83
USAst pärit impordi turuosa
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
47
Jaapanist pärit impordi maht (MW)
60
154
170
145
(Indeks 2009 = 100)
100
257
283
242
Jaapanist pärit impordi turuosa
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
48
Ülejäänud maailmast pärit impordi maht (MW)
175
290
350
282
(Indeks 2009 = 100)
100
166
200
161
Ülejäänud maailmast pärit impordi turuosa
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Keskmine impordihind, eurot/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Indeks 2009 = 100)
100
78
62
47
Allikas: Europressedienst
5.3.2. Subsideerimata import Hiina RVst
(624)
Subsideerimata importi Hiina RVst analüüsiti hoolikalt ja leiti, et sellel ei ole liidu tootmisharu olukorrale märkimisväärselt mõju, mis võiks kõrvaldada subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel kindlaks tehtud põhjusliku seose.
5.3.3. Liidu tarbimise areng
(625)
Nagu põhjenduses 509 märgitud, kasvas liidus vaatlusalusel perioodil moodulite tarbimine 221 % ja elementide tarbimine 87 %. Tarbimine saavutas tipptaseme 2011. aastal ja vähenes uurimisperioodil, kuigi jäi endiselt oluliselt kõrgemale tarbimisest vaatlusaluse perioodi alguses 2009. aastal. Liidu tootmisharu ei saanud sellest tarbimiskasvust kasu, sest samal perioodil vähenes ta moodulite turuosa 19 %-lt 13 %-le ja elementide turuosa 68 %-lt 38 %-le. Samal ajal kasvas Hiina RV turuosa kuni 2011. aastani järsult ning stabiliseerus seejärel kogu uurimisperioodiks üsnagi kõrgel tasemel, kuigi tarbimine vähenes. Hoolimata sellest, et liidu tarbimine uurimisperioodi jooksul vähenes, aga Hiina RVst pärit subsideeritud impordi turuosa vaatlusalusel perioodil kas jäi samaks (moodulite puhul) või suurenes (elementide puhul) liidu tootmisharu kahjuks, ei saa siiski järeldada, et tarbimise vähenemine oleks põhjustanud subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahelise põhjusliku seose katkemise. Lisaks näitas uurimine, et kuna liidu tootmisharu tootmismaht oli tarbimisest igal juhul palju väiksem, ei saanud uurimisperioodil toimunud tarbimise kahanemine liidu tootmisharu kahjustatud olukorrale mõju avaldada.
(626)
Kättesaadavate andmete alusel on raske kindlaks teha, millises ulatuses sõltub nõudlus liikmesriikide toetuskavadest. Nagu põhjenduses 632 märgitud, on olemas suur hulk eri toetuskavasid ning nende ja nõudluse koostoime on väga keerukas, mistõttu on nende täpset mõju keeruline koguseliselt väljendada. Samas viitavad kättesaadavad tõendid ka sellele, et isegi toetuskavade puudumise korral jääb nõudlus päikeseenergia järele alles ja see võib aja jooksul isegi kasvada, kuigi madalamal tasemel kui toetuskavade olemasolu korral. Sellega seoses väitis mitu isikut, et võrgupariteet on mõnes liidu piirkonnas juba või peaaegu saavutatud.
(627)
Üks huvitatud isik väitis, et Hiina RVst pärit import ei selgita kogu tarbimise tõusu ja kuigi moodulite puhul liidu tootmisharu turuosa 2009.-2010. aastal vähenes, suurenes samal ajavahemikul ikkagi selle kasumlikkus. Lisaks väideti, et 2009. aastal, kui Hiina RVst pärit elementide impordi turuosa oli ainult 8 %, kandis liidu tootmisharu siiski 8 % kahjumit.
(628)
Nagu põhjendustes 609-616 juba märgitud, jäi Hiina RVst pärit subsideeritud impordi turuosa liidu tarbimise vähenemisest hoolimata uurimisperioodil samaks (moodulite puhul) või suurenes (elementide puhul) liidu tootmisharu kahjuks. Seetõttu ei saa järeldada, et tarbimise vähenemine põhjustas subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahelise põhjusliku seose katkemise. Lisaks näitas uurimine, et kuna liidu tootmisharu tootmismaht oli tarbimisest igal juhul palju väiksem, ei saanud uurimisperioodil toimunud tarbimise langus liidu tootmisharu kahjustatud olukorrale mõju avaldada. See väide lükati seetõttu tagasi.
(629)
Üks teine huvitatud isik seadis kahtluse alla, et liidu nõudlus jääb alles isegi riiklike toetuskavade puudumise korral. See isik väitis, et nõudluse ja toetuskavade vahel on seos ja selliste kavade puudumise korral ei oleks fotoelektrisektori projektid enam kasumlikud ja seetõttu kaoks ka nõudlus päikesepaneelide järele. See isik ei esitanud siiski tõendeid, mis võiksid põhjenduses 626 esitatud järeldused ümber lükata. Kuna selle kohta ei ole uut teavet saadud, lükati see väide tagasi.
(630)
Lõpliku avalikustamise järel väitis Hiina RV valitsus, et sel ei ole tähtsust, et liidu tootmisharu tootmisvõimsus ei vastanud isegi liidu nõudlusele, sest liidu tootmisharu moodulite müügimaht vähenes kooskõlas tarbimise vähenemisega; Hiina RV valitsus väitis taas, et liidu tootmisharu kantud olulise kahju põhjustas tarbimise vähenemine 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal. Kuigi 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal iseloomustas liidu tarbimise vähenemist ja moodulite müügimahu vähenemist tõesti samasugune suundumus, tuleb seda vaadelda Hiina subsideeritud hindade kontekstis, mis liidu tootmisharu hinnad märkimisväärses ulatuses alla lõid ja sundisid seega liidu tootmisharu oma toodangut kahjumiga müüma. Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et Hiina RVst pärit import tarbimise vähenemise tingimustes kas säilitas oma turuosa (moodulite puhul) või suurendas seda (elementide puhul), nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 111 märgitud. Samal ajal alanesid Hiina impordihinnad märgatavalt ja lõid liidu tootmisharu müügihinnad olulises ulatuses alla. See väide lükati seetõttu tagasi.
5.3.4. Soodustariifid kui toetuskavade peamine näide
(631)
Mitu huvitatud isikut on väitnud, et liidu tootmisharu kantud kahju oli seotud liikmesriikides rakendatud soodustariifide alandamisega. Kõnealused kärped põhjustasid väidetavalt päikeseenergiaseadmete kasutamise vähenemise ja langetasid nõudlust uurimisaluse toote järele liidu turul, tekitades sellega liidu tootmisharule olulist kahju.
(632)
Liikmesriigid kehtestasid taastuvenergia tootmise toetuseks soodustariifid, kvoodikohustused koos kaubeldavate roheliste sertifikaatidega, investeeringutoetused ja maksusoodustused. Teatavates liikmesriikides antakse toetust ka ELi struktuurifondidest. Kõige sagedamini rakendati päikeseenergia kasutamise toetamiseks soodustariife. Komisjoni analüüsis keskenduti sellele toetuskava liigile.
(633)
Soodustariifid on rahalise toetuse vahend, mille eesmärk on saavutada taastuvenergia kasutamisel kohustuslikud riiklikud eesmärgid, nagu on ette nähtud direktiiviga 2009/28/EÜ (102) taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta. Toetuse suurus ja soodustariifide toimimise viisid on liikmesriigiti erinevad. Võrguettevõtjad on soodustariifide kaudu kohustatud ostma päikeseenergiat hinnaga, mis tagab päikeseenergiatootjatele (tavaliselt päikeseenergiaseadmete omanikele) nende kulude katmise ja mõistliku tasuvuse. Enamasti kontrollitakse soodustariifide, nagu ka muude toetuskavade rakendamist kooskõlas riigiabi käsitlevate sätetega ELi toimimise lepingu artiklites 107 ja 108, mille abil välditakse elektritootjatele ülemäärase hüvitise andmist.
(634)
Liikmesriikidevahelistest erinevustest hoolimata võis seoses soodustariifide arenguga liidus täheldada kolme suundumust: i) soodustariifimäärade alandamine, ii) kogu soodustariifikava peatamine (Hispaania) ja iii) võimsuse künnise kehtestamine rahastamiseks abikõlblikele rajatistele ning üldiste künniste kehtestamine aasta jooksul paigaldatud ja toetust saanud uuele võimsusele liikmesriigi tasandil. Paistab, et künnised kehtestati peamiselt 2012. aastal ja tõenäoliselt ei avalda need seepärast mõju tarbimisele uurimisperioodil. Seetõttu keskenduti analüüsis hiljutisele soodustariifide peatamisele Hispaanias ja soodustariifimäärade alandamisele enamikus liikmesriikides. Analüüsiti, kas need mõjutasid nõudlust liidu turul ja kas see võis põhjustada olulist kahju liidu tootmisharule. Sellega seoses leiti, et kuna soodustariifide muutumine avaldas mõju moodulite nõudlusele, siis juhtus sama ka elementide puhul. Kuna elemendid on moodulite tootmisel asendamatud ja neid ei kasutata muudes tootmisprotsessides, siis põhjustab väiksem nõudlus moodulite järele tõepoolest automaatselt väiksema nõudluse elementide järele.
(635)
Ehkki uurimine kinnitas seost soodustariifide muutumise ja tarbimise vahel, tehti uurimise käigus kindlaks, et tarbimise vähenemine 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal ei soodustanud Hiina RVst pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahelise põhjusliku seose katkemist, nagu põhjenduses 625 üksikasjalikult kirjeldatud. Uurimine näitas, et kuigi liidu tootmisharu olukord halvenes, suutsid eksportivad tootjad säilitada oma suure turuosa moodulite sektoris (80 %) ning isegi suurendada seda veidi elementide sektoris (22 %-lt 2011. aastal 25 %-le uurimisperioodil). Samuti tuleks märkida, et liidu tootmisharu moodulite keskmine hind langes vaatlusalusel perioodil 53 % võrra ning seda peamiselt subsideeritud impordi märkimisväärse suurenemise ja liidu turule avaldunud suure hinnasurve tõttu. Seepärast ei saa liidu tootmisharu kasumlikkuse vähenemist seostada peamiselt soodustariifide kärbetega.
(636)
Seega tõdetakse, et soodustariifidega loodi nõudlust päikeseenergia järele ning hiljutine soodustariifide peatamine (nagu Hispaanias) ja alandamine teistes liikmesriikides vähendas uurimisaluse toote tarbimist uurimisperioodil - see võis liidu tootmisharu kantud kahjule kaasa aidata. Samas ei vähenenud tarbimine uurimisperioodil selliselt, et see oleks põhjustanud subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahelise põhjusliku seose katkemise.
(637)
Mitu isikut väitsid, et soodustariifide kärped muutsid fotoelektrisektorisse investeerimise investorite jaoks ebahuvitavaks ja vähendasid seega liidus nõudlust vaatlusaluse toote järele.
(638)
Kuigi uurimine kinnitas seost soodustariifimäärade ja päikeseenergiatööstusesse tehtavate investeeringute taseme vahel, tõendati ka, et investeeringud päikeseenergia tootmisesse on sõltumatumad päikesepaistelistes piirkondades, kus päikeseenergia tootmine on tõhusam, ja kõrgete elektrihindadega piirkondades. Uurimisel selguski, et soodustariifisüsteemi peatamisest hoolimata tehakse endiselt investeeringuid (nt Hispaanias). Peale selle näitas uurimine, et investeerimisvõimalused päikeseenergiatööstusesse on endiselt huvipakkuvad ka madalate soodustariifimäärade juures. Neid asjaolusid arvesse võttes lükati see väide tagasi.
(639)
Mitu isikut väitsid, et soodustariifide areng avaldas suurt survet hindade alandamiseks ja seega liidu tootmisharu kasumlikkusele. Üks huvitatud isik väitis, et kontrolliti ainult soodustariifide arengu mõju nõudlusele, kuigi oleks tulnud analüüsida ka mõju hindadele. Mitu huvitatud isikut väitis sellega seoses, et enamik liikmesriike tegid juba 2010. aastal suuri kärpeid, avaldades nii survet moodulite hinna alandamiseks.
(640)
Selle väite kohta tuleks märkida, et liikmesriigid kärpisid soodustariife eri ajal ja eri kiirusega ning liidu kohta üldistuste tegemine on üsna raske. Olenemata hetkest, mil soodustariifimäärad väga madalale tasemele jõudsid, ei saa liidu hindade ja kasumlikkuse märkimisväärset langust vaatlusalusel perioodil selgitada ainult või peamiselt soodustariifimäärade alandamisega. Esiteks oli keskmise müügihinna langus Saksamaa ja Itaalia (kelle arvele langes kokku umbes 75 % liidu tarbimisest 2011. aastal) kohta kogutud teabe põhjal uurimisperioodil järsem kui soodustariifimäärade alandamine. Teiseks näitavad kogutud tõendid, et mõnes riigis (nt Itaalias) pidi liidu tootmisharu väga kõrgetest soodustariifimääradest hoolimata hindu märkimisväärselt alandama. Lisaks pidi liidu tootmisharu uurimisperioodil müüma tootmiskuludest madalamate hindadega, mis oli peamiselt tingitud asjaolust, et Hiina eksportivate tootjate osa liidu tarbimisest oli 80 % ja nad said seetõttu hinnakujundusmehhanismi mõjutada.
(641)
Uurimise käigus leiti veel, et kuni 2011. aastani oli liidus päikeseenergiatööstusesse investeerimine kõrgemate soodustariifimäärade ja moodulite hinna languse tõttu äärmiselt huvipakkuv, sest investeeringutasuvus oli väga suur. Seetõttu tehti palju investeeringuid ja sellest tulenevalt oli päikesepaneelide järele suur nõudlus. Suurenenud nõudluse tõttu kasvas makstud soodustariifide kogusumma märkimisväärselt ja enamik liikmesriike kärpis olemasolevaid soodustariifikavasid, et vältida muu hulgas elektrikulude kasvu. See näitab, et soodustariifide kärped võisid olla ka hinnalanguse tagajärg, mitte vastupidi. See väide lükati seetõttu tagasi.
(642)
Pärast lõplikku avalikustamist väitis üks isik, et põhjendus 640, milles märgitakse, et liidu kui terviku nõudluse hindamine on keeruline, ja põhjendus 608, mille kohaselt põhjusliku seose analüüsimine liikmesriikide kaupa ei annaks sisulisi tulemusi, on vastuolus. Sellega seoses tuleb selgitada, et põhjenduses 640 kirjeldatud viisil tehtud hinnangu puhul viidatakse raskusele saada kogu liitu hõlmav ülevaade soodustariifide kasutamise kohta, mitte liidu nõudlusele, nagu väidab huvitatud isik. Sellest tulenevalt ei ole need kaks põhjendust vastuolus ja seepärast lükati see väide tagasi.
(643)
Üks isik väitis pärast lõplikku avalikustamist, et mooduli hind võib isegi kõrgete soodustariifide korral tehnika arengu, mastaabisäästu, kulude alandamise ja üldise tootmisvõimsuse kasvu tõttu oluliselt alaneda. Selle väite kohta tuleb märkida, et kogutud tõenditest ilmneb, et Itaalia tootjad pidid isegi kõrgete soodustariifide juures oma hindu vähendama, nii et need olid tootmiskuludest väiksemad. Kuigi eespool nimetatud tegurid võisid keskmistele kuludele tõesti mõju avaldada, ei saa nendega selgitada seda, miks liidu tootjad pidid oma hindu tootmiskuludest allapoole vähendama. Seetõttu leitakse, et hindade jätkusuutmatule tasemele viimise peamine põhjus oli Hiina RVst pärit subsideeritud import, ja see väide lükati seega tagasi.
(644)
Lõpliku avalikustamise järel väitis üks isik, et tõendid ei toeta põhjenduses 641 tehtud järeldusi, mille kohaselt võis soodustariifide vähendamine olla ka alanevate hindade tagajärg, mitte vastupidi.
(645)
Tuleb märkida, et põhjenduses 641 tehtud järeldused põhinesid uurimise ajal kättesaadaval teabel ja kirjeldatud stsenaariumi peeti tõepoolest mõistlikuks, võttes arvesse sellel konkreetsel turul valitsevaid tingimusi. Seepärast lükati see väide tagasi.
(646)
Pärast lõplikku avalikustamist ei nõustunud üks isik järeldusega, et liidu tootjatele avaldas hindade alandamiseks survet peamiselt subsideeritud import, ning väitis, et liidu tootjad olid sunnitud oma hindu alandama hoopis soodustariifide vähendamise tõttu. Sama isik kordas väidet, et soodustariifide kärbete korral alanesid fotoelektrisüsteemide hinnad kooskõlas soodustariifide vähendamisega, nii et projektide teostajate kulud ei suurenenud, ja just see põhjustas kokkuvõttes surve liidu tootjate hindadele.
(647)
Kuna nende väidete toetuseks ei esitatud veenvaid tõendeid, jäi komisjon põhjendustes 640-641 esitatud analüüsi ja järelduste juurde.
(648)
Sama isik väitis, et turgusid mõjutab soodustariifide muutumine, ja esitas teavet fotoelektriseadmete arvu kohta Ühendkuningriigis aastatel 2012 ja 2013. Selle isiku esitatud teave pärines Ühendkuningriigi soodustariifide keskregistrist, millesse tehtud kanded Ühendkuningriigi valitsus kord nädalas avaldab. Tuleb märkida, et see teave puudutas peamiselt uurimisperioodivälist aega ja üksnes üht liikmesriiki, samal ajal kui käesolevas uurimises keskenduti liidu turu olukorrale tervikuna. Igal juhul ei eitata seda, et soodustariifid mõjutavad nõudlust, sest väiksema hulga päiksepaistega kohtadesse tehtavate investeeringute tasuvus sõltub soodustariifide tasemest. Selle asemel, et tõendada, et uurimisperioodil valitsenud soodustariifid põhjustasid kahju, oleksid huvitatud isikud siiski pidanud tõendama, et liidu tootjate hindade tõstmine mittekahjustavale tasemele oleks tähendanud seda, et liidu tootjad ei oleks saanud vaatlusalust toodet müüa, sest fotoelektrisüsteemidesse tehtavad investeeringud ei oleks sellise hinnataseme juures jätkusuutlikud olnud Selliseid tõendeid ei esitatud. Seepärast lükati see väide tagasi.
(649)
Mitu isikut väitsid, et madalate soodustariifimäärade tõttu olid investeeringud fotoelektrisektori projektidesse majanduslikult jätkusuutlikud ainult siis, kui kasutati Hiina RVst imporditud madalama hinnaga päikesepaneele. Seepärast väideti, et soodustariifide kärped tekitasid liidu tootmisharule olulist kahju. Üks teine isik väitis, et soodustariifimäärade tase mõjutab moodulite hinnakujundusmehhanismi.
(650)
Tuleb märkida, et mooduli kulu, mille puhul projekt oleks veel majanduslikult jätkusuutlik, on liikmesriigiti või piirkonniti erinev paljude tegurite, näiteks soodustariifide, muude regulatiivsete stiimulite, päikesepaiste ja tavaelektri hindade tõttu. Lisaks näitas uurimine, et praegused seadmed sõltuvad üha vähem soodustariifidest, sest fotoelektriliste toodete võrgupariteet on teatavate seadmetüüpide puhul mitmes Euroopa piirkonnas, näiteks suures osas Itaaliast, Hispaanias, Portugalis, Lõuna-Prantsusmaal ja Kreekas, tõenäoliselt saavutatud. Neil põhjustel lükati asjaomased väited tagasi.
(651)
Üks huvitatud isik väitis, et komisjon ei uurinud, kas liidu tootmisharu ei suutnud riiklike toetuskavade järsku lõpetamist või vähendamist prognoosida. Seda väidet toetavaid argumente ei esitatud. Tuleb siiski märkida, et kogutud tõendite põhjal puuduvad andmed, mis näitaks, et liidu tootmisharu ei reageerinud turusignaalidele (nt tarbimise areng) ja muule kättesaadavale teabele (nt toetuskavade vähendamine) mõistlikult. See väide lükati seetõttu tagasi.
(652)
Üks huvitatud isik väitis, et soodustariifide kärped vähendasid liidu tootmisharu müüki, sest investeeringud olid olnud jätkusuutlikud ainult taskukohaste Hiina hindade juures. Kogutud tõendid näitavad tegelikult, et erinevalt sellest, mida oleks oodata, kui fotoelektrisektori projektid oleksid olnud teostatavad üksnes Hiina moodulitega, oli liidu tootmisharu müügi vähenemine uurimisperioodil ainult tühine. Vastupidi, liidu tootmisharu moodulite müük suurenes 2011. aastani ja vähenes seejärel veidi uurimisperioodil, järgides tarbimisega sama suundumust. See väide lükati seetõttu tagasi.
(653)
Üks huvitatud isik väitis, et soodustariifide vähendamine sundis liidu tootmisharu hindu alandama, et säilitada investorite huvi fotoelektriliste seadmetega energia tootmise vastu ning tagada nõudluse areng ja kasv.
(654)
Uurimine näitas, et liidu tootmisharu oli sunnitud hindu alandama peamiselt subsideeritud impordi surve, mitte soodustariifide kärbete tõttu. Seda näitab asjaolu, et liidu tootmisharu hindade suurim langus toimus 2010. ja 2011. aastal, enne soodustariifide suuri kärpeid. Liidu tootmisharu hindu sundis järjest rohkem alandama just Hiina RVst pärit subsideeritud impordi kasv, mis lõi liidu tootmisharu hindu märkimisväärselt alla. Sel põhjusel lükati see väide tagasi.
(655)
Üks teine huvitatud isik väitis, et ajutise dumpinguvastase määruse põhjendustes 174 ja 175 esitatud järeldusel, et soodustariifide muutmine ei kõrvaldanud põhjuslikku seost, puudub faktiline ja õiguslik alus ning see ei ole kooskõlas algmääruse artikli 8 lõikega 5, sest komisjon ei hinnanud soodustariifide vähendamisega tekitatud kahju ja leidis, et liidu tootmisharu hinna märkimisväärne langus oli tingitud ainult subsideeritud Hiina impordist. Sama isik väitis, et moodulite ja elementide hinna langus oli ülemaailmne nähtus ega olnud tingitud Hiina impordi survest.
(656)
Seoses väitega, et komisjon ei hinnanud soodustariifide kärbete tekitatud kahju taset, viidatakse põhjendustele 628 ja 629 ning 640 ja 641, milles komisjon järeldas, et ei nõudluse vähenemine ega soodustariifide mõju liidu hindadele ei kõrvaldanud põhjuslikku seost liidu tootmisharu kantud kahju ja Hiina RVst pärit subsideeritud impordi vahel, olenemata sellest, kas ja mil määral need võisid olla tingitud soodustariifide kärbetest. Seepärast lükati tagasi väide, et komisjoni järeldusel puudub faktiline alus. Seoses väitega, et moodulite ja elementide hinnalangus oli ülemaailmne nähtus, viidatakse põhjendustele 619-621, milles hinnatakse muudest riikidest peale Hiina RV pärit impordi mahtu ja hindu. Kuigi moodulite ja elementide hinnad langesid tõesti kogu maailmas, on Hiina RVst pärit subsideeritud impordi hinnad langustrendi võimendanud kahjumit tootva tasemeni. Neid asjaolusid arvesse võttes lükati see väide tagasi.
(657)
Kokkuvõttes on soodustariifid olnud oluline tegur fotoelektriliste toodete turu arengus liidus ning soodustariifide olemasolu mõjutas uurimisaluse toote tarbimise arengut. Samas näitas uurimine siiski, et soodustariifide suurtest kärbetest hoolimata ei vähenenud tarbimine oluliselt. Lisaks näitas uurimine, et soodustariifide kärped ei olnud liidu hindade languse peamine põhjus. Seepärast järeldatakse, et soodustariifide muutmine ei põhjustanud subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahelise põhjusliku seose katkemist.
5.3.5. Liidu tootmisharule antud muu rahaline abi
(658)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et liidu tootmisharu kantud olulise kahju põhjustas liidu tootmisharule antud rahalise abi vähenemine. Selle väite toetuseks esitati andmed, mis tuginesid ühele liidu tootjale enne vaatlusalust perioodi (aastatel 2003-2006) antud subsiidiumidele.
(659)
Esitatud tõenditest ei selgunud ühtegi seost liidu tootmisharu kantud olulise kahju ja ühele liidu tootjatest vaatlusalusele perioodile eelnenud ajal väidetavalt antud subsiidiumi vahel. Pealegi, kuna kõnealune teave on pärit vaatlusalusele perioodile eelnenud ajast, ei näi see olevat asjakohane. Seepärast ei saanud teha kindlaks seost liidu tootmisharule väidetavalt antud subsiidiumi ja tootmisharu kantud olulise kahju vahel. Nimetatud põhjusel lükati väide tagasi.
5.3.6. Liigne tootmisvõimsus
(660)
Väideti, et liidu tootmisharule tekitas olulise kahju liigne tootmisvõimsus liidu turul ja maailmaturul üldiselt. Samuti väideti, et liigne tootmisvõimsus maailmaturul põhjustas liidu tootmisharu praeguse konsolideerumise ning kantud kahju oli liiga paljude tootmisrajatiste tagajärg. Lisaks väitis mitu huvitatud isikut, et liidu tootmisharu kantud olulise kahju oli liidu tootmisharu ise põhjustanud oma tootmisvõimsuse ülepaisutamisega. Mõni huvitatud isik väitis seevastu, et liidu tootmisharu kantud kahju põhjustas see, et liidu tootmisharu ei teinud vajalikke investeeringuid tootmisvõimsuse suurendamisse.
(661)
Kuigi liidu tootmisharu tõepoolest suurendas oma tootmisvõimsust, ei katnud selle kogutoodang vaatlusalusel perioodil suurenenud tarbimist liidu turul. Seega oli liidu tootmisharu tootmisvõimsuse suurendamine mõistlik ja järgis turu arengut, st tarbimise kasvu. Seepärast ei saa seda pidada kantud kahju põhjuseks.
(662)
Samuti ei kinnitanud uurimine sellest tulenevalt väidet, nagu ei oleks liidu tootmisharu investeerinud tootmisvõimsuse suurendamisse. Hoopis vastupidi, nagu eespool osutatud, liidu tootmisharu just suurendas vaatlusalusel perioodil järk-järgult oma tootmisvõimsust ning tal oli sel perioodil olemas vaba tootmisvõimsus, mis viitab sellele, et ta oli suuteline rahuldama täiendavat nõudlust. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
(663)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et kõik ettevõtjad turul, kaasa arvatud tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjad, olid väga keerulises olukorras, mille oli põhjustanud liigne tootmisvõimsus maailmaturul ja sellest tulenenud turumuudatus. Sellega seoses väideti, et uurimisalune toode on muutunud tarbekaubaks, mille puhul üksiktootjad ei suuda enam hindu määrata, vaid mille hinnad alluvad ülemaailmsele nõudlusele ja pakkumisele. Väideti, et liidu tootmisharu kantud olulise kahju on põhjustanud pigem kõnealune olukord kui subsideeritud import.
(664)
Uurimine kinnitas liigset tootmisvõimsust maailmaturul, eelkõige Hiina RVs. Turumuudatus, mis väidetavalt muudaks uurimisaluse toote tarbekaubaks, ei õigustaks siiski ebaõiglast hinnadünaamikat ja ebaausaid kaubandustavasid. Selle kohta tuleb märkida, et liidu tootmisharu on uurimisalust toodet tootnud ja müünud üle 20 aasta, samal ajal kui vaatlusaluse toote tootmisharu Hiina RVs tekkis alles hiljuti (umbes eelmise kümnendi keskel), ajendatuna peamiselt soodustariifidest ja muudest liidu toetusmeetmetest ning hiljem kasvavast nõudlusest. Nimetatud põhjustel lükati eeltoodud väited tagasi.
(665)
Üks huvitatud isik väitis, et liigse tootmisvõimsusega kaasnes hindade ratsionaliseerimine. Selle kohta tuleb märkida, et ühest küljest alandati liigse tootmisvõimsuse tõttu üksteise võidu hindu ja suruti liidu tootmisharu hindu alla määral, mis keskmiselt ületas tootmiskulude alanemist. Teisest küljest järgis liidu tootmisharu tootmisvõimsuse kasv turu arengut ja oli mõistlik. Lisaks oli elementide tootmisvõimsuse kasv moodulite omast väiksem. Asjaomane väide tuli seetõttu tagasi lükata.
(666)
Üks teine huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kandis kahju seetõttu, et liidu tootmisharu keskendus ainult eriotstarbelistele investeeringutele ega teinud vajalikke investeeringuid tootmisvõimsuse lisamisse ja kulude vähendamisse. Uurimise tulemused, mis näitasid, et liidu tootmisharu suurendas vaatlusalusel perioodil tootmismahtu ja tootmise tõhusust, ei kinnitanud ka seda väidet. See väide lükati seetõttu tagasi.
(667)
Veel väitis üks huvitatud isik, et liidu tootmisharu suurendas tootmismahtu, kuigi tootmisvõimsuse rakendamise tase oli niigi madal, ja tekitas sellega endale ise kahju. See väide põhines aga valimisse kaasatud liidu tootjate investeerimissuundumuse ja kogu liidu tootmisharu tootmisvõimsuse rakendamise suundumuse võrdlusel, mis ei ole sobiv võrdlusalus. Pealegi näitas uurimine, et liidu tootmisharu ei olnud tootmismahtu suurendanud liidu tarbimise arengut ületaval määral, ja seetõttu lükati see väide tagasi.
(668)
Lisaks näitavad kogutud tõendid, et uutesse masinatesse investeerimise tulemusel sai liidu tootmisharu vähendada tootmiskulusid ja muutuda kulude poolest konkurentsivõimelisemaks. See väide tuli seetõttu tagasi lükata.
(669)
Lõpliku avalikustamise järel väitsid osa huvitatud isikuid, et tootmisvõimsuse lisandumine liidu tootmisharus oli mõistlik ja järgis turuarenguid ning eelkõige liidu tarbimise arengut. Ometi suurenes tootmisvõimsus moodulite segmendis 106 % võrra, kuigi liidu tarbimine kasvas vaatlusalusel perioodil 221 % võrra, st üle kahe korra rohkem. Elementide segmendis suurenes tootmisvõimsus 39 % võrra, samal ajal kui liidu tarbimine kasvas vaatlusalusel perioodil 87 % võrra. See näitab, et tootmisvõimsuse kasv oli tarbimise kasvust oluliselt väiksem ja seepärast ei saa seda pidada ebamõistlikuks, kuna liidus ei olnud kunagi liigset tootmisvõimsust. Tootmisvõimsuse lisandumise mõistlikkuse analüüs ei peaks pealegi põhinema üksikutel aastatel, vaid selles tuleks arvesse võtta kogu vaatlusalusel perioodil esinenud suundumust. Lisandunud tootmisvõimsuse saab üldiselt täielikult kasutusele võtta alles pärast teatava aja möödumist investeerimisest ja ühe aasta isoleeritud analüüs annab seega moonutatud pildi. Seepärast lükati see väide tagasi.
5.3.7. Toorainehindade mõju
(670)
Mitu huvitatud isikut väitis, et liidu tootmisharu kantud oluline kahju oli seotud plaatide tootmisel vajaliku põhitooraine - polükristalse räni - hinna tõusuga. Väideti, et liidu tootmisharu sõlmis pikaajalised fikseeritud hinnaga tarnelepingud ega saanud seepärast kasu polükristalse räni hinna langusest vaatlusalusel perioodil.
(671)
Uurimine näitas, et kuigi liidu tootmisharul olid polükristalse räni pikaajalised tarnelepingud, siis enamasti nende lepingute tingimusi muudeti vastatavalt polükristalse räni hinna muutumisele ning seega olid lepingujärgsed hinnad sarnased hetketuru hindadega või mõnikord neist isegi madalamad.
(672)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et liidu tootmisharu või vähemalt osa sellest ei saanud polükristalse räni hinna langusest uurimisperioodil pikaajaliste toorainelepingute tõttu kasu. Need isikud väitsid, et pikaajaliste polükristalse räni ja/või plaatide lepingute üle korduvläbirääkimiste pidamisega või nende lepingute lõpetamisega kaasnesid trahvid. Nad esitasid selle väite toetuseks ajaleheartiklid, mille kohaselt oli mõne liidu tootja suhtes algatatud kohtuasi ja mõni lõpetas lepingud. Osa isikuid esitasid teabe, mis väidetavalt kinnitas, et pikaajaliste lepingute üle ei saanud korduvläbirääkimisi pidada.
(673)
Polükristalne räni on plaaditootjate peamine tooraine. Uurimise käigus selgus, et polükristalse räni hind tõusis 2008. aastal, mil tipphinnaks kujunes 500 USA dollarit/kg, kuid langes jälle 2009. aastal, jõudes 2009. aasta lõpul umbes tasemele 50-55 USA dollarit/kg, ja tõusis ainult veidi 2010. aastal ja 2011. aasta alguses. Uurimisperioodil langesid hinnad märkimisväärselt, jõudes tasemele 30 USA dollarit/kg (Teadusuuringute Ühiskeskuse teadus- ja poliitikaaruanded, „PV Status Report 2012”). Tuleb märkida, et polükristalse räni hindade mõju liidu tootmisharule sai olla vaid üsna tähtsusetu, sest mõju elementide ja moodulite tootmiskuludele lahustub väärtusahelas. Lisaks viidati nimetatud ajaleheartiklites uurimisperioodijärgsetele arengusuundumustele, mis ei mõjutanud asjaomase liidu tootmisharu olukorda vaatlusalusel perioodil ja mida ei saa seetõttu arvesse võtta. On leidnud kinnitust, et liidu tootmisharu sai pidada korduvläbirääkimisi nii pikaajaliste lepingute hinna kui ka nendega seotud lepingutrahvide üle.
(674)
Ühe huvitatud isiku väite kohaselt piisab sellest, et pikaajalised lepingud on mõjutanud ainult mõnd liidu tootjat, ja liidu tootmisharu üldine olukord ei ole asjakohane. Ta väitis, et suuremad kulud ei pea tingimata mõjutama ühtmoodi kõiki ettevõtjaid. See väide eirab järeldust, et liidu tootmisharu keskmised polükristalse räni hinnad ei olnud üldiselt paljudel juhtudel turu- või hetkehindadest kõrgemad, mistõttu leiti, et küsimus, kas suuremad kulud mõjutavad kõiki ettevõtjaid või ainult mõnda neist, ei ole asjakohane. See väide lükati seetõttu tagasi.
(675)
Üks teine huvitatud isik palus, et komisjon eraldaks, eristaks ja väljendaks koguseliselt iga liidu tootmisharu olukorda mõjutava teguri mõju; eelkõige tuleks eraldi käsitleda polükristalse räni hinna märkimisväärse languse mõju. Sellega seoses väideti, et müügihinna languse põhjustas pigem polükristalse räni hinna langus kui Hiina impordi hinnasurve. Liidu tootmisharu keskmised müügihinnad langesid tegelikult palju enam kui keskmised tootmiskulud, millele toorainehindade langus võis mõju avaldada. See väide lükati seetõttu tagasi.
(676)
Pärast lõplikku avalikustamist kordas osa huvitatud isikuid väidet, et polükristalse räni hindade languse mõju liidu tootmisharu kuludele ei olnud piiratud või ei lahustunud väärtusahelas, nagu uurimise tulemusel järeldati. Polükristalne räni on siiski plaaditootjate peamine tooraine, nagu põhjenduses 255 juba märgitud, ja igasugune mõju elementide või moodulite tootmiskuludele leiti olevat väärtusahelas lahustunud. Huvitatud isikud ei esitanud tõendeid, mis võiks selle järelduse ümber lükata. Pealegi näitas uurimine, et polükristalse räni hinna langus vaatlusalusel perioodil kajastus valimisse kaasatud liidu tootmisharu toodetavate elementide ja moodulite keskmises tootmiskulus, mis vähenes sarnaselt polükristalse räni hindadega. Üks huvitatud isik seadis kahtluse alla nende väidetavate trahvide mõju, mida liidu tootmisharu pidi tarnelepingute korduvläbirääkimiste tõttu maksma. Ei saa välistada, et osa tootjaid pidid vaatlusalusel perioodil plaatide tarnelepingute tühistamise tõttu trahvi maksma. Komisjon ei leidnud siiski ühtegi tõendit selle kohta, et need trahvid võisid liidu tootmisharu olukorrale mõju avaldada või olid esinduslikud. Selliseid tõendeid ei esitanud ka kõnealune huvitatud isik. Kuigi seetõttu ei saa täielikult välistada, et trahvidel võis olla teatav negatiivne mõju piiratud arvule liidu tootjatele, on üldine mõju liidu tootmisharule parimal juhul väga väikene ega saanud seega kõrvaldada põhjuslikku seost subsideeritud impordi ja kogu liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahel. Seepärast tuli need väited tagasi lükata.
(677)
Üks teine huvitatud isik väitis, et uurimisaluse toote müügihindade langus liidus tuleneb osaliselt polükristalse räni hinna langusest. Selle kohta tuleb siiski märkida, et uurimisel selgus, et Hiina RVst pärit import oli subsideeritud ja lõi liidu tootmisharu hinnad oluliselt alla. Hinnalangus ületas seega tootmiskulude vähenemist, mida saab selgitada toorainehindade langusega. Kui hinnalangus oleks lihtsalt toorainehindade languse mõju, ei oleks liidu tootmisharu olnud sunnitud langetama oma müügihindu alla tootmiskulude. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
(678)
Üks teine huvitatud isik kordas väidet, et pärast uurimisperioodi toimunud ühe liidu tootja kohtuvaidlus võis vähemalt selle liidu tootja olukorrale mõju avaldada juba uurimisperioodil. Ometi ei selgitanud see isik, kuidas ja millises ulatuses võis pärast uurimisperioodi toimuv sündmus avaldada mõju selle tootja olukorrale uurimisperioodi ajal. Sellist mõju kinnitavat tõendusmaterjali ei leitud ka uurimise käigus. Seepärast tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(679)
Lisaks seadis sama huvitatud isik kahtluse alla eespool nimetatud järeldused, sest nende kinnituseks puudusid väidetavalt tõendid. Uurimise tulemusel tehtud järeldused põhinesid siiski faktidel ja positiivsel tõendusmaterjalil, mille mittekonfidentsiaalsed versioonid olid kõigile huvitatud isikutele kättesaadavad.
(680)
Neid asjaolusid arvesse võttes leitakse, et isegi kui pikaajalise lepingud võisid mõnd konkreetset liidu tootjat mõjutada, siis liidu tootmisharu üldiselt ei kannatanud nende pikaajaliste lepingute tõttu ja võis saada täielikku kasu toorainehindade langusest. Seepärast leiti, et pikaajalised lepingud ei katkestanud põhjuslikku seost subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahel.
5.3.8. Enda põhjustatud kahju: liidu tootmisharu automatiseerimise, suuruse, mastaabisäästu, konsolideerumise, innovatsiooni, kulutõhususe ja impordi mõju
(681)
Mitu huvitatud isikut väitis, et liidu tootmisharu kantud kahju põhjustas tootmisprotsessi suur automatiseeritus. Väideti, et väiketootjad olid võrreldes suuremate, vertikaalselt integreeritud tootjatega ebasoodsas olukorras ning seepärast ei saa kõnealuste tootjate kantud kahju omistada subsideeritud impordile. Samuti väideti sellega seoses, et igal juhul on liidu tootmisharu üldiselt väike ega ole seepärast suuteline mastaabisäästu arvelt kasu saama.
(682)
Uurimine näitas, et ka väiketootjate tootmisprotsess liidu turul oli kõrgelt automatiseeritud, millel on positiivne mõju tootmiskuludele. Enamik liidu tootjaid on spetsialiseerunud toomisprotsessi ühele osale (kas elemendid või moodulid), mis suurendas spetsialiseerumise kaudu nende konkurentsivõimet konkreetselt nende toodetava tootetüübi puhul. Seepärast lükati tagasi väide, et liidu tootmisharu kantud kahju põhjustas kõrge automatiseeritus.
(683)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et hinnasurve tagajärjel liidu tootmisharu ja Hiina tootmisharu konsolideerusid, mis omakorda põhjustas liidu tootmisharu kantud olulise kahju. Uurimine näitas siiski, et konsolideerumine oli pigem subsideeritud impordi ja ebaausate kaubandustavade tagajärg. Lisaks ei esitanud kõnealune isik ühtegi tõendit selle kohta, millisel määral oleks konsolideerumisprotsess võinud olla kantud kahju põhjus.
(684)
Lisaks väideti, et kantud kahju põhjustas vertikaalse integratsiooni puudumine liidu tootmisharus. Üldiselt peaks vertikaalselt integreeritud tootjatel olema tavapärastes turutingimustes suurem kindlus oma tarneahelas. Uurimine näitas siiski, et vertikaalselt integreeritud liidu tootmisharu osa ei suutnud subsideeritud impordi ülisuure hinnasurve tõttu vertikaalse integratsiooni eelist täielikult ära kasutada. Pealegi ei suutnud liidu tootmisharu - isegi liidu vertikaalselt integreeritud tootjad - subsideeritud impordi tõttu saada täielikku kasu kõrgest tootmisvõimsuse rakendamise tasemest ja saavutada sel moel mastaabisäästu. Samuti ei leitud uurimise käigus seost vertikaalse integratsiooni ja suurema kasumlikkuse vahel, sest suur hinnasurve on seda seost muutnud.
(685)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et liidu tootmisharu ei ole piisavalt innovaatiline ja investeerib liiga vähe uude tehnoloogiasse. Siiski ei leitud uurimise käigus ühtegi tõendit, mis oleks neid väiteid kinnitanud. Otse vastupidi, uurimine näitas, et enamik liidu tootmisharu investeeringutest tehti uutesse masinatesse ja teadus- ja arendustegevusse ning ülemaailmselt ei ole toodete tehnoloogias märkimisväärseid erinevusi.
(686)
Peale selle väitis üks huvitatud isik, et olulise kahju põhjustas puudulik projektide teostamine (ebaõnnestunud projektid). Selle kohta tuleks märkida, et väide ei olnud põhjendatud. Pealegi võiks iga ebaõnnestunud projekti pidada pigem subsideeritud impordi tagajärjeks. Väide tuli seetõttu tagasi lükata.
(687)
Mitu huvitatud isikut väitis, et liidu tootmisharu ei suutnud oma kulutusi õigel ajal ratsionaliseerida, et reageerida arengutele maailmaturul. Teised isikud väitsid, et tööjõu- ja üldkulud on liidus kõrgemad kui Hiina RVs.
(688)
Uurimine näitas, et liidu tootmisharu tootmiskulud vähenesid vaatlusalusel perioodil järjekindlalt. Moodulite ja elementide valdkonnas tootlikkus kasvas. Nagu eespool märgitud, ei olnud liidu tootmisharu suuteline Hiina RVst pärit subsideeritud impordi järsu kasvu ja sellele järgnenud märkimisväärse hinnasurve tõttu liidu turul kulude vähendamisest kasu saama.
(689)
Tuleb märkida, et Hiina RV eksportivatel tootjatel ei ole tooraine (polükristalse räni) ja kasutatavate masinate puhul konkurentsieelist, sest neid mõlemaid imporditi peamiselt liidust. Tööjõu- ja üldkulud, sealhulgas amortisatsioon, moodustasid uurimisperioodil mooduli kogukulust keskmiselt alla 10 % ega omanud olulist rolli. Elektrikulud moodustasid uurimisperioodil mooduli kogukulust keskmiselt alla 1 % ega omanud olulist rolli. Samuti ei ole põhjendatud väide, et Hiina tootjad kasutasid uusimaid seadmeid.
(690)
Peale selle väideti, et teatavad liidu tootjad hankisid elemente ja/või mooduleid asjaomasest riigist ning müüsid need tooted liidu turul edasi kui enda omad. Selliste tehingutega tekitatud kahju ei tohiks omistada subsideeritud impordile. Uurimise käigus selgus siiski, et vaatlusaluse toote import liidu tootmisharusse oli vaid täiendav ja võrreldes liidu kogutoodanguga väga väikese mahuga ning seepärast tühise mõjuga või üldse mõjuta ning seda ei saa pidada põhjusliku seose katkestajaks subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel.
(691)
Seepärast pidi liidu tootmisharu tegema suuri jõupingutusi oma tootmishinna ratsionaliseerimiseks, et vastata Hiina RVst pärit impordi langevatele hindadele. Liidu tootmisharu jõupingutustest hoolimata ei saanud kõnealune kulude vähendamine müügihinnas kajastuda, sest subsideeritud import lõi hinnad märkimisväärselt alla.
(692)
Teatav huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kantud kahju oli tingitud piisava mastaabisäästu puudumisest liidu tootmisharus. Väideti, et väiketootjad olid võrreldes suuremate, vertikaalselt integreeritud tootjatega ebasoodsas olukorras ning seepärast ei saa kõnealuste tootjate kantud kahju omistada subsideeritud impordile. Üks teine huvitatud isik väitis, et tootmisprotsessi automatiseerimine on kulukas ja seepärast on mastaabisääst tootmiskulude vähendamiseks veelgi olulisem.
(693)
Uurimine näitas, et liidu tootmisharu - isegi suuremad, vertikaalselt integreeritud tootjad - ei suutnud saada täielikku kasu kõrgest tootmisvõimsuse rakendamise tasemest ja saavutada sel moel mastaabisäästu. Igal juhul ei leitud uurimise käigus seost suuruse, vertikaalse integratsiooni ja suurema kasumlikkuse vahel, sest subsideeritud impordi suur hinnasurve on seda seost muutnud. Uurimine on näidanud, et madala tootmisvõimsuse rakendamise tasemega turul mastaabisäästu enam ei olnud, mis oli tõsi ka Hiina tootjate puhul. Need väited lükati seetõttu tagasi.
(694)
Lisaks väitis üks huvitatud isik, et investorid ja pangad ei rahastaks liiga väikese moodulitootja projekte, sest suuremad tootjad annavad paremad tagatised ja on pankadele vastuvõetavamad. Teisisõnu ei ole investorid ja pangad huvitatud selliste fotoelektrisektori projektide rahastamisest, mille puhul kasutatakse liidus toodetud mooduleid. Uurimine näitas siiski, et investorite ja pankade võimalik eelistus rahastada suurema tootmisvõimsusega Hiina tootjaid tuleneb moonutusest, mille subsideeritud import on liidu turul tekitanud. Nagu eespool märgitud, on tootmisliinide suurus ebaoluline, kui tootmisvõimsuse rakendamise tase on madal. See väide lükati seetõttu tagasi.
(695)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kulude struktuur oli võrreldes tema Hiina konkurentidega ebasoodne, sest viimastel olid väiksemad tööjõu-, elektri- ja amortisatsioonikulud ning lisaks ka uusimad seadmed. Asjaomane isik ei suutnud siiski esitada uut teavet või tõendeid, mis võiksid uurimise tulemusi selles suhtes muuta. Väide, et Hiina tootjad kasutasid uusimaid seadmeid, lükati ümber ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 203, milles märgiti, et Hiina RV eksportivatel tootjatel ei olnud konkurentsieelist eelkõige seetõttu, et masinad ja seadmed imporditi Euroopa Liidust. Eeltoodud väited lükati seetõttu tagasi.
(696)
Üks teine isik väitis, et Hiina tootjatele andsid konkurentsieelise polükristalse räni hinnad ja mastaabisääst, mis vähendas masinate kulusid. Kõnealune isik ei esitanud sellega seoses uut teavet või tõendeid. Selle isiku väide tuli seetõttu tagasi lükata.
(697)
Lisaks väitis üks huvitatud isik, et teatavad liidu tootjad hankisid elemente ja/või mooduleid asjaomasest riigist ning müüsid need tooted liidu turul edasi kui enda omad. Ta leidis, et nende tehingutega tekitatud kahju ei tohiks omistada subsideeritud impordile. Uurimise käigus selgus siiski, et vaatlusaluse toote import liidu tootmisharusse oli vaid täiendav ja võrreldes liidu kogutoodanguga väga väikese mahuga ning seepärast tühise mõjuga või üldse mõjuta ning seda ei saa pidada põhjusliku seose katkestajaks subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel.
(698)
Üks sõltumatu importija väitis, et analüüsis tuleks arvesse võtta töötajate arvu kasvu. Selle väite kohta tuleb märkida, et moodulite segmendis kasvas tööhõive 2009.-2011. aastal ja seejärel vähenes uurimisperioodil. Elementide segmendis kasvas tööhõive 2010. aastani, seejärel vähenes 2011. aastal ja vähenes uurimisperioodil veelgi. Samuti tuleb märkida, et moodulite segmendis järgis tööhõive liidu tootmise suundumust. Elementide segmendis ei saanud liidu tootmisharu tarbimise kasvust ootuspärast kasu saada, sest Hiina impordi turuosa suurenes kogu perioodil liidu tootmisharu kahjuks. Seega vähenes tööhõive 2011. aastal ja uurimisperioodil nende äriühingute võrra, kes muutusid maksejõuetuks või lõpetasid elementide tootmise.
(699)
Lõpliku avalikustamise järel kordas üks huvitatud isik väidet, et liidu tootmisharu kantud kahju tulenes tootmisharu väiksusest ja mastaabisäästu puudumisest. Nagu käesoleva määruse põhjenduses 682 ja ajutise dumpinguvastase määruse põhjendustes 195 ja 196 juba selgitatud, isegi ülemaailmsel turul ei mängi suurus ja seega ka mastaabisäästust saadav kasu enam rolli, kui tootmisvõimsuse rakendamise tase on üldiselt madal ja kogu maailmas on tohutult liigset tootmisvõimsust. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
(700)
Lisaks väitis sama isik taas, et liidu tootmisharu kantud kahju tulenes tema suutmatusest kulueeliseid ära kasutada. Selle isiku väite kohaselt oli see eelkõige tingitud asjaolust, et enamik liidu tootjaid olid vertikaalselt integreeritud. Paraku ei esitanud see isik täiendavat teavet selle kohta, millisel määral võis tootjate vertikaalne integreeritus avaldada negatiivset mõju nende kulustruktuurile. Seepärast tuli see väide tagasi lükata.
(701)
Neid asjaolusid arvesse võttes tuli kõik eespool esitatud väited tagasi lükata.
5.3.9. Konkurents kilest fotoelektriliste toodete ja muu fotoelektrilise tehnoloogiaga
(702)
Mitu huvitatud isikut väitis, et liidu tootmisharu kantud kahju põhjustas konkurents kilest fotoelektriliste toodete ja muu fotoelektrilise tehnoloogiaga, sest need tehnoloogiad on omavahel asendatavad ja nende lõppkasutusala on sama. Samuti väideti, et kile konkureeris uurimisaluse tootega eriti maapinnale paigaldatavate ning tööstuslike ja kaubanduslike katusele paigaldatavate süsteemidega, mis moodustavad olulise osa liidu fotoelektriliste toodete koguturust.
(703)
Uurimine näitas, et kilest fotoelektrilisi tooteid toodetakse erinevatest toorainetest ning nendes ei kasutata kristalsest ränist plaate. Üldiselt on neil palju madalam muundamise kasutegur ja väiksem võimsus kui kristalsest ränist moodulitel. Seetõttu ei saa neid kasutada piiratud pindadel, näiteks katustel, ja see tähendab, et need ei ole vaatlusaluse tootega täielikult vastastikku asendatavad. Uurimine näitas ka, et kuigi kilest fotoelektrilised tooted on uurimisalusest tootest odavamad, oli nende osakaal liidu päikeseenergiaturul vaatlusalusel perioodil väga väike. Järelikult, kui kilest toodete ja vaatlusaluse toote vahel ongi teatav konkurents, siis peetakse seda piiratuks.
(704)
Üks huvitatud isik kordas pärast lõplikku avalikustamist väidet, et liidu tootmisharu kantud olulise kahju põhjustas tõenäoliselt kilest toodetest tulenev konkurents. See isik märkis sellega seoses, et Saksamaal oli kilest toodete osakaal kogu päikeseenergiaturul uurimisperioodist suurema osa vältel märkimisväärne ja vähenes alles 2012. aasta alguses.
(705)
Uurimine näitas tõepoolest, et kilest toodete keskmised hinnad olid uurimisaluse toote keskmistest hindadest madalamad.
(706)
Nagu põhjenduses 703 märgitud, on kilest toodetel siiski palju madalam muundamise kasutegur ja väiksem võimsus kui kristalsest ränist moodulitel ja seepärast ei saanud nende toodete vaheline konkurents (kui seda üldse oli) aidata kaasa liidu tootmisharu kantud kahju tekkimisele, sest kristalsest ränist moodulid on liidu päikeseenergiaturul valitsev tehnoloogia. Teadusuuringute Ühiskeskuse 2012. aasta aruandes fotoelektrisektori olukorra kohta märgiti, et polükristalse räni hinna languse tõttu on kilest tooted viimastel aastatel oma turuosa kaotanud kristalsest ränist moodulite kasuks.
(707)
Nimetatud põhjustel lükati need väited tagasi.
5.3.10. Finantskriis ja selle mõju
(708)
Väideti, et finantskriisil ja majanduslangusel oli negatiivne mõju liidu tootmisharu juurdepääsule rahastamisallikatele ja seega põhjustasid need liidu tootmisharu kantud kahju.
(709)
Liidu tootmisharu võime kapitali kaasata vähenes vaatlusalusel perioodil oluliselt. Kuna päikeseenergiatööstus on kapitalimahukas, on suutlikkus kapitali kaasata määrava tähtsusega. Majanduslangusel oli teatav mõju liidu tootmisharu olukorrale. Samas näitas uurimine, et hoolimata liidu turu kasvust aastatel 2009-2011, halvenes liidu tootmisharu olukord Hiina RVst pärit subsideeritud impordi tõttu, mis lõi liidu tootmisharu müügihindu tugevalt alla. Seepärast jõuti järeldusele, et finantskriisi võimalikku mõju võimendas Hiina RVst pärit subsideeritud impordi kasv ning piiratud juurdepääs rahastamisele oli suuresti negatiivse turukliima tagajärg, liidu tootmisharu olukord ja väljavaated aga subsideeritud impordi tagajärg.
(710)
Lisaks kontrolliti, kas liidu tootmisharu kantud kahju oli tingitud asjakohase rahastamise otsimata jätmisest ajal, kui liidu tootmisharu oli kasumlik. Uurimise käigus ilmnes, et näiteks 2010. aastal, mil liidu tootmisharu oli veel kasumlik, suurenesid investeeringud moodulite segmendis 2009. aastaga võrreldes 315 % ja elementide segmendis 10 %. Kuna fotoelektrisektor on kapitalimahukas, eeldatakse, et liidu tootmisharu otsib pidevalt asjakohast rahastamist eesmärgiga suurendada kulutõhusust ja konkureerida ebaõiglase subsideeritud impordiga. Seetõttu järeldatakse, et juurdepääsu puudumine rahastamisele oli moonutatud olukorra tagajärg, mitte põhjus.
(711)
Lõpliku avalikustamise järel kordas üks huvitatud isik väidet, et finantskriisi kahjulik mõju tuleks eraldada ja eristada ning seda ei tuleks omistada subsideeritud impordile. See isik viitas avalikult kättesaadavale teabele, mis näitab, et vähemalt üks liidu tootja peab finantskriisi oma kahjustatud olukorra peamiseks põhjuseks. Käesolevas uurimises tehtud järeldused põhinesid konkreetsetel ettevõtteandmetel, mis on konkreetsete äriühingute tehtud avaldustest palju põhjalikumad. Seepärast ei saa viidatud avalikult kättesaadav avaldus tühistada järeldust, et kuigi finantskriisil oli liidu tootmisharu olukorrale teatav mõju, ei katkestanud see subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahelist põhjuslikku seost. Seepärast tuli kõnealune väide tagasi lükata.
(712)
Ühe teise huvitatud isiku väite kohaselt tuleks arvesse võtta liidu tootmisharu ja Hiina eksportivate tootjate erinevat juurdepääsu rahastamisele. See isik väitis selle - mitte subsideeritud impordi - olevat üks peamisi liidu tootmisharule olulise kahju põhjustanud tegureid. On siiski leitud, et mitme Hiina eksportiva tootja eelisjuurdepääs rahastamisele moonutas turgu ja võis olla üks peamisi põhjuseid, mis võimaldas Hiina eksportivatel tootjatel eksportida vaatlusalust toodet subsideeritud hindadega. See tegur ei saa seega katkestada põhjuslikku seost subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahel. See väide lükati seetõttu tagasi.
(713)
Neil põhjustel leiti, et kuigi finantskriisil oli teatav mõju liidu tootmisharu olukorrale, ei suutnud see katkestada dumpinguhinnaga subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahelist põhjuslikku seost. Need väited lükati seetõttu tagasi.
5.3.11. Liidu tootmisharu ekspordijõudlus
(714)
Osa huvitatud isikuid väitsid, et liidu tootmisharu eksportmüük vähenes vaatlusalusel perioodil märgatavalt: moodulite eksportmüük vähenes eelkõige 2009.- 2011. aastal ning elementide eksportmüük 2009. aasta ja 2012. aasta esimese kvartali vahelisel ajal; see põhjustas liidu tootmisharule olulist kahju.
(715)
Nagu selgub järgmisest tabelist, oli moodulite ekspordi maht märkimisväärne, hoolimata teatavast vähenemisest uurimisperioodil, ning keskmine hinnatase uurimisperioodil oli kõrgem kui moodulite keskmine kulu kogu vaatlusalusel perioodil. Seega ei saanud see olla liidu tootmisharu kantud kahju põhjus. Elementide segmendis moodustas ekspordimaht vaid umbes 12 % elementide kogutoodangust. Seepärast oleks sellel uurimisperioodil kehtinud madalatest hindadest hoolimata olnud liidu tootmisharu olukorrale üksnes piiratud mõju. Sel põhjusel tuli need väited tagasi lükata.
Tabel 13-a
Moodulid
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Moodulite ekspordi maht (MW)
989
1 279
1 157
1 148
(Indeks 2009 = 100)
100
129
117
116
Keskmine ekspordihind (eurot/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Indeks 2009 = 100)
100
76
59
49
Allikas: Europressedienst
Tabel 13-b
Elemendid
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Elementide ekspordi maht (MW)
62
320
315
238
(Indeks 2009 = 100)
100
516
508
384
Keskmine ekspordihind (eurot/kW)
1 350
1 050
830
640
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
47
Allikas: Europressedienst
(716)
Nimetatud põhjustel leiti, et liidu tootmisharu ekspordijõudluse mõju ei olnud selline, mis oleks suutnud liidu tootmisharu kantud olulise kahju tekkimisele kaasa aidata. Seepärast tuli huvitatud isikute sellekohased väited tagasi lükata.
5.3.12. Kildagaasimaardlate avastamine Euroopa Liidus
(717)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kantud kahju põhjustas kildagaasimaardlate avastamine liidus ning väljavaade suurendada liidus odava kildagaasi tootmist on vähendanud avaliku ja erasektori investeeringuid taastuvenergiaprojektidesse.
(718)
Uurimise käigus leiti, et uurimisaluse toote tarbimine suurenes kogu vaatlusaluse perioodi jooksul oluliselt, nagu põhjenduses 509 juba märgitud. Peale selle ei leitud uurimisel ühtegi tõendit selle kohta, et liidu tootmisharu kantud kahju oleks põhjustanud kildagaasimaardlate avastamine Euroopa Liidus. Seepärast lükati see väide tagasi.
5.3.13. Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteem
(719)
Sama isik väitis, et liidu tootmisharu kantud kahju põhjustas Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi CO2 arvestusühikute madalatest turuhindadest tingitud vähene investeerimine päikeseenergia tootmisse.
(720)
Tõendeid siiski ei esitatud ja uurimisel ei leitud ühtegi asjaolu, mis oleks seda väidet kinnitanud. Vastupidi, uurimine näitas, et uurimisaluse toote tarbimine suurenes vaatlusalusel perioodil märgatavalt. Nimetatud põhjustel lükati see väide tagasi.
5.3.14. Juhtkonna otsused
(721)
Mõni huvitatud isik väitis, et vähemalt ühe liidu tootja kantud olulise kahju põhjuseks olid juhtkonna valed otsused. See väide tugines raamatupidamise aastaaruannetele, teatavale teabele, mis sisaldus äriühingu ühe aktsionäri kirjas teistele aktsionäridele, ja ajaleheartiklile.
(722)
Toimikus olev teave ei näidanud, et ükski kõnealuse äriühingu juhtkonna otsustest oleks olnud tavatu või mõtlematu või et sellel oleks olnud mõju kogu liidu tootmisharule. Seepärast lükati see väide tagasi.
5.3.15. Valitsuste muud poliitikameetmed
(723)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kantud olulise kahju põhjustasid valitsuste muud poliitikameetmed, nagu taastuvenergiapoliitika, innovatsiooni edendamise poliitika, bürokraatia vähendamise poliitika, kaubanduse hõlbustamise poliitika ja võrkudele juurdepääsu reguleerimine, sest kõnealused meetmed toovad kasu eksportivatele tootjatele. Aga isegi kui vastab tõele, et osa väidetud poliitikameetmeid võiksid hõlbustada importi muudest kolmandatest riikidest ja soodustada päikeseenergiatööstuse kasvu üldiselt, tooksid kõnealused poliitikameetmed kasu ka liidu tootmisharule. Lisaks ei tohiks need poliitikameetmed tähendada, et taoline import liitu peaks toimuma kahjulike subsideeritud hindadega. Seepärast lükati see väide tagasi.
