РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/159 НА СЪВЕТА
от 27 януари 2015 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2532/98 относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 132, параграф 3 от него,
като взе предвид устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 34.3 от него,
като взе предвид препоръката на Европейската централна банка (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Европейската комисия (3),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 129, параграф 4 от Договора и в член 41 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 2532/98 (4) се основава на член 132, параграф 3 от ДФЕС и член 34.3 от устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-нататък „уставът“), които оправомощават Съвета да определи рамките и условията, при които Европейската централна банка (наричана по-нататък „ЕЦБ“) има правото да налага на предприятия глоби или периодични парични санкции при неизпълнение на задължения, произтичащи от нейните регламенти и решения. Във връзка с това съдържанието на Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде ограничено до нарушенията на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ. За нарушения на пряко приложимото право на Съюза, с изключение на регламентите и решенията, приети от ЕЦБ, следва да се прилагат съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1024/2013 (5).
(2)
ЕЦБ прилага Регламент (ЕО) № 2532/98, за да налага санкции в различните области на компетентността си, включително по-специално осъществяването на паричната политика на Съюза, функционирането на платежните системи и събирането на статистическа информация.
(3)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 възложи на ЕЦБ някои надзорни задачи и я оправомощи да налага на кредитните институции, над които упражнява надзор: а) административни имуществени наказания, когато тези институции нарушават изискване на пряко приложимо право на Съюза, по отношение на което на компетентните органи се предоставя възможност за налагане на административни имуществени санкции съгласно съответното право на Съюза; и б) санкции в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ (наричани по-долу заедно „административни наказания“).
(4)
В член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено, че с оглед на изпълнението на възложените ѝ с посочения регламент задачи ЕЦБ може в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 да налага санкции за нарушение на приети от нея регламенти и решения.
(5)
В това отношение някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 2532/98 не съответстват на широк кръг разпоредби, съдържащи се в Регламент (ЕС) № 1024/2013, които са пряко свързани с правомощията на ЕЦБ да налага санкции в случай на нарушение на регламенти или решения на ЕЦБ. Поради това е необходимо да се определят правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 2532/98, които следва да бъдат изменени, ако се отнасят до налагането на санкции от страна на ЕЦБ за нарушение на приети от нея регламенти или решения, свързани с надзорните ѝ задачи.
(6)
Въз основа на правомощието да изпълнява възложените ѝ по силата на Договорите надзорни задачи, предвидено в член 34 от Протокол № 4 за устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, ЕЦБ прие Регламент (ЕС) № 468/2014 (6). С цел да се организира изпълнението на задачата на ЕЦБ да осигурява спазването на правилата, съдържащи се в пряко приложимото право на Съюза, Регламент (ЕС) № 468/2014, в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в съответствие с основните права и принципи, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз, внася допълнителни уточнения в рамката за административните наказания, предвидени в член 18 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Той също така установява правила относно налагането на административни наказания в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ. Регламент (ЕС) № 468/2014 е инструмент за изпълнение на вторичното законодателство. Поради това, в случай на стълкновение на разпоредбите, предвидени в този регламент, и разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98, предимство имат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2532/98.
(7)
ЕЦБ следва да публикува решенията за налагане на санкции в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, освен ако такова публикуване би застрашило стабилността на финансовите пазари или би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
(8)
С оглед осигуряване на съгласуваност при третирането на еднакво сериозни нарушения горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за неизпълнение на регламенти или решения на ЕЦБ в областта на надзора, не следва да се различава от горната граница на глобите, които ЕЦБ може да налага на предприятия за нарушение на пряко приложимото право на Съюза. Поради това спрямо всички глоби, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, следва да се прилагат едни и същи горни граници.
(9)
ЕЦБ следва да може да налага периодични парични санкции на предприятията, за да ги принуди да спазват регламентите или решенията на ЕЦБ в областта на надзора или да преустановят продължаващо нарушение на такива регламенти или решения. Горната граница на периодичните парични санкции следва да бъде съизмерима с горната граница на глобите, приложими в областта на надзора.
(10)
Член 25 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 урежда принципа за разделение, съгласно който ЕЦБ изпълнява възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, без да се засягат задачите ѝ, свързани с паричната политика, и другите ѝ задачи, и отделно от тях. Този принцип трябва да бъде следван безусловно във всички действия на ЕЦБ. С оглед утвърждаването на този принцип за разделение, съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 беше създаден Надзорен съвет, който, наред с другото, отговаря за изготвянето на цялостни проекти за решения за Управителния съвет на ЕЦБ в областта на надзора. Освен това приетите от Управителния съвет на ЕЦБ решения подлежат на преглед от Административния съвет за преглед при условията на член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013. Като се отчитат принципът за разделение и създаването на Надзорния съвет и Административния съвет за преглед, следва да се прилагат две различни процедури: а) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи административни наказания при изпълнение на надзорните си задачи, решенията за това се вземат от Управителния съвет на ЕЦБ въз основа на цялостен проект за решение от Надзорния съвет и подлежат на преглед от Административния съвет за преглед; и б) в случай че ЕЦБ възнамерява да наложи санкции при изпълнение на задачите си, които не са свързани с надзора, решенията за това се вземат от Изпълнителния съвет на ЕЦБ и подлежат на преглед от Управителния съвет на ЕЦБ.
