ДИРЕКТИВА 2014/50/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно минималните изисквания за повишаване на мобилността на работниците между държавите-членки чрез подобряване на придобиването и запазването на допълнителни пенсионни права
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 46 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Свободното движение на хора е една от основните свободи на Съюза. Член 46 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвижда, че Европейският парламент и Съветът, като действат в съответствие с обикновената законодателна процедура и след консултация с Икономическия и социален комитет, приемат с директиви необходимите мерки с оглед осъществяването на свободното движение на работниците, така както е определено в член 45 от ДФЕС. Член 45 от ДФЕС предвижда, че свободното движение на работници предполага, наред с другото, правото работникът да приема предложения за наемане на работа и да „се придвижва свободно на територията на държавите-членки за тази цел“. Целта на настоящата директива е да насърчи мобилността на работниците чрез намаляване на пречките пред тази мобилност, създадени от някои правила относно схеми за допълнително пенсионно осигуряване, свързани с трудово правоотношение.
(2)
Социалната защита на работниците във връзка с пенсиите е гарантирана посредством законоустановени схеми за социална сигурност, както и схеми за допълнително пенсионно осигуряване, обвързани с трудовия договор, които стават все по-разпространени в държавите-членки.
(3)
Европейският парламент и Съветът имат широки дискреционни правомощия по отношение на избора на мерки, които са най-подходящи за постигане целта на член 46 от ДФЕС. Системата за координация, предвидена в Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета (3), и Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), и по-специално разпоредбите, които се прилагат относно сумирането, не са свързани със схемите за допълнително пенсионно осигуряване, с изключение на схемите определени като „законодателство“ в тези регламенти, или които са предмет на декларация за тази цел от държава-членка, съгласно тези регламенти.
(4)
Директива 98/49/ЕО на Съвета (5), представлява начална специфична мярка, насочена към подобрено упражняване на правото на свободно движение на работниците по отношение на схемите за допълнително пенсионно осигуряване.
(5)
Целта на настоящата директива е да бъде допълнително улеснена мобилността на работниците между държавите-членки чрез подобряване на придобиването и запазването на допълнителни пенсионни права от членовете на тези схеми за допълнително пенсионно осигуряване.
(6)
Настоящата директива не се прилага за придобиването и запазването на допълнителни пенсионни права на работниците, движещи се в рамките на една държава членка. Държавите-членки могат да разгледат възможността за използване на своите национални компетентности с цел разширяване на обхвата на приложимите разпоредби съгласно настоящата директива, така че да обхванат членовете на дадена схема, които сменят трудовата си заетост в рамките на една държава-членка.
(7)
Държавите-членки могат да поискат от напускащите работници, които се преместват в друга държава-членка, да уведомяват съответно схемите за допълнително пенсионно осигуряване, на които са членове.
(8)
Следва да се отчетат устройството и особеният характер на схемите за допълнително пенсионно осигуряване и различията помежду им в рамките на отделните държави-членки и между тях. Въвеждането на нови схеми, устойчивостта на съществуващите схеми и очакванията и правата на членовете по настоящите схеми за пенсионно осигуряване следва да бъдат защитени по подходящ начин. Настоящата директива следва също да обърне специално внимание на ролята на социалните партньори при организирането и прилагането на схемите за допълнително пенсионно осигуряване.
(9)
Настоящата директива не поставя под въпрос правото на държавите-членки да организират свои собствени пенсионни системи. Държавите-членки запазват цялата отговорност за организирането на такива системи и когато транспонират настоящата директива в националното право, те не са длъжни да въвеждат законодателство, предвиждащо създаването на схеми за допълнително пенсионно осигуряване.
(10)
Настоящата директива не ограничава автономността на социалните партньори, когато са отговорни за създаването и управлението на пенсионни схеми, стига да могат да гарантират предвидените в настоящата директива резултати.
(11)
Настоящата директива следва да се прилага по отношение на всички създадени в съответствие с националното право и практика схеми за допълнително пенсионно осигуряване, които предлагат допълнителни пенсии за работници - например договори за колективно осигуряване или схеми по разходно-покривен модел, договорени от бранш или отрасъл, финансирани схеми или перспективи за пенсия, гарантирани със счетоводни резерви на предприятията или всякакви колективни трудови договори или други подобни споразумения.
(12)
Настоящата директива не следва да се прилага спрямо схеми за допълнително пенсионно осигуряване или, където е приложимо, спрямо подсекции на такива схеми, които са били закрити, така че да не могат да се приемат нови членове, понеже въвеждането на нови разпоредби би могло да доведе до неоправдано натоварване на тези схеми.
(13)
Настоящата директива следва да не засяга гаранционни мерки срещу несъстоятелност или компенсаторни мерки, които не са част от обвързани с трудово правоотношение схеми за допълнително пенсионно осигуряване и чиято цел е да защитят пенсионните права на работниците при несъстоятелност на предприятието или на схемата за пенсионно осигуряване. Аналогично, настоящата директива не следва да касае националните пенсионни резервни фондове.
(14)
Настоящата директива следва да се прилага само по отношение на схемите за допълнително пенсионно осигуряване, когато правото възниква в резултат на трудово правоотношение и е свързано с достигане на пенсионна възраст или на изпълнението на други изисквания, определени от схемата или от националното законодателство. Настоящата директива не се прилага по отношение на индивидуални планове за пенсионно осигуряване, ако не са сключени посредством трудово правоотношение. В случай на обезщетения за инвалидност или за преживяло лице, свързани със схеми за допълнително пенсионно осигуряване, правото на подобни обезщетения може да бъде уредено чрез специални разпоредби. Настоящата директива не засяга съществуващото национално право и правилата на схемите за допълнително пенсионно осигуряване по отношение на такива специални разпоредби.
(15)
Еднократно изплащане на средства, което не е свързано с вноските за допълнително пенсионно осигуряване, изплаща се пряко или непряко в края на трудово правоотношение и се финансира единствено от работодателя, не следва да се счита за допълнителна пенсия по смисъла на настоящата директива.
(16)
Тъй като допълнителното пенсионно осигуряване придобива все по-голямо значение като средство за осигуряването на жизнен стандарт на възрастните в много държави-членки, следва да се подобрят условията за придобиване и запазване на пенсионни права с цел намаляване на пречките пред свободното движение на работниците между държавите-членки.
(17)
Фактът, че в някои схеми за допълнително пенсионно осигуряване пенсионните права могат да бъдат изгубени, ако трудовото правоотношение на дадения работник приключи, преди да е изтекъл минималният срок за членство в пенсионната схема („правопораждащ срок“) или преди работникът да е достигнал минималната възраст („правопораждаща възраст“), може да попречи на работниците, които се движат между държавите-членки, да придобият подходящи пенсионни права. Изискването за дълъг срок на изчакване, необходим за придобиване на членство в схема за пенсионно осигуряване, също може да има подобен ефект. Ето защо подобни условия представляват пречки пред свободното движение на работниците. За разлика от тях изискванията за минимална възраст за членство не представляват пречка пред свободното движение и поради това не са предмет на настоящата директива.
(18)
Изискванията за придобиване на права не следва да са непременно сходни с други условия, определени за придобиването на право на анюитет и свързани с етапа на изплащането му съгласно националното право или правилата на някои схеми за допълнително пенсионно осигуряване, по-специално при схеми с определени вноски. Така например срокът на активно членство в схемата, който членът е длъжен да завърши, след като получи правото на допълнителна пенсия, за да може да поиска тази си пенсия под формата на анюитет или капиталова сума, не представлява правопораждащ срок.
(19)
Ако трудово правоотношение прекратено преди напускащият работник да е придобил пенсионни права и когато схемата или работодателят носят инвестиционния риск, по-специално в схемите с определени обезщетения, схемата във всички случаи следва да възстанови пенсионните вноски на този напускащ работник. Ако трудово правоотношение е прекратено преди напускащият работник да е натрупал пенсионни права, и когато напускащият работник носи инвестиционния риск, по-специално в схемите с определени вноски, схемата може да възстанови стойността на инвестициите, придобити от направените вноски. Стойността може да бъде по-голяма или по-малка от вноските, направени от напускащия работник. Като алтернатива, схемата може да възстанови сумата на тези вноски.
(20)
Напускащите работници следва да имат правото да запазят придобитите вече пенсионни права като пасивни пенсионни права в схемата за допълнително пенсионно осигуряване, в която са установени. Равнището на защита във връзка със запазването на пасивни пенсионни права може да се счита за равностойно тогава, когато по-специално в контекста на схема с определени вноски на напускащия работник се предлага възможността стойността на придобитите му пенсионни права да бъде прехвърлена към схема за допълнително пенсионно осигуряване, която отговаря на условията, посочени в настоящата директива.
(21)
В съответствие с националното право и практика следва да се вземат мерки, за да се осигури запазването на пасивните пенсионни права или на тяхната стойност. Стойността на тези права по време на напускане на схемата от неин член следва да се определи в съответствие с националното право и практика. При актуализирането на стойността на тези права следва да се отчитат особеностите на схемата, интересите на бъдещите бенефициери, интересите на останалите активни членове на схемата и интересите на пенсионираните бенефициери.
(22)
Настоящата директива не поражда задължение за установяване на по-благоприятни условия за пасивните пенсионни права в сравнение с правата на активните членове, участващи в дадена схема.
(23)
Ако придобитите от напускащ работник пенсионни права или тяхната стойност не надвишават приложим, установен от съответната държава-членка, праг, и за да се избегнат прекомерни административни разходи, произтичащи от управлението на голям брой пасивни пенсионни права с ниска стойност, на схемите за пенсионно осигуряване може да се даде възможност да не запазват тези придобити права, а вместо това да изплатят на напускащия работник капиталова сума, равностойна на придобитите пенсионни права. Където е приложимо, преносимата стойност или капиталовата сума за изплащане следва да се установи в съответствие с националното право и практика. Когато е приложимо, държавите-членки следва да установят праг за подобни плащания, като вземат предвид адекватността на бъдещите доходи от пенсия на работниците.
(24)
Настоящата директива не включва разпоредби за прехвърляне на придобити пенсионни права. При все това, за да се улесни професионалната мобилност между държавите-членки, същите следва да се стремят, доколкото е възможно и в частност при въвеждането на нови схеми за допълнително пенсионно осигуряване, да подобряват възможността за прехвърляне на придобитите пенсионни права.
(25)
Без да се засяга Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), активните членове, участващи в дадена схема, и бъдещите бенефициери, които упражняват или възнамеряват да упражнят своето право на свободно движение, следва при поискване да бъдат надлежно информирани за допълнителните си пенсионни права. В случай на обезщетения за преживяло лице, свързани със схеми, и преживелите бенефициери следва да имат същото право на информация като бъдещи бенефициери. Държавите-членки следва да могат да постановят такава информация да не се предоставя по-често от веднъж годишно.
(26)
Поради разнообразното естество на схемите за допълнително пенсионно осигуряване Съюзът следва да се придържа към установяването на цели, които да бъдат постигнати като цяло, което означава, че подходящият правен инструмент е директива.
(27)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно улесняване упражняването на правото на работниците на свободно движение между държавите-членки, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а по-скоро поради своя мащаб и въздействие може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(28)
Настоящата директива установява минимални изисквания, като така предоставя възможност на държавите-членки да приемат или запазят по-благоприятни разпоредби. Прилагането на настоящата директива не може да бъде използвано като оправдание за влошаване на съществуващото положение в отделните държави-членки.
(29)
Най-късно шест години след датата на влизането в сила на директивата Комисията следва да изготви доклад за нейното прилагане.
(30)
В съответствие с националните разпоредби за уреждане на организацията на схемите за допълнително пенсионно осигуряване държавите-членки могат да възлагат на социалните партньори, по тяхно съвместно искане, отговорност за изпълнение на настоящата директива по отношение на разпоредбите, свързани с колективните споразумения, при условие че държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да гарантират, че по всяко време могат да обезпечат постигането на резултатите, предвидени в настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
Настоящата директива установява правила, чиято цел е да улеснено упражняването на правото на работниците на свободно движение между държавите-членки чрез намаляване на пречките, създадени от някои разпоредби, отнасящи се до схемите за допълнително пенсионно осигуряване, свързани с трудово правоотношение.
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за схемите за допълнително пенсионно осигуряване, с изключение на схемите, които попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 883/2004.
2. Настоящата директива не се прилага в следните случаи:
а)
схеми за допълнително пенсионно осигуряване, които към момента на влизане в сила на настоящата директива са приключили приема на нови активни членове и остават затворени за тях;
б)
допълнителни пенсионни схеми, които са обект на мерки, включващи намесата на административни органи, установени от националното законодателство или съдебната власт, и предназначени да запазят или възстановят финансовото им състояние, включително и да осъществят процедура по ликвидация. Настоящото изключение не продължава действието си след края на тази намеса;
в)
гаранционни мерки срещу несъстоятелност, компенсаторни мерки и национални пенсионни резервни фондове; както и
г)
еднократно изплащане на средства, извършено от работодател на служител при прекратяване на трудовото правоотношение на този служител, което не е свързано с пенсионно осигуряване.
3. Настоящата директива не се прилага за обезщетения за инвалидност и/или за преживяло лице, свързани със схеми за допълнително пенсионно осигуряване, с изключение на специфичните разпоредби на членове 5 и 6, отнасящи се до обезщетенията за преживяло лице.
4. Настоящата директива се прилага само за периоди на заетост след нейното транспониране в съответствие с член 8.
5. Настоящата директива не се прилага за придобиването и запазването на допълнителни пенсионни права на работниците, движещи се в рамките на една държава-членка.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„допълнителна пенсия“ означава пенсия за старост, предоставена съгласно правилата на схема за допълнително пенсионно осигуряване, установена в съответствие с националното право и практика;
б)
„схема за допълнително пенсионно осигуряване“ означава всяка една пенсионна схема за старост, установена в съответствие с националното право и практика и свързана с трудово правоотношение, с цел осигуряване на допълнителна пенсия на заетите лица;
в)
„активни членове в схема“ означава работници, чиито настоящи трудови правоотношения им дават право или е вероятно да им дадат право на допълнителна пенсия след изпълнението на условията за придобиването ѝ, в съответствие с разпоредбите на схема за допълнително пенсионно осигуряване;
г)
„срок на изчакване“ означава период на заетост, който е необходим съобразно националното право или правилата на дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване или се изисква от работодателя, преди работникът да изпълни условията за членство в схема;
д)
„правопораждащ срок“ означава период на активно членство в схема, който е необходим съобразно националното право или правилата на дадена схема за допълнително пенсионно осигуряване, с оглед на установяването на право на натрупани допълнителни пенсионни права.
е)
„придобити пенсионни права“ означава всяко право на натрупаните допълнителни пенсионни права, получено след изпълнението на което и да било от условията за придобиване, съгласно правилата на схемата за допълнително пенсионно осигуряване и, където е приложимо, съгласно националното право;
ж)
„напускащ работник“ означава активен член на схема, чието настоящо трудово правоотношение се прекратява по други причини, а не поради факта, че въпросният работник е изпълнил условията за допълнителна пенсия, и който се придвижва между държави-членки;
з)
„бъдещ бенефициер“ означава бивш активен член на схема, който е придобил права в схема за допълнително пенсионно осигуряване, и все още не получава допълнителна пенсия от нея;
и)
„пасивни пенсионни права“ означава придобити пенсионни права, запазени в схемата, в която са натрупани от бъдещ бенефициер;
й)
„стойност на пасивните пенсионни права“ означава капиталовата стойност на пенсионните права, изчислена в съответствие с националното право и практика.
Член 4
Условия за придобиване на права по схеми за допълнително пенсионно осигуряване
1. Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да гарантират, че:
а)
когато се прилага правопораждащ срок или срок на изчакване, или и двата, продължителността на общия комбиниран срок в никакъв случай не надхвърля три години за напускащите работници;
б)
когато за придобиването на пенсионни права е предвидена минимална възраст, тя не надхвърля 21 години за напускащите работници;
в)
ако напускащ работник все още няма придобити пенсионни права към момента на прекратяване на трудовото си правоотношение, схемата за допълнително пенсионно осигуряване изплаща вече направените от напускащия работник или направените в полза на работника вноски в съответствие с националното право или съгласно колективни споразумения или договори, или, ако напускащият работник носи инвестиционния риск - съвкупността от направените вноски или произлизащата от тези вноски инвестиционна стойност.
2. Държавите-членки имат възможност да позволят на социалните партньори да установят различни разпоредби посредством колективно споразумение до степен, в която тези разпоредби осигуряват поне равностойна защита и не създават пречки пред свободното движение на работниците.
Член 5
Запазване на пасивни пенсионни права
1. При спазване на разпоредбите на параграфи 3 и 4 държавите-членки приемат необходимите мерки, за да гарантират, че придобитите пенсионни права на напускащите работници могат да останат в схемата за допълнително пенсионно осигуряване, в която са придобити. За целите на параграф 2 първоначалната стойност на тези права се изчислява в момента, в който се преустановява текущото трудово правоотношение на напускащия работник.
2. Държавите-членки, с оглед естеството на правилата на пенсионната схема и на практиката, приемат необходимите мерки, за да гарантират, че такова третиране на пасивните пенсионни права на напускащите работници или на преживелите ги лица, или на стойността им, което да е в съответствие със стойността на правата на активните членове на схемата или с развитието на пенсионните обезщетения, изплащани понастоящем, или такова третиране чрез други средства, което да се счита за справедливо като например:
а)
когато пенсионните права в схемата за допълнително пенсионно осигуряване са придобити като право на номинална сума чрез запазване на номиналната сума на пасивните пенсионни права,
б)
когато стойността на натрупаните пенсионни права се променя с времето чрез коригиране на стойността на пасивните пенсионни права чрез прилагане на:
i)
лихвен процент, установен в схемата за допълнително пенсионно осигуряване, или
ii)
възвръщаемостта на инвестициите от схемата за допълнително пенсионно осигуряване,
или
в)
когато стойността на придобитите пенсионни права се актуализира, напр. в съответствие с процента на инфлацията или равнището на заплатите чрез коригиране на стойността на пасивните пенсионни права в зависимост от всякакви пропорционални ограничения, наложени от националното право или вследствие на договореност между социалните партньори.
3. Държавите-членки могат да позволят схемите за допълнително пенсионно осигуряване да не пазят придобитите права на напускащ работник, а да му платят, с информираното съгласие на работника, включително по отношение на приложимите такси, капиталова сума, равна на стойността на придобитите пенсионни права на напускащия работник, доколкото стойността на придобитите пенсионни права не надхвърля установения от съответната държава-членка праг. Държавата-членка информира Комисията за прилагания праг.
4. Държавите-членки имат възможност да позволят на социалните партньори да установят различни разпоредби посредством колективно споразумение до степен, в която тези разпоредби осигуряват поне равностойна защита и не създават пречки пред свободното движение на работниците.
Член 6
Информиране
1. Държавите-членки гарантират, че активните членове на дадена схема при поискване могат да получат информация относно влиянието, което прекратяването на трудовото правоотношение би оказало върху допълнителните им пенсионни права.
По-специално, предоставя се информация, свързана със следните въпроси:
а)
условията за придобиване на права за допълнително пенсионно осигуряване и последствията от прилагането им при прекратяване на трудовото правоотношение;
б)
стойността на придобитите пенсионни права или оценка на придобитите пенсионни права, направена не повече от 12 месеца преди датата на поискване; както и
в)
условията, определящи бъдещото третиране на пасивните пенсионни права.
В случай че схемата позволява ранен достъп до придобитите пенсионни права посредством плащане на капиталова сума, предоставената информация включва също писмена клауза, че членът на съответната схема следва да разгледа възможността да потърси консултация относно инвестирането на тази капиталова сума за пенсионно осигуряване.
2. Държавите-членки гарантират, че бъдещите бенефициери при поискване получават информация за следното:
а)
стойността на пасивните им пенсионни права или оценка на пасивните пенсионни права, направена не повече от 12 месеца преди датата на искането, и
б)
условията, определящи третирането на пасивните пенсионни права.
3. За обезщетения за преживяло лице, свързани със схеми за допълнително пенсионно осигуряване, параграф 2 се прилага за преживелите бенефициери по отношение на плащането на обезщетения на преживели лица.
4. Информацията се предоставя ясно, в писмен вид и в разумни срокове. Държавите-членки могат да предвидят такава информация да не се предоставя по-често от веднъж годишно.
5. Задълженията по настоящия член не засягат и са в допълнение на задълженията на институциите за професионално пенсионно осигуряване по член 11 от Директива 2003/41/ЕО.
Член 7
Минимални изисквания и недопускане на влошаване
1. Държавите-членки могат да приемат или запазят разпоредби относно придобиването на допълнителни пенсионни права за работници, запазването на допълнителни пенсионни права на напускащите работници и правото на информиране на активните членове на схеми и на бъдещите бенефициери, които са по-благоприятни от разпоредбите на настоящата директива.
2. Транспонирането на настоящата директива в никакъв случай не се използва като основание за намаляване на съществуващите права на придобиване и запазване на допълнителни пенсионни права или на правото на информиране на активните членове на схеми или на бенефициерите в държавите-членки.
Член 8
Транспониране
1. Държавите-членки приемат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 май 2018 г. или гарантират, че социалните партньори са въвели необходимите разпоредби със споразумение към съответния момент. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, които им дават възможност по всяко време да гарантират резултатите, наложени от настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите-членки приемат разпоредбите, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за извършване на подобно позоваване се определят от държавите-членки.
Член 9
Доклад
1. Държавите-членки съобщават на Комисията цялата налична информация, свързана с прилагането на настоящата директива, до 21 май 2019 г.
2. До 21 май 2020 г. Комисията изготвя и представя на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет доклад относно прилагането на настоящата директива.
Член 10
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 11
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2014/50/EL,
16. aprill 2014,
mis käsitleb miinimumnõudeid liikmesriikidevahelise töötajate liikuvuse suurendamiseks täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise parandamise teel
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 46,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Inimeste vaba liikumine on üks liidu põhivabadustest. Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 46 on sätestatud, et Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega konsulteerimist vastu direktiive, milles nähakse ette ELi toimimise lepingu artiklis 45 sätestatud töötajate liikumisvabaduse saavutamiseks vajalikud meetmed. ELi toimimise lepingu artiklis 45 on sätestatud, et töötajate liikumisvabadus hõlmab muu hulgas õigust võtta vastu tehtud tööpakkumisi ja liikuda sel eesmärgil vabalt liikmesriikide territooriumil. Käesolev direktiiv edendab töötajate liikuvust, vähendades liikuvust tõkestavaid takistusi, mida tekitavad teatavad eeskirjad töösuhtega seotud täiendavate pensioniskeemide kohta.
(2)
Töötajate sotsiaalkaitse pensionide valdkonnas tagatakse seadusjärgsete sotsiaalkindlustusskeemidega, millele lisanduvad töölepinguga seotud täiendavad pensioniskeemid, mille osatähtsus liikmesriikides kasvab.