5.3.16. Muud väited
(724)
Üks huvitatud isik väitis, et liidu tootmisharu kantud oluline kahju oli tingitud teerajaja ebasoodsamast olukorrast ja Euroopa Komisjoni poliitilise toetuse puudumisest varasematel aastatel. See isik väitis ka, et peale riiklike toetuskavade on igal turul olulised tegurid ka rahvaarv, SKP, elektritarbimine, rahastamisvõimalused ja võrguga ühendatavus. See isik ei suutnud siiski oma väiteid tõendada ja need lükati seetõttu tagasi.
(725)
Pärast lõplikku avalikustamist kordas sama huvitatud isik väidet, et liidu tootmisharu kantud kahju oli põhjustatud teerajaja ebasoodsamast olukorrast. Seda väidet siiski ei analüüsitud ega põhjendatud ja seepärast tuli see tagasi lükata
5.4. Kahju tekkimisele tõenäoliselt kaasaaidanud muude tegurite kumulatiivne hindamine
(726)
Uurimine näitas, et kahju tekkimisele võisid kaasa aidata järgmised muud tegurid: vaatlusaluse toote import Taiwanist, soodustariifide alandamine, piiratud arvu liidu tootjate pikaajalised polükristalse räni tarnelepingud ning finants- ja majanduskriis.
(727)
Nagu jagudes 5.3.1 ja 5.3.7 vastavalt näidatud, oli Taiwanist pärit impordi ja piiratud arvu liidu tootjate pikaajaliste polükristalse räni tarnelepingute võimalik mõju kahju tekkimisele parimal juhul äärmiselt väike, sest nende mõju lahustus väärtusahelas.
(728)
Majandus- ja finantskriisi puhul on uurimine näidanud, et peamine põhjus, miks liidu tootmisharul oli probleeme investeeringuteks vajaliku kapitali hankimisega, oli subsideeritud import, mis takistas liidu tootmisharu oma tooteid kasumlike hindadega müümast ajal, mil liidu turg tugevalt kasvas (2009-2011).
(729)
Mis puutub soodustariifidesse, siis kolmandad isikud ei suutnud tõendada, et soodustariifid olid uurimisperioodil nii madalad, et takistasid liidu tootjaid müümast vaatlusalust toodet mittekahjustavate hindadega. Institutsioonid on seisukohal, et soodustariifide alandamisega võib selgitada nõudluse vähenemist, sest investeeringud ei olnud teatavates kohtades enam jätkusuutlikud. See ei saanud siiski katkestada põhjuslikku seost, isegi mitte koos muude kahju tekkimisele kaasaaidanud teguritega, sest soodustariifid olid endiselt sellised, et kui subsideeritud importi ei oleks olnud, oleksid liidu tootjad võinud müüa oma tooteid mittekahjustavate hindadega.
(730)
Seepärast võib järeldada, et isegi kahju tekkimisele tõenäoliselt kaasaaidanud nelja muu teguri kumulatiivset mõju arvesse võttes ei olnud subsideerimise ja kahju vaheline põhjuslik seos katkenud.
5.5. Põhjusliku seose kokkuvõte
(731)
Uurimise käigus tehti kindlaks põhjuslik seos liidu tootmisharu kantud olulise kahju ja Hiina RVst pärit subsideeritud impordi vahel. Analüüsiti ka muid võimalikke kahju põhjuseid - nt import muudest kolmandatest riikidest, subsideerimata import Hiina RVst, tarbimine, soodustariifid, liidu tootmisharule antud muu rahaline abi, liigne tootmisvõimsus, toorainehindade mõju, enda põhjustatud kahju, konkurents kilest toodetega, finantskriis ja selle mõju, liidu tootmisharu ekspordijõudlus, kildagaasimaardlate avastamine liidus, juhtkonna otsused, Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteem, valitsuste muud poliitikameetmed - ning leiti, et ükski neist ei katkestanud Hiina RVst pärit subsideeritud impordi ja liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahelist põhjuslikku seost.
(732)
Subsideeritud impordile lisanduvate muude kahjutegurite mõju analüüsiti üksikult ja ühiselt. Seetõttu järeldatakse kõigi muude liidu tootmisharu kahjustatud olukorrale tõenäoliselt mõju avaldanud tegurite (st import kolmandatest riikides, soodustariifid, toorainehindade mõju ja finantskriis) ühise hindamise põhjal, et need ei saa üheskoos selgitada liidu tootmisharu kantud kahju, eelkõige madalaid hindu ja finantskahju, mis tulenesid Hiina RVst märkimisväärses koguses imporditud vaatlusaluse toote madalatest hindadest. Lähtudes eespool esitatud analüüsist, milles eristati nõuetekohaselt kõigi teadaolevate tegurite mõju liidu tootmisharu olukorrale ja eraldati see mõju subsideeritud impordi kahjustavast mõjust, tehti järeldus, et Hiina RVst pärit subsideeritud impordi ja uurimisperioodi jooksul liidu tootmisharu kantud olulise kahju vahel on olemas põhjuslik seos.
6. LIIDU HUVID
6.1. Sissejuhatavad märkused
(733)
Komisjon uuris kooskõlas algmääruse artikliga 31, kas kahjustava subsideerimise kohta tehtud järeldusest olenemata on kaalukaid põhjuseid, millest tulenevalt ei oleks tasakaalustusmeetmete võtmine käesoleval juhul liidu huvides. Sel eesmärgil ja kooskõlas algmääruse artikli 31 lõikega 1 põhines liidu huvide analüüs kõigi käesoleva menetlusega seotud huvide, sealhulgas liidu tootmisharu, fotoelektrisektori eelneva ja järgneva kaubaturu ning vaatlusaluse toote importijate, kasutajate ja tarbijate huvide hindamisel.
(734)
Pärast paralleelse dumpinguvastase uurimise algust andis endast teada umbes 150 ettevõtjat, keda võeti käesolevas uurimises nõuetekohaselt arvesse. Sõltumatutele importijatele, tootmisahela eelmise etapi ettevõtjatele (sh ühele toorainetootjale ja uurimisaluse toote tootmisseadmete tarnijatele), tootmisahela järgmise etapi ettevõtjatele (sh projektide väljatöötajatele ja seadmete paigaldajatele) ning Euroopa Tarbijaliitude Ametile kui tarbijaorganisatsioonile saadeti eriküsimustikud. Fotoelektrisektorist esitas teavet kolm eri ettevõtjaid (liidu tootmisharu, tootmisahela eelmise etapi ettevõtjaid ja tootmisahela järgmise etapi ettevõtjaid) esindavat ühendust.
(735)
Väideti, et liidu huvide hindamine ei põhinenud esinduslikul hulgal ettevõtjatel.
(736)
Komisjon võttis erinevate ettevõtjatega ühendust järgmiselt.
(737)
Mis puudutab eelmise ja järgmise etapi ettevõtjaid, siis nagu põhjenduses 734 märgitud, saatis komisjon eriküsimustiku umbes 150 ettevõtjale, sealhulgas nendele sõltumatutele importijatele, kes olid endast pärast uurimise algust teada andnud ja kellel oli seetõttu võimalus komisjonile asjaomaseid andmeid esitada. Küsimustikule saadi 21 vastust. Lisaks võeti uurimises peale küsimustiku vastuste arvesse ka kontrollitavaid ja nõuetekohaselt põhjendatud märkusi ja andmeid, mille huvitatud isikud olid ettenähtud tähtaja jooksul esitanud, olenemata sellest, kas asjaomased isikud olid küsimustikule vastanud või mitte. Eelkõige esitas AFASE komisjonile oma liikmete, fotoelektrisektori ettevõtjate nimel märkusi, mida ka analüüsiti.
(738)
Mis puudutab sõltumatuid importijaid, siis nagu põhjenduses 25 märgitud, võttis komisjon ühendust kõigi 250 sõltumatu importijaga, kellest kaebuse esitaja oli teada andnud, ja moodustas algmääruse artikli 27 kohaselt esialgse valimi nii, et see hõlmaks suurimat esinduslikku impordimahtu, mida on võimalik ettenähtud aja jooksul uurida. Pärast kontrollimist leiti siiski, et esialgsesse valimisse kaasatud äriühingutest on ainult üks sõltumatu importija. Uurimise hilisemas etapis paluti uurimise raames koostööd tegema ka teisi sõltumatuid importijaid, kes olid esialgu uurimise algatamise etapis esitanud valimisse kaasamise vormi, kui keda valimisse ei kaasatud. Neist kuus nõustusid ja said küsimustiku; küsimustikule vastasid neist viis ja kolme vastust peeti piisavalt täielikuks. Sõltumatute importijate lõplik valim koosnes seega neljast sõltumatust importijast, kes andsid ligikaudu 2-5 % vaatlusaluse toote impordist. Selle madala protsendiga seoses tuleb meeles pidada, et enamik liitu suunatud vaatlusaluse toote impordist ei toimu sõltumatute importijate kaudu.
(739)
Kokkuvõttes tuleb märkida, et liidu huvide analüüs tugines järgmisele teabele:
-
küsimustiku vastused, mis saadi kaheksalt valimisse kaasatud liidu tootjalt ja neljalt valimisse kaasatud sõltumatult importijalt, ning vastused eriküsimustikule, mis saadi kaheksalt tootmisahela eelmise etapi ettevõtjalt ja 13 tootmisahela järgmise etapi ettevõtjalt (seitse projektide väljatöötajat /paigaldajat ja kuus ka fotoelektrisektoris tegutsevat teenuse osutajat) kokkuvõttes 150 ettevõtjast, kes olid pärast uurimise algatamist endast teada andnud ja saanud eriküsimustiku;
-
andmed, mida kontrolliti kohapealsete külaskäikude ajal kaheksa liidu tootja, ühe sõltumatu importija, kahe tootmisahela eelmise etapi ettevõtja, nelja tootmisahela järgmise etapi ettevõtja (projektide väljatöötajad /paigaldajad) ja ühe ühenduse valdustesse (vt ajutise dumpinguvastase määruse põhjendus 17 ja käesoleva määruse põhjendus 29);
-
liidu huve käsitlevad andmed, mille esitasid muud huvitatud isikud, sealhulgas ühendused, ning avalikult kättesaadavad andmed Euroopa fotoelektriliste toodete turu arengu kohta, eelkõige EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017”.
6.2. Liidu tootmisharu huvid
(740)
Uurimisperioodil andis liidu tootmisharu samasuguse toote tootmisel ja müümisel otseselt tööd umbes 21 000 inimesele.
(741)
Uurimisel tehti kindlaks, et uurimisperioodil on asjaomasest riigist pärit subsideeritud import tekitanud liidu tootmisharule olulist kahju. Tuleb meelde tuletada, et mitu kahjunäitajat muutusid vaatlusalusel perioodil negatiivses suunas. Oluliselt olid mõjutatud eelkõige koostööd tegevate liidu tootjate finantstulemustega seotud kahjunäitajad, nagu kasumlikkus, rahavoog ja investeeringutasuvus. Tegelikult kandsid moodulite ja elementide tootjad liidus kahju nii 2011. aastal kui ka uurimisperioodil. Sellest tulenevalt olid teatavad liidu tootjad juba sunnitud oma tootmisrajatisi sulgema, samal ajal kui osa teisi tootjaid muutusid maksejõuetuks. Tundub väga tõenäoline, et meetmete puudumisel halveneb liidu tootmisharu majanduslik olukord veelgi.
(742)
Eeldatakse, et tasakaalustusmeetmete kehtestamisega taastatakse liidu turul õiglased kaubandustingimused, mis võimaldavad liidu tootmisharul viia samasuguse toote hinnad tootmiskuludega kooskõlla ja suurendada seeläbi kasumlikkust. Samuti võib eeldada, et tasakaalustusmeetmete kehtestamine võimaldab liidu tootmisharul saada vähemalt osa vaatlusalusel perioodil kaotatud turuosast tagasi, millel oleks tootmisharu üldisele finantsseisundile positiivne mõju. Lisaks peaks liidu tootmisharul tekkima parem juurdepääs kapitalile ning ta peaks suutma edaspidigi investeerida teadus- ja arendustegevusse ja innovatsiooni fotoelektriliste toodete turul. Veel juhtis uurimine tähelepanu võimalusele, et need liidu tootjad, kes olid sunnitud Hiina impordi survel oma tootmise peatama, saavad oma majandustegevust taasalustada. Üldiselt tagataks kõnealuse stsenaariumi järgi liidu tootmisharus uurimisperioodil olemas olnud 21 000 töökohta ning kindlustataks põhjendatud väljavaade tootmise edasiseks laiendamiseks ja töökohtade arvu suurendamiseks.
(743)
Kui meetmeid ei kehtestata, võib eeldada, et liidu tootmisharu turuosa ja kasumlikkus vähenevad veelgi. See tähendaks jätkusuutmatust lühikeses või keskpikas plaanis. Selle tagajärjel muutuksid lisaks suurele hulgale juba turult lahkuma sunnitud liidu tootjatele maksejõuetuks ka teised tootjad, mille tulemusel kaoks liidu tootmisharu lühikeses kuni keskpikas plaanis tõenäoliselt täielikult, mis omakorda avaldaks märkimisväärset mõju praegustele töökohtadele.
(744)
Osa huvitatud isikuid seadsid kahtluse alla liidu tootmisharule tasakaalustusmeetmetest tuleneva kasu ja väitsid, et i) meetmed vähendavad liidus nõudlust fotoelektriliste toodete järele ja seetõttu ei saa liidu tootmisharu müüki suurendada, ii) liidu tootmisharul on väikesed tootmisrajatised ja seetõttu ei suuda see täita nõudlust teatavat liiki seadmete, nagu katusele paigaldatavate kaubanduslike seadmete ja maapinnale paigaldatavate suurte seadmete järele, iii) liidu tootjad ei ole pankadele vastuvõetavad, iv) elementide tollimaksu kehtestamine suurendab tegelikult liidu tootjate moodulitootmise kulusid ja muudab moodulid tarbijatele vähem huvipakkuvaks, v) Hiina impordi järsu languse korral on tõenäoline, et muude kolmandate riikide tootjad kasutavad Hiina RVst pärineva impordi vähenemist ära.
(745)
Seoses väitega, et meetmed vähendavad liidus nõudlust fotoelektriliste toodete järele ja liidu tootmisharu ei saa seetõttu müüki suurendada, tuleb märkida, et asjaomased isikud ei suutnud esitada kontrollitavaid tõendeid otsese seose olemasolu kohta meetmete kehtestamise ja fotoelektriliste toodete nõudluse vahel, ja on leidnud kinnitust, et viimast mõjutasid aastate jooksul mitu tegurit.
(746)
Vastuseks väitele, et liidu tootmisharul on väikesed tootmisrajatised ja see ei suuda seetõttu teatavate seadmete, nagu katusele paigaldatavate kaubanduslike seadmete ja maapinnale paigaldatavate suurte seadmete nõudlust täita, tuleb märkida, et uurimine on näidanud, et liidu tootmisharu suudab tarnida nii kaubanduslikke ja tööstuslikke seadmeid (40 kW-1 MW) kui ka kommunaalteenuste turusegmendi seadmeid (1-10 MW). Pealegi ei näidanud uurimine, et samas projektis ei saa kasutada eri tootjate tooteid. See väide lükati seetõttu tagasi.
(747)
Väide, et liidu tootmisharu ei saaks meetmetest kasu, sest liidu tootjad ei ole pankadele vastuvõetavad ja investeerimisfondid ei nõustuks rahastama projekte, milles kasutatakse ELis toodetud mooduleid, ei olnud põhjendatud. Igal juhul võib eeldada, et meetmete kehtestamisel taastuvad õiglased turutingimused, mis peaksid veenma investoreid, sealhulgas pangandussektori omasid, liidu tootmisharu võimes elujõulisi projekte välja töötada. Neil põhjustel lükati see väide tagasi.
(748)
Seoses väitega, et elementide tollimaksu kehtestamine suurendab tegelikult liidu moodulitootjate tootmiskulusid ja muudab moodulid tarbijatele vähem huvipakkuvaks, ei saa küll välistada, et tollimaksu kehtestamisele võib järgneda teatav hinnatõus, kuid arvesse tuleb võtta ka avalikult kättesaadavaid allikaid, mis osutavad sellele, et moodulite ja elementide hind on langustrendis. Seega, isegi kui elementide kulud võivad meetmete tõttu tõusta, peaks hindade üldine langustrend moodulite kulusid vähendama. Kõnealused tootjad võivad ka otsustada kasutada liidus toodetud elemente, mitte enam Hiina RVst pärit elemente. Lõpuks võib eeldada, et meetmete kehtestamisega suureneb liidu elemenditootjate tootmisvõimsuse rakendamine ning see omakorda suurendab nende mastaabisäästu ja vähendab kokkuvõttes kulusid. See väide lükati seetõttu tagasi.
(749)
Uurimine ei kinnitanud väidet, et kui Hiina import pärast meetmete kehtestamist märkimisväärselt väheneb, kasutavad seda tõenäoliselt ära pigem muud kolmandad riigid kui liidu tootmisharu. Uurimise käigus ei leitud selgeid viiteid sellele, et muud kolmandad riigid suunaksid oma ekspordi suurel määral liidu turule, eriti kui võtta arvesse, et avalikult kättesaadavate allikate prognooside kohaselt on tõenäoline muude kolmandate riikide turgude laienemine, eriti Aasias. Samuti ei viita miski sellele, et isegi kui import muudest kolmandates riikidest Hiina impordi languse tõttu kasvaks, ei suudaks liidu tootmisharu nendest riikidest pärit impordiga konkureerida.
(750)
Vastuseks lõplikule avalikustamisele väitsid osa isikuid, et on ebarealistlik eeldada mooduleid ja elemente tootva jätkusuutliku liidu tootmisharu esilekerkimist, sest ükski ratsionaalne investor ei investeeriks liidu tootjatesse, kellel on väidetavalt ebasoodne kulustruktuur ja kes ei suuda seepärast toota konkurentsivõimelise hinnaga tooteid. Uurimine ei kinnitanud liidu tootmisharu ebasoodsat kulustruktuuri, nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjendustes 202 ja 203 selgitatud. Seepärast peaks subsideeritud impordi puudumisel tootmisvõimsuste suurem rakendamine tagama mastaabisäästu ja võimaldama jätkusuutlikul liidu tootmisharul esile kerkida. Neid asjaolusid arvesse võttes lükati see väide tagasi.
(751)
Üks isik väitis, et liidu nõudlust mõjutab soodustariifide areng ja investorite eeldatav investeeringutasuvus on selle arenguga seotud. Ta väitis eelkõige, et kui liidu hinnad tollimaksu tagajärjel tõusevad ja soodustariife sellele tõusule vastavalt ei kohandata, siis nõudlus väheneb ja liidu tootmisharu ei saa kehtestatud tollimaksust kasu.
(752)
Vastuseks nimetatud väitele tuleb märkida, et soodustariifide taseme ja fotoelektriliste seadmete nõudluse vahelisest seosest hoolimata näitavad uurimise käigus kogutud tõendid, et tulevikus sõltub nõudlus üha vähem soodustariifidest ja muudest toetuskavadest, sest teatavate seadmete valdkonnas on fotoelektriliste toodete võrgupariteet mitmes liidu piirkonnas tõenäoliselt saavutatud. Lisaks peaks eeldatav investeeringutasuvus põhinema õiglastel turuhindadel. Pealegi, kuigi ei ole välistatud, et pärast meetmete kehtestamist võib toimuda teatav hinnatõus, tuleb märkida, et avalikult kättesaadavate allikate kohaselt valitseb üldiselt hindade langustrend. Väide lükati seetõttu tagasi.
(753)
Huvitatud isikud on juhtinud tähelepanu sellele, et nõudluse hinnaelastsus võib olla väga kõrge, sest päikesepaneelide nõudlus oleneb toetuskavadest, eelkõige soodustariifidest, ja lõpptarbija makstavatest elektrihindadest (mis määravad võrgupariteedi). Kuigi hindade oluline tõus võib turu iseärasuse tõttu - millele kõnealused isikud tähelepanu juhtisid - nõudlust tõepoolest oluliselt vähendada, tuli see väide tagasi lükata, sest on väga tõenäoline, et meetmete põhjustatud hinnatõus on järgmistel põhjustel ebaoluline. Esiteks kinnitavad kõik kättesaadavad allikad, et vaatlusaluse toote oluline hinnalangus, mis kestis kogu uurimisperioodi ja pärast seda kuni praeguse hetkeni, jätkub ka edaspidi. Teiseks on komisjoni vastuvõetud hinnakohustuse majanduslik mõju selline, et Hiina eksportivad tootjad tarnivad vaatlusalust toodet minimaalse impordihinnaga alla 60 USA sendi/W, mis on uurimisperioodil täheldatud hinnast palju madalam, ja koguses, mis vastab enam-vähem nende praegusele turuosale. Sellise hinnataseme juures on nõudluse märgatav vähenemine väga ebatõenäoline, sest see hinnatase tagab piisava nõudluse ka juhul, kui toetuskavade raames antakse vähem toetust ja kui võrgupariteeti esineb praegusest vähem. Pealegi eeldatakse, et lõpptarbija makstav elektrihind tõuseb, samal ajal kui vaatlusaluse toote hind langeb. Kõnealune kohustus tagab indekseerimisvalemi kaudu, et vaatlusaluse toote edasine hinnalangus kajastub minimaalses impordihinnas. Seepärast tuli need väited tagasi lükata.
