РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 май 2014 година
за предоставяне на поисканата от Нидерландия дерогация в съответствие с Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер С(2014) 3103)
(само текстът на нидерландски език е автентичен)
(2014/291/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално точка 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва на хектар годишно, е различно от определеното в точка 2, втора алинея, първо изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства осъществяването на целите, посочени в член 1 от същата директива, и да бъде обосновано посредством обективни критерии, като например в настоящия случай, дълги вегетационни периоди и култури с висока степен на усвояване на азот.
(2)
На 8 декември 2005 г. Комисията прие Решение 2005/880/ЕО (2), с което разреши прилагането при определени условия на оборски тор от тревопасен добитък до 250 kg азот на хектар годишно в стопанства, в които най-малко 70 % от територията е заета от пасища.
(3)
На 5 февруари 2010 г. Комисията прие Решение 2010/65/ЕС (3), с което се изменя Решение 2005/880/ЕО и се удължава срокът на действие на дерогацията до 31 декември 2013 г.
(4)
Предоставената с него дерогация засяга 21 752 стопанства през 2012 г., които обхващат 46 % от общата нетна земеделска площ.
(5)
На 22 януари 2014 г. Нидерландия подаде до Комисията искане за подновяване на дерогацията съгласно точка 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО.
(6)
В съответствие с член 3, параграф 5 от Директива 91/676/ЕИО Нидерландия прилага програма за действие на цялата си територия.
(7)
Нормативните актове на Нидерландия, с които се прилага Директива 91/676/ЕИО, включват стандарти за торенето както по отношение на азота, така и на фосфатите.
(8)
Предоставените от Нидерландия данни за периода 2008-2011 г. сочат увеличение на броя на свинете със 7 %, а на домашните птици - с 8 % спрямо периода 2004-2007 г. Броят на едрия рогат добитък, овцете и козите се е запазил непроменен. Компетентните органи в Нидерландия са определили ограничения за броя на свинете и домашните птици, обвързани с поетия ангажимент, че производството на оборски тор, изразено както чрез азотното съдържание, така и чрез фосфорното, няма да нарасне над нивото от 2002 г. Освен това от януари 2015 г. компетентните органи в Нидерландия следва да предприемат необходимите мерки, така че да се преработва целесъобразен дял от излишъка от оборски тор от млечния сектор. Посочените мерки са необходими, за да се гарантира, че прилагането на действащата в момента дерогация няма да доведе до допълнителна интензификация.
(9)
През периода 2008-2011 г. са използвани 344 хиляди тона азот от оборски тор, като се отбелязва лек спад в сравнение с периода 2004-2007 г. Използването на химически азотни торове през периода 2008-2011 г. е намаляло с около 18 % в сравнение с периода 2004-2007 г. През периода 2008-2011 г. излишъкът от фосфор възлиза на 16 хиляди тона, като се отбелязва спад от 51 % в сравнение с периода 2004-2007 г.
(10)
Климатът в Нидерландия се характеризира с равномерно разпределение на валежите през цялата година и с относително тесни годишни температурни разлики, което позволява дълъг вегетационен период на тревата - 250 дни годишно.
(11)
Информацията, която органите на Нидерландия са предоставили в контекста на предоставената с Решение 2010/65/ЕС дерогация, сочи, че дерогацията не е довела до влошаване на качеството на водите. Докладът на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно прилагането на Директива 91/676/ЕИО за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, основан на докладите на държавите членки за периода 2008-2011 г., показва, че в Нидерландия по отношение на подземните води около 88 % от мониторинговите станции имат средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в 79 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l. Данните от мониторинга сочат тенденция на спад в концентрацията на нитратите в подземните води в сравнение с предишния период на докладване (2004-2007 г.). По отношение на повърхностните води 98 % от мониторинговите станции имат средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в над 92 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l. Повечето пунктове за мониторинг на повърхностните води показват непроменена или намаляваща тенденция при концентрацията на нитрати. Годишният излишък от азот и фосфор в почвите бе намален основно чрез намаляване на влагането на оборски и минерални торове поради непрекъснатото намаляване на стандартите за прилагане на азот и фосфор, заложени в програмите за действие на Нидерландия. През отчетния период 2008-2011 г. всички пресни и преходни води са класифицирани като еутрофицирани или хипертрофицирани.
(12)
След като разгледа искането, подадено от Нидерландия на 22 януари 2014 г., и взе предвид програмата за действие, информацията относно качеството на водите и опита, натрупан от предоставената с Решение 2010/65/ЕС дерогация, както и от дерогациите, действащи в други държави членки, Комисията смята, че условията за предоставяне на дерогация трябва да бъдат променени. Съответно Комисията смята, че в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху южни и централни песъчливи почви и върху льосови почви, както е посочено в програмата за действие, може да се разреши използването на оборски тор от тревопасен добитък, съответстващо на 230 kg азот на хектар годишно. Количеството 250 kg азот на хектар годишно може да бъде разрешено само в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху други видове почви. Комисията смята, че това няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при положение че се спазват някои строги условия.
(13)
Тези условия включват въвеждане на схеми за наторяване за всяка отделна ферма, документирането на практиките на торене в отчети за наторяването, периодични анализи на почвата, зелена покривка през зимата след отглеждането на царевица, специални разпоредби за разораването на тревните площи, ненаторяване преди разораването на тревните площи, коригиране на торенето с цел отчитане на приноса на бобовите култури, неприлагане на фосфати от изкуствени торове и засилен контрол. С тези условия се цели осигуряването на наторяване в зависимост от нуждите на насажденията и намаляване и предотвратяване на загубите на азот и фосфор във водите.