(3)
Euroopa Parlamendil ja nõukogul on laialdased volitused ELi toimimise lepingu artikli 46 eesmärgi saavutamiseks sobivaimate vahendite valikul. Nõukogu määrusega (EMÜ) nr 1408/71 (3) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 883/2004 (4) ettenähtud koordineerimise süsteem ning eelkõige perioodide liitmise suhtes kehtivad eeskirjad ei käsitle täiendavaid pensioniskeeme, välja arvatud skeemid, mis on kõnealustes määrustes määratletud õigusaktidena, või skeemid, mille kohta mõni liikmesriik on vastavalt nendele määrustele teinud vastava avalduse.
(4)
Nõukogu direktiiv 98/49/EÜ (5) on esimene konkreetne meede, mille eesmärk on parandada töötajate vaba liikumise õiguse kasutamist seoses täiendavate pensioniskeemidega.
(5)
Käesoleva direktiivi eesmärk on veelgi hõlbustada liikmesriikidevahelist töötajate liikuvust täiendavate pensioniskeemide liikmete täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise parandamise teel.
(6)
Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste töötajate täiendavate pensioniõiguste omandamisele ja säilitamisele, kes liiguvad üheainsa liikmesriigi piires. Liikmesriigid võivad kaaluda oma pädevuse kasutamist, et laiendada käesolevast direktiivist tulenevaid eeskirju skeemi liikmetele, kes vahetavad töökohta üheainsa liikmesriigi piires.
(7)
Liikmesriik võib nõuda, et teise liikmesriiki lahkuvad töötajad teavitaksid vastavalt oma täiendavaid pensioniskeeme.
(8)
Tuleks arvesse võtta täiendavate pensioniskeemide laadi ja eripära ning nende mitmekesisust ühe liikmesriigi piires ja liikmesriikide vahel. Uute skeemide loomine, olemasolevate skeemide elujõulisus ning pensioniskeemide praeguste liikmete ootused ja õigused peaksid olema piisavalt kaitstud. Samuti on eriti tähtis, et käesolevas direktiivis võetaks arvesse tööturu osapoolte rolli täiendavate pensioniskeemide väljatöötamisel ja rakendamisel.
(9)
Käesolevas direktiivis ei seata kahtluse alla liikmesriikide õigust korraldada oma pensionisüsteeme. Liikmesriigid vastutavad täielikult selliste süsteemide korraldamise eest ning käesoleva direktiivi ülevõtmisel riigisisesesse õigusesse ei ole nad kohustatud vastu võtma õigusakte, milles nähakse ette täiendavate pensioniskeemide loomine.
(10)
Käesolev direktiiv ei piira tööturu osapoolte autonoomiat juhtudel, kus nad vastutavad pensioniskeemide loomise ja haldamise eest, tingimusel et nad suudavad tagada käesoleva direktiivi tulemuste saavutamise.
(11)
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada riigisisese õiguse ja tava kohaselt loodud kõigi täiendavate pensioniskeemide suhtes, mis kindlustavad töötajatele täiendava pensioni, näiteks grupikindlustuslepingud või ühe või mitme tegevusala või sektori raames kokkulepitud jooksval finantseerimisel põhinevad skeemid, kogumisskeemid või pensionilubadused ettevõtte reservfondist või kollektiivsed või mis tahes muud võrreldavad skeemid.
(12)
Käesolevat direktiivi ei tuleks kohaldada täiendavate pensioniskeemide või, kui see on asjakohane, kõnealuste skeemide osade suhtes, mis on juba suletud, nii et nendega ei saa enam liituda, kuna uute eeskirjade kehtestamine koormaks põhjendamatult kõnealuseid skeeme.
(13)
Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada mis tahes makseraskustesse sattunud skeemide tagatisskeeme ega kompensatsiooniskeeme, mis ei moodusta osa töösuhtega seotud täiendavast pensioniskeemist ning mille eesmärk on kaitsta töötajat ettevõtte või pensioniskeemi maksejõuetuse korral. Samuti ei tohiks käesolev direktiiv mõjutada riikliku pensioni reservfonde.
(14)
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada ainult selliste täiendavate pensioniskeemide suhtes, mille puhul pensioni saamise õigus tuleneb töösuhtest ja on seotud pensioniikka jõudmise või skeemi eeskirjades või riigisisestes õigusaktides kehtestatud muude nõuete täitmisega. Käesolevat direktiivi ei kohaldata muude kui töösuhtest tulenevate individuaalsete pensionikorralduste suhtes. Kui täiendavate pensioniskeemidega on seotud invaliidsus- või toitjakaotuspensionid, võivad selliste pensionide määramisel kehtida erieeskirjad. Käesolev direktiiv ei mõjuta kehtivat riigisisest õigust ega täiendavate pensioniskeemide eeskirju seoses kõnealuste erieeskirjadega.
(15)
Ühekordset makset, mis ei ole seotud täiendava pensioni kogumise eesmärgil tehtavate sissemaksetega, ning mis tehakse vahetult või kaudselt töösuhte lõppemisel ja mida rahastab üksnes tööandja, ei tuleks lugeda täiendavaks pensioniks käesoleva direktiivi tähenduses.
(16)
Kuna täiendava pensioni kogumine muutub paljudes liikmesriikides vanemaealiste inimeste elatustaseme tagamise vahendina üha olulisemaks, tuleb pensioniõiguste omandamise ja säilitamise tingimusi parandada, et vähendada liikmesriikidevahelist töötajate vaba liikumist takistavaid tõkkeid.
(17)
Asjaolu, et mõnede täiendavate pensioniskeemide puhul võib pensioniõiguse jätta andmata, kui töötaja töösuhe lõpeb enne, kui ta on olnud skeemi liikmeks teatava miinimumperioodi (edaspidi „õiguste omandamise eelperiood”), või enne, kui ta on jõudnud miinimumikka (edaspidi „õiguste omandamise iga”), võib liikmesriikide vahel liikuvatel töötajatel takistada piisavate pensioniõiguste omandamist. Pensioniskeemi liikmeks saamiseks nõutavatel pikkadel ooteperioodidel võib olla samalaadne mõju. Sellised tingimused on seetõttu takistusteks töötajate vabale liikumisele. Erinevalt sellest ei ole miinimumea nõue liikmeks saamisel takistuseks töötajate vabale liikumisele ning seetõttu seda käesolevas direktiivis ei käsitleta.
(18)
Õiguste omandamisega seotud nõudeid ei tuleks sarnastada muude tingimustega, mis on pensionõiguste omandamiseks sätestatud väljamakseteetapi suhtes riigisisese õiguse kohaselt või teatavate täiendavate pensioniskeemide, eelkõige määratud sissemaksetega skeemide eeskirjade kohaselt. Näiteks perioodi, mille jooksul peab isik pärast täiendava pensioniõiguse omandamist olema skeemi aktiivne liige, et saada pensioni annuiteedi või kapitalimakse kujul, ei käsitata õiguste omandamise eelperioodina.
(19)
Kui töösuhe lõpeb enne, kui lahkuv töötaja on jõudnud koguda omandatud pensioniõigusi või kui skeem või tööandja kannavad investeerimisriski, eelkõige määratud väljamaksega pensioniskeemide puhul, peaks skeem alati hüvitama lahkuva töötaja tehtud sissemaksed. Kui töösuhe lõpeb enne, kui lahkuv töötaja on jõudnud koguda omandatud pensioniõigusi, või kui lahkuv töötaja kannab investeerimisriski, eelkõige määratud sissemaksega pensioniskeemide puhul, võib skeem hüvitada nende sissemaksete abil tehtud investeeringute väärtuse. Kõnealune väärtus võib olla lahkuva töötaja sissemaksetest suurem või väiksem. Teine võimalus on see, et skeem hüvitab tehtud sissemaksete summa.
(20)
Lahkuvatel töötajatel peaks olema õigus jätta enda omandatud pensioniõigused säilitatud pensioniõiguste kujul alles selles täiendavas pensioniskeemis, milles nad oma õigused omandasid. Säilitatud õiguste puhul võib kaitset pidada samaväärseks, kui eriti määratud sissemaksega pensioniskeemi raames pakutakse lahkuvatele töötajatele võimalust kanda enda omandatud pensioniõigused või nende väärtus tervikuna üle täiendavasse pensioniskeemi, mis annab käesolevas direktiivis sätestatud õiglase kaitse.
(21)
Kooskõlas riigisisese õiguse ja tavaga tuleks võtta meetmeid säilitatud pensioniõiguste või nende väärtuse püsimise tagamiseks. Kõnealuste õiguste väärtus hetkel, mil liige skeemist lahkub, tuleks kindlaks määrata vastavalt riigisisesele õigusele ja tavale. Kõneluste õiguste väärtuse kohandamise puhul tuleks väärtuse arvutamisel arvesse võtta skeemi eripära ning tulevaste pensionile õigustatud isikute ja skeemi jäävate aktiivsete liikmete huve ning pensionile jäänud liikmete huve.
(22)
Käesoleva direktiiviga ei kohustata ühelgi juhul looma säilitatud pensioniõigustele soodsamaid tingimusi kui aktiivsete skeemide liikmete õigustele.
(23)
Kui lahkuva töötaja omandatud pensioniõigused või omandatud pensioniõiguste väärtus ei ületa asjaomase liikmesriigi kindlaksmääratud kohaldatavat ülempiiri ning et vältida suure hulga väikese väärtusega säilitatud pensioniõiguste haldamisest tulenevaid liiga suuri halduskulusid, võib pensioniskeemidele anda võimaluse neid omandatud õigusi mitte säilitada, vaid maksta need lahkuvatele töötajatele välja kapitalina, mis vastab tagatud pensioniõiguste väärtusele. Asjakohasel juhul tuleks ülekandeväärtus või kapitalimakse suurus määrata kindlaks vastavalt riigisisesele õigusele ja tavale. Liikmesriigid peaksid vajaduse korral kehtestama sellistele maksetele piirmäära, võttes arvesse, et töötaja tulevase pensionipõlve sissetulek oleks piisav.
(24)
Käesolevas direktiivis ei ole ette nähtud sätteid omandatud pensioniõiguste ülekandmiseks. Töötajate liikmesriikidevahelise liikuvuse hõlbustamiseks peaksid liikmesriigid võimaluste piires ja eelkõige uusi täiendavaid pensioniskeeme kasutusele võttes püüdma siiski parandada omandatud pensioniõiguste ülekantavust.
(25)
Ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/41/EÜ (6) kohaldamist, tuleks skeemide aktiivseid liikmeid ja tulevasi pensionile õigustatud isikuid, kes kasutavad või kavatsevad kasutada vaba liikumise õigust, taotluse korral asjakohaselt teavitada nende täiendavatest pensioniõigustest. Kui skeemiga on seotud toitjakaotuspension, peaks vastavatel soodustatud isikutel olema samasugune teabe saamise õigus kui tulevastel pensionile õigustatud isikutel. Liikmesriikidel peaks olema võimalik sätestada, et kõnealust teavet ei tule esitada sagedamini kui kord aastas.
(26)
Täiendavate pensioniskeemide mitmekesisuse tõttu peaks liit piirduma selliste eesmärkide kindlaksmääramisega, mis tuleb saavutada üldises plaanis, mistõttu direktiiv on asjakohane õigusakt.
(27)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, milleks on hõlbustada töötajate liikmesriikidevahelise vaba liikumise õiguse kasutamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda direktiivi ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(28)
Käesoleva direktiiviga kehtestatakse miinimumnõuded ja jäetakse seega liikmesriikidele võimalus võtta vastu või säilitada soodsamaid sätteid. Käesoleva direktiivi rakendamisega ei saa üheski liikmesriigis õigustada tagasiminekut praeguse olukorraga võrreldes.
(29)
Komisjon peaks koostama käesoleva direktiivi kohaldamist käsitleva aruande hiljemalt kuue aasta möödumisel selle jõustumise kuupäevast.
(30)
Kooskõlas täiendavate pensioniskeemide korraldamist reguleerivate riigisiseste sätetega võivad liikmesriigid tööturu osapoolte ühise taotluse korral usaldada neile käesoleva direktiivi kollektiivlepinguid käsitlevate sätete rakendamise, tingimusel et liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et nad suudavad igal ajal tagada käesoleva direktiivi tulemuste saavutamise,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas direktiivis sätestatakse eeskirjad, mille eesmärk on hõlbustada töötajate liikmesriikidevahelise vaba liikumise õiguse kasutamist, vähendades töösuhtega seotud täiendavaid pensioniskeeme käsitlevate teatavate eeskirjadega loodud takistusi.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse täiendavate pensioniskeemide suhtes, välja arvatud skeemid, mis on hõlmatud määrusega (EÜ) nr 883/2004.
2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmise suhtes:
a)
täiendavad pensioniskeemid, mis on käesoleva direktiivi jõustumise ajaks lõpetanud uute aktiivsete liikmete vastuvõtmise ja jäävad neile suletuks;
b)
täiendavad pensioniskeemid, mille suhtes kohaldatakse meetmeid, mis hõlmavad riigisiseste õigusaktidega asutatud haldusasutuste või õigusasutuste sekkumist skeemide finantsolukorra säilitamiseks või taastamiseks, sealhulgas likvideerimismenetlust. Selline reguleerimisalast väljajätmine ei jätku pärast sekkumise lõppu;
c)
makseraskustesse sattunud skeemide tagatisskeemid, kompensatsiooniskeemid ja riikliku pensioni reservfondid ning
d)
tööandja poolt töötajale töösuhte lõpus tehtud ühekordne makse, mis ei ole seotud vanaduspensioniga.
3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata täiendavate pensioniskeemide osaks olevate invaliidsus- ja/või toitjakaotuspensionide suhtes, välja arvatud artiklite 5 ja 6 toitjakaotuspensioniga seotud erisätted.
4. Käesolevat direktiivi kohaldatakse üksnes pärast artikli 8 kohast direktiivi ülevõtmist töötatud perioodide suhtes.
5. Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste töötajate täiendavate pensioniõiguste omandamisele ja säilitamisele, kes liiguvad üheainsa liikmesriigi piires.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„täiendav pension” - vanaduspension, mis on ette nähtud riigisisese õiguse ja tava kohaselt kehtestatud täiendava pensioniskeemi eeskirjadega;
b)
„täiendav pensioniskeem” - riigisisese õiguse ja tava kohaselt kehtestatud ning töösuhtega seotud tööandja vanaduspensioniskeem, mille eesmärk on pakkuda töötajatele täiendavat pensioni;
c)
„aktiivne skeemi liige” - töötaja, kellele tema kehtiv töösuhe annab või tõenäoliselt annab pärast omandamistingimuste täitmist õiguse täiendavale pensionile mõne täiendava pensioniskeemi sätete kohaselt;
d)
„ooteperiood” - periood, mille jooksul töötamine on riigisisese õiguse või täiendava pensioniskeemi eeskirjade kohaselt nõutav, et töötaja vastaks skeemi liikmeks saamise tingimustele;
e)
„õiguste omandamise eelperiood” - ajavahemik, mis on riigisisese õiguse või täiendava pensioniskeemi eeskirjade kohaselt vajalik selleks, et aktiivne skeemi liige omandaks õiguse kogunenud täiendavatele pensioniõigustele;
f)
„omandatud pensioniõigused” - õigus kogunenud täiendavatele pensioniõigustele, mis on omandatud pärast täiendava pensioniskeemi eeskirjade või, kui see on asjakohane, riigisisese õigusega ette nähtud pensioniõiguste omandamise tingimuste täitmist;
g)
„lahkuv töötaja” - aktiivne skeemi liige, kelle kehtiv töösuhe lõpeb muudel põhjustel kui see, et ta vastab täiendava pensioni saamise tingimustele, ja kes liigub liikmesriikide vahel;
h)
„tulevane pensionile õigustatud isik” - endine aktiivne skeemi liige, kes on omandanud pensioniõigused täiendavas pensioniskeemis ning kellele ei ole veel täiendavat pensioni selle skeemi alusel määratud;
i)
„säilitatud pensioniõigused” - omandatud pensioniõigused, mida hoitakse alles selles skeemis, kus need kogus tulevane pensionile õigustatud isik;
j)
„säilitatud pensioniõiguste väärtus” - riigisisese õiguse ja tava kohaselt arvutatud pensioniõiguste kapitaliväärtus.
Artikkel 4
Täiendavate pensioniskeemide alusel õiguste omandamise tingimused
1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, mis tagavad, et
a)
õiguste omandamise eelperioodi või ooteperioodi või mõlema perioodi kohaldamisel ei ole nende perioodide kogupikkus lahkuvate töötajate puhul mingil juhul pikem kui kolm aastat;
b)
kui pensioniõiguste omandamiseks on ette nähtud miinimumvanus, ei tohi see lahkuvate töötajate puhul olla suurem kui 21 eluaastat, ja
c)
kui lahkuval töötajal ei ole töösuhte lõppemise ajaks veel omandatud tagatud pensioniõigusi, maksab täiendav pensioniskeem tagasi lahkuva töötaja tehtud sissemaksed või lahkuva töötaja nimel vastavalt asjaomastele õigusaktidele või kollektiivkokkulepetele või -lepingutele tehtud sissemaksed või, kui lahkuv töötaja kannab investeerimisriski, kas nende sissemaksete summa või neist sissemaksetest tuleneva investeeringute väärtuse.
2. Liikmesriikidel on võimalus lubada tööturu osapooltel näha kollektiivlepinguga ette erinevad sätted, kui nendega tagatakse vähemalt samaväärne kaitse ja need ei loo takistusi töötajate vabale liikumisele.
Artikkel 5
Säilitatud pensioniõiguste säilitamine
1. Tingimusel et järgitakse lõigete 3 ja 4 sätteid, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada lahkuvate töötajate omandatud pensioniõiguste säilitamine selles täiendavas pensioniskeemis, kus õigused omandati. Kõnealuste õiguste algne väärtus lõike 2 tähenduses arvutatakse välja lahkuva töötaja töösuhte lõppemise ajal.
2. Liikmesriigid võtavad pensioniskeemi eeskirjade ning tava laadi arvestades vajalikud meetmed tagamaks, et lahkuvate töötajate ja nende ülalpidamisel olnud isikute säilitatud pensioniõigusi või nende väärtusi koheldakse kooskõlas skeemi aktiivsete liikmete õiguste väärtustega või juba makstavate pensionihüvitiste arendamisega, või tagavad selle muudel õiglase kohtlemisena käsitatavatel viisidel, mis võivad olla näiteks järgmised:
a)
kui täiendavas pensioniskeemis säilitatud pensioniõigused on kogunenud kui õigus nimisummale, tagatakse säilitatud pensioniõiguste nimiväärtus;
b)
kui omandatud õiguste väärtus ajas muutub, kohandatakse säilitatud pensioniõiguste väärtust
i)
vastavalt täiendava pensioniskeemi integreeritud intressimäärale või
ii)
vastavalt täiendava pensioniskeemi pakkuja saadud investeerimistulule
või
c)
kui omandatud pensioniõigusi kohandatakse näiteks vastavalt inflatsioonimäärale või palgatasemetele, kohandatakse säilitatud pensioniõiguste väärtust sellele vastavalt, kohaldades riigisisese õigusega või tööturu osapooltega kokkulepitud proportsionaalseid piirmäärasid.
3. Liikmesriigid võivad täiendavatel pensioniskeemidel lubada mitte säilitada lahkuvate töötajate omandatud pensioniõigusi, vaid teha lahkuvatele töötajatele nende teadlikul nõusolekul, sealhulgas kõikide kohaldatavate tasude suhtes, kapitalimakse, mis vastab omandatud pensioniõiguste väärtusele, kui omandatud pensioniõiguste väärtus ei ületa asjaomase liikmesriigi kehtestatud ülempiiri. Liikmesriik teavitab komisjoni kohaldatavast ülempiirist.
4. Liikmesriikidel on võimalus lubada tööturu osapooltel näha kollektiivlepinguga ette teistsugused sätted, kui nendega tagatakse vähemalt samaväärne kaitse ja need ei loo takistusi töötajate vabale liikumisele.
Artikkel 6
Teavitamine
1. Liikmesriigid tagavad, et aktiivsed skeemi liikmed saavad taotluse korral teavet selle kohta, kuidas töösuhte lõppemine mõjutab nende täiendavaid pensioniõigusi.
Eelkõige antakse teavet seoses järgmisega:
a)
täiendavate pensioniõiguste omandamise tingimused ning töösuhte lõppemise tagajärjed nende kohaldamisele;
b)
nende omandatud pensioniõiguste väärtus või omandatud pensioniõiguste hinnang, mis on tehtud kuni 12 kuud enne taotluse kuupäeva;
c)
säilitatud pensioniõiguste suhtes edaspidi kehtivad tingimused.
Kui skeem võimaldab varast juurdepääsu omandatud pensioniõigustele kapitalimakse tegemisena, peaks edastatav teave sisaldama kirjalikku avaldust, et skeemi liige peaks kaaluma soovitust investeerida kõnealune kogusumma vanaduspensioniks.
2. Liikmesriigid tagavad, et tulevased pensionile õigustatud isikud saavad taotluse korral teavet järgmise kohta:
a)
nende säilitatud pensioniõiguste väärtus või säilitatud pensioniõiguste hinnang, mis on koostatud kuni 12 kuud enne taotluse kuupäeva, ning
b)
säilitatud pensioniõiguste suhtes kehtivad tingimused.
3. Pensioniskeemide osaks olevate toitjakaotuspensionide puhul kohaldatakse lõiget 2 soodustatud isikute suhtes seoses toitjakaotushüvitise maksmisega.
4. Teave antakse selgelt, kirjalikult ja mõistliku aja jooksul. Liikmesriigid võivad ette näha, et teavet ei ole vaja anda sagedamini kui kord aastas.
5. Käesolevast artiklist tulenevad kohustused ei piira, vaid täiendavad direktiivi 2003/41/EÜ artiklist 11 tulenevate tööandjapensioni kogumisasutuste kohustuste kohaldamist.
Artikkel 7
Miinimumnõuded ja kaitse taseme säilitamine
1. Liikmesriigid võivad töötajate täiendavate pensioniõiguste omandamise, lahkuvate töötajate täiendavate pensioniõiguste säilitamise ning aktiivsete skeemi liikmete ja tulevaste pensionile õigustatud isikute teavitamise õiguse kohta võtta vastu või säilitada soodsamaid sätteid kui käesoleva direktiivi sätted.
2. Käesoleva direktiivi ülevõtmist ei või mingil juhul kasutada õigustusena olemasolevate täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise õiguste või aktiivsete skeemi liikmete või tulevaste pensionile õigustatud isikute teavitamise õiguse vähendamiseks liikmesriikides.
Artikkel 8
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 21. maiks 2018 või tagavad, et tööturu osapooled kehtestavad nõutud sätted selleks kuupäevaks kokkuleppe teel. Liikmesriigid on kohustatud võtma vajalikud meetmed selleks, et nad oleksid võimelised tagama käesoleva direktiiviga nõutavad tulemused. Nad teavitavad nendest viivitamata komisjoni.
2. Kui liikmesriigid võtavad vastu lõikes 1 osutatud meetmed, lisavad nad meetmete ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
Artikkel 9
Aruandlus
1. Liikmesriigid edastavad komisjonile kogu olemasoleva teabe käesoleva direktiivi kohaldamise kohta hiljemalt 21. maiks 2019.
2. Komisjon koostab hiljemalt 21. maiks 2020 aruande direktiivi kohaldamise kohta ning esitab selle Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele.
Artikkel 10
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 11
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 16. aprill 2014