(754)
Mitu huvitatud isikut väitis, et liidu tootmisharu huvid ei ole märkimisväärsed, sest tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjate loodud lisaväärtus on fotoelektriliste toodete väärtusahelas suurem kui liidu tootmisharu loodud lisaväärtus. Fotoelektrisektori eri segmentide erinev lisaväärtus on väljaspool kahtlust. Uurimisel leiti, et liidu tootmisharu on kandnud ebaausate kaubandustavade tõttu olulist kahju. Mõni liidu tootja on juba olnud sunnitud oma rajatised sulgema ja meetmete puudumise korral näib olevat kindel, et olukord halveneb veelgi. Kuna fotoelektrisektori kõik segmendid on omavahel tihedalt seotud, kahjustaks liidu tootmise kadumine kogu fotoelektrisektorit ja muudaks selle täielikult sõltuvaks välistarnetest. Sel põhjusel ja tarnekindluse tagamiseks tuli see väide seega tagasi lükata.
(755)
Vastuseks lõplikule avalikustamisele kordas üks huvitatud isik väidet, et tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjate loodud suurem lisaväärtus võrreldes vaatlusalust toodet tootva liidu tootmisharuga on oluline tegur otsustamisel, kas tasakaalustavad tollimaksud tuleks kehtestada või mitte. Sellega seoses on leidnud kinnitust, et institutsioonid kaalusid liidu huvide hindamisel tollimaksude kehtestamise võimalikke positiivseid ja negatiivseid tagajärgi erinevatele ettevõtjatele. Tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjatele avalduv mõju on piiratud, kuid meetmed annavad liidu tootmisharule võimaluse kahjustavast subsideerimisest taastuda.
(756)
Üks isik seadis kahtluse alla meetmete kehtestamisega kaitstavate töökohtade arvu. Ta väitis, et liidu tootmisharus töötab umbes 6 000, mitte 25 000 inimest, nagu ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 229 märgitud.
(757)
Nimetatud väite toetuseks ei esitatud siiski ühtegi tõendit ja seetõttu lükati see tagasi. Selgituseks tuleb märkida, et toote määratlusest plaatide väljajätmisel oli liidu tootmisharu töökohtade arv uurimisperioodil umbes 21 000 töötajat. Huvitatud isik ei esitanud tõendeid, mis kinnitaksid, et liidu tootmisharu töötajate arv on uurimisperioodi järel märgatavalt muutunud.
(758)
Kokkuvõttes tõendas uurimine, et liidu tootmisharu kandis Hiina RVst pärit subsideeritud impordi tõttu olulist kahju ega suutnud investeeringuid kasumliku müügiga tagasi teenida. Meetmete kehtestamisega taastatakse liidu turul eeldatavasti õiglased kaubandustingimused ja võimaldatakse liidu tootmisharul võrdsetel alustel konkureerida. Hiina RVst pärit impordi tõenäoline vähenemine peaks võimaldama liidu tootmisharul liidus müüki suurendada ja seega olemasolevat tootmisvõimsust lühiajalises plaanis paremini kasutada. Sellega võib omakorda kaasneda mastaabisääst. Kuigi samasuguse toote hinnad võivad meetmete tõttu lühiajaliselt tõusta, jääb esiteks uurimisaluse toote tootmiskulude edasise languse ja teiseks liidu turul konkureerivate kolmandate riikide tootjate konkurentsisurve tõttu hindade üldine langustrend tõenäoliselt püsima.
(759)
Seetõttu järeldatakse, et lõplike tasakaalustusmeetmete kehtestamine oleks liidu tootmisharu huvides.
6.3. Sõltumatute importijate huvid
(760)
Nagu põhjenduses 26 märgitud, analüüsiti valimisse kaasatud importijate olukorda.
(761)
Nelja koostööd tegeva sõltumatu importija vaatlusaluse tootega seotud tegevus moodustas uurimisperioodil üldiselt 60-100 % nende majandustegevuse kogumahust. Lisaks pärines nelja koostööd tegeva sõltumatu importija moodulite impordist 16-100 % Hiina RVst ja vaid üks neist hankis mooduleid eranditult asjaomasest riigist. Nelja koostööd tegeva sõltumatu importija vaatlusaluse tootega seotud kasumlikkus oli uurimisperioodil keskmiselt 2,3 %.
(762)
Väideti, et meetmete kehtestamine vaatlusaluse toote suhtes mõjutab negatiivselt importijate majandustegevust. Esiteks ei tohiks tollimaksude kehtestamine Hiina RVst pärit importi täielikult seisatada. Teiseks, kuigi võib eeldada, et meetmete kehtestamisel võib olla negatiivne mõju üksnes Hiina RVst importivate importijate finantsseisundile, siis muudest kolmandatest riikidest pärit impordi võimalikku suurenemist arvesse võttes peaks Hiina RVst importijatel olema võimalik oma tarneallikaid muuta.
(763)
Üks huvitatud isik väitis, et tollimaksu mõju sõltumatutele importijatele alahinnati, sest puuduvad kohe kasutatavad alternatiivsed tarneallikad, mis võiksid tollimaksu kehtestamise korral asendada vaatlusaluse toote impordi Hiinast; tarneallika vahetamine on ka keeruline, sest tootmine asub peamiselt Hiina RVs ja vahetamisega kaasneksid märkimisväärsed lisakulud.
(764)
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et meetmete kehtestamine ei tohiks põhjustada Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote impordi kadumist. Uurimine viitas sellele, et Hiina RVst pärit impordi võimalik vähenemine mõjutab eelkõige neid importijaid, kes hangivad vaatlusalust toodet eranditult Hiina RVst - see on nii ainult neljast ühe koostööd tegeva sõltumatu importija puhul. Seoses meetmete mõjuga sõltumatute importijate finantsseisundile ei välistatud, et see võib olla negatiivne, kuid järeldati, et see sõltub suures osas nende suutlikkusest vahetada tarneallikaid või kanda vähemalt osa hinnatõusust üle klientidele. Negatiivne mõju on veelgi väiksem ettevõtjate puhul, kes impordivad toodet ka muudest allikatest peale Hiina RV või impordivad ka muid tooteid peale vaatlusaluse toote. Seepärast leiab komisjon, et kuigi vaatlusaluse toote importijatele avaldub tõenäoliselt negatiivne mõju, on see üldiselt piiratud.
(765)
Üks sõltumatu importija väitis, et uue tarnija toodetele üleminekuks tuleb kulutada märkimisväärses koguses tööaega ja raha. Sellega seoses esitati vastuseks lõplikule avalikustamisele väide, et kontrollimeeskonnale esitati kohapeale külastuse ajal asjaomased tõendid kauakestva katsetamise nõude kohta, mida importija peab täitma, enne kui ta teeb otsuse tarnida toodet konkreetselt eksportijalt.
(766)
Tuleb tunnistada, et uue suhte loomine importija ja tarnija vahel võib põhjustada lisakulusid ja võtta aega (nt toote katsetamise tõttu). See ei kaalu siiski üles vajadust taastada turul aus konkurents. Samal ajal tundub tarnija vahetamine olevat tavapärane risk, mida importijad oma kutsetegevuses arvesse võtavad ja mis on seotud faktiga, et fotoelektriliste toodete turg on välja kujunemas ja seetõttu toimub sel turul pidevalt muutusi (nt pankrotid, konsolideerimised), mistõttu tuleb tarnijat vahetada. Pealegi võib eeldada, et turule pidevalt tulevad uued (nt uue kasuteguriga) moodulitüübid nõuavad samuti katsetamist. Seega tundub uue toote (isegi samalt tarnijalt saadud) katsetamine olevat pigem tavapärane kui ebaharilik tegevus. Väide lükati seetõttu tagasi.
(767)
Vastuseks lõplikule avalikustamisele kordasid kaks isikut väidet, et sõltumatute importijate huve ei olnud nõuetekohaselt arvesse võetud. Üks isik väitis, et huvitatud isikud ei saanud täiendavate koostööd tegevate importijate poolt küsimustikule antud vastuste mittekonfidentsiaalse versiooni puudumise tõttu teha nõuetekohast hindamist. Ta seadis kahtluse alla komisjoni hinnangu, mille kohaselt muude kolmandate riikide import liitu ilmselt suureneb ja võimaldab seega importijatel oma tarnijat vahetada, põhjendades seda sellega, et muude kolmandate riikide turud arenevad hoogsalt. Kõnealune isik väitis sellega seoses, et selline eeldus on vastuolus põhjenduses 749 esitatud järeldusega, mille kohaselt ei oleks import muudest kolmandatest riikidest eriti suur. Üks teine isik kahtles, kas komisjon järgis mittediskrimineerimise põhimõtet, sest liidu tootjatele omistati komisjoni hinnangus teistest ettevõtjatest suurem tähtsus.
(768)
Esiteks on leidnud kinnitust, et ajutise dumpinguvastase määruse avaldamise järel täiendavate koostööd tegevate importijate saadud küsimustiku vastuste mittekonfidentsiaalne versioon lisati toimikusse huvitatud isikutele tutvumiseks. Teiseks ei ole oletused, et import muudest kolmandatest riikidest võib vastuseks Hiina RVst pärit impordi vähenemisele suureneda ja et selline suurenemine ei tohiks olla fotoelektriliste seadmete kasvavat ülemaailmset nõudlust arvesse võttes eriti suur, vastuolus. Ometi ei saa välistada, et sõltumatute importijate äritegevus kannatab teatavat kahju, samal ajal kui liidu tootmisharu võtab eeldatavast üle teatava osa varem Hiina RV toodetele kuulunud turuosast. Tuleb siiski märkida, et fotoelektriliste toodete turu kasv jätkub kokkuvõttes eeldatavasti pikaajaliselt, sest üha enamates kohtades on võrgupariteet saavutatud. Lõpuks tuleb selgitada, et nagu kõigi kaubanduse kaitsemeetmeid käsitlevate uurimiste puhul, kus hinnatakse liidu tootmisharu olukorda, et teha kindlaks, kas see kandis subsideeritud impordi tõttu olulist kahju, hinnati liidu huvide analüüsi käigus liidu tootmisharu huve võrdsel alusel teiste ettevõtjate, sealhulgas sõltumatute importijate huvidega. Samuti tuleb selgitada, et uurimine, kas liidu tootmisharu kandis olulist kahju, kuulub eelkõige algmääruse artikli 8 lõike 4 reguleerimisalasse ja selle sättega nähakse ette sellise uurimise suhtes kohaldatavad miinimumnõuded. Liidu huve analüüsitakse alles pärast kahjustava subsideerimise positiivset kindlaksmääramist kooskõlas algmääruse artiklis 31 sätestatud nõuetega. Sel põhjusel leiti, et asjaomaste meetmete tõenäoline negatiivne mõju teatavatele importijatele, eelkõige ainult Hiina RVst tooteid tarnivatele importijatele, ei kaalu üles meetmetest liidu tootmisharule tulenevat kasu ning ausast konkurentsist liidu fotoelektriliste toodete turule tulenevat keskmise tähtajaga ja pikaajalist kasu.
(769)
Seetõttu järeldati, et meetmete kehtestamisel kavandatud suuruses võib olla teatav negatiivne mõju vaatlusaluse toote sõltumatute importijate olukorrale.
6.4. Tootmisahela eelmise etapi ettevõtjate huvid
(770)
Tootmisahela eelmise etapi ettevõtjad tegelevad peamiselt tooraine tootmise ning uurimisaluse toote tootmisseadmete tootmise ja tehniliste küsimustega. Tootmisahela eelmise etapi ettevõtjatelt laekus küsimustikule kaheksa vastust. Kontrollimiseks külastati kaht ettevõtjat: ühte toorainetootjat ja ühte tootmisseadmete tootjat.
(771)
Üldiselt oli kaheksa koostööd tegeva tootmisahela eelmise etapi ettevõtja uurimisaluse tootega seotud tegevuse suhe nende kogutegevusse uurimisperioodil väga erinev ning vaid ühel moodustas see 100 % tema majandustegevusest, samal ajal kui teistel jäi see vahemikku 6-80 %. Vaatlusaluse tootega seotud tegevus moodustas uurimisperioodil keskmiselt umbes 41 % koostööd tegevate tootmisahela eelmise etapi ettevõtjate kogutegevusest. Kaheksas koostööd tegevas tootmisahela eelmise etapi ettevõttes töötas uurimisperioodil umbes 4 200 inimest. Olenevalt segmendist ja äriühingust varieerus tulemus suurest kasumist väikese kahjumini. Uurimine näitas, et kahjumlikud ettevõtjad kandsid kahju liidu tootmisharu halvenenud seisundi tõttu, sest osa nende kaotatud kliente olid uurimisaluse toote tootjad liidus, ja tarbimise vähenemise tõttu. Pärast plaatide väljajätmist toote määratlusest peaksid selle toote liidu tootjad tollimaksu kehtestamisest kasu saama, kuna liidu tootmisharu suurendab eeldatavasti elementide ja moodulite tootmist.
(772)
Tootmisahela eelmise etapi liidu ettevõtjate müük hõlmas liitu, Hiina RVd ja muid kolmandaid riike. Uurimisperioodil jaotus müük järgmiselt: keskmiselt umbes 20 % müüdi liitu, peaaegu 50 % Hiina RVsse ja umbes 30 % muudesse kolmandatesse riikidesse.
(773)
Osa tootmisahela eelmise etapi ettevõtjaid väitsid, et tasakaalustusmeetmete kehtestamine mõjutaks nende majandustegevust negatiivselt, sest Hiina RV on nende peamine eksporditurg. Väideti, et tollimaksud piiraksid oluliselt vaatlusaluse toote importi Hiina RVst liitu, mille tulemusena vähendaks Hiina RV polükristalse räni ja tootmisseadmete importi liidust. Seetõttu peaksid tootmisahela eelmise etapi liidu ettevõtjad väidetavalt vähendama oma majandustegevust ja töötajate arvu.
(774)
Tuleb märkida, et tollimaksu eesmärk on taastada võrdsed tingimused, mitte kaotada vaatlusaluse toote import Hiinast. Seega peaks import Hiinast jätkuvalt liidu turgu teataval tasemel varustama, kuid seda õiglaste hindade juures. Samuti näitas uurimine, et tootmisahela eelmise etapi liidu ettevõtjad tegutsevad maailmas eri riikide turgudel ega sõltu seetõttu üksnes Hiina RVsse eksportimisest. Seega on mõistlik eeldada, et ülemaailmsel fotoelektriliste toodete turul võiksid tootmisahela eelmise etapi liidu ettevõtjad tõenäoliselt kompenseerida edaspidise ekspordi vähenemise Hiina RVsse ekspordi arvel muudele turgudele, mis avalikult kättesaadavate turu-uuringute kohaselt eeldatavasti kasvavad. Igal juhul on Hiina fotoelektriliste toodete turul juba praegu palju liigset tootmisvõimsust ning seepärast on kaheldav, kas liidu masinatootjad suudaksid lühikeses kuni keskpikas plaanis Hiina RVs rohkem tootmisseadmeid müüa.
(775)
Huvitatud isikud väitsid, et enamik sisendeid fotoelektriliste toodete väärtusahelas on pärit liidust ja tollimaksude kehtestamine võib sellele soodsale olukorrale lõpu teha. Vastuseks lõplikule avalikustamisele juhtis üks isik tähelepanu sellele, et asjaomased meetmed võivad käesoleval juhul põhjustada olukorra, kus Hiina RV kehtestab meetmed liidu toodete suhtes.
(776)
Sellega seoses eeldatakse, et Hiina import varustab liidu turgu ka tollimaksude kehtestamise korral. Pealegi prognoosivad mitu fotoelektrisektori avalikult kättesaadavat allikat, nt EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017”, et nõudluse võimalik langus liidus peaks olema üksnes lühiajaline (2013. ja 2014. aastal) ja järgnevatel aastatel liidu tarbimine taas kasvab. Lisaks annab ebaausate kaubandustavade kõrvaldamine fotoelektriliste toodete turule tõenäoliselt võimaluse liidus keskpikas ja pikas plaanis jätkusuutlikult kasvada, millest peaksid kasu saama kõik liidu ettevõtjad. Lõpuks, mis puutub väitesse, et Hiina RV võib meetmete kehtestamise eest käesoleval juhul kätte maksta, siis tuleb meelde tuletada, et Hiina RV nagu iga teine WTO liige võib algatada kaubanduse kaitsemeetmete uurimise ainult põhjendatud juhtudel ja selline uurimine peab järgima WTO rangeid nõudeid. Komisjon jälgib selliseid uurimisi, et tagada WTO nõuetest kinnipidamine. Väide lükati seetõttu tagasi.
(777)
Osa isikuid vaidlustasid väite, et liidus fotoelektrilisi tooteid tootvate tootmisahela eelmise etapi ettevõtjate väheneva ekspordi Hiina RVsse saaks korvata eksport teistele turgudele, ja väitsid, et tollimaks vähendab toote nõudlust kogu maailmas.
(778)
Selle kohta tuleb kõigepealt märkida, et eeldatavasti ei peatu import Hiinast tollimaksu tõttu täielikult. Lisaks ei leitud uurimise käigus kogutud teabe põhjal, et Hiina RVst liidu turule saabuva impordi areng oleks seotud Hiina RV ekspordiga muudele turgudele. Pealegi prognoosivad avalikult kättesaadavad allikad, nt EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017”, et fotoelektriliste toodete turg kasvab järgmistel aastatel kogu maailmas. Hiina fotoelektriliste toodete turul on märke sellest, et Hiina RV sisetarbimine kasvab oluliselt (nt EPIA osutatud märgid). Eeltoodut arvesse võttes ei ole oodata, et tootmisahela eelmise etapi liidu ettevõtjate eksport Hiina RVsse meetmete kehtestamise tõttu märkimisväärselt väheneks.
(779)
Samuti tuleks märkida, et nõudluse langus liidus 2013. ja 2014. aastal võib avaldada tootmisahela eelmise etapi ettevõtjatele negatiivset mõju. Seda ei saa siiski seostada tollimaksuga, vähemalt mitte enamikku sellest. Pealegi on ebatõenäoline, et fotoelektrisektori jaoks masinaid tootvate liidu ettevõtjate eksport Hiina RVsse saaks märkimisväärselt kasvada isegi siis, kui Hiina tootjad suurendaksid oma tootmismahtu. Veel viitas uurimise käigus kogutud teave sellele, et masinatootjaid võib mõjutada ka Hiina fotoelektrisektori 12. viisaastakukava, mille kohaselt peaks 2015. aastaks olema 80 % elementide tootmisseadmetest pärit Hiina RVst. Kui selline muutus saavutatakse kooskõlas WTO nõuetega, võib see veelgi enam piirata liidu masinatootjate võimalusi Hiina turul konkureerida. Eeltoodud väide lükati seetõttu tagasi.
(780)
Hiina RV väitis oma vastuses lõplikule avalikustamisele, et fotoelektrisektori 12. viisaastakukava sisaldab üksnes teatavaid üldisi suunispõhimõtteid, mis ei ole siduvad, sest selle kavaga ei nähta ette täidesaatvat võimu ja seega ei tohiks seda pidada märgiks sellest, et liidu masinatootjate võimalus Hiina turul konkureerida on piiratud. Selle kohta tuleb märkida, et Hiina RV liigitas 12. viisaastakukavas fotoelektritööstuse strateegiliseks tootmisharuks ja avaldas ka fotoelektrisektori jaoks erikava. Hiina RV valitsus väljendas selles kavas oma toetust „parimatele ettevõtetele” ja „võtmetähtsusega ettevõtetele” ning lubas „edendada mitmesuguste fotoelektrisektorit toetavate meetmete rakendamist” ja „tagada üldiselt tööstust, rahandust, maksundust […] toetavate meetmete ettevalmistamine”. Pealegi, kuna see kava sisaldab olulisi juhiseid, mida Hiina tootmisharu peab viie aasta jooksul järgima, on sellel väga suur mõju ärimaastikule nii Hiina RVs kui ka Hiina RVga äri tegevates riikides. Neid asjaolusid arvesse võttes on olemas kindlad märgid selle kohta, et kavaga piiratakse Hiina elemenditootjate valikuvabadust ja Hiina turule eksportivate liidu tootmisseadmete tootjate konkurentsisurvet. Seepärast lükati see väide tagasi.
(781)
Üks koostööd tegev toorainetootja seadis kahtluse alla väljavaate, et teised turud korvavad tootmise vähenemise Hiina turul, sest Hiina RVs on suur installeeritud tootmisvõimsus, mida ei ole lihtne mujale rajada. See väide lükatakse tagasi, kuna puuduvad tõendid väidetava tootmise vähenemise kohta Hiina turul.
(782)
Üks huvitatud isik seadis kahtluse alla ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 236 esitatud tootmisahela eelmise etapi ettevõtjate töötajate arvu. Tuleb selgitada, et 4 200 töötajat on küsimustikule antud vastuste kohaselt ainult koostööd tegevatel tootmisahela eelmise etapi ettevõtjatel, nagu seadmetootjatel ja polükristalse räni tarnijal, mitte kogu sektoril.
(783)
Neid asjaolusid arvesse võttes leitakse, et tasakaalustusmeetmete mõju masinatootjatele ei oleks märkimisväärne, samal ajal kui mõju tooraine tarnijale võib lühiajalises plaanis olla Hiina RVsse suunatud müügi võimaliku vähenemise tõttu negatiivne.
6.5. Tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate huvid
(784)
Tootmisahela järgmise etapi ettevõtjad tegelevad peamiselt projektide väljatöötamise, turunduse ja kommunikatsiooni ning fotoelektriliste seadmete paigaldamisega. Tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate jaoks koostatud küsimustikule saadi 13 vastust, sh seitse ettevõtjatelt, kelle tegevus on otseselt seotud samasuguse tootega (projektide väljatöötajad ja seadmete paigaldajad), ning kuus vastust fotoelektrisektori teenuseosutajatelt (logistika, transport, suhtekorraldus jne), st ettevõtjatelt, kelle tegevus ei ole uurimisaluse tootega otseselt seotud. Üks küsimustiku vastus oli sõltumatult importijalt, kes osutus tootmisahela järgmise etapi ettevõtjaks, sest tema põhitegevus on seadmete paigaldamine (vt põhjendus 25).
(785)
Ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 242 anti hinnang, et tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate (paigaldajate ja projektide väljatöötajate) uurimisaluse tootega seotud tegevus oli nende kogutegevusega võrreldes üldiselt erinev. Uurimisperioodil oli selle osakaal keskmiselt 41 %. Koostööd tegevate ettevõtjate uurimisaluse tootega seotud kasumlikkus oli uurimisperioodil keskmiselt umbes 11 %. Seitsmel koostööd tegeval tootmisahela järgmise etapi ettevõtjal oli uurimisperioodil umbes 550 töötajat.
(786)
Mitu isikut väitis, et tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate käibe, kasumlikkuse ja tööhõive andmed, mille komisjon sai seitsme tootmisahela järgmise etapi ettevõtja küsimustiku vastustest, ei ole esinduslikud. AFASE esitas oma liikmete (paigaldajate) seas korraldatud „uuringu”, mis näitas, et fotoelektriliste toodetega seotud tegevus on enamiku paigaldajate jaoks peamine sissetulekuallikas. AFASE väitis ka, et erinevalt ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 242 esitatud järeldustest oleks tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate, eriti paigaldajate kasumimarginaal vaid ühekohaline arv, mis ei võimaldaks tollimaksu enda kanda võtta.
(787)
Ajutises dumpinguvastases määruses kasutatud andmete esinduslikkuse kohta tuleb märkida, et komisjon kasutas kõiki andmeid, mille eriküsimustikule vastanud tootmisahela järgmise etapi ettevõtjad esitasid, ja AFASE esitatud teavet, nagu põhjenduses 737 selgitatud.
(788)
Mis puudutab väidet, et fotoelektriliste toodetega seotud tegevus on paigaldajate peamine sissetulekuallikas, siis seitsme tootmisahela järgmise etapi ettevõtja (paigaldajad ja projektide väljatöötajad) küsimustiku vastuste täiendav analüüs kinnitas, et uurimisaluse samasuguse tootega otseselt seotud tegevus moodustab keskmiselt umbes 42 % nende ettevõtjate kogutegevusest ja kasumlikkus on keskmiselt 11 %. Kui aga võtta arvesse ka nende muud tegevust (mis ei ole uurimisaluse tootega otseselt seotud), kasvab sellise tegevuse üldine osakaal seitsmest ettevõtjast kolme puhul märgatavalt. Sel juhul oleks asjaomane määr uurimisperioodil vahemikus 45-100 %. Lisaks oleks seitsme ettevõtja (paigaldajad ja projektide väljatöötajad) fotoelektriliste toodetega seotud tegevuse ja uurimisaluse tootega otseselt mitteseotud tegevuse kasumlikkus keskmiselt 9 %. Seitsme ettevõtja ettevõtetes oleks uurimisperioodil fotoelektriliste toodetega seotud tegevuse, sealhulgas uurimisaluse tootega otseselt mitteseotud tegevuse valdkonnas ligikaudu 660 täistööajaga töökohta. Peale fotoelektrisektori projektide ja fotoelektriliste seadmete paigaldamise tegelesid need ettevõtjad ka tuuleenergiaseadmete paigaldamise ja elektriseadmete tootmisega.
(789)
Leitakse, et meetmete mõju tootmisahela järgmise etapi ettevõtjatele tuleb eelkõige hinnata uurimisaluse tootega otseselt seotud tegevuse põhjal, mille kasumlikkus oli uurimisperioodil keskmiselt 11 %. Ent isegi kui seda hinnata fotoelektriliste toodetega seotud üldise tegevuse põhjal, mis ei ole uurimisaluse tootega otseselt seotud, ei muutu järeldused märkimisväärselt, sest erinevad arvessevõetavad tegurid, täpsemalt kasumlikkus ja suutlikkus osa tollimaksu enda kanda võtta, ei ole kokkuvõttes väga erinevad (kasumlikkus väheneb keskmiselt 11 %-lt keskmiselt 9 %-le). Üks isik, kelle valdustesse komisjon tegi kontrollkäigu, vaidlustas oma vastuses lõplikule avalikustamisele paigaldajate ja projektide väljatöötajate kasumlikkuse kohta tehtud järelduse esinduslikkuse, sest tema puhul põhineks see järeldus väidetavalt ainult ühel tehingul. See väide lükatakse tagasi, sest komisjon arvutas tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate kasumlikkuse kõigi andmete põhjal, mille tootmisahela järgmise etapi ettevõtjad küsimustikule antud vastustes esitasid.
(790)
AFASE liikmete seas korraldatud uuringu kohta tuleb esiteks märkida, et kõigil ettevõtjatel oli võimalik endast uurimise alguses teada anda ja vastata tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate jaoks koostatud eriküsimustikule, millega sooviti teavet, mis on vajalik, et hinnata tollimaksu mõju nendele ettevõtjatele. Teiseks ei avaldatud uuringus paigaldajate nimesid, mistõttu ei saanud kontrollida näiteks esitatud andmete asjakohasust ja usaldusväärsust. Kolmandaks käsitlesid mitu uuringu küsimust küll paigaldajate suutlikkust võimalik tollimaks enda kanda võtta, kuid uuring ei sisaldanud andmeid nende paigaldajate kasumi kohta uurimisperioodil ja sellest puudus seega meetmete mõju hindamiseks oluline teave. Sellest tulenevalt ei saanud esitatud uuringu põhjal sisulisi järeldusi teha.
(791)
Väideti, et meetmed ei ole liidu huvides, sest need tõstavad moodulite hinda ja vähendavad sellega lõppkasutajate/tarbijate valmidust seadmeid paigaldada. Sellest tulenevalt oleks tootmisahela järgmise etapi ettevõtjatel palju vähem tellimusi ning nad peaksid vähendama oma majandustegevust. Kõnealune hinnang põhines uurimise käigus esitatud Prognosi uuringul, mis käsitles töökohtade võimalikku kadumist. Uuringus prognoositakse, et tollimaksude kehtestamise korral on väga suur osa töökohtadest liidu fotoelektriliste toodete turul ohus. Uuringus kasutatakse EPIA hinnangut, mille kohaselt oli 2011. aastal otseseid töökohti liidu fotoelektriliste toodete turu kõigis etappides, sealhulgas liidu tootjate, importijate ning tootmisahela eelmise ja järgmise etapi ettevõtjate juures, kokku 265 000. Võttes lähtepunktiks 2011. aasta hinnangu fotoelektriliste seadmetega otseselt seotud töökohtade koguarvu kohta, jõuti Prognosi uuringus järeldusele, et olenevalt tollimaksu määrast kaob kolme aasta jooksul praegusest 265 000 töökohast kuni 242 000. Enamik töökohti kaob väidetavalt järgneval kaubaturul, kus Prognosi andmete kohaselt töötas 2011. aastal umbes 220 000 inimest.
(792)
Uurimine ei kinnitatud eespool esitatud stsenaariumi ning osutas palju väiksemale liidu fotoelektriliste toodete turuga otseselt seotud töökohtade arvule 2011. aastal, uurimisperioodil ja 2012. aastal.
(793)
Kõigepealt tekkis uurimisel kahtlus, kas EPIA on fotoelektriliste toodetega otseselt seotud töökohtade koguarvu õigesti hinnanud. EPIAsse tehtud kontrollkäigu ajal selgus eelkõige, et selle järelduse (265 000 töötajat) alusandmed ei olnud täpsed ning nende põhjal ei saanud sellist järeldust teha. Tegelikult näitavad kontrollkäigu ajal saadud andmed, et 2011. aasta kohta arvutatud fotoelektriliste toodetega otsestelt seotud töökohtade arvu vea ülemmäär võib olla kuni 20 %. Samuti sisaldab hinnang nii töökohtade arvu muudes Euroopa riikides väljaspool Euroopa Liitu kui ka töökohti, mis on seotud mitteuuritava kilest toodete turuga.
(794)
Tuleb selgitada, et Euroopa fotoelektritööstuse ühenduse esitatud fotoelektriliste toodetega otseselt seotud töökohtade arvu hinnangu 20 % veamäär, mis võib rakenduda nii üles- kui ka allapoole, tuli ilmsiks EPIAsse korraldatud kontrollkäigu ajal. See näitab, kui raske on hinnata tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate töökohtade täpset arvu, sest andmete kogumiseks on vähe allikaid ja need on sageli üksteisega vastuolus.
(795)
Isegi kui meetmete mõju analüüsimisel kasutati esialgset hinnangut töökohtade arvu kohta, tuleb nendest kahtlustest hoolimata teha järgmised märkused. Hinnang hõlmab töökohti Euroopa fotoelektriliste toodete turul 2011. aastal, kui liidus paigaldati väga suurel arvul fotoelektrilisi seadmeid (koguvõimsus umbes 20 GW). On mõistlik eeldada, et seoses seadmete paigaldamise vähenemisega kuni umbes 17,5 GW-ni uurimisperioodil ja 15 GW-ni 2012. aastal vähenes vastavalt ka töökohtade arv eelkõige tootmisahela järgmises etapis, mis on otseselt seotud seadmete paigaldamise tasemega. Ka avalikult kättesaadavas erialases ajakirjanduses märgiti, et suurimal siseturul ehk Saksamaal vähenes 2011. ja 2012. aasta vahel töökohtade arv fotoelektrisektoris, sealhulgas tootmises, 128 000-lt 100 000-le. Lisaks tekkisid uurimisel tõsised kahtlused, kas see arv ikka sisaldas vaid täistööajaga ja üksnes fotoelektrisektori töökohti. Sellega seoses selgus uurimise käigus, et eelkõige järgneval kaubaturul (seadmete paigaldamine) on fotoelektriliste toodetega seotud tegevus enamasti vaid üks osa palju laiemast majandustegevusest, mis hõlmab eeskätt kütte- ja elektriseadmete paigaldamist, torutöid ja muud taolist tegevust.
(796)
Neid asjaolusid arvesse võttes on tõenäoline, et meetmete kehtestamine võib tõsta uurimisaluse toote hinda liidus, mistõttu paigaldatakse lühiajalises plaanis vähem fotoelektrilisi seadmeid. Sellest hoolimata võib see kõnealuses turusektoris töökohti järgmisi asjaolusid arvesse võttes üksnes vähesel määral negatiivselt mõjutada. Esiteks moodustab fotoelektriliste toodetega seotud tegevus vähemalt mõne paigaldaja jaoks üksnes osa tema majandustegevusest ja on lisaks hooajaline. Seepärast peaksid paigaldajad, juhul kui nõudlus fotoelektriliste seadmete järele väheneb, suutma tegeleda muu tegevusega. Kuna liidu tasandil kokku lepitud taastuvenergia ja energiatõhususe eesmärgid on liikmesriikidele õiguslikult siduvad, tähendab nõudluse vähenemine päikeseenergiaseadmete järele eeldatavasti suuremat nõudlust muude taastuvenergia vormide ja energiatõhususe järele. Paljudel tootmisahela järgmise etapi töötajatel on tõenäoliselt olemas vajalikud oskused, mida saab kõnealustes naabersektorites kasvanud nõudlust arvesse võttes rakendada. Teiseks peaks praegune kasum võimaldama paigaldajatel tootmisahela järgmises etapis (vt põhjendus 785) hinnatõusu osaliselt enda kanda võtta, vähendades seeläbi selle mõju lõpphindadele ja fotoelektriliste seadmete nõudlusele.
(797)
Avalikult kättesaadavates prognoosides fotoelektriliste seadmete nõudluse kohta märgitakse, et sõltumata tollimaksu kehtestamisest nõudlus 2013. aastal tõenäoliselt väheneb (2013. aastal jääb seadmete paigaldamine vahemikku 9,8-16,5 GW), millel oleks igal juhul negatiivne mõju töökohtade arvule järgneval kaubaturul.
(798)
Lõpuks tuleb märkida, et kõnealune fotoelektriliste seadmete hinnatõus toimub tõenäoliselt igal juhul, sest Hiina RVst liidu turule tarnitav toodang näib olevat suuresti kahjumlik ning selline olukord ei ole jätkusuutlik.
(799)
Uurimise käigus kogutud teave kinnitas, et tootmisahela järgmise etapi ettevõtjad on töökohti vähendanud, sest fotoelektriliste seadmete nõudlus kahanes liidus 2011.-2012. aastal umbes 5 GW võrra. Seda töökohtade arvu vähenemist ei saa seostada meetmetega, sest see järgis turu arengut. Lisaks prognoositakse, et nõudlus langeb 2013. ja 2014. aastal veelgi, mis toob tõenäoliselt kaasa töökohtade arvu täiendava vähenemise fotoelektrisektoris. Nõudluse sellist arengut prognoosisid suuremad uurimiskeskused juba enne uurimise algust ja seepärast ei saa töökohtade arvu vähenemist seostada meetmete kehtestamisega.
(800)
Liidu tootmisharu esitas konsultatsioonifirma PricewaterhouseCoopers (edaspidi „PWC”) uuringu meetmete võimaliku mõju kohta fotoelektriliste toodetega seotud töökohtadele. PWC uuringus on viidatud AFASE poolt enne ajutiste dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamist esitatud ja põhjenduses 791 käsitletud Prognosi uuringule, milles prognoositi meetmete kehtestamisest tulenevat töökohtade arvu suurt vähenemist fotoelektriliste toodete turul. PWC uuringus kritiseeriti Prognosi uuringut ja juhiti tähelepanu asjaolule, et Prognosi prognoositud töökohtade arvu vähenemine ületas liidus fotoelektrisektoris olemasolevate töökohtade arvu. Seoses tollimaksude mõjuga liidu turul jõudis PWC vastupidistele järeldustele kui Prognos ning prognoosis kokkuvõttes positiivset mõju liidu töökohtade arvule ja seda, et kasu kaalub üles tollimaksude võimaliku negatiivse mõju (nt nõudlusele).
(801)
AFASE väitis, et komisjon ei avalikustanud allikat, mille alusel EPIA arvutas fotoelektriliste toodetega otseselt seotud töökohtade arvu hinnangu 20 % veamäära 2011. aasta kohta.
(802)
Kõnealune 20 % veamäär, mis võib rakenduda nii üles- kui ka allapoole, tuli ilmsiks EPIAsse korraldatud kontrollkäigu ajal. See näitab, kui raske on hinnata tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate töökohtade täpset arvu, sest andmete kogumiseks on vähe allikaid ja need on sageli üksteisega vastuolus.
(803)
Osa isikuid väitsid oma vastuses lõplikule avalikustamisele, et komisjoni analüüsis ei mainitud fakti, et tollimaksud üksnes suurendavad töökohtade kadu, mis tuleneb fotoelektriliste seadmete paigaldamise vähenemisest pärast 2011. aastat. Väidetavalt on selline töökohtade kadu eriti tootmisahela järgmises etapis tihedalt seotud sellega, et fotoelektriliste seadmete paigaldajad sõltuvad päikeseenergiaseadmetest. Lisaks arvustas AFASE komisjoni selle pärast, et viimane ei ole nõuetekohaselt arvesse võtnud AFASE liikmete seas tehtud uuringut ja Ühendkuningriigi Solar Trade Association'i tehtud sarnast uuringut, milles on seda sõltuvust väidetavalt selgitatud.
(804)
Mis puutub väitesse, et komisjon ei maininud tollimaksude mõju töökohtadele, tuleb viidata põhjendustele 799 ja 800, milles käsitletakse väiteid meetmete mõju kohta fotoelektrisektori töökohtadele ja tunnistatakse, et meetmed võivad tootmisahela järgmise etapi töökohti tõepoolest lühiajaliselt mõjutada.
(805)
AFASE ja Ühendkuningriigi Solar Trade Association'i tehtud uuringute kohta tuleb märkida, et vastuseks lõplikule avalikustamisele esitati intervjueeritud äriühingute nimed. Uuringud olid siiski puudulikud, sest osa vastuseid olid näiteks mittetäielikud. Uuringute analüüs näitas järgmist. AFASE tehtud uuringu kohta tuleb kõigepealt märkida, et enamik 50 intervjueeritud paigaldajast vastasid, et nad tegutsevad ainult fotoelektriliste toodete turul. 15 paigaldajat 50st märkisid, et nad teostavad ka muud, fotoelektriliste toodetega mitteseotud tegevust, näiteks tegelevad kütte, elektriseadmete ja teataval määral tuuleenergiaga. Ühendkuningriigi uuringu puhul tegelesid 21 äriühingut 31 intervjueeritud äriühingust ka muu tegevusega peale fotoelektriliste seadmetega seotud tegevuse. See näitab, et peaaegu poolte projektide väljatöötajate ja paigaldajate puhul on ajutise dumpinguvastase määruse põhjenduses 247 muu tegevuse teostamise, näiteks elektri- ja kütteseadmete, torutööde ja muude rohelise energia seadmetega tegelemise suutlikkuse kohta esitatud järeldus õige. Tuleb siiski tunnistada, et see suutlikkus võib olla ajutises dumpinguvastases määruses oletatust väiksem. Seepärast võib selle leevendav mõju töökohtade kadumisele olla esialgselt eeldatust väiksem. Teiseks kasutab osa AFASE ja Ühendkuningriiki Solar Trade Association'i uuringuga hõlmatud ettevõtjaid juba liidus toodetud tooteid ja osa kavatsevad meetmete kehtestamise järel osta hinnatõusu vältimiseks mujal kui Hiinas valmistatud tooteid.
Seega võib eeldada, et nende sõltuvus Hiina impordist ja asjaomaste meetmete mõju on väiksem, sest neil on juurdepääs liidus toodetud toodetele. Kolmandaks ei võimaldanud meetmete mõju kõigi uuringusse kaasatud ettevõtjate äritegevusele käsitlenud hindamine teha hindamismeetodite suure erinevuse tõttu kindlaid järeldusi. Osa äriühinguid ei olnud isegi suutelised sellist mõju hindama. Neljandaks anti Ühendkuningriigi uuringus esitatud küsimusele selliste fotoelektrisektori projektide arvu kohta, mis võidakse tollimaksude kehtestamise korral lõpetada, väga erinevad vastused vahemikus „mitte palju” ja „kõik projektid”. Osa ettevõtjaid ei suutnud seda arvu hinnata. Kummaski uuringus ei esitatud küsimust intervjueeritud ettevõtjate kasumlikkuse kohta, kuigi see on tollimaksust tuleneva hinnatõusu võimaliku enda kanda võtmise suutlikkuse hindamiseks tähtis.
(806)
Mitu isikut väitis, et paigaldajatel ei ole lihtne tegevust muuta või muudele rohelise energia seadmetele üle minna, sest tehnoloogia ja oskusteave on väga erinevad. Seetõttu jääksid nad tollimaksu kehtestamise korral tööta. Lõpliku avalikustamise järel kordas seda väidet üks huvitatud isik, kelle sõnul on paigaldajad investeerinud märkimisväärselt vahendeid spetsialiseerumiseks fotoelektrilistele seadmetele (nt väljaõppesse) ning see näitab, et nad keskenduvad peamiselt fotoelektrisektorile ega suuda oma tegevust hõlpsasti muuta.
(807)
See väide oli ebapiisavalt põhjendatud, sest asjaomane isik ei tõendanud, milliseid teadmisi peaks paigaldaja täpsemalt omandama ning kui keeruline ja kallis nende omandamine on. Hoolimata sellest tunnistavad institutsioonid, et paigaldajad on omandanud fotoelektriliste moodulite paigaldamisele eriomase oskusteabe. See oskusteave omandati siiski suhteliselt hiljuti ja see lisandub paigaldajate varasematele eriteadmistele elektri- ja kütteseadmete, torutööde ja muu sarnase tegevuse valdkonnas. See omandati ka vastuseks ebaausatele kaubandustavadele, nimelt subsideeritud impordi massilisele sissevoolule Hiina RVst. Sõltumata paigaldajate töötajate erioskustest tuleb seda väidet kaaluda paralleelselt põhjendustes 792-800 esitatud analüüsiga tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate tööhõiveolukorra kohta; sellele olukorrale võib lühiajaliselt avalduda negatiivne mõju, kuid jätkusuutliku kaubanduse tõttu paigaldajate tööhõive keskpikas ja pikaajalises plaanis suureneb. Seepärast lükati see väide tagasi.
(808)
Mitu isikut seadsid kahtluse alla tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate suutlikkuse võimalik hinnatõus vähemalt osaliselt enda kanda võtta. See väide ei olnud piisavalt põhjendatud, mistõttu ei olnud võimalik hinnata selle õigsust. Vaatlusaluse tootega otseselt seotud, koostööd tegevate tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate kasumlikkus hinnati keskmiselt umbes 11 %-le, mis võimaldab kõnealustel ettevõtjatel hinnatõusu - kui see aset leiab - vähemalt osaliselt enda kanda võtta. Sellega seoses meenutatakse, et hinnad on üldiselt langustrendis.
(809)
Osa isikuid viitasid vastuseks lõplikule avalikustamisele taas tõsisele ohule, et päikeseenergiatoodete nõudlus liidus meetmete kehtestamise tagajärjel väheneb, mis nende isikute sõnul räägib meetmete kehtestamise vastu. Üks isik väitis, et päikeseenergia nõudluse hinnaelastsus on praegu kõrge ja isegi piiratud päikeseenergiatoodete hinnatõus põhjustab praegu nõudluse suurt vähenemist. Selle isiku hinnangu kohaselt võib 30 % tasakaalustav tollimaks vähendada nõudlust 8 GW võrra ja 50 % tollimaks vähendaks nõudlust 10 GW võrra. AFASE viitas selle küsimusega seoses ühe turuanalüütiku uuringule, milles samuti prognoositakse 50 % tollimaksu korral nõudluse vähenemist kuni 2 GW võrra 2013. aastal, st palju väiksemat vähenemist.
(810)
Kuigi huvitatud isikud esitasid uurimise ajal eespool viidatud kahanemisstsenaariumidele lisaks veel teisi stsenaariume, ei sisaldanud need võrreldavaid tulemusi. Ei saa küll välistada, et tollimaksud võivad põhjustada fotoelektriliste seadmete nõudluse vähenemist, kuid sellise mõju suurust on raske kindlaks teha, võttes arvesse fotoelektriliste seadmete atraktiivsust liidus mõjutavaid erinevaid tegureid. Lisaks, isegi kui selline vähenemine lühiajaliselt toimub, kaalub ausast kaubandusest tulenev keskmise tähtajaga ja pikaajaline kasu lühiajalise negatiivse mõju eeldatavasti üles. AFASE on ise tunnistanud, et nõudluse ja tollimaksude vahelist otsest seost saab hinnata alles pärast tollimaksude kehtestamist. Seepärast lükati see väide tagasi.
(811)
Nagu põhjenduses 784 märgitud, saadi kuus küsimustiku vastust fotoelektrisektori teenuse osutajatelt (logistika, transport, suhtekorraldus jne), st ettevõtjatelt, kelle tegevus ei ole uurimisaluse tootega otseselt seotud. Vastused sisaldasid andmeid fotoelektriliste toodetega seotud tegevuse suhtelise tähtsuse kohta võrreldes asjaomaste koostööd tegevate ettevõtjate kogutegevusega. Olgugi et vastustes oli teatavaid puudusi, võimaldasid esitatud andmed hinnata, et nende ettevõtjate fotoelektriliste toodetega seotud tegevus on nende kogutegevusega võrreldes tähtsusetu. Fotoelektriliste toodetega seotud tegevus moodustas keskmiselt umbes 5 % nende kogukäibest ja umbes 8 % töökohtade koguarvust. Keskmine kasumlikkus oli umbes 7 %. Tuleb siiski märkida, et kasumlikkuse andmed ei olnud täielikud, sest kõik ettevõtjad ei esitanud selle kohta teavet. Seepärast järeldati, et meetmete võimalik mõju fotoelektrisektori teenuse osutajate majanduslikule olukorrale on tõenäoliselt tähtsusetu.
(812)
Neid asjaolusid arvesse võttes leiti, et niivõrd kui tootmisahela järgmise etapi ettevõtjad ei suuda tollimaksu enda kanda võtta oleks meetmete mõju neile lühiajalises plaanis piiratud ulatuses negatiivne, sest seadmete paigaldamine väheneb rohkem kui suuremate uurimiskeskuste esitatud võrdlusstsenaariumis tollimaksudeta olukorra kohta. Hoolimata fotoelektriliste seadmete nõudluse tõenäolisest vähenemisest peaksid paigaldajad suutma tegelda muu tegevusega, olgu see siis seotud muude rohelise energia allikatega või paigaldajate peamise majandustegevusega, nagu eespool osutatud. Seega järeldati, et esitatud andmeid arvesse võttes on meetmete võimalik mõju fotoelektrisektori teenuse osutajate majanduslikule olukorrale tõenäoliselt tähtsusetu.
6.6. Lõppkasutajate (tarbijate) huvid
(813)
Ükski otseselt lõppkasutajate huve esindav isik (nt tarbijaühing) ei esitanud vastuväiteid. Käesoleval juhul viidatakse kaht liiki lõppkasutajatele: tarbijatele (kodumajapidamised) ja teistele lõppkasutajatele (nt asutused, teised investorid). Uurimise käigus selgus, et tarbijate tellitud oli üksnes ligikaudu veerand praegu liidus olevatest fotoelektrilistest seadmetest (väiksemad katusele paigaldatavad seadmed). Muud seadmed (maapinnale paigaldatavad, suuremate mõõtmetega tööstuslikuks ja kaubanduslikuks kasutamiseks ette nähtud seadmed) olid tellinud teised lõppkasutajad.
(814)
Mitu isikut väitis, et meetmete kehtestamisel tabab tarbijaid fotoelektriliste moodulite hinnatõus. Ehkki tollimaksude tõttu fotoelektriliste moodulite hinnad ELi turul eeldatavasti veidi tõusevad, on tõenäoline, et tarbijaid ja teisi lõppkasutajaid mõjutab see üksnes piiratud ulatuses, sest uurimisel selgus, et mooduli hind moodustab kuni 50 % fotoelektrilise seadme kogukulust. Seoses projektide väljatöötajate ja paigaldajate teenitud kasumimarginaalidega on mõistlik eeldada, et mooduli lõplik hinnatõus võib tarbija jaoks leida vähemalt osalise leevenduse. Kättesaadavate tõendite põhjal jõuti järeldusele, et kavandatava tollimaksu võtab vähemalt osaliselt enda kanda tarneahel ning see ei pruugi seega tingimata kaasa tuua hinnatõusu jaetasandi tarbijate jaoks.
(815)
Samuti tuleb märkida, et tollimaksude kehtestamata jätmise korral jääb liidu tootmisharu tõenäolisel kadumisel tarbijatele tulevikus üksnes üks moodulite tarneallikas. Kõnealuse stsenaariumi korral tugevdaksid Hiina eksportivad tootjad oma väga head turupositsiooni veelgi ning ka see võib endaga lühikeses ja keskpikas plaanis kaasa tuua hinnatõusu tarbijate/lõppkasutajate kahjuks. Nagu eespool märgitud, toimub hinnatõus tõenäoliselt niikuinii, võttes arvesse asjaolu, et Hiina RV tootmine on kahjumlik.
(816)
Osa isikuid väitsid, et tollimaks tõstaks uurimisaluse toote hinda. Seetõttu väheneks fotoelektriliste seadmete nõudlus, sest need oleksid tarbijate jaoks liiga kallid ja pakuksid teistele investoritele liiga vähe huvi.
(817)
Nagu põhjenduses 752 juba märgitud, võivad hinnad küll meetmete kehtestamise tõttu ajutiselt tõusta, kuid üldiselt on hinnad langustrendis, nagu kinnitavad mitu avalikult kättesaadavat allikat. Väide lükati seetõttu tagasi. Kuigi meetmetest tuleneda võiva hinnatõusu ja sellele järgneda võiva nõudluse vähenemise suurust on raske täpselt kindlaks määrata, tuleb silmas pidada teatavaid asjaolusid. Esiteks moodustab uurimisalune toode kuni 50 % fotoelektrilise seadme kogukulust ja seetõttu saab tollimaksu vähemalt osaliselt üle kanda. Teiseks on tõenäoline, et liidu tootmisharu konkurents juba liidu turul tegutsevate kolmandate riikide tootjatega hoiab hinnad all. Samal ajal peaks liidu tootmisharu suutma saavutada paremaid finantstulemusi tänu mastaabisäästule, mis tuleneb tootmisrajatiste paremast rakendamisest ja tootmiskulude vähenemisest. Kolmandaks on fotoelektriliste seadmete nõudlus seotud nii uurimisaluse toote hinnatasemega kui ka soodustariifide tasemega. Kuna nõudlus on praegu 2011. aasta ja uurimisperioodiga võrreldes väike, võib eeldada, et soodustariifid ei vähene nii kiiresti kui vaatlusalusel perioodil ja võimaldavad pidevalt fotoelektrisektori projektidesse investeerida. Väide lükati seetõttu tagasi.
(818)
Vastuseks lõplikule avalikustamisele vaidlustas üks isik eespool esitatud mõttekäigu. Ta väitis, et meetmete kehtestamise järel ei saa hindade langustrend jätkuda. Kõnealune isik tuletas meelde, et meetmed suurendavad oluliselt kulusid, mida ei saa kulude muu vähendamise ja/või kolmandatest riikidest pärit impordiga täielikult kompenseerida. Lisaks korrati väidet, et liidu tootmisharu ei suuda teha uusi investeeringuid tootmisrajatistesse ja masinatesse ning tootmisahela järgmise etapi ettevõtjad saavad 11 % kasumimarginaali juures ainult väikese osa kuludest enda kanda võtta. Puuduvad ka tõendid selle kohta, et hinnatõusu võivad kompenseerida soodustariifid.
(819)
Tuleb meelde tuletada, et erinevalt nimetatud väitest eeldatakse mitte seda, et meetmetest tulenev hinnatõus täielikult kompenseeritakse, vaid pigem seda, et see hinnatõus on ajutine (vt ajutise dumpinguvastase määruse põhjendus 247). Selline hinnatõus võib Hiina subsideeritud toodete ja muude kui Hiina toodete hindade erinevusest tõesti tuleneda. Uurimise ajal kogutud teabe põhjal võib siiski väita, et hinnatõusu võivad tootmisahela järgmise etapi kasumeid arvesse võttes (need on keskmiselt 11 %) osaliselt kompenseerida hulk tegureid. Mis puutub selliste tõendite väidetavasse puudumisse, mis näitavad, et hinnatõusu võivad kompenseerida soodustariifid, siis on mõistlik oletada, et soodustariife korrigeeritakse aja jooksul kooskõlas hindade muutumisega projektide jaoks.
(820)
Üks isik väitis, et alates 2013. aasta märtsist tõusis moodulite hind liidus 20 % ja alates 2013. aastast on tõsine varude puudus. See väide ei olnud põhjendatud; vastupidi, avalikud teabeallikad kinnitavad, et hinnad olid 2013. aasta teises kvartalis suhteliselt stabiilsed. Isegi kui see teave oli õige, kajastaks see üksnes fakti, et impordi registreerimise järel võetakse hinnas arvesse võimaliku tasakaalustava tollimaksu ohtu. Väide lükati seetõttu tagasi.
(821)
Üks teine isik väitis, et fotoelektrisektori projektid ei too investorile tulu, kui soodustariifide kärpimine ei toimu korrelatsioonis projektikulude vähenemisega, sealhulgas moodulite hinnalangusega, sest viimased moodustavad märkimisväärse osa projekti kuludest. Sellega seoses väideti, et kuna tollimaksud tõstavad hinda, ohustaks need paljude fotoelektrisektori projektide elujõulisust.
(822)
Nagu põhjenduses 752 märgitud, näib uurimisaluse toote hind olevat üldises langustrendis. Lisaks väheneb turul soodustariifide tähtsus, sest mitmes piirkonnas saavutatakse tõenäoliselt võrgupariteet. Väide, et fotoelektriliste moodulite hind võib fotoelektrisektori projekte negatiivselt mõjutada ja ohustada nende elujõulisust, lükati neil põhjustel tagasi.
(823)
Üks huvitatud isik esitas sisemudeli selle tõendamiseks, et tollimaksu kohaldamine ohustaks paljude fotoelektrisektori projektide elujõulisust.
(824)
See mudel ei võimaldanud nõuetekohaselt kindlaks määrata, mil määral võiks fotoelektrilistesse seadmetesse investeerimise atraktiivsus (nt investeeringutasuvus) uurimisaluse toote hinnatõusu korral väheneda. Mudelis kasutatud eeldus, et tollimaks kantakse täielikult üle lõppkasutajatele või tarbijatele, on siiski tootmisahela järgmise etapi ettevõtjate praegusi kasumimarginaale arvesse võttes ebatõenäoline. Pealegi ei põhine investeerimisotsus ainult moodulite hinnal, vaid sõltub ka paljudest muudest teguritest, sealhulgas fotoelektriliste seadmete jaoks üldise soodsa raamistiku olemasolust asjaomases riigis ja toetuse tasemest võrreldes elektrienergia hinnaga (võrgupariteedi jaoks). See väide tuli seetõttu tagasi lükata.
(825)
Neid asjaolusid arvesse võttes leitakse, et meetmete kehtestamisel oleks üldiselt piiratud mõju tarbijatele ja teistele lõppkasutajatele. See ei sõltu riiklike toetuskavade rollist fotoelektriliste seadmete nõudluse suurendamisel. Kui riiklikud toetuskavad kohandatakse päikesepaneelide kõrgemate hindadega (kõrgemate soodustariifide abil), võib mõju tarbijatele olla olematu.
6.7. Muud väited
(826)
Osa isikuid väitsid, et liidu tootmisharu ei suuda varustada liidu turgu nõutavas koguses ning seega tekib tasakaalustavate tollimaksude kehtestamisel liidus tõsine tootepuuduse oht, mis võib vaatlusaluse toote hinda veelgi tõsta.
(827)
Uurimise käigus leiti, et see väide ei ole põhjendatud. Liidu tootmisharu on alates 2009. aastast oma tootmisvõimsust alakoormusega kasutanud. Uurimisperioodil kasutati liidus moodulite tootmisvõimsust 41 % ulatuses, millele lisandus umbes 5,7 GW suurune varuvõimsus; elementide tootmisvõimsust kasutati liidus 63 % ulatuses koos ligikaudu 1,2 GW suuruse varuvõimsusega. Seepärast suudaks liidu tootmisharu varuvõimsuse tõttu konkureerida lühikeses plaanis täiendavale turuosale. Ka keskpikas plaanis on mõistlik eeldada, et liidu tootmisharu suurendab oma tootmisvõimsust, et saavutada suuremat mastaabisäästu ja alandada hindu. Lisaks on maailmas olemas muud tarneallikad, mis on esindatud ka liidu turul ja mis suudaksid Hiina toodete impordi vähenemise korral liidu turul konkureerida. Uurimise käigus selgus, et praegune väljaspool liitu asuv muude riikide kui Hiina toodangu varuvõimsus oli uurimisperioodil moodulite segmendis 5,6 GW ja elementide segmendis 6 GW. Seega saab järeldada, et liidu ja väljaspool liitu asuvate tootjate varuvõimsus kokku on piisav, et võimalikku Hiina impordi vähenemist lühiajalises plaanis täiendada vastavalt fotoelektriliste seadmete nõudlusele ELis, mida suuremad uurimiskeskused, näiteks EPIA, on 2013. aastaks (vahemikus 9,8-16,5 GW) ja 2014. aastaks (vahemikus 9-17,1 GW) prognoosinud.
(828)
Isegi kui eeldada väiksemat liidu tootmisvõimsusust (vt põhjendus 545), oleks liidu ja kolmandate riikide varuvõimsus kokku piisav, et kompenseerida lühiajaliselt Hiina impordi võimalikku vähenemist. Ka keskpikas plaanis on mõistlik eeldada, et liidu tootmisharu suurendab oma tootmisvõimsust, et saavutada mastaabisääst, mis võimaldab hindu veelgi alandada. See väide lükati seetõttu tagasi.
(829)
Osa isikuid väitsid ka, et tollimaksude kehtestamine vaatlusaluse toote suhtes kahjustab fotoelektriliste toodete turu arengut Euroopas ning seega ei saavutata ELi 2020. aasta tegevuskava taastuvate energiaallikatega seotud eesmärke ja ELi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist.
(830)
Esiteks ei sõltu 2020. aasta eesmärgid üksnes päikeseenergiast. Võrdselt olulised on ka muud rohelise energia liigid, nagu tuule-, biomassi-, hüdroenergia jms. Kuna 2020. aasta eesmärkides ei omistata päikeseenergiale konkreetset osakaalu, siis eeldatakse, et veidi väiksem fotoelektriliste seadmete arv ei suurenda 2020. aasta tegevuskava kogukulu. Pealegi on päikesepaneelide hind vaid üks paljudest teguritest, mis on üliolulised fotoelektrisektori arenguks liidus. Samavõrd olulised on soodne õigus- ja finantsraamistik liidu ja riikide tasandil, parem juurdepääs taastuvenergiaprojektide rahastamisele ning investeeringud teadus- ja arendustegevusse. Mis puutub päikeseenergiasse tehtavate investeeringute rahastamisse, siis tollimaksude kehtestamine parandab liidu tootmisharu ja kogu fotoelektrisektori olukorda. Tõenäoliselt paraneb seetõttu ka nii liidu tootmisharu kui ka fotoelektrisektori investorite juurdepääs kapitalile. Lisaks tuleb meelde tuletada, et tollimaksu eesmärk on taastada aus konkurents, mitte lõpetada Hiina import. Kui vaatlusaluse toote hind peaks tõusma, lubavad tõendid järgneval kaubaturul saadud kasumite kohta eeldada, et hinnatõusu võtavad osaliselt enda kanda järgneva kaubaturu ettevõtjad. Seepärast ei peaks moodulite hind lõppkasutajate/tarbijate jaoks märkimisväärselt tõusma ning nõudlus päikeseenergiaseadmete järele võiks säilida prognoositud ulatuses.
(831)
Eespool märgitu põhjal järeldatakse, et üldiselt ei oleks meetmete kehtestamisel olulist negatiivset mõju ELi muudele poliitikameetmetele.
6.8. Liidu huvide kokkuvõte
(832)
Üldine positiivne mõju liidu tootmisharule kaalub üles võimaliku negatiivse mõju teistele ettevõtjatele fotoelektriliste toodete turul, samuti lõppkasutajatele (tarbijatele).
(833)
Seda arvesse võttes leitakse, et liidu huvide kohta kättesaadavate andmete alusel puuduvad mõjuvad põhjused, mis õigustaksid Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes lõplike meetmete kehtestamata jätmist.
7. LÕPLIKUD TASAKAALUSTUSMEETMED
(834)
Subsideerimise, kahju, põhjuslike seoste ja liidu huvide kohta tehtud järeldusi arvesse võttes tuleks kehtestada lõplikud tasakaalustusmeetmed, et subsideeritud import ei tekitaks liidu tootmisharule täiendavat kahju.
7.1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
(835)
Kõnealuste meetmete taseme määramisel võeti arvesse kindlakstehtud subsiidiumimarginaale ning liidu tootjatele tekitatud kahju kõrvaldamiseks vajalikku tollimaksumäära, ilma et ületataks kindlakstehtud subsiidiumimarginaale.
(836)
Kahjustava subsideerimise mõju kaotamiseks vajaliku tollimaksumäära arvutamisel võeti arvesse, et meetmed peaksid võimaldama liidu tootmisharul katta oma tootmiskulud ja saada sellist maksueelset kasumit, mida kõnealusel tootmisharul oleks liidus tavapärastes konkurentsitingimustes, st subsideeritud impordi puudumise korral, samasuguse toote müügist mõistlikult võimalik teenida. Üldkohtu praktika kohaselt on see kasum vaatlusaluse perioodi alguse aegne, st subsideeritud impordi kasvu eelne kasum. Seetõttu määrati kasumi suuruseks 8 %, lähtudes ELi tootmisharu moodulite ja elementidega seotud keskmisest kaalutud kasumist 2009. ja 2010. aastal, kui see oli kasumlik.
(837)
Liidu tootmisharu väitis pärast lõplikku avalikustamist, et kasumlikkuse tasemena, mida liidu tootmisharu võib subsideeritud impordi puudumisel mõistlikult saavutada, tuleks kasutada pigem 2010. aasta kasumlikkust, mitte 2009. ja 2010. aasta keskmist kasumimarginaali. Väideti, et 2009. aasta kasumlikkus oli ebapiisav ja kõnealuse kahe aasta olukord on selgelt erinev, võttes eelkõige arvesse 2010. aasta toimunud tarbimise arengut, mis leevendas sel aasta subsideerimise mõju. Sellega seoses tuleb märkida, et kahju kõrvaldamist võimaldava taseme kindlaksmääramisel on ebaoluline, kas liidu tootmisharu saavutatud keskmine kasumimarginaal oli „ebapiisav”. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase peaks põhinema kasumil, mida võib subsideeritud impordi puudumisel mõistlikult saada. Uurimisasutuste tava kohaselt leitakse, et see tase oli saavutatud vaatlusaluse perioodi alguses. Kuna käesoleval juhul sai liidu tootmisharu vaatlusaluse perioodi alguses 2009. aastal elementide müügist kahjumit, oli see metoodika ebasobiv ja kahju kõrvaldamist võimaldava taseme kindlaksmääramise usaldusväärsemaks aluseks peeti vaatlusaluse perioodi esimese ja teise aasta keskmist kasumimarginaali. Sellega seoses leiti ka, et kõnealuse kahe aasta erinev olukord oli ebaoluline.
(838)
Üks teine isik kordas väidet, et moodulite ja elementide jaoks tuleks kindlaks määrata erinevad kasumieesmärgid, sest nende tootetüüpide kasumlikkuse arengusuundumus oli vaatlusalusel perioodil erinev. Kuigi näitajad esitati eraldi iga tootetüübi kohta, puudutavad iga näitaja kohta tehtud järeldused uurimisalust toodet tervikuna. Samuti tuleb meelde tuletada, et moodulid ja elemendid on üks toode ja seepärast tehti subsiidiumimarginaalid ja kahju kõrvaldamist võimaldav tase kindlaks selle alusel.
(839)
Selle põhjal arvutati liidu tootmisharu jaoks samasuguse toote mittekahjustav hind. Selle hinna saamiseks liideti eespool nimetatud 8 % kasumimarginaal valimisse kaasatud liidu tootjate tootmiskulule uurimisperioodil.
(840)
Seejärel määrati kindlaks vajalik hinnatõus, milleks võrreldi valimisse kaasatud Hiina RVs asuvate koostööd tegevate eksportivate tootjate kaalutud keskmist impordihinda, mis oli kindlaks määratud hinna allalöömise arvutustes ja mida oli nõuetekohaselt kohandatud impordikulude ja tollimaksude arvesse võtmiseks, samasuguse toote kaalutud keskmise mittekahjustava hinnaga, millega valimisse kaasatud liidu tootjad müüsid uurimisperioodil tooteid liidu turul. Seejärel väljendati kõik võrdluse tulemusel kindlaks tehtud erinevused protsendimäärana kaalutud keskmisest CIF-impordihinnast.
(841)
Üks isik väitis, et valimisse kaasatud liidu tootjad keskendusid kallima hinnaga toodete turule, näiteks elamutes kasutamiseks ettenähtud seadmete ja väikeste kaubanduslikuks kasutamiseks ettenähtud seadmete sektorile, mille soodustariifid olid kõrgemad, ja leidis, et liidu tootmisharu müügihinda tuleks seetõttu vastavalt kohandada. Tuleb märkida, et see väide ei tohiks olla kahjumimarginaali arvutamisel määrav, sest uurimine näitas, et liidu tootjad ei olnud kasumlikud.
7.2. Lõplikud meetmed
(842)
Eespool esitatud asjaolusid arvesse võttes ja kooskõlas algmääruse artikliga 15 leitakse, et Hiina RVst pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja põhikomponentide (elementide) suhtes tuleks kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks sellisel tasemel, mis vastaks subsiidiumi- või kahjumarginaali määrale, olenevalt sellest, kumb on väiksem. Käesoleval juhul tuleks tollimaksumäär kehtestada vastavalt kindlakstehtud subsiidiumimarginaali määrale.
(843)
Võttes arvesse Hiina eksportivate tootjate koostöö kõrget taset, määrati „kõigi teiste äriühingute” tollimaks samale tasemele kui vastavalt kas valimisse kaasatud või uurimises koostööd teinud äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksu suurim määr. „Kõigi teiste äriühingute” puhul kehtivat tollimaksu kohaldatakse ka nende äriühingute suhtes, kes ei teinud uurimises koostööd.
(844)
Lisas loetletud valimisse mittekaasatud koostööd tegevate Hiina äriühingute suhtes kehtestatakse lõplik tollimaksumäär, mis on võrdne valimisse kaasatud äriühingute kaalutud keskmise tollimaksumääraga.
(845)
Neid asjaolusid arvesse võttes on kehtestatava tollimaksu määrad järgmised:
Äriühing
Subsiidiumimarginaal
Kahjumarginaal
Tasakaalustav tollimaks
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
46,3 %
4,9 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
41,8 %
6,3 %
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
48,2 %
3,5 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
56,5 %
5,0 %
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
58,2 %
11,5 %
Delsolar (Wujiang) Co. Ltd
vähese tähtsusega abi
64,9 %
0,0 %
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
80,1 %
4,6 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
60,1 %
6,5 %
Lisas loetletud äriühingud
6,4 %
51,1 %
6,4 %
Kõik teised äriühingud
11,5 %
80,1 %
11,5 %
(846)
Eespool nimetatud lõplikud tasakaalustusmeetmed kehtestatakse väärtuselise tollimaksuna.
(847)
Käesoleva määrusega äriühingute suhtes kehtestatavad individuaalsed tasakaalustava tollimaksu määrad määrati kindlaks käesoleva uurimise järelduste põhjal. Seepärast kajastavad need olukorda, mis tehti kõnealuste äriühingute puhul uurimise ajal kindlaks. Nimetatud tollimaksumäärasid (erinevalt „kõigi teiste äriühingute” suhtes kohaldatavast üleriigilisest tollimaksust) kohaldatakse seega üksnes nende toodete impordi suhtes, mis on pärit asjaomasest riigist ning mille on tootnud nimetatud äriühingud (st konkreetsed nimetatud juriidilised isikud). Neid määrasid ei kohaldata imporditavate toodete suhtes, mille tootja on äriühing, kelle nime ja aadressi ei ole artiklis 1 konkreetselt nimetatud (sh konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud üksused), ning nende puhul kehtib „kõigi teiste äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksumäär.
(848)
Iga taotlus kohaldada konkreetsete äriühingute jaoks ette nähtud individuaalse tasakaalustava tollimaksu määrasid (nt pärast juriidilise isiku nimevahetust või uue tootmis- või müügiüksuse asutamist) tuleks viivitamata saata komisjonile (103) koos kõigi vajalike andmetega, eelkõige teabega muudatuste kohta äriühingu tootmistegevuses, omamaises või eksportmüügis, mis on seotud näiteks kõnealuse nimevahetuse või muutusega tootmis- või müügiüksustes. Vajaduse korral muudetakse sellele vastavalt määrust, ajakohastades nende äriühingute loetelu, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
(849)
Et tagada tasakaalustava tollimaksu nõuetekohane jõustamine, tuleks jääktollimaksumäära kohaldada nii koostööst hoiduvate eksportivate tootjate suhtes kui ka nende tootjate suhtes, kes uurimisperioodil liitu ei eksportinud.
(850)
Meetmed kehtestatakse selleks, et võimaldada liidu tootjatel subsiidiumi kahjustavast mõjust taastuda. Võimalik kasu liidu tootjatele ei ole esialgu tasakaalus teistele liidu ettevõtjatele tekkivate kuludega, kuid seda tasakaalustamatust leevendaks tootmise suurendamine ja/või taasalustamine liidus. Kavandatud stsenaarium, st tootmise suurendamine liidus, ei pruugi siiski olla kooskõlas selle muutliku turu arenguga. Moodulite tarbimine liidus kasvas 2009.-2011. aastal 264 % ning vähenes 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelise kuue kuu jooksul jälle 43 protsendipunkti võrra. Muutlikkus on veelgi silmatorkavam, kui vaadelda ajavahemikku 2006-2011, mil moodulite tarbimine liidus kasvas vähem kui 1 GW-lt peaaegu 20 GW-le, mis tähendab umbes 2 000 % kasvu vaid viie aasta jooksul. Eeldada võib sellise muutlikkuse jätkumist ja ettevõtjate ühenduste avaldatud prognooside kohaselt on eri stsenaariumide erinevus isegi keskpikas plaanis ehk 2014.-2015. aastal 100 % ja üle selle.
(851)
Neil põhjustel peetakse sellistel erandlikel asjaoludel asjakohaseks kehtestada meetmed vaid kaheks aastaks.
(852)
Sellest ajavahemikust peaks piisama, et liidu tootjad saaksid oma tootmist suurendada ja/või taasalustada, kuid samal ajal ei halvendaks see märkimisväärselt teiste ettevõtjate olukorda liidus. Kaheaastast ajavahemikku peetakse kõige asjakohasemaks, et analüüsida, kas meetmete kehtestamine on tõepoolest aidanud liidu tootmist suurendada ja seejuures tasakaalustanud negatiivse mõju teistele ettevõtjatele liidus.
(853)
Pärast lõplikku avalikustamist väitis üks liidu tootja, et kahest aastast ei piisa tekkinud kahjust taastumiseks. Lisaks väideti, et kaheaastane kestus ei võimalda liidu tootjatel esitada käesoleva ja järgmise majandusaasta äriplaane. Selle kohta tuleb märkida, et meetmed kestaksid 2015. aasta detsembrini ja sellest peaks liidu tootjatele piisama, et esitada äriplaanid kuni 2015. aastani.
(854)
Pealegi ei vaidlustanud liidu tootja meetmete kestusele kaheaastase tähtaja kehtestamise põhjuseid, eriti turu muutlikust. Kõnealune tootja avaldas koguni sõnaselget toetust meetmete läbivaatamisele, juhul kui neid tuleb turuolukorra muutumise tõttu muuta. Kuna tõenäosus, et turuolukord selle kahe aasta jooksul muutub, on muutliku turu tõttu tõepoolest kõrge, peetakse asjakohaseks kehtestada meetmetele juba algusest peale kaheaastane tähtaeg.
(855)
Pärast lõplikku avalikustamist väitis kaebuse esitaja põhjendusele 852 viidates, et kahest aastast ei piisa tootmisse investeerimiseks. Liidu tootmisharu väga suure vaba tootmisvõimsuse tõttu saab tootmist siiski suurendada olemasoleva tootmisvõimsuse parema ärakasutamise kaudu ja see peaks olema teostatav märkimisväärsete täiendavate investeeringuteta.
(856)
Veel väitis kaebuse esitaja, et varasema subsideerimise kahjustavast mõjust taastumiseks ei piisa liidu tootmisharule, kui lõplikud tasakaalustavad tollimaksud kehtestatakse kaheks aastaks. Tasakaalustavate tollimaksude kehtestamisel ei saa paraku arvesse võtta üksnes liidu tootmisharu huve, vaid kaaluda tuleb võimalikku kasu liidu tootjatele ja muude liidu ettevõtjate kulusid. Neid asjaolusid arvesse võttes jäädakse otsuse juurde kehtestada meetmed kaheks aastaks.
(857)
Kõiki isikuid teavitati peamistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks Hiina RVst pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite või paneelide ning kristalsest ränist fotoelektrilistes moodulites või paneelides kasutatavate elementide impordi suhtes (lõplik avalikustamine). Kõigile isikutele anti võimalus esitada lõpliku avalikustamise kohta kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul märkusi.
(858)
Huvitatud isikute esitatud suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja võeti võimaluse korral arvesse.
7.3. Registreerimine ja tagasiulatuvus
(859)
Nagu põhjenduses 7 märgitud, võttis komisjon 1. märtsil 2013 vastu määruse (EL) nr 182/2013, millega kehtestati alates 6. märtsist 2013 registreerimisnõue Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) impordi suhtes.
(860)
Ajutise dumpinguvastase määrusega lõpetati 6. juunil 2013 impordi registreerimine seoses kaitsega dumpinguhinnaga impordi eest. Käesoleva subsiidiumivastase uurimise tulemusel ja võttes arvesse eespool esitatud järeldusi, tuleks lõpetada ka algmääruse artikli 24 lõike 5 kohane impordi registreerimine seoses subsiidiumivastase uurimisega.
(861)
Tasakaalustusmeetmete võimaliku tagasiulatuva kohaldamisega seoses tuleb hinnata algmääruse artikli 16 lõikes 4 sätestatud kriteeriume. Nimetatud artikli kohaselt võib lõplikku tasakaalustavat tollimaksu nõuda toodetelt, mis imporditi tarbimiseks kõige rohkem 90 päeva enne ajutiste meetmete kohaldamise kuupäeva, ent mitte enne uurimise algatamist.
(862)
Käesoleval juhul ajutisi tasakaalustusmeetmeid ei kohaldatud. Sellest tulenevalt ei nõuta lõplikku tasakaalustavat tollimaksu tagasiulatuvalt.
8. MEETMETE VORM
(863)
Pärast ajutiste dumpinguvastaste meetmete kehtestamist paralleelse dumpinguvastase uurimise tulemusel (104) tegi rühm koostööd tegevaid eksportivaid tootjaid, sealhulgas nende seotud äriühingud Hiina RVs ja Euroopa Liidus, koos Hiina masinate ja elektroonikatoodete impordi ja ekspordi kaubanduskojaga (CCCME) ühiselt hinnakohustuse pakkumise kooskõlas dumpinguvastase algmääruse (105) artikli 8 lõikega 1. Kohustuse pakkumist toetasid ka Hiina asutused. Komisjon analüüsis kohustuse pakkumist ja võttis selle komisjoni otsusega 2013/423/EL (106) vastu.
(864)
Mitu täiendavat eksportijat esitas koos kaubanduskojaga pärast otsuse 2013/423/EL vastuvõtmist taotluse muuta esialgset kohustust. Nad palusid kohustuse läbi vaadata, et võtta arvesse plaatide välja jätmine toote määratlusest, mida on kirjeldatud põhjendustes 46 ja 99. Lisaks taotles mitu täiendavat eksportijat dumpinguvastase algmääruse artikli 8 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul enda kaasamist kõnealusesse kohustusse.
(865)
Sama eksportivate tootjate rühm ja kaubanduskoda esitasid algmääruse (107) artikli 13 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul taotluse, et komisjon võtaks vastu selle kohustuse tingimused eesmärgiga kõrvaldada ka subsideeritud impordi kahjustav mõju. Komisjon võttis rakendusotsusega 2013/707/EL selle pakkumise seoses lõplike tollimaksudega vastu,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Käesolevaga kehtestatakse lõplik tasakaalustav tollimaks järgmise toote impordi suhtes: Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektrilised moodulid või paneelid ning sellist tüüpi elemendid, mille paksus ei ületa 400 mikromeetrit ja mida kasutatakse kristalsest ränist fotoelektrilistes moodulites, mis praegu kuuluvad CN-koodide ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90 (TARICi koodid 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039) alla, välja arvatud juhul, kui tegemist on transiittootega üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) V artikli tähenduses.
Vaatlusaluse toote määratlus ei hõlma järgmisi tooteliike:
-
päikeselaadijad, mis koosnevad vähem kui kuuest elemendist, on kaasaskantavad ja varustavad seadmeid elektriga või laevad akusid;
-
kilest fotoelektrilised tooted;
-
kristalsest ränist fotoelektrilised tooted, mis on püsivalt integreeritud elektriseadmetesse, kui elektriseadmete funktsioon ei ole energia tootmine ning kui need elektriseadmed kasutavad integreeritud kristalsest ränist fotoelektrilisest elemendist (fotoelektrilistest elementidest) saadavat elektrit;
-
moodulid või paneelid, mille alalispinge väljundis on kuni 50 V ja väljundvõimsus on kuni 50 W ning mida kasutatakse üksnes otseselt akulaadijana sama pinge ja võimsusega süsteemides.
2. Lõpliku tasakaalustava tollimaksu määr, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud ja allpool loetletud äriühingutes toodetud toote netohinna suhtes liidu piiril enne tollimaksu tasumist, on järgmine:
Äriühing
Tollimaksu määr
TARICi lisakood
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi SunShine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
B797
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
B791
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
B794
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
11,5 %
B927
Delsolar (Wujiang) Ltd
0 %
B792
Renesola Jiangsu Ltd
Renesola Zhejiang Ltd
4,6 %
B921
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
B845
Lisas loetletud äriühingud
6,4 %
Kõik teised äriühingud
11,5 %
B999 (108)
3. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
1. Vabasse ringlusesse lubamiseks deklareeritud ja praegu CN-koodi ex 8541 40 90 (TARICi koodid 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039) alla kuuluvad imporditavad tooted, mille kohta on arved esitanud äriühingud, kelle hinnakohustused on komisjon heaks kiitnud ja kelle nimed on loetletud rakendusotsuse 2013/707/EL lisas, vabastatakse artikliga 1 kehtestatud subsiidiumivastasest tollimaksust järgmistel tingimustel:
a)
rakendusotsuse 2013/707/EL lisas nimetatud äriühing on eespool osutatud tooted ise või samuti rakendusotsuse 2013/707/EL lisas nimetatud seotud äriühingu kaudu tootnud, lähetanud ja nende kohta arve esitanud kas tema liidus asuvatele seotud äriühingutele, kes tegutsevad importijana ja lubavad kaubad liidus vabasse ringlusse, või esimesele sõltumatule kliendile, kes tegutseb importijana ja lubab kaubad liidus vabasse ringlusse;
b)
imporditava kaubaga koos esitatakse kinnitusarve, milleks on faktuurarve, mis sisaldab vähemalt käesoleva määruse II lisas nimetatud andmeid ja avaldust;
c)
imporditava kaubaga koos esitatakse ekspordikohustuse sertifikaat vastavalt käesoleva määruse III lisale ning
d)
tollis deklareeritud ja esitatud kaubad vastavad täpselt kinnitusarves kirjeldatule.
2. Vabasse ringlusesse lubamise deklaratsiooni vastuvõtmisel tekib tollivõlg:
a)
kui lõikes 1 kirjeldatud impordi puhul tehakse kindlaks, et üks või mitu nimetatud lõikes loetletud tingimustest on täitmata, või
b)
kui komisjon tühistab määruse (EÜ) nr 597/2009 artikli 13 lõike 9 kohase hinnakohustuse kinnituse määruse või otsusega, milles viidatakse konkreetsetele tehingutele, ning tunnistab asjaomased kinnitusarved kehtetuks.
Artikkel 3
Äriühingud, kelle hinnakohustused on komisjon heaks kiitnud ja kelle nimed on loetletud rakendusotsuse 2013/707/EL lisas ja kelle suhtes kohaldatakse teatavaid nimetatud lisas sätestatud tingimusi, väljastavad arve ka tehingute eest, mis ei ole vabastatud subsiidiumivastasest tollimaksust. Kõnealuseks arveks on faktuurarve, mis sisaldab vähemalt käesoleva määruse IV lisas nimetatud andmeid.
Artikkel 4
Määrusest (EL) nr 182/2013, millega kehtestatakse registreerimisnõue Hiina Rahvavabariigist pärit või sealt saadetud kristalsest ränist fotoelektriliste moodulite ja nende põhikomponentide (elementide ja plaatide) impordi suhtes, tulenev impordi registreerimine lõpetatakse.
Artikkel 5
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
See kaotab kehtivuse 7. detsember 2015.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 2. detsember 2013.