РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/346 НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2015 година
за предоставяне на поискана от Обединеното кралство дерогация по отношение на Северна Ирландия съгласно Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер С(2015) 542)
(само текстът на английски език е автентичен)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално трета алинея на точка 2 от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството оборски тор, което дадена държава членка възнамерява да използва годишно на хектар, е различно от посоченото в първото изречение от втора алинея, точка 2 от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество следва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, посочени в член 1 от тази директива, и следва да бъде обосновано с обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и наличие на култури с високо усвояване на азот.
(2)
На 14 декември 2007 г. Комисията прие Решение 2007/863/ЕО (2) за предоставяне на поисканата от Обединеното кралство дерогация по отношение на Северна Ирландия съгласно Директива 91/676/ЕИО за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, с което се разрешава, при известни условия, торене с оборски тор до пределна стойност от 250 kg азот на хектар годишно във ферми с минимум 80 % пасища.
(3)
На 24 февруари 2011 г. Комисията прие Решение 2011/128/ЕС (3), с което се изменя Решение 2007/863/ЕО и се удължава срокът на действие на дерогацията до 31 декември 2014 г.
(4)
Дерогацията, предоставена с Решение 2007/863/ЕО, изменено с Решение 2011/128/ЕС, обхващаше 145 ферми през 2013 г., което съответства на около 0,59 % от общия брой стопанства и на 0,42 % от общата нетна селскостопанска площ.
(5)
На 10 октомври 2014 г. Обединеното кралство внесе в Комисията искане по отношение на региона на Северна Ирландия за удължаване на дерогацията по третата алинея на точка 2 от приложение III към Директива 91/676/ЕИО.
(6)
В съответствие с член 3, параграф 5 от Директива 91/676/ЕИО Обединеното кралство прилага по отношение на региона на Северна Ирландия програма за действие, обхващаща цялата съответна територия.
(7)
Докладът на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно прилагането на Директива 91/676/ЕИО за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници, основаващ се на докладите на държавите членки за периода 2008-2011 г. показва, че в региона на Северна Ирландия в Обединеното кралство всички мониторингови станции отчитат по отношение на подземните води средна концентрация на нитрати под 50 mg/l, а в 93 % от мониторинговите станции средната концентрация на нитрати е под 25 mg/l. По отношение на повърхностните води всички мониторингови станции отчитат средна концентрация на нитрати под 25 mg/l.
(8)
Броят на селскостопанските животни и използването на изкуствени торове са спаднали през последните години. Броят на едрия рогат добитък, птиците и овцете през периода 2008-2011 г. в сравнение с периода 2004-2007 г. е намалял съответно с 5 %, 5 % и 10 %, а броят на свинете се е увеличил с 4 %. Средното внасяне на азот от оборски тор през периода 2008-2011 г. е възлизало на 117 kg/ha и е намаляло със 6,4 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средният излишък на фосфор през периода 2008-2011 г. е бил 13,6 kg/ha, което представлява намаление с 30,1 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средното използване на изкуствени азотни торове през периода 2008-2011 г. е намаляло с около 18,4 % в сравнение с периода 2004-2007 г. Средното използване на изкуствени фосфорни торове през периода 2008-2011 г. е намаляло с около 53 % в сравнение с периода 2004-2007 г.
(9)
В Северна Ирландия 93 % от селскостопанските земи се използват като пасища. Общо по отношение на всички пасищни ферми, в 42 % от общата площ земята се стопанисва екстензивно и гъстотата на животните е под 1 животинска единица на хектар, при малко използване на торове, в 37 % от общата площ земята се стопанисва в рамките на агро-екологични програми, и само в 24 % от общата площ земята се стопанисва по-интензивно, при гъстота на животните равна или по-голяма от 2 животински единици на хектар. 5 % от площите се използват като обработваема земя. Средното използване на химически торове в пасищата възлиза на 79 kg/ha азот и 5 kg/ha фосфор.
(10)
За Северна Ирландия са характерни обилни валежи и преобладават слабо дрениращи се почви. Поради затрудненото дрениране денитрификационният потенциал на повечето почви в Северна Ирландия е сравнително висок, което намалява нитратната концентрация в почвата, и оттам количеството нитрати, което е податливо на отмиване.