(11)
Поради сложността на разследването на нарушенията в областта на надзора, спрямо правото за налагане и изпълнение на санкции, свързани с надзорните задачи на ЕЦБ, следва да се прилагат по-дълги давностни срокове от тези, установени за санкциите, отнасящи се до задачите на ЕЦБ, които не са свързани с надзора. Спирането и прекъсването на тези давностни срокове следва да бъде съответно уредено, като се вземе предвид и фактът, че процедурите за нарушения в областта на надзора биха могли да съвпадат с наказателни разследвания и производства, които се основават на същите факти.
(12)
Регламент (ЕО) № 2532/98 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2532/98 се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
точка 6 се заменя със следното:
„6.
„периодични парични санкции“ означава суми, които, в случай на продължаващо нарушение, предприятието е длъжно да плати или като санкция, или за да бъдат принудени съответните субекти да изпълнят надзорните решения и регламенти на ЕЦБ. Периодичните парични санкции се изчисляват за всеки пълен ден на продължаващото нарушение:
а)
след като предприятието е било уведомено за решението, с което се изисква прекратяване на това нарушение в съответствие с процедурата, предвидена в член 3, параграф 1, втора алинея; или
б)
когато продължаващото нарушение попада в обхвата на член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (7), в съответствие с процедурата, предвидена в член 4б от настоящия регламент;
;
б)
точка 7 се заменя със следното:
„7.
„санкции“ означава глоби и периодични парични санкции.“
2.
Вмъква се следният член:
„Член 1а
Общи принципи и обхват
1. Настоящият регламент се прилага спрямо налагането от ЕЦБ на санкции на предприятията за неизпълнение на задълженията, произтичащи от решенията или регламентите на ЕЦБ.
2. Правилата, приложими за налагането от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи на санкции за нарушения на регламентите или решенията на ЕЦБ, се ползват с дерогация от правилата, определени в членове 2-4, в степента, посочена в членове 4а-4в.
3. ЕЦБ публикува всяко решение за налагане на санкции на предприятие в случай на нарушение на регламент или решение на ЕЦБ в областта на надзора, независимо от това дали решението е обжалвано или не.
ЕЦБ своевременно извършва публикуването на своя уебсайт, след като съответното предприятие е било уведомено за решението. Публикацията включва информация за вида и естеството на нарушението и идентификационни данни на съответното предприятие, освен ако такова публикуване:
а)
би застрашило стабилността на финансовите пазари или текущо наказателно разследване; или
б)
би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното предприятие.
При такива обстоятелства решенията относно санкциите се публикуват анонимно. Като алтернативен вариант, когато има вероятност тези обстоятелства да престанат да съществуват в рамките на разумен срок, публикуването съгласно настоящия параграф може да бъде отложено за този срок.
Ако решение за налагане на санкция е предмет на висящо производство по обжалване пред Съда, ЕЦБ своевременно публикува на официалния си уебсайт и информация относно актуалното състояние на въпросното обжалване и резултата от него.
ЕЦБ прави необходимото публикуваната съгласно настоящия параграф информация да остане на официалния ѝ уебсайт в продължение най-малко на пет години.“
3.
В член 2 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато нарушението се състои в неизпълнение на задължение, прилагането на санкция не освобождава предприятието от изпълнение на това задължение, освен ако обратното е изрично посочено в решението, прието съгласно член 3, параграф 4 или член 4б.“
4.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
първото изречение на параграф 1 се заменя със следното:
„1. Решението дали да се започне процедура за нарушение се взема от ЕЦБ по нейна инициатива или на основание на предложение за това, адресирано до нея от страна на националната централна банка на държавата-членка, в рамките на чиято юрисдикция е извършено предполагаемото нарушение.“
;
б)
параграф 10 се заменя със следното:
„10. Ако нарушението е свързано изключително със задача, възложена на ЕСЦБ или на ЕЦБ в съответствие с Договора и устава, процедурата за нарушение може да започне единствено на основание на настоящия регламент, независимо от съществуващите национални закони или подзаконови актове, които могат да предвиждат отделна процедура. Ако нарушението е свързано също и с една или повече области извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ, правото да се започне процедура за нарушение на основание настоящия регламент е независимо от правото на компетентния национален орган да започне отделна процедура по отношение на областите извън компетентността на ЕСЦБ или на ЕЦБ. Настоящата разпоредба не засяга прилагането на наказателното право и на националното право, свързано с компетентностите по пруденциален надзор в участващите държави-членки, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013.“
5.
Вмъкват се следните членове:
„Член 4а
Специални правила относно горните граници на санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 1, в случай на нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи, границите, в които ЕЦБ може да налага глоби и периодични парични санкции, са следните:
а)
за глоби: горната граница е равна на удвоения размер на реализираната печалба или нереализираната загуба вследствие на нарушението, когато размерът им може да бъде определен, или на 10 % от общия годишен оборот на предприятието;
б)
за периодични парични санкции: горната граница е 5 % от среднодневния оборот на ден за периода на нарушението. Периодични парични санкции могат да бъдат налагани за период от максимум шест месеца от датата, определена в решението, с което се налага периодичната парична санкция.
2. За целите на параграф 1:
а)
„годишен оборот“ означава годишният оборот на съответното предприятие през предходната стопанска година, както е определен в приложимото право на Съюза, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието. Когато предприятието е дъщерно предприятие на предприятие майка, съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот съгласно последния наличен консолидиран годишен финансов отчет през предходната стопанска година, а ако няма налични данни - съгласно последния наличен годишен финансов отчет на образуванието;
б)
„среднодневен оборот“ означава годишният оборот съгласно определението по буква а), разделен на 365.
Член 4б
Специални процедурни правила за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1-8 от настоящия регламент правилата, установени в настоящия член, се прилагат спрямо нарушения, свързани с решения и регламенти, приети от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи.
2. Когато ЕЦБ, при изпълнението на задачите си съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, счита, че има основание да подозира, че предприятие, чието седалище се намира в държава-членка от еврозоната, извършва или е извършило едно или повече нарушения на регламент или решение на ЕЦБ, както е посочено в член 18, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, ЕЦБ извършва необходимото разследване в съответствие с посочените по-долу разпоредби.
3. При завършване на разследване и преди изготвяне и представяне пред Надзорния съвет на предложение за цялостен проект на решение, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, уведомява писмено съответното предприятие за констатациите от извършеното разследване и за повдигнатите във връзка с това възражения.
В уведомлението, посочена в първа алинея, ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, информира съответното предприятие за правото му да представи становището си в писмена форма на ЕЦБ относно съдържащите се в него фактически резултати и повдигнатите срещу предприятието възражения, включително отделните разпоредби, за които се счита, че са били нарушени, и определя разумен срок за предоставяне на това становище. ЕЦБ не е длъжна да взема предвид писмени становища, предоставени след изтичане на определения от нея срок в качеството ѝ на институция, разследваща нарушения в областта на надзора.
ЕЦБ в качеството си на институция, разследваща нарушения в областта на надзора, може също така, след като изпрати уведомлението съгласно първа алинея, да покани съответното предприятие на устно изслушване. Страните, обект на разследване, могат да бъдат представлявани и/или подпомагани по време на изслушването от адвокати или други квалифицирани лица. Устното изслушване не е публично.
Правото на достъп до досието на съответното предприятие, което е обект на разследване, е гарантирано. Това право не обхваща поверителната информация.
4. Надзорният съвет предлага на Управителния съвет цялостен проект за решение, в който се определя дали съответното предприятие е извършило нарушение и се уточняват санкциите, които трябва да бъдат наложени, ако има такива, в съответствие с процедурата по член 26, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
5. Съответното предприятие има правото да поиска преглед от Административния съвет за преглед на решението, прието от Управителния съвет съгласно параграф 4, в съответствие с процедурата, установена в член 24 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
Член 4в
Специални давностни срокове за санкциите, налагани от ЕЦБ при изпълнение на надзорните ѝ задачи
1. Чрез дерогация от член 4 правото за вземане на решение за налагане на санкция за нарушения на решения или регламенти на ЕЦБ, свързани с надзорните ѝ задачи, се погасява пет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - пет години след прекратяване на нарушението.
2. Всяко предприето от ЕЦБ действие за целите на разследването или производството във връзка с нарушение води до прекъсване на давностния срок по параграф 1. Давността се прекъсва, считано от датата, на която съответното поднадзорно лице е уведомено за действието. След всяко прекъсване давностният срок започва да тече наново. Давностният срок обаче не може да надвишава период от десет години след извършване на нарушението или в случай на продължаващо нарушение - десет години след прекратяване на нарушението.
3. Давностните срокове, описани в предходните параграфи, могат да бъдат удължени, ако:
а)
решение на Управителния съвет е предмет на преглед пред Административния съвет за преглед или на производство по обжалване пред Съда на Европейския съюз; или
б)
има висящо наказателно производство срещу съответното предприятие във връзка със същите факти. В този случай давностните срокове, описани в предходните параграфи, се удължават със срока, необходим на Административния съвет за преглед или на Съда да разгледа решението, или до приключване на наказателното производство срещу съответното предприятие.
4. Правото на ЕЦБ да изпълни решение за налагане на санкция се погасява пет години след приемането на това решение. Всяко действие на ЕЦБ, насочено към изпълнение на плащане или на условия на плащане съгласно наложