РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 юли 2013 година
с което на държавите членки се разрешава да предвидят дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО по отношение на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa в Ливан
(нотифицирано под номер C(2013) 4683)
(2013/413/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 15, параграф 1, първото тире от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, точка 12 от приложение III към същата директива държавите членки забраняват въвеждането в Съюза на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от Ливан. Съгласно член 15, параграф 1 от посочената директива обаче могат да бъдат предвидени дерогации от тази забрана, при условие че няма риск от разпространение на вредители.
(2)
В съответствие с член 5, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, раздел I, точка 25.2 от приложение IV към същата директива държавите членки забраняват въвеждането в Съюза на картофи, освен ако са с произход от страни, за които е известно, че са свободни от Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., наричан по-долу „съответният вредител“, или че прилагат разпоредби, признати за еквивалентни на разпоредбите на Съюза за борба с посочения вредител. Ливан не отговаря на нито едно от тези условия. Съгласно член 15, параграф 1 от посочената директива обаче могат да бъдат предвидени дерогации от тази забрана, при условие че няма риск от разпространение на вредители.
(3)
Данните, предоставени от Ливан и събрани в страната по време на мисията, проведена от Хранителната и ветеринарна служба през март 2006 г., наред с допълнителната информация, предоставена от Ливан, показват, че картофите, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa, се отглеждат при подходящи фитосанитарни условия.
(4)
Поради това въвеждането в Съюза на картофи, с изключение на картофи, предназначени за засаждане, с произход от регионите на Akkar и Bekaa в Ливан следва да бъде разрешено, при условие че те отговарят на изисквания, гарантиращи, че съответният вредител не присъства в картофите при тяхното въвеждане на територията на Съюза. Тези условия следва да се отнасят до производството в зони, свободни от съответния вредител, провеждането на изследвания в тези райони, производството от сертифициран посадъчен материал за картофи и изискванията по отношение на обработката, складирането, опаковането и подготовката.
(5)
Картофите следва да бъдат въвеждани в Съюза през определените входни пунктове, за да се гарантира ефективен контрол и ограничаване на фитосанитарните рискове.
(6)
Изискванията по отношение на инспекциите следва да бъдат определени така, че да се осигури контрол на фитосанитарния риск. Следва да се посочи, че вземането на проби и тестването се извършва в съответствие със съществуващата тестова схема, установена с Директива 93/85/ЕИО на Съвета от 4 октомври 1993 г. относно борбата с пръстеновидното гниене по картофите (2).
(7)
Картофите следва да бъдат въвеждани и придвижвани в Съюза само ако са подходящо етикетирани, така че да бъде указан произходът им от Ливан и друга информация от значение, за да се предотврати засаждането на картофите и да се гарантира идентифицирането и проследимостта им.
(8)
След изтичането на всеки вносен сезон държавите членки следва да предоставят на Комисията и на другите държави членки информация за осъществения внос, за да може да се оцени прилагането на настоящото решение.
(9)
Дерогацията следва да бъде в сила за ограничен период.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Разрешение за предоставяне на дерогация
Чрез дерогация от член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО във връзка с част А, точка 12 от приложение III към същата директива и чрез дерогация от член 5, параграф 1 от посочената директива във връзка с част А, раздел I, точка 25.2 от приложение IV към същата директива държавите членки могат да разрешат въвеждането на тяхна територия на картофи, както са посочени в част А, точка 12 от приложение III към същата директива (наричани по-долу „картофите“), с произход от районите Akkar или Bekaa в Ливан и отговарящи на условията, посочени в приложението към настоящото решение.
Член 2
Фитосанитарен сертификат
Фитосанитарният сертификат, посочен в член 13а, параграф 3 от Директива 2000/29/ЕО, се издава в Ливан. В рубриката „Допълнителна декларация“ той включва следните елементи:
а)
надпис „В съответствие с изискванията на ЕС, установени в Решение за изпълнение 2013/413/ЕС на Комисията“;
б)
номерът на партидата;
в)
името на свободната от вредители зона по смисъла на точка 1 от приложението.
Член 3
Входни пунктове
1. Картофите, попадащи в обхвата на разрешението съгласно член 1, могат да бъдат въвеждани в Съюза през входен пункт, определен като такъв за целите на въвеждането от държавата членка, в която се намира входният пункт.
2. Входните пунктове, както и наименованието и адресът на посочения в Директива 2000/29/ЕО официален орган, отговарящ за всеки входен пункт, се съобщават от държавата членка на останалите държави членки, както и на Комисията и Ливан.
Член 4
Инспекции, провеждани от държавите членки
1. От всяка партида в пратката се вземат проби за официалните проверки за Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., наричан по-долу „съответният вредител“. Всяка проба трябва да се състои от най-малко 200 клубена. Ако партидата надвишава 25 тона, се взема проба от всеки 25 тона, както и от останалата част от партидата.
2. Отговорните официални органи извършват визуална проверка на пробите за симптоми на съответния вредител върху разрязани клубени.
При тази проверка всички партиди от съответната пратка остават под официален контрол и не могат да бъдат обект на движение или да бъдат използвани.
3. Когато при проверката, посочена в параграф 2, бъдат констатирани симптоми на съответния вредител, се провеждат тестове за наличие на съответния вредител в съответствие с точка 1.1 и точки 4 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
Докато се провеждат тези тестове, всички партиди от съответната пратка, както и всички други пратки, съдържащи партида с произход от същата свободна от вредители зона и намиращи се под контрола на съответния отговорен официален орган, остават под официален контрол и не могат да бъдат обект на движение или да бъдат използвани.
4. Ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител в дадена проба в съответствие с параграф 3, се налага задържане и подходящо съхраняване на всички останали картофени екстракти, а съответната партида не се въвежда в Съюза.
Всички останали пратки, посочени в параграф 3, втора алинея, се подлагат на тестове в съответствие с точка 1.1 и точки 4 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
5. Що се отнася до партидите, в които не са констатирани симптоми на съответния вредител при пробите, взети по време на проверката, посочена в параграф 2, върху всички партиди се извършват тестове за наличие на латентна инфекция в съответствие с точка 1.2 и точки 3 - 10 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
При тези тестове съответната партида остава под официален контрол и не може да бъде обект на движение или да бъде използвана.
Ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител в дадена проба, както е посочено в първа алинея, се налага задържане и подходящо съхраняване на всички останали картофени екстракти, а съответната партида не се въвежда в Съюза.
Член 5
Уведомяване при съмнение за наличието на вредител или при потвърдени констатации
1. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията и Ливан при съмнение за наличието на съответния вредител, възникнало при провеждане на бързия скринингов тест, посочен в точка 1.1 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО, или на скрининговия тест, посочен в точка 1.2 от приложение I към същата директива.
2. Държавите членки незабавно уведомяват Комисията и Ливан, ако бъде потвърдено наличието на съответния вредител съгласно точки 1.1 и 1.2 от приложение I към Директива 93/85/ЕИО.
Член 6
Етикетиране
1. Картофите се въвеждат и придвижват в Съюза само ако са обозначени с етикет на един от официалните езици на Съюза, включващ следните елементи:
а)
указание, че са с произход от Ливан;
б)
името на свободната от вредители зона;
в)
наименованието и идентификационния номер на производителя;
г)
номера на партидата.
2. Етикетът, посочен в параграф 1, се издава под контрола на ливанската организация за растителна защита.
Член 7
Депониране на отпадъци
Отпадъците от опаковките или от преработката на картофи в Съюза се депонират по начин, не позволяващ съответният вредител да се установи и разпространи.
Член 8
Задължение за уведомяване от страна на вносителите
1. Вносителят следва достатъчно време преди да въведе пратка, да уведоми компетентния официален орган на входния пункт в съответната държава членка за намерението си.
2. Посоченото в параграф 1 уведомление съдържа следните елементи:
а)
количество на съответната(ите) пратка(и);
б)
дата на планираното въвеждане;
в)
име и адрес на вносителя.
Член 9
Сведения относно вноса
До 31 януари всяка година държавата членка на вноса предоставя на Комисията и на останалите държави членки информация за количествата (партиди, пратки и тонове), внесени съгласно настоящото решение между 1 януари и 31 декември предходната година.
Член 10
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящото решение до 31 октомври 2014 г.
Член 11
Срок на действие
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 октомври 2015 г.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 30 юли 2013 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
30. juuli 2013,
millega lubatakse liikmesriikidel Liibanoni Akkari ja Bekaa piirkondadest pärit kartulite, välja arvatud seemnekartuliks ettenähtud kartulite puhul kehtestada erandeid teatavatest nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ sätetest
(teatavaks tehtud numbri C(2013) 4683 all)
(2013/413/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivi 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, (1) eriti selle artikli 15 lõike 1 esimest taanet,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt direktiivi 2000/29/EÜ artikli 4 lõikele 1 koostoimes kõnealuse direktiivi III lisa A osa punktiga 12 ei luba liikmesriigid liitu sisse tuua Liibanonist pärit kartuleid, mis ei ole seemnekartulid. Vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 15 lõikele 1 võib sellest keelust teha erandeid, kui ei ole kahjulike organismide levitamise ohtu.
(2)
Vastavalt direktiivi 2000/29/EÜ artikli 5 lõikele 1 koostoimes kõnealuse direktiivi IV lisa A osa I jao punktiga 25.2 ei luba liikmesriigid liitu tuua kartuleid, kui need ei pärine riikidest, mis on vabad kahjustajast Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann ja Kotthoff) Davis et al. (edaspidi „asjaomane kahjulik organism”), või riikidest, mis rakendavad kõnealuse organismi vastu võitlemiseks liidu sätetega samaväärseteks tunnistatud sätteid. Liibanon ei täida kumbagi nimetatud tingimustest. Vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 15 lõikele 1 võib sellest keelust teha erandeid, kui ei ole kahjulike organismide levitamise riski.
(3)
Liibanoni esitatud teave ning Toidu- ja Veterinaarameti 2006. aasta märtsis tehtud tööreisi ajal kogutud teave ning Liibanoni esitatud järgnev teave on näidanud, et Akkari ja Bekaa piirkonnast pärit kartulid, mis ei ole seemnekartulid, kasvavad sobivates fütosanitaartingimustes.
(4)
Seetõttu tuleks lubada liitu tuua Liibanonist Akkari ja Bekaa piirkonnast pärit kartuleid, mis ei ole seemnekartulid, kui need vastavad tingimustele, mis tagavad, et kartulitel ei ole liidu territooriumile toomisel asjaomaseid kahjulikke organisme. Need tingimused peavad käsitlema tootmist asjaomasest kahjulikust organismist vabades piirkondades, uuringute tegemist neis piirkondades, tootmist sertifitseeritud seemnekartulist, käitlemise, ladustamise, pakendamise ja ettevalmistamise nõudeid.
(5)
Kartulid tuleks liitu tuua läbi kindlaksmääratud piiriületuskohtade, et tagada tulemuslik kontroll ja fütosanitaarse riski vähendamine.
(6)
Tuleks sätestada kontrollinõuded, et tagada fütosanitaarse riski kontrollimist. Tuleks sätestada, et proovivõtt ja katsete tegemine toimub nõukogu 4. oktoobri 1993. aasta direktiivis 93/85/EMÜ (kartuli ringmädaniku kontrolli kohta) (2) kehtestatud katsemeetodi kohaselt.
(7)
Kartuleid võib liitu tuua ja liidusiseselt transportida ainult juhul, kui neil on asjakohane Liibanoni päritolu tähistav märgistus ja muu asjakohane teave, mille eesmärk on hoida ära nende kartulite mahapanekut ja tagada kartulite identifitseerimine ja jälgitavus.
(8)
Liikmesriigid peaksid pärast iga impordihooaega esitama komisjonile ja teistele liikmesriikidele teabe imporditud kartulite kohta, et saaks hinnata käesoleva direktiivi rakendamist.
(9)
Kõnealune erand tuleks teha piiratud ajavahemikuks.
(10)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise taimetervise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Luba erandi tegemiseks
Erandina direktiivi 2000/29/EÜ artikli 4 lõikest 1 koostoimes kõnealuse direktiivi III lisa A osa punktiga 12 ning artikli 5 lõikest 1 koostoimes kõnealuse direktiivi IV lisa A osa I jao punktiga 25.2 võivad liikmesriigid lubada liitu tuua kõnealuse direktiivi III lisa A osa punktis 12 osutatud kartuleid (edaspidi „kartulid”), mis on pärit Liibanonist Akkari ja Bekaa piirkondadest ning mis vastavad käesoleva otsuse lisas sätestatud tingimustele.
Artikkel 2
Taimepuhtuse tunnistus
Taimepuhtuse tunnistus, mis on sätestatud direktiivi 2000/29/EÜ artikli 13a lõikes 3, antakse välja Liibanonis. Pealkirja „Lisadeklaratsioon” alla märgitakse järgmine teave:
a)
lause „Vastab komisjoni rakendusotsuses 2013/413/EL sätestatud ELi nõuetele”;
b)
partii number;
c)
kahjurivaba piirkonna nimi lisa punkti 1 tähenduses.
Artikkel 3
Piiriületuskohad
1. Artikli 1 kohase loaga hõlmatud kartuleid võib liitu tuua üksnes läbi sellise piiriületuskoha, mis on selle asukoha liikmesriigi poolt selliseks sissetoomiseks ette nähtud.
2. Liikmesriik annab teistele liikmesriikidele, komisjonile ja Liibanonile teada piiriületuskohad ja piiriületuskohtade eest vastutavate direktiivis 2000/29/EÜ osutatud ametiasutuste nimetused ja aadressid.
Artikkel 4
Liikmesriikide tehtavad kontrollid
1. Saadetise igast partiist võetakse valim ametlikuks uuringuks Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann ja Kotthoff) Davis et al. (edaspidi: „asjaomased kahjulikud organismid”) suhtes. Iga valim koosneb vähemalt 200 mugulast. Kui partii on suurem kui 25 tonni, võetakse valim igast 25 tonnist ning lisaks ülejäänud partii osast.
2. Vastutavad ametiasutused kontrollivad prooviks võetud lõigatud mugulaid asjaomase kahjuliku organismi sümptomite suhtes visuaalselt.
Kontrollimise ajaks jäävad asjaomase saadetise kõik partiid ametliku kontrolli alla ning neid ei või transportida ega kasutada.
3. Kui lõikes 2 osutatud kontrolli käigus avastatakse asjaomase kahjuliku organismi sümptomeid, tehakse vastavalt direktiivi 93/85/EMÜ I lisa punktile 1.1 ja punktidele 4-10 analüüsid asjaomase kahjuliku organismi esinemise kindlakstegemiseks.
Nende analüüside tegemise ajaks jäävad kõik asjaomase saadetise partiid ning kõik muud saadetised, mis sisaldavad partiisid samast kahjurivabast piirkonnast, asjaomase vastutava ametiasutuse ametliku kontrolli alla ning neid ei või transportida ega kasutada.
4. Kui asjaomase kahjuliku organismi esinemine võetud proovis leiab lõike 3 kohaselt tehtud analüüsil kinnitust, säilitatakse ja konserveeritakse kogu ülejäänud kartuliekstrakt ning asjaomast partiid ei lubata liitu tuua.
Kõiki ülejäänuid lõike 3 teises lõigus osutatud partiisid analüüsitakse vastavalt direktiivi 93/85/EMÜ I lisa punktile 1.1 ja punktidele 4-10.
5. Kõiki partiisid, mille proovidelt ei avastatud lõikes 2 osutatud kontrolli käigus asjaomase kahjuliku organismi sümptomeid, analüüsitakse varjatud nakatumise suhtes vastavalt direktiivi 93/85/EMÜ I lisa punktile 1.2 ja punktidele 3-10.
Analüüside tegemise ajaks jääb asjaomane partii ametliku kontrolli alla ning seda ei või transportida ega kasutada.
Kui asjaomase kahjuliku organismi esinemine leiab esimese lõigu kohaselt võetud valimis kinnitust, säilitatakse ja konserveeritakse kogu ülejäänud kartuliekstrakt ning asjaomast partiid ei lubata liitu tuua.
Artikkel 5
Kahtlastest või kinnitatud leidudest teatamine
1. Liikmesriigid teavitavad kohe komisjoni ja Liibanoni neist juhtumitest, kui direktiivi 93/85/EMÜ I lisa punkti 1.1 kohase kiirtesti või sama direktiivi I lisa punkti 1.2 kohase sõelkatse tagajärjel on tekkinud kahtlus asjaomase kahjuliku organismi esinemise kohta.
2. Liikmesriigid teavitavad kohe komisjoni ja Liibanoni neist juhtumitest, kui asjaomase kahjuliku organismi esinemine on direktiivi 93/85/EMÜ I lisa punktide 1.1 ja 1.2 kohaselt kinnitust leidnud.
Artikkel 6
Märgistamine
1. Kartuleid võib liitu tuua ja liidusiseselt transportida üksnes koos ühes liidu ametlikus keeles koostatud etiketiga, millele on märgitud järgmine teave:
a)
märge Liibanoni päritolu kohta,
b)
kahjurivaba piirkonna nimi,
c)
tootja nimi ja tunnusnumber,
d)
partii number.
2. Lõikes 1 nimetatud etiketi väljastamist kontrollib Liibanoni taimekaitseorganisatsioon.
Artikkel 7
Jäätmete kõrvaldamine
Liidus kartulite pakendamisel või töötlemisel tekkinud jäätmed tuleb kõrvaldada selliselt, et oleks tagatud, et asjaomane kahjulik organism ei saaks jäätmetes elutseda ega levida.
Artikkel 8
Importijate teatamiskohustus
1. Importija peab piisavalt vara teatama asjaomase liikmesriigi piiriületuskoha eest vastutavale ametiasutusele oma kavatsusest saadetis sisse tuua.
2. Lõikes 1 osutatud teatamine hõlmab järgmisi elemente:
a)
asjaomas(t)e saadetis(t)e kogus,
b)
kavandatava sissetoomise kuupäev,
c)
importija nimi ja aadress.
Artikkel 9
Aruandlus impordi kohta
Importiv liikmesriik esitab iga aasta 31. jaanuariks komisjonile ja teistele liikmesriikidele teabe käesoleva otsuse kohaselt eelneva aasta 1. jaanuari ja 31. detsembri vahel imporditud koguste kohta, märkides ära partiid, saadetised ja tonnid.
Artikkel 10
Läbivaatamine
Komisjon vaatab käesoleva otsuse läbi 31. oktoobriks 2014.
Artikkel 11
Kehtivusaeg
Käesolev otsus kaotab kehtivuse 31. oktoobril 2015.
Artikkel 12
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 30. juuli 2013