(14)
Предоставената от Нидерландия информация сочи, че количеството оборски тор от тревопасен добитък, съответстващо на 230 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху южни и централни песъчливи почви и върху льосови почви, както е посочено в програмата за действие, и на 250 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху други видове почви, е обосновано посредством обективни критерии като нетно количество валежи, дълъг вегетационен период и високи добиви на трева с висока степен на усвояване на азот.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО.
(16)
С Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (4) се предвижда всеобхватен трансграничен подход по отношение на опазването на водите, организиран около районите на речните басейни, чиято цел е до 2015 г. да се постигне добро състояние на европейските водни обекти. Намаляването на количеството на хранителните вещества е неразделна част от тази цел. Предоставянето на дерогация съгласно настоящото решение не засяга разпоредбите на Директива 2000/60/ЕО и не изключва възможността да са необходими допълнителни мерки, за да се спазят произтичащите от нея задължения.
(17)
С Директива 2007/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 г. за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE) (5) се определят общите правила за създаването на Инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност за целите на общностните политики в областта на околната среда и политиките или дейностите, които могат да окажат влияние върху околната среда. Когато е приложимо, пространствената информация, събрана в контекста на посочената дерогация, следва да отговаря на разпоредбите, предвидени в директивата. С цел да се намали административната тежест и да се подобри съгласуваността на данните, когато събира данните, необходими съгласно настоящата дерогация, Нидерландия следва да използва по целесъобразност информацията, генерирана в рамките на интегрираната система за администриране и контрол, създадена в съответствие с дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Нидерландия с писмо от 22 януари 2014 г. с цел да се разреши ежегодното прилагане върху почвата на по-голямо количество оборски тор от тревопасен добитък от предвиденото в приложение III, точка 2, буква а) от Директива 91/676/ЕИО, се предоставя при условията, определени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение:
1.
„пасищно стопанство“ означава всяко стопанство, в което поне 80 % от площта за наторяване е затревена;
2.
„тревопасен добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, кози и коне, магарета, елени и водни биволи;
3.
„селскостопанска земя“ означава теренът, който стопанинът притежава, наел е под аренда или управлява съгласно писмен индивидуален договор и за чието управление носи пряка отговорност.
4.
„трева“ означава постоянно пасище или временно пасище на по-малко от пет години.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа към пасищните стопанства при условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Годишно заявление и поемане на ангажимент
1. Всяка година стопаните, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Торене с оборски тор и други торове
1. Количеството оборски тор от тревопасни животни, с което почвата в пасищните стопанства се наторява ежегодно, включително от самите животни, не надвишава количеството оборски тор, съдържащо 230 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху песъчливи почви в южни и централни части и върху льосови почви, както е посочено в програмата за действие, и 250 kg азот на хектар годишно в стопанства с най-малко 80 % пасища, разположени върху други видове почви, при положение че се спазват условията, предвидени в параграфи 2-9.
2. Общите вложени количества азот и фосфати съответстват на потребностите от хранителни вещества на културите и на доставеното количество от почвата. Общите вложени количества азот и фосфати не надвишават стандартите за максимално прилагане, определени в програмата за действие.
3. Използването на фосфати от химични торове не е разрешено в стопанства, които се ползват от дерогацията съгласно настоящото решение.
4. За всяка селскостопанска земя се води план за наторяване, в който се описва сеитбооборотът на селскостопанската земя и планираното прилагане на оборски тор и други азотни и фосфатни торове. Този план се изготвя в стопанството за всяка календарна година, като през първата година срокът е най-късно до месец юни, а през следващите - месец февруари.
5. Планът за наторяване съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на помещенията за животните и системата за съхранение на тора, включително обема на наличните съоръжения за съхранение на оборски тор;
б)
изчисление на произвежданите в стопанството азот (без загубите в помещенията за животните и при складирането на тора) и фосфор от оборски тор;
в)
плана за сеитбооборота, в който трябва да се посочи площта на парцелите с трева и на парцелите с други насаждения, включително скица, показваща местоположението на отделните парцели;
г)
очакваните потребности на културите от азот и фосфор;
д)
количеството и вида на оборския тор, доставен на изпълнители по договори, който не е използван върху селскостопанската земя;
е)
количеството на внесения оборски тор, използван върху селскостопанската земя;
ж)
изчисление на приноса от минерализация на органични вещества, бобови растения и атмосферни утайки и количество азот, налично в почвата към момента, в който дадената култура започва да го използва в значителна степен;
з)
прилагане на азот и фосфор от оборски тор за всяко поле (парцели от стопанството с еднотипни култури и еднотипна почва);
и)
прилагане на азот чрез химически и други видове торове върху всеки парцел;
й)
изчисления с цел оценяване на съответствието със стандартите за прилагане на азот и фосфор.
Плановете се преработват най-късно до седем дни след настъпването на някаква промяна в селскостопанските практики, за да се осигури съответствие между тях и действителните селскостопански практики.
6. За всяка селскостопанска земя се води отчет за наторяването. Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
7. В отчета за наторяването се посочва следното:
а)
площта на насажденията;
б)
броя и вида на добитъка;
в)
производството на оборски тор на животно;
г)
внесеното от стопанството количество торове;
д)
изнесеното от стопанството количество оборски тор, както и съответният получател;
8. За всяко пасищно стопанство, което се ползва от индивидуална дерогация, стопанинът приема, че заявлението и отчетът за наторяването могат да бъдат обект на проверка.
9. Във всяко стопанство, което се ползва от индивидуална дерогация, се извършват периодични анализи на съдържанието на азот и фосфор в почвата поне веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от стопанството, като се отчитат сеитбооборотът и почвените характеристики.
Анализът на съдържанието на азот по отношение на минералния азот и на параметрите за оценяване на приноса на азот от минерализация на органични вещества се извършва за всяка хомогенна площ от стопанството след разораване на пасищата.
По отношение на анализа, посочен в първа и втора алинея, се изисква минимум един анализ на пет хектара земя.
10. Оборски тор не се разпръсква през есента преди култивирането на тревата.
Член 6
Растителна покривка на почвата
1. Стопаните, които се ползват от дерогация съгласно настоящото решение, затревяват 80 % или повече от площта за наторяване в своите стопанства.
2. Освен това стопаните, които се ползват от дерогация съгласно настоящото решение, изпълняват следните мерки:
а)
върху песъчливи и льосови почви тревата или другите култури, които осигуряват покривка на почвата през зимата, се засаждат след царевицата, за да се намали потенциала за проникване в почвата;
б)
междинните култури не се орат преди 1 февруари, за да се осигури постоянна растителна покривка на обработваемата площ с цел възстановяване на есенните подпочвени загуби на нитрати и ограничаване на зимните загуби;
в)
тревата върху песъчливи и льосови почви се оре само през пролетта;
г)
след разораването на тревата върху всички видове почва незабавно се засажда култура с високо потребление на азот, а наторяването се извършва въз основа на анализ на почвеното съдържание по отношение на минералния азот и други параметри, които дават ориентир за оценка на освобождаването на азот от минерализация на органични вещества в почвата; както и
д)
ако сеитбооборотът включва бобови или други растения, които усвояват атмосферния азот, наторяването се намалява съобразно това обстоятелство.
3. Чрез дерогация от буква в) разораването на тревата се разрешава през есента с цел засаждане на цветни луковици.
Член 7
Мерки във връзка с производството на оборски тор
Националните органи в Нидерландия предприемат необходимите мерки, така че производството на оборски тор в национален мащаб, изразено както чрез азотното съдържание, така и чрез фосфорното, да не нарасне над нивата от 2002 г. За целта действието на правата за производство на тор от свине и домашни птици остава в сила за срока на дерогацията съгласно настоящото решение.
Освен това компетентните органи в Нидерландия предприемат необходимите мерки, така че от януари 2015 г. да се преработва целесъобразен дял от излишъка от оборски тор от млечния сектор.
Член 8
Мониторинг
1. Във всяка община компетентният орган изготвя и актуализира ежегодно карти с процента на пасищните стопанства, на добитъка и на земеделската земя, обхванати от индивидуална дерогация.
2. На местата за мониторинг, за които е дадена дерогация, се изгражда и поддържа мрежа за мониторинг за вземане на проби от почвените води, потоците и плитките подземни води.
3. Мрежата за мониторинг, която съответства на поне 300 стопанства, на които са дадени индивидуални дерогации, е представителна за всеки вид почва (глинеста, торфена, песъчлива и песъчливо-льосова), практиките за наторяване и сеитбооборота. Съставът на мрежата за мониторинг не може да се променя през целия период на прилагане на настоящото решение.
4. От проучванията и постоянните анализи за съдържанието на хранителни вещества се събира информация за местното земеползване, за сеитбооборота и за селскостопанските практики в стопанствата, които се ползват от индивидуална дерогация. Тази информация може да се използва за изчисляване по зададен модел на степента на проникване на нитрати в почвата и загубите на фосфор от площите, върху които се прилагат до 230 kg или 250 kg азот на хектар годишно от оборски тор от тревопасен добитък.
5. Чрез мрежата за мониторинг, която включва плитките подземни води, почвените води, дренажните води и потоците в стопанствата, които спадат към мрежата за мониторинг, се осигурява информация за концентрацията на нитрати и фосфор във водите, които напускат зоната на кореновите системи и навлизат в системата на подземните и повърхностните води.
6. Засиленият мониторинг на водите е насочен към селскостопанските водосборове в песъчливи почви.
Член 9
Проверки
1. Компетентният национален орган извършва административни проверки по отношение на всички стопанства, които се ползват от индивидуална дерогация, с цел оценка на съответствието с максималното количество от 230 kg или 250 kg азот на хектар годишно от оборски тор от тревопасни животни в стопанства с най-малко 80 % пасища, както и със стандартите за общото количество прилаган азот и фосфати и с условията за земеползване. Когато при извършената от националните органи проверка бъде установено, че условията, предвидени в членове 5 и 6, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. В зависимост от риска се изготвя програма на инспекциите, които следва да бъдат извършвани с подходяща честота, като се вземат предвид резултатите от проверките от предходните години и резултатите от общите проверки на случаен принцип на законодателството за прилагане на Директива 91/676/ЕИО, както и всякаква информация, която може да сочи несъответствие.