(11)
Климатът в Северна Ирландия се характеризира с равномерно разпределение на валежите през цялата година и със сравнително малки температурни амплитуди, което позволява относително дълъг вегетационен период на тревните култури в районите с активно стопанисване и селскостопанска дейност, продължаващ от 270 дни годишно в източните крайбрежни райони до около 260 дни годишно в централните низини.
(12)
Комисията, след като разгледа искането на Обединеното кралство по отношение на региона на Северна Ирландия, взе предвид Програмата за действие, и в светлината на придобития опит от дерогацията, предоставена с Решение 2007/863/ЕО, изменено с Решение 2011/128/ЕС, счита, че количеството оборски тор, предложено от Северна Ирландия, съответстващо на 250 kg азот на хектар годишно, няма да възпрепятства постигането на целите по Директива 91/676/ЕИО, при положение че бъдат изпълнени някои строги условия.
(13)
Предоставената от Северна Ирландия придружителна информация показва, че предлаганото количество от 250 kg/ha годишно азот от оборски тор във фермите с поне 80 % пасища е оправдано въз основа на обективни критерии, като например продължителният вегетационен период и наличието на култури с високо усвояване на азот.
(14)
Срокът на действие на Решение 2007/863/ЕО, изменено с Решение 2011/128/ЕС, изтича на 31 декември 2014 г. С цел да се осигури възможност на съответните фермери да продължат да ползват дерогацията, уместно е да бъде прието настоящото решение.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден съгласно член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Обединеното кралство по отношение на Северна Ирландия с писмо от 10 октомври 2014 г. с цел да се разреши торене с по-голямо количество оборски тор от предвиденото в първото изречение от втората алинея на точка 2 от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата точка, се разрешава при спазване на условията, посочени в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите по настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„пасищни ферми“ означава стопанства, в които 80 % или повече от селскостопанската земя, която може да се тори, е заета с трева;
2)
„пасящ добитък“ означава едър рогат добитък (с изключение на малки телета), овце, сърни, кози и коне;
3)
„трева“ означава културата в постоянно или временно пасище (под временно се разбира пасище на по-малко от четири години);
4)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене.
Член 3
Обхват
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за пасищните ферми и при условията, определени в членове 4, 5 и 6.
Член 4
Ежегодно подаване на заявления и поемане на ангажимент
1. Всяка година фермерите, които искат да се ползват от дерогация по силата на настоящото решение, подават заявление до компетентните органи.
2. Заедно с годишното заявление по параграф 1, те писмено се ангажират да спазват условията по членове 5 и 6.
Член 5
Прилагане на оборски тор и други торове
1. Количеството оборски тор от пасящ добитък, което се тори всяка година в пасищните стопанства, включително и от самите животни, не трябва да надхвърля количеството оборски тор, съдържащо 250 kg азот на хектар, при условията, определени в параграфи 2-8.
2. Общото внасяне на азот не трябва да надхвърля предвижданата потребност от хранителни вещества на разглежданата култура и следва да е съобразено с постъпленията от почвата. Общото внасяне на азот трябва да се определя различно в отделните случаи, въз основа на гъстотата на животните и производителността на пасището.
3. За всяка ферма трябва да се води план за наторяването, в който се описва сеитбооборота върху селскостопанската земя и планираното торене с оборски тор и други торове. Той трябва да бъде на разположение във фермата за всяка календарна година преди 1 март. Планът за наторяване трябва да съдържа най-малко следното:
а)
план за сеитбооборота, в който да е посочена площта на парцелите с трева и на парцелите с други култури, включително със скица, показваща местоположението на отделните парцели;
б)
броя на животните, описание на помещенията за животните и системата за съхранение на оборския тор, включително наличните обеми за съхранение на оборски тор;
в)
изчисление на количествата азот (без загубите от съхранение и складиране) и фосфор в добивания във фермата оборски тор;
г)
количеството, вида и характеристиките на оборския тор, изнесен извън фермата или внесен в нея;
д)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
е)
резултати от анализите на почвата, свързани със съдържанието на азот и фосфор, ако има такива;
ж)
видът на тора, които ще се използва;
з)
изчисление на приложеното количество азот и фосфор от оборски тор за всеки парцел;
и)
изчисление на използваното за наторяване количество азот и фосфор от изкуствени и други торове във всеки парцел.
Най-късно до седем дни след настъпването на каквито и да било промени в селскостопанските практики планът за наторяване трябва да бъде преработен, за да се осигури съответствие между плана и действителните селскостопански практики.
4. Всеки фермер трябва да води отчет за наторяването, включително информация, свързана с управлението на вложените количества азот и фосфор и на замърсените води. Отчетите се предават на компетентните органи за всяка календарна година.
5. За всяка пасищна ферма, ползваща се от дерогация, фермерът приема, че заявлението, посочено в член 4, параграф 1, планът за наторяването и отчетите за наторяването могат да бъдат обект на контрол.
6. Всеки фермер, на когото е предоставена дерогация, трябва периодично да извършва анализ на съдържанието на азот и фосфор в почвата, с оглед постигане на правилно наторяване.
Вземането на проби и техният анализ трябва да се извършват най-малко веднъж на всеки четири години за всяка хомогенна площ от фермата, като се вземат предвид сеитбооборота и почвените характеристики.
Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
Резултатите от анализа на съдържанието на азот и фосфор в почвата трябва да са на разположение във фермата, ползваща се от дерогация.
7. Оборски тор не трябва да се разпръсква през есента преди култивирането на тревата.
8. За всяка пасищна ферма, ползваща се от дерогация, съответният фермер трябва да осигури спазване на условието, че фосфорният баланс, изчислен по определена от компетентният орган методика, не трябва да включва излишък на фосфор, надхвърлящ 10 kg/ha годишно.
Член 6
Управление на земята
1. Осемдесет процента или повече от наторяваната с оборски тор площ във фермите трябва да е заета с трева.
2. Фермерите, ползващи се от индивидуална дерогация, трябва да изпълняват следните мерки:
а)
временните пасища се орат напролет;
б)
разораните пасища, върху всички видове почва, се засяват непосредствено след това с култури с висока потребност от азот;
в)
в сеитбооборота не се включват бобови и други растения, които фиксират азота от въздуха.
3. Параграф 2, буква в) обаче не се отнася за детелината в тревни площи, в които тя заема под 50 %, нито за други бобови растения, засети заедно с тревата.
Член 7
Други мерки
Настоящата дерогация се прилага без да се засягат мерките, които е необходимо да бъдат предприети с оглед спазване на други нормативни актове на ЕС, отнасящи се за околната среда.
Член 8
Мониторинг
1. Компетентният орган трябва да осигури за всяка област да се изготвят и актуализират ежегодно карти с процента на пасищните стопанства, процента на животните и процента на селскостопанската земя, обхванати от индивидуална дерогация, както и карти на местното земеползване.
2. Трябва да се провежда са мониторинг на почвата, повърхностните води и подземните води, за да се осигурят данни за концентрацията на азот и фосфор в почвените води, за минералния азот в почвения профил и концентрацията на нитрати в подземните и повърхностните води, както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава. Мониторингът трябва да се провежда на ниво земеделски участък и в селскостопанските водосбори, обект на мониторинг. Мониторинговите обекти трябва да обхващат главните видове почви, нива на интензивност на торенето, практики за наторяване и култури.
3. Трябва да се провежда засилен мониторинг на водите в селскостопанските водосбори, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти.
4. Във фермите, ползващи се от индивидуални дерогации, трябва да се извършват проучвания за местното земеползване, сеитбооборота и селскостопанските практики. Събраната информация и данните от анализа на хранителните вещества по член 5, параграф 6, както и от мониторинга, по параграф 2 от настоящия член, трябва да се използват за изчисляване по съответен модел на степента на загубите на нитрати и фосфор от фермите, ползващи се от дерогация.
Член 9
Проверки
1. Компетентните органи трябва да осигуряват подлагане на административен контрол на всички заявления за дерогация. Когато от проверката стане ясно, че условията по членове 5 и 6 не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението се счита за отхвърлено.
2. Определя се програма за инспекции на място, които са на базата на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общи проверки на случаен принцип на прилагането на законодателството, което e в изпълнение на Директива 91/676/ЕИО. Инспекциите на място трябва да обхващат най-малко 5 % от фермите, ползващи се от индивидуална дерогация по отношение на условията, определени в членове 5 и 6 от настоящото решение. Когато проверката покаже несъответствие, фермерът се уведомява за това. Тази информация трябва да бъде отчетена при вземането на решение относно искането за дерогация за следващата година.
3. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на дерогацията, предоставена съгласно настоящото решение.
Член 10
Докладване
Всяка година най-късно до месец юни компетентните органи представят доклад, съдържащ следната информация:
1)
карти, показващи процента на фермите, процента на селскостопанските животни и процента на селскостопанската земя, обхванати от индивидуални дерогации съответно във всеки окръг, както и карти на местното земеползване, съгласно посоченото в член 8, параграф 1;
2)
резултатите от мониторинга на подземните и повърхностните води по отношение на концентрацията на нитратите, включително информация за тенденциите в качеството на водите както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава, а също и за въздействието на дерогацията върху качеството на водите, съгласно посочено в член 8, параграф 2;
3)
резултатите от мониторинга на почвите по отношение на концентрацията на азот и фосфор в почвените води и минералния азот в почвения профил, както при условията на дерогация, така и при отсъствието на такава, съгласно посоченото в член 8, параграф 2;
4)
резюме и оценка на данните, получени от засиления мониторинг на водите, съгласно посоченото в член 8, параграф 3;
5)
резултатите от проучванията на местното земеползване, сеитбооборота, както и селскостопанските практики, съгласно посоченото в член 8, параграф 4;
6)
резултатите от изчисленията въз основа на съответен модел на количеството на загубите на азот и фосфор във фермите, ползващи се от индивидуална дерогация, съгласно посоченото в член 8, параграф 4;
7)
оценка на изпълнението на условията на дерогацията въз основа на проверките на равнище ферма, както и информация за неизрядните ферми въз основа на резултатите от административния контрол и инспекциите на място, съгласно посоченото в член 9, параграфи 1 и 2.
Член 11
Прилагане
Настоящото решение се прилага в контекста на наредбите за Програма за действия за ограничаване на нитратите/Северна Ирландия (SR 2014 № 307 - Nitrates Action Programme Regulations (Northern Ireland) 2014).
Срокът на действие на настоящото решение изтича на 31 декември 2018 г.
Член 12
Адресат на настоящото решение е Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2015 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS (EL) 2015/346,
9. veebruar 2015,
millega tehakse Ühendkuningriigi taotluse alusel Põhja-Iirimaad käsitlev erand nõukogu direktiivi 91/676/EMÜ (veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest) rakendamisel
(teatavaks tehtud numbri C(2015) 542 all)
(Ainult ingliskeelne tekst on autentne)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest, (1) eriti selle III lisa punkti 2 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kui sõnnikukogus, mida liikmesriik kavatseb igal aastal hektari kohta maale laotada, erineb direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 teise lõigu esimeses lauses ja selle alapunktis a osutatust, peab see kogus olema selline, mis ei piira kõnealuse direktiivi artiklis 1 määratletud eesmärkide saavutamist ning olema põhjendatud objektiivsete kriteeriumide alusel, nagu näiteks pikad kasvuperioodid ja suure lämmastikuvajadusega põllukultuurid.
(2)
Komisjon võttis 14. detsembril 2007 vastu otsuse 2007/863/EÜ (millega lubatakse Ühendkuningriigi taotletud Põhja-Iirimaad käsitlev erand direktiivi 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest rakendamisel), (2) millega lubati teatud tingimuste täitmise korral põllumajandusettevõtetel, kus on vähemalt 80 % rohumaad, laotada aastas loomasõnnikut koguses, milles on lämmastikku kuni 250 kg hektari kohta.
(3)
24. veebruaril 2011 võttis komisjon vastu otsuse 2011/128/EL, (3) millega muudetakse otsust 2007/863/EÜ ning millega on pikendatud erandit 31. detsembrini 2014.
(4)
Otsusega 2007/863/EÜ (mida muudeti otsusega 2011/128/EL) lubatud erandi alla kuulus 2013. aastal 145 põllumajandusettevõtet, mis moodustasid umbes 0,59 % põllumajandusettevõtete koguarvust ja 0,42 % põllumajandusmaa netopindalast.
(5)
10. oktoobril 2014 esitas Ühendkuningriik komisjonile Põhja-Iirimaaga seoses taotluse direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 kolmanda lõigu kohaselt antava erandi tegemiseks.
(6)
Kooskõlas direktiivi 91/676/EMÜ artikli 3 lõikega 5 kohaldab Ühendkuningriik asjakohast tegevusprogrammi kogu Põhja-Iirimaa territooriumi suhtes.
(7)
Liikmesriigi poolt ajavahemiku 2008-2011 kohta esitatud aruannete alusel koostatud komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule direktiivi 91/676/EMÜ (veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest) rakendamise kohta näitab, et Ühendkuningriigis Põhja-Iirimaal on kõigis seirejaamades registreeritud põhjavee keskmine nitraadisisaldus alla 50 mg/l ja 93 % seirejaamades on registreeritud põhjavee keskmine nitraadisisaldus alla 25 mg/l. Pinnavee nitraadisisaldus on kõigi seirejaamade andmete kohaselt alla 25 mg/l.
(8)
Loomade arv ja keemiliste väetiste kasutamine on viimaste aastate jooksul vähenenud. Kariloomade, kodulindude ja lammaste arv langes ajavahemikus 2008-2011 võrreldes ajavahemikuga 2004-2007 vastavalt 5 %, 5 % ja 10 %, samas sigade arv suurenes 4 % võrra. Ajavahemikus 2008-2011 oli loomasõnnikupõhise lämmastiku keskmine kogus 117 kg/ha, mis oli võrreldes ajavahemikuga 2004-2007 6,4 % väiksem. Fosforit lisati ajavahemikus 2008-2011 keskmiselt 13,6 kg/ha, see kogus oli võrreldes ajavahemikuga 2004-2007 30,1 % väiksem. Võrreldes ajavahemikuga 2004-2007 langes ajavahemikus 2008-2011 keskmine lämmastikväetise kasutamine 18,4 %. Võrreldes ajavahemikuga 2004-2007 langes ajavahemikus 2008-2011 keskmine fosforväetise kasutamine 53 %.
(9)
Põhja-Iirimaal on 93 % põllumajandusmaast rohumaa. Rohumaad omavate põllumajandusettevõtete maast kasutatakse 42 % selle kogupindalast ekstensiivselt, loomkoormus on seal alla 1 loomühiku hektari kohta, väetiseid kasutatakse vähe, 37 % maad on kasutusel põllumajanduse keskkonnaprogrammide raames ja vaid 24 % on kasutusel intensiivpõllumajandusmaana, kus loomühikuid on hektari kohta 2 või rohkem. 5 % maast kasutatakse põllukultuuride jaoks. Keemiliste väetiste keskmine kasutus rohumaal on 79 kg lämmastikku ja 5 kg fosforit hektari kohta.
(10)
Põhja-Iirimaad iseloomustab kõrge sademete hulk ja vähese veeläbilaskevõimega muldade ülekaal. Piiratud veeläbilaskevõime tõttu on suurema osa Põhja-Iirimaa muldade denitrifikatsioonivõime suhteliselt kõrge, see vähendab pinnase nitraadisisaldust ja seega ka leostuda võiva nitraadi kogust.
(11)
Põhja-Iirimaa kliima, millele on iseloomulik ühtlane sademete hulk kogu aasta vältel ja suhteliselt väike aastaringne temperatuuri kõikumine, soodustab suhteliselt pika rohukasvuperioodi olemasolu, st aeg, mil maad aktiivselt kasutatakse ja haritakse, ulatub 270 päevast aastas idapoolsel rannikualal 260 päevani aastas keskosa tasandikel.
(12)
Komisjon, olles läbi vaadanud Ühendkuningriigi Põhja-Iirimaaga seoses esitatud taotluse ja tegevusprogrammi ning kaalunud otsuses 2007/863/EÜ (muudetud otsusega 2011/128/EL) sätestatud erandi kohaldamisest saadud kogemusi, on arvamusel, et Põhja-Iirimaa puhul kavandatav loomasõnnikukogus, mis vastab 250 kg lämmastikule hektari kohta aastas, ei piira direktiivis 91/676/EMÜ kindlaksmääratud eesmärkide saavutamist juhul, kui järgitakse teatavaid rangeid tingimusi.
(13)
Põhja-Iirimaa on esitanud kinnitavad andmed, mille põhjal on näha, et pakutud kogus - 250 kg loomasõnnikupõhist lämmastikku hektari kohta aastas - põllumajandusettevõtetes, kus on vähemalt 80 % rohumaad, on põhjendatud objektiivsete kriteeriumide abil, nagu näiteks pikad kasvuperioodid ja suure lämmastikuvajadusega põllukultuurid.
(14)
Otsuse 2007/863/EÜ (muudetud otsusega 2011/128/EL) kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2014. Et asjaomased põllumajandustootjad saaksid erandi kohaldamist jätkata, tuleks vastu võtta käesolev otsus.
(15)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 91/676/EMÜ artikli 9 alusel moodustatud nitraadikomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Tehakse Ühendkuningriigi 10. oktoobri 2014. aasta kirjas taotletud Põhja-Iirimaad käsitlev erand, mille eesmärk on lubada kasutada direktiivi 91/676/EMÜ III lisa punkti 2 teise lõigu esimese lause ja alapunktiga a ette nähtud kogusest suuremat kogust loomasõnnikut ja mis eeldab käesolevas otsuses esitatud tingimuste täitmist.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „rohumaad omavad põllumajandusettevõtted”- ettevõtted, kus 80 % või rohkem põllumajandusmaast, millele sõnnikut laotatakse, on rohumaa;
2) „rohusööjad kariloomad”- veised (välja arvatud piimavasikad), lambad, hirved, kitsed ja hobused;
3) „rohumaa”- ajutine või püsirohumaa (ajutine rohumaa on tavaliselt kasutuses vähem kui neli aastat);
4) „maatükk”- põllukultuuri, mullatüübi ja väetamise poolest ühtne põld või põldude rühm.
Artikkel 3
Reguleerimisala
Käesolevat otsust kohaldatakse iga üksikjuhtumi suhtes eraldi, kui artiklites 4, 5 ja 6 esitatud tingimused rohumaad omavate põllumajandusettevõtete kohta on täidetud.
Artikkel 4
Iga-aastane taotlemine ja kohustus
1. Käesoleva otsuse kohast erandit kohaldada soovivad põllumajandustootjad esitavad pädevale asutusele igal aastal sellekohase taotluse.
2. Koos lõikes 1 osutatud aastase taotlusega võtavad nad endale kirjalikult kohustuse täita artiklites 5 ja 6 sätestatud tingimusi.
Artikkel 5
Sõnniku ja muude väetiste laotamine
1. Rohusööjate kariloomade sõnniku kogus, mida igal aastal rohumaad omavates põllumajandusettevõtetes maale laotatakse, sealhulgas loomade enda poolt, ei tohi ületada sõnnikukogust, mis sisaldab 250 kg lämmastikku hektari kohta, ning lõigetes 2-8 esitatud tingimused peavad olema täidetud.
2. Lämmastiku üldkogused ei ületa asjaomase põllukultuuri eeldatavat toitainevajadust ning nende puhul võetakse arvesse maapinnast saadavat lämmastikku. Lämmastiku üldkogust diferentseeritakse vastavalt loomkoormusele ja rohumaa saagikusele.
3. Iga põllumajandusettevõte koostab väetamiskava, milles on kirjeldatud põllumajandusmaa külvikord ja sõnniku ning muude väetiste kavandatud kasutamine. Kava on põllumajandusettevõttes saadaval enne iga kalendriaasta 1. märtsi. Väetamiskava sisaldab vähemalt järgmist:
a)
põllukultuuride külvikorrakava, milles on kindlaks määratud rohumaapind ning nende maatükkide pind, kus kasvatatakse muid põllukultuure, koos skemaatilise kaardiga, millel on märgitud iga maatüki asukoht;
b)
kariloomade arv, lauda ja ladustamissüsteemi kirjeldus, sealhulgas olemasoleva sõnnikuhoidla maht;
c)
põllumajandusettevõttes toodetava sõnniku (välja arvatud lauda- ja laokaod) lämmastikusisalduse ja fosforisisalduse arvutus;
d)
põllumajandusettevõttest või põllumajandusettevõttesse tarnitava sõnniku kogus, liik ja omadused;
e)
põllukultuuride eeldatav lämmastiku- ja fosforivajadus iga maatüki kohta;
f)
lämmastiku ja fosforiga seotud pinnaseanalüüsid, kui need on olemas;
g)
kasutatava väetise tüüp;
h)
arvestus sõnnikust saadava lämmastiku ja fosfori kasutamise kohta igal maatükil;
i)
arvestus keemilistest ja muudest väetistest pärineva lämmastiku ja fosfori kasutamise kohta igal maatükil.
Selleks et tagada vastavus väetamiskava ja tegeliku põllumajandustegevuse vahel, vaadatakse kava läbi hiljemalt seitsme päeva jooksul pärast mis tahes muudatust põllumajandustegevuses.
4. Iga põllumajandustootja peab väetamisarvestust, mis hõlmab muu hulgas lämmastiku ja fosfori keskkonda viimise ja reovee käitlemisega seotud teavet. See edastatakse pädevale asutusele iga kalendriaasta kohta.
5. Kui rohumaad omav põllumajandusettevõte kasutab erandit, peab sealne põllumajandustootja olema nõus artikli 4 lõikes 1 osutatud taotluse, väetamiskava ja väetamisarvestuse kontrollimisega.
6. Iga erandit kohaldav põllumajandustootja teeb korrapäraselt mulla lämmastiku- ja fosforisisalduse analüüse, et tagada väetiste täpne kasutamine.
Mullaproovid võetakse ja mullaanalüüsid tehakse kõikidel külvikordade ja mulla omaduste poolest samalaadsetel maa-aladel vähemalt üks kord nelja aasta jooksul.
Iga viie hektari põllumajandusmaa kohta tuleb teha vähemalt üks analüüs.
Igas erandit kohaldavas põllumajandusettevõttes on olemas mulla lämmastiku- ja fosforisisalduse analüüsi tulemused.
7. Loomasõnnikut ei laotata sügisel enne rohumaa harimist.
8. Kui rohumaad omav põllumajandusettevõte kasutab erandit, peab sealne põllumajandustootja tagama, et pädeva asutuse määratud metoodika kohaselt arvutatud fosfori osakaal ei ületa aastas 10 kg hektari kohta.
Artikkel 6
Maaharimine
1. Põllumajandusettevõtetes sõnniku laotamiseks olemasolevast alast on 80 % või rohkem rohumaa.
2. Üksikerandit kohaldavad põllumajandustootjad võtavad järgmised meetmed:
a)
ajutine rohumaa küntakse kevadel;
b)
sisseküntud rohumaale järgneb kõikidel mullatüüpidel suure lämmastikuvajadusega põllukultuur;
c)
külvikorrad ei sisalda liblikõielisi ega muid õhulämmastikku siduvaid taimi.
3. Lõike 2 punkt c ei kehti aga ristiku suhtes rohumaal, kus ristiku osakaal on väiksem kui 50 %, ega muude heintaimede allakülviga liblikõieliste taimede suhtes.
Artikkel 7
Muud meetmed
Käesoleva erandi kasutamine ei piira ELi teiste keskkonnaalaste õigusaktide järgimiseks vajalike meetmete kohaldamist.
Artikkel 8
Seire
1. Pädev asutus tagab, et koostatakse kaardid, millel on esitatud rohumaad omavate põllumajandusettevõtete osakaal, kariloomade osakaal ning üksikerandite alla kuuluva põllumajandusmaa osakaal igas maakonnas ning kaardid maa kasutamise kohta kohalikul tasandil. Kõnealuseid kaarte ajakohastatakse igal aastal.
2. Tehakse mulla ning pinna- ja põhjavee seiret, et saada andmeid lämmastiku- ja fosforisisalduse kohta pinnavees, mineraallämmastiku kohta mullaprofiilis ning nitraadisisalduse kohta põhja- ja pinnavees, seda nii erandi kohaldamise korral kui ka tavapärastes tingimustes. Seire toimub põllumajandusettevõtte tasandil ning põllumajanduslikel valgaladel. Seirealad hõlmavad peamisi mullatüüpe, intensiivsuse tasemeid, väetamismeetodeid ja põllukultuure.
3. Kõige ohualtimate veekogude läheduses asuvate põllumajanduslike valgalade puhul tehakse tugevdatud veekontrolli.
4. Üksikerandit kohaldavad põllumajandusettevõtted korraldavad uuringud maade kasutamise kohta kohalikul tasandil ning külvikordade ja põllumajandustegevuse kohta. Kogutud teavet ning artikli 5 lõikes 6 osutatud toiteelementide analüüsi ja käesoleva artikli lõikes 2 osutatud seire käigus kogutud andmeid kasutatakse selleks, et arvutada nitraatide leostumise ulatus ja fosforikadu erandit kohaldavates põllumajandusettevõtetes.
Artikkel 9
Kontrollimine
1. Pädevad asutused tagavad, et kõik eranditaotlused esitatakse halduskontrolliks. Kui kontrolli käigus selgub, et artiklites 5 ja 6 sätestatud tingimused ei ole täidetud, teavitatakse sellest taotluse esitajat. Sel juhul loetakse taotlus tagasilükatuks.
2. Kohapealsete kontrollide kava koostamisel võetakse aluseks riskianalüüs, eelnevate aastate kontrollide tulemused ning direktiivi 91/676/EMÜ rakendusaktide kohaldamise üldiste pisteliste kontrollide tulemused. Et kontrollida käesoleva otsuse artiklites 5 ja 6 sätestatud tingimuste täitmist, tehakse kohapealset kontrolli vähemalt 5 %-l üksikerandit kohaldavatest põllumajandusettevõtetest. Kui kontrolli käigus ilmneb nõuete rikkumine, teavitatakse sellest põllumajandustootjat. Seda teavet võetakse arvesse, kui tehakse otsus järgmist aastat käsitleva eranditaotluse kohta.
3. Pädevatele asutustele antakse volitused ja vahendid, mis on vajalikud selleks, et kontrollida vastavust käesoleva otsuse alusel tehtud erandile.
Artikkel 10
Aruandlus
Pädevad asutused esitavad iga aasta juuniks aruande, mis sisaldab järgmist teavet:
1)
käesoleva otsuse artikli 8 lõikes 1 osutatud kaardid, millel on esitatud põllumajandusettevõtete, kariloomade ning üksikeranditega hõlmatud põllumajandusmaa protsent igas maakonnas, samuti kaardid maa kasutamise kohta kohalikul tasandil;
2)
artikli 8 lõikes 2 osutatud põhja- ja pinnavee nitraadisisalduse seire tulemused, sealhulgas teave vee kvaliteedi suundumuste kohta nii erandi kohaldamise korral kui ka tavapärastes tingimustes, samuti andmed erandi mõju kohta vee kvaliteedile;
3)
artikli 8 lõikes 2 osutatud mullaseire tulemused, mis näitavad lämmastiku- ja fosforisisaldust pinnavees ning mineraallämmastiku sisaldust mullaprofiilis nii erandi kohaldamise korral kui ka tavapärastes tingimustes;
4)
kokkuvõte artikli 8 lõikes 3 osutatud tugevdatud veekontrollil saadud andmetest ja vastav hinnang;
5)
artikli 8 lõikes 4 osutatud uuringute tulemused, milles käsitletakse maa kasutamist kohalikul tasandil, külvikordi ning põllumajandustavasid;
6)
artikli 8 lõikes 4 osutatud nitraatide leostumise ulatuse ja fosforikao arvestuse tulemused üksikerandit kohaldavates põllumajandusettevõtetes;
7)
hinnang artikli 9 lõigetes 1 ja 2 osutatud erandi tingimuste rakendamisele, võttes aluseks põllumajandusettevõtete kontrollimise tulemused ning halduskontrollidel ja kohapealsetel kontrollidel põhineva teabe tingimusi mittetäitvate põllumajandusettevõtete kohta.
Artikkel 11
Kohaldamine
Käesolevat otsust kohaldatakse SR 2014 No 307 - Nitrates Action Programme Regulations (Northern Ireland) 2014 raames.
Käesolev otsus kehtib 31. detsembrini 2018.
Artikkel 12
Käesolev otsus on adresseeritud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.
Brüssel, 9. veebruar 2015