Административните проверки са насочени към най-малко 5 % от стопанствата, които се ползват от индивидуална дерогация по отношение на земеползването, броя на добитъка и производството на оборски тор.
В най-малко 7 % от стопанствата, които се ползват от индивидуална дерогация съгласно настоящото решение, се извършват инспекции на място по отношение на условията, определени в членове 5 и 6 от настоящото решение.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 10
Докладване
1. Всяка година най-късно до месец март компетентните органи представят на Комисията доклад, съдържащ следната информация:
а)
данни за наторяването във всички стопанства, които се ползват от индивидуална дерогация, в т.ч. информация за добивите и за видовете почва;
б)
тенденции в броя на животните за всяка категория добитък в Нидерландия и в стопанствата, които се ползват от дерогация;
в)
тенденции в производството на оборски тор в национален мащаб от гледна точка на азота и фосфатите в оборския тор;
г)
обобщение на резултатите от проверките, свързани с коефициентите на отделяне за оборски тор от свине и домашни птици на национално равнище;
д)
карти с процента на стопанствата, на добитъка и на земеделската земя, обхванати от индивидуални дерогации за всяка община съгласно посоченото в член 8, параграф 1;
е)
резултатите от мониторинга на водите, в т.ч. информация за тенденциите в качеството на водите за подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху тяхното качество;
ж)
информация за концентрацията на нитрати и фосфор във водите, които напускат зоната на кореновите системи и навлизат в системата на подземните и повърхностните води съгласно посоченото в член 8, параграф 5, и резултатите от засиления мониторинг на водите в селскостопанските водосборове в песъчливи почви съгласно посоченото в член 8, параграф 6;
з)
резултатите от проучванията на местното земеползване, сеитбооборота и селскостопанските практики и резултатите от изчисленията по зададен модел на степента на загуби на нитрати и фосфор от стопанства, които се ползват от индивидуална дерогация, съгласно посоченото в член 8, параграф 4;
и)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките на равнището на стопанството, както и информация за неспазващите условията стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и инспекциите на място, посочени в член 9.
2. Когато е приложимо, пространствените данни, включени в доклада, отговарят на разпоредбите на Директива 2007/2/ЕО. Когато е целесъобразно, при събирането на необходимите данни Нидерландия използва информацията, генерирана в рамките на интегрираната система за администриране и контрол, създадена в съответствие с дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 11
Прилагане
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 декември 2017 г.
Член 12
Адресат на настоящото решение е Кралство Нидерландия.
Съставено в Брюксел на 16 май 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
16. mai 2014,
millega lubatakse Madalmaade taotletud erand vastavalt nõukogu direktiivile 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 3103 all)
(Ainult hollandikeelne tekst on autentne)
(2014/291/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest, (1) eriti selle III lisa punkti 2 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kui sõnnikukogus, mida liikmesriik kavatseb igal aastal hektari kohta maale laotada, erineb direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 teise lõigu esimeses lauses ja selle alapunktis a osutatust, peab see kogus olema selline, mis ei piira kõnealuse direktiivi artiklis 1 osutatud eesmärkide saavutamist, ning seda tuleb põhjendada objektiivsete kriteeriumide alusel, nagu käesoleval juhul on näiteks pikad kasvuperioodid ja suure lämmastikuvajadusega põllukultuurid.
(2)
Komisjon võttis 8. detsembril 2005 vastu otsuse 2005/880/EÜ, (2) millega lubatakse teatavatel tingimustel laotada aastas ühe hektari kohta kuni 250 kg lämmastikku sisaldavat rohusööjate kariloomade sõnnikut põllumajandusettevõtetes, kus on vähemalt 70 % rohumaad.
(3)
Komisjon võttis 5. veebruaril 2010 vastu otsuse 2010/65/EL, (3) millega muudetakse otsust 2005/880/EÜ ning pikendatakse erandit 31. detsembrini 2013.
(4)
Otsusega lubatud erandi alla kuulus 2012. aastal 21 752 põllumajandusettevõtet, mis moodustas 46 % kogu põllumajandusmaa netopindalast.
(5)
22. jaanuaril 2014 esitasid Madalmaad komisjonile direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 kolmanda lõigu kohaselt taotluse erandi uuendamiseks.
(6)
Madalmaad kohaldavad tegevusprogrammi direktiivi 91/676/EMÜ artikli 3 lõike 5 kohaselt kogu oma riigi territooriumil.
(7)
Madalmaade õigusaktid, millega rakendatakse direktiivi 91/676/EMÜ, sisaldavad nii lämmastiku kui ka fosfaadi kasutamisnorme.
(8)
Madalmaade esitatud andmed ajavahemiku 2008-2011 kohta näitavad sigade arvu kasvu 7 % ja kodulindude arvu kasvu 8 % võrreldes ajavahemikuga 2004-2007. Veiste, lammaste ja kitsede arv ei muutunud. Madalmaade pädevad asutused on seadnud piirangud sigade ja kodulindude arvule koos kohustusega, et nii lämmastiku kui ka fosfori arvestuses ei ületaks sõnnikutoodang 2002. aasta taset. Lisaks sellele peavad Madalmaade pädevad asutused alates 2015. aasta jaanuarist tagama, et asjakohane osa piimasektoris üle jäävast sõnnikust töödeldakse. Need meetmed on vajalikud tagamaks, et praeguse erandi kohaldamine ei tooks kaasa edasist intensiivistamist.
(9)
Ajavahemikul 2008-2011 kasutati loomasõnnikupõhist lämmastikku 344 000 tonni, mis on veidi vähem kui ajavahemikul 2004-2007. Võrreldes ajavahemikuga 2004-2007 vähenes aastatel 2008-2011 keemilise lämmastikväetise kasutamine ligikaudu 18 %. Ajavahemikul 2008-2011 tekkinud liigne loomasõnnikupõhise fosfori kogus oli 16 000 tonni, mis on 51 % vähem kui ajavahemikul 2004-2007.
(10)
Madalmaade kliima, millele on iseloomulik ühtlane sademete hulk ja suhteliselt väike temperatuuri kõikumine kogu aasta vältel, soodustab pikka rohukasvuperioodi, mis ulatub 250 päevani aastas.
(11)
Hollandi asutuste esitatud teave seoses otsuse 2010/65/EL alusel lubatud erandiga näitab, et kõnealuse erandi kohaldamine ei ole toonud kaasa vee kvaliteedi halvenemist. Liikmesriikide poolt ajavahemiku 2008-2011 kohta esitatud aruannete alusel koostatud komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule direktiivi 91/676/EMÜ (veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest) rakendamise kohta näitab, et 88 protsendil Madalmaade seirejaamadest on põhjavee keskmine nitraadisisaldus alla 50 mg/l ja 79 protsendil seirejaamadest on põhjavee keskmine nitraadisisaldus alla 25 mg/l. Võrdlemine eelmise aruandlusperioodi (2004-2007) seireandmetega näitab põhjavee nitraadisisalduse langustendentsi. 98 protsendil seirejaamadest on pinnavee keskmine nitraadisisaldus alla 50 mg/l ja 92 protsendil seirejaamadest on pinnavee keskmine nitraadisisaldus alla 25 mg/l. Enamikus pinnavee seirekohtadest on pinnavee nitraadisisaldus stabiilne või väheneb. Lämmastiku ja fosfori liiga mullas aasta kohta on vähendatud peamiselt sõnniku- ja mineraalväetisekoguste jätkuva vähendamisega, kuna Madalmaade tegevusprogrammides kehtestatud lämmastiku ja fosfori kasutamise norme on pidevalt vähendatud. Aruandeperioodil 2008-2011 klassifitseeriti kõik magevee- ja üleminekuveekogud eutroofseteks või hüpertroofseteks.
(12)
Komisjon leiab Madalmaade 22. jaanuaril 2014 esitatud taotluse läbivaatamise põhjal ning arvestades tegevusprogrammi, teavet vee kvaliteedi kohta ning samuti otsusega 2010/65/EL lubatud erandist ja teistes liikmesriikides kehtivatest eranditest saadud kogemusi, et erandi lubamise tingimusi tuleb muuta. Sellest tulenevalt leiab komisjon, et põllumajandusettevõtetes, milles on vähemalt 80 % rohumaad ja mis asuvad tegevusprogrammis määratletud lõuna- ja keskosa liivastel ja lössimuldadel, võib kasutada rohusööjate kariloomade sõnnikut koguses, mis vastab kuni 230 kg lämmastikule hektari kohta aastas, samal ajal kui 250 kg lämmastikku hektari kohta aastas on lubatud ainult põllumajandusettevõtetes, milles on vähemalt 80 % rohumaad ja mis asuvad muudel muldadel. Komisjon leiab, et see ei piira direktiivi 91/676/EMÜ eesmärkide saavutamist, kui täidetakse teatavaid rangeid tingimusi.
(13)
Need tingimused hõlmavad väetamiskava väljatöötamist põllumajandusettevõtte tasandil, väetamismeetodite dokumenteerimist väetamisarvestuse abil, regulaarseid mullaanalüüse, rohukatet talvel pärast maisikasvatust, rohumaa kündmist käsitlevaid erisätteid, sõnniku laotamist alles pärast rohumaa kündi, väetamise kohandamist vastavalt liblikõieliste taimede panusele, keemiliste fosforväetiste kasutamisest loobumist ning tugevdatud kontrolli. Kõnealuste tingimuste eesmärk on tagada põllukultuuride vajadustele vastav väetamine, mille puhul vähendatakse ja välditakse lämmastiku ja fosfori kadusid vette.
(14)
Madalmaade esitatud teabest selgub, et rohusööjate kariloomade sõnniku kasutamise lubamine koguses, mis vastab kuni 230 kg lämmastikule hektari kohta aastas põllumajandusettevõtetes, milles on vähemalt 80 % rohumaad ja mis asuvad tegevusprogrammis määratletud lõuna- ja keskosa liivastel ja lössimuldadel, ning kuni 250 kg lämmastikule hektari kohta aastas põllumajandusettevõtetes, milles on vähemalt 80 % rohumaad ja mis asuvad muudel muldadel, on põhjendatud selliste objektiivsete kriteeriumidega nagu sademete suur netokogus, pikad kasvuperioodid ja hästi lämmastikku omastava rohumaa suur saagikus.
(15)
Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 91/676/EMÜ artikli 9 alusel moodustatud nitraadikomitee arvamusega.
(16)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiviga 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, (4) nähakse ette mitmekülgne ja piiriülene lähenemine veekaitsele, mis on organiseeritud jõgede vesikondades eesmärgiga saavutada 2015. aastaks Euroopa veekogude hea seisund. Selle eesmärgi lahutamatu osa on toitainetesisalduse vähendamine. Käesoleva otsuse alusel erandi lubamisega ei piirata direktiivi 2000/60/EÜ sätete kohaldamist ega välistata, et direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks võib vaja minna täiendavaid meetmeid.
(17)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2007. aasta direktiivis 2007/2/EÜ, millega rajatakse Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE), (5) on sätestatud Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuuri rajamise üldeeskirjad ühenduse keskkonnapoliitika ja selliste poliitikate või tegevuste rakendamiseks, millel võib olla mõju keskkonnale. Kõnealuse erandi rakendamisega seoses kogutud ruumiandmed peaksid olema kooskõlas osutatud direktiivi sätetega, kus need on kohaldatavad. Selleks et vähendada halduskoormust ja suurendada andmete sidusust, peaksid Madalmaad kõnealuse erandi raames vajalikke andmeid kogudes vajaduse korral kasutama teavet, mis on saadud sellise ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi alusel, mis on loodud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1306/2013 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008) (6) V jaotise II peatükile,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Madalmaadele tehakse erand, mida taotleti 22. jaanuari 2014. aasta kirjas ja mille eesmärk on saada luba laotada igal aastal maale suurem kogus rohusööjate kariloomade sõnnikut, kui on ette nähtud direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 alapunktis a, kui on täidetud käesolevas otsuses esitatud tingimused.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „rohumaapõhine põllumajandusettevõte”- ettevõte, kus vähemalt 80 % alast, millele sõnnikut laotatakse, on rohumaa;
2) „rohusööjad kariloomad”- veised (välja arvatud piimavasikad), lambad, kitsed ja hobused, eeslid, hirved ja vesipühvlid;
3) „põllumajandusmaa”- eraomanduses, renditav või põllumajandusettevõtja poolt muu isikliku kirjaliku lepingu alusel haritav maa-ala, mille haldamise eest on põllumajandusettevõtja otseselt vastutav;
4) „rohumaa”- püsirohumaa või ajutine rohumaa, mida kasutatakse vähem kui viis aastat.
Artikkel 3
Reguleerimisala
Käesolevat otsust kohaldatakse igale rohumaapõhisele põllumajandusettevõttele eraldi, kui artiklites 4, 5 ja 6 sätestatud tingimused on täidetud.
Artikkel 4
Iga-aastane taotlemine ja kohustus
1. Käesoleva otsuse kohast erandit taotlevad põllumajandustootjad esitavad pädevale asutusele igal aastal sellekohase taotluse.
2. Koos lõikes 1 osutatud taotluse esitamisega võtavad nad endale kirjalikult kohustuse täita artiklites 5 ja 6 sätestatud tingimusi.
Artikkel 5
Sõnniku ja muude väetiste laotamine
1. Rohusööjate kariloomade sõnniku kogus, mida igal aastal rohumaapõhistes põllumajandusettevõtetes maale laotatakse, sealhulgas loomade enda poolt sinna tekitatud sõnnik, ei ületa sõnnikukogust, mis sisaldab 230 kg lämmastikku hektari kohta aastas põllumajandusettevõtetes, milles on vähemalt 80 % rohumaad ja mis asuvad tegevusprogrammis määratletud lõuna- ja keskosa liivastel ja lössimuldadel, ning kuni 250 kg lämmastikku hektari kohta aastas põllumajandusettevõtetes, milles on vähemalt 80 % rohumaad ja mis asuvad muudel muldadel; seejuures peavad olema täidetud lõigetes 2-9 sätestatud tingimused.
2. Lämmastiku ja fosfaadi üldkogused vastavad asjaomase põllukultuuri toitainevajadusele ning maapinnast saadavale lämmastikule. Lämmastiku ja fosfaadi üldkogused ei ületa tegevusprogrammis kehtestatud suurimaid kasutuskoguseid.
3. Käesoleva otsuse kohase erandiga hõlmatud põllumajandusettevõtetes ei ole lubatud kasutada keemilisi fosforväetisi.
4. Iga põllumajandusettevõte koostab väetamiskava, milles on kirjeldatud põllumajandusmaa külvikord ja sõnniku ning muude lämmastik- ja fosforväetiste kavandatud kasutamine. Iga kalendriaasta kava on põllumajandusettevõttes kättesaadav esimesel aastal hiljemalt juuniks ning järgmistel aastatel veebruariks.
5. Väetamiskava sisaldab järgmist:
a)
kariloomade arv, lauda ja ladustamissüsteemi kirjeldus, sealhulgas olemasoleva sõnnikuhoidla maht;
b)
põllumajandusettevõttes tekkiva sõnniku lämmastikusisalduse (välja arvatud lauda- ja laokaod) ja fosforisisalduse arvutus;
c)
põllukultuuride külvikorrakava, milles on kindlaks määratud iga põllu heintaimede ja muude põllukultuuride all olev kasvupind koos skemaatilise kaardiga, millel on märgitud iga põllu asukoht;
d)
põllukultuuride eeldatav lämmastiku- ja fosforivajadus;
e)
põllumajandusettevõtte maal kasutamata jääva ja allhankijatele tarnitava sõnniku liik ja kogus;
f)
sissetoodud ja põllumajandusettevõtte maal kasutatava sõnniku kogus;
g)
orgaanilise mineraliseerumise, liblikõieliste taimede ja atmosfääri sadestumise osakaalu ning pinnases oleva lämmastiku koguse arvestus hetkel, kui põllukultuur hakkab seda kasutama olulistes kogustes;
h)
sõnnikuga antav lämmastiku ja fosfori kogus igale põllule (põllukultuuri ja pinnasetüübi poolest samalaadsed põllumajandusettevõtte maatükid);
i)
keemiliste ja muude väetistega antava lämmastiku kogus igale põllule;
j)
arvutused selle kohta, kas lämmastiku ja fosfori kasutamine vastab kasutamisnormidele.
Vastavuse tagamiseks kava ja põllumajandustegevuse vahel vaadatakse kava läbi hiljemalt seitsme päeva jooksul pärast põllumajandustegevuse iga muudatust.
6. Iga põllumajandusmaa kohta tuleb pidada väetamisarvestust. Kõnealune arvestus esitatakse pädevale asutusele iga kalendriaasta kohta.
7. Väetamisarvestuses esitatakse järgmised andmed:
a)
põllukultuurialune kasvupind;
b)
kariloomade arv ja liik;
c)
sõnnikutoodang looma kohta;
d)
põllumajandusettevõtte imporditud väetiste kogus;
e)
põllumajandusettevõttest välja veetud sõnniku kogus ja selle saajad.
8. Iga üksikerandit kasutav rohumaapõhine põllumajandusettevõte on nõus väetisekasutuse ja väetamisarvestuse kontrollimisega.
9. Igas üksikerandit kasutavas põllumajandusettevõttes tehakse korrapäraselt vähemalt üks kord nelja aasta jooksul kõikidel külvikorra ja pinnase omaduste poolest samalaadsetel maa-aladel pinnases oleva lämmastiku ja fosfori analüüs.
Lämmastikusisalduse analüüs, milles käsitletakse mineraallämmastikku ja näitajaid, mis võimaldavad hinnata orgaanilise mineraliseerumise panust lämmastikusisaldusse, tehakse pärast rohumaade kündi põllumajandusettevõtte iga samalaadse ala kohta.
Esimeses ja teises lõigus osutatud analüüside puhul on nõutav vähemalt üks analüüs viie hektari kohta.
10. Sõnnikut ei laotata sügisel enne rohumaa harimist.
Artikkel 6
Maakate
1. Käesoleva otsuse kohast erandit kasutav põllumajandustootja peab oma põllumajandusettevõttes kasvatama heintaimi alal, mis moodustab sõnniku laotamiseks olemasolevast kasvupinnast 80 % või rohkem.
2. Käesoleva otsuse kohast erandit kasutav põllumajandustootja peab lisaks võtma järgmised meetmed:
a)
leostumisvõimaluste vähendamiseks külvatakse liivasele ja lössimullale pärast maisi heintaimed või muud põllukultuurid, mis tagavad talvise pinnakatte;
b)
selleks et haritava maa püsirohukate taastaks sügisesi nitraadikaotuseid aluspinnases ning et piirata talviseid kadusid, ei künta vahekultuure sisse enne 1. veebruari;
c)
liivastel ja lössimuldadel asuvad rohumaad küntakse ainult kevadel;
d)
sisseküntud rohumaale järgneb kõikidel pinnasetüüpidel kohe suure lämmastikunõudlusega põllukultuur ning väetamine põhineb mineraallämmastikku ning muid näitajaid käsitleval pinnase analüüsil, mida saab võtta aluseks pinnase orgaanilise mineraliseerumise tulemusel vabaneva lämmastiku hindamisel, ning
e)
kui külvikorrad sisaldavad liblikõielisi või muid õhulämmastikku siduvaid taimi, vähendatakse väetiste kasutamist vastavalt.
3. Erandina punktist c on rohumaa kündmine sügisel lubatud lillesibulate istutamiseks.
Artikkel 7
Sõnnikutootmise meetmed
Madalmaade riigiasutused tagavad, et nii lämmastiku kui ka fosfori suhtes ei ületaks sõnnikutoodang riigis 2002. aasta taset. See tähendab, et sigade ja kodulindude puhul säilitatakse tootmisõigusi käesoleva otsusega lubatud erandi kohaldamise ajal.
Lisaks sellele tagavad Madalmaade pädevad asutused, et alates 2015. aasta jaanuarist töödeldakse asjakohane osa piimasektoris üle jäävast sõnnikust.
Artikkel 8
Seire
1. Pädevad asutused koostavad kaardid, millel on esitatud rohumaapõhiste põllumajandusettevõtete protsent, kariloomade protsent ja üksikerandi alla kuuluva põllumajandusmaa protsent igas omavalitsuses, ning ajakohastavad neid igal aastal.
2. Erandi kasutamise kontrolli keskustes luuakse toimiv seirevõrgustik proovide võtmiseks pinnases olevast veest, ojadest ja madalast põhjaveest.
3. Seirevõrgustikku kuulub vähemalt 300 üksikerandit kasutavat põllumajandusettevõtet ja see hõlmab kõiki pinnasetüüpe (savi, turvas, liiv- ja liiv-lössimullad), väetamismeetodeid ja külvikordi. Käesoleva otsuse kohaldamisaja jooksul seirevõrgustiku koosseisu ei muudeta.
4. Seire ja pideva toitainete analüüsi alusel saadakse andmeid maade kasutamise kohta kohalikul tasandil, külvikordade ja väetamismeetodite kohta üksikerandit kasutavates põllumajandusettevõtetes. Neid andmeid saab kasutada nitraatide leostumise ulatuse ja fosforikadude mudelarvutusteks põldudel, kus kasutatakse rohusööjate kariloomade sõnnikut koguses, mis vastab kuni 230 kg või 250 kg lämmastikule hektari kohta aastas.
5. Seirevõrgustikku kuuluvate põllumajandusettevõtete madala põhjavee, pinnasevee, äravooluvee ja ojade seirevõrgustikust saadakse andmeid lämmastiku- ja fosforisisalduse kohta vees, mis voolab juurte tsoonist põhjavette ning maapealsesse veesüsteemi.
6. Liivmuldadel asuvate põllumajandusalade puhul tuleb kohaldada tugevdatud veeseiret.
Artikkel 9
Kontrollid
1. Pädev riigiasutus teeb halduskontrolle kõikide üksikerandit kasutavate põllumajandusettevõtete suhtes, et hinnata, kas maa harimisel peetakse kinni rohusööjate kariloomade sõnnikuga maasse viidava lämmastiku ülempiirist 230 kg või 250 kg hektari kohta aastas põllumajandusettevõtetes, kus on vähemalt 80 % rohumaad, samuti üldlämmastiku ja -fosfaadi kasutamise normidest ning maakasutuse tingimustest. Kui riiklike asutuste tehtud kontrolli käigus selgub, et artiklites 5 ja 6 sätestatud tingimused ei ole täidetud, teavitatakse sellest taotluse esitajat. Sel juhul loetakse taotlus tagasilükatuks.
2. Kontrolliprogramm koostatakse riskianalüüsi põhjal ja kontrollide sagedus peab olema asjakohane; programm tugineb eelnevate aastate kontrollide tulemustele, direktiivi 91/676/EMÜ rakendusaktide üldiste pisteliste kontrollide tulemustele ja mis tahes teabele, mis võib viidata nõuete rikkumisele.
Vähemalt 5 % üksikerandit kasutavates põllumajandusettevõtetes tehakse halduskontrolle maa kasutamise, kariloomade arvu ja sõnnikutootmise suhtes.
Käesoleva otsuse artiklites 5 ja 6 sätestatud tingimuste täitmise kontrollimiseks tehakse põldtunnustamisi vähemalt 7 % käesoleva otsuse kohast üksikerandit kasutavates põllumajandusettevõtetes.
3. Pädevatele asutustele antakse volitused ja vahendid, mis on vajalikud selleks, et kontrollida vastavust käesoleva otsuse alusel tehtud erandile.
Artikkel 10
Aruandlus
1. Pädevad asutused esitavad komisjonile iga aasta märtsiks aruande, mis sisaldab järgmist teavet:
a)
väetamisega seotud andmed kõikides üksikerandit kasutavates põllumajandusettevõtetes, sealhulgas teave saagiste ja mullatüübi kohta;
b)
kariloomade arvu suundumused Madalmaade igas kariloomakategoorias ja erandit kasutavates põllumajandusettevõtetes;
c)
siseriikliku sõnnikutootmise suundumused sõnnikus oleva lämmastiku ja fosfori koguste arvestuses;
d)
kokkuvõte sigade ja kodulindude sõnniku eritumiskoefitsiendi kontrollimiste tulemustest riigi tasandil;
e)
käesoleva otsuse artikli 8 lõikes 1 osutatud kaardid, millel on esitatud põllumajandusettevõtete, kariloomade ning üksikerandiga hõlmatud põllumajandusmaa protsent igas omavalitsusüksuses;
f)
veeseire tulemused, sealhulgas teave põhja- ja pinnavee veekvaliteedi suundumuste kohta ning andmed erandi mõju kohta vee kvaliteedile;
g)
andmed lämmastiku- ja fosforisisalduse kohta vees, mis voolab juurtetsoonist põhjavette ning maapealsesse veesüsteemi, nagu on osutatud artikli 8 lõikes 5, ning liivmuldadel asuvate põllumajandusalade artikli 8 lõikes 6 osutatud tugevdatud veekontrolli tulemused;
h)
uuringute tulemused, milles käsitletakse andmeid maade kasutamise kohta kohalikul tasandil, külvikordi ja väetamismeetodeid, ning nitraatide leostumise ja fosforikao artikli 8 lõikes 4 osutatud mudelarvutuste tulemused üksikerandit kasutavates põllumajandusettevõtetes;
i)
hinnang artiklis 9 osutatud erandi tingimuste rakendamisele põllumajandusettevõtete kontrollimise tulemuste põhjal ning teave tingimusi mittetäitvate põllumajandusettevõtete kohta, mis põhineb halduskontrollidel ja kohapealsetel kontrollidel.
2. Aruandes sisalduvad ruumiandmed peavad vastama direktiivi 2007/2/EÜ sätetele, kui need on kohaldatavad. Vajalike andmete kogumisel kasutavad Madalmaad vajaduse korral määruse (EL) nr 1306/2013 V jaotise II peatüki alusel loodud ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi raames saadud teavet.
Artikkel 11
Kohaldamine
Käesolev otsus kehtib 31. detsembrini 2017.
Artikkel 12
Käesolev otsus on adresseeritud Madalmaade Kuningriigile.
Brüssel, 16. mai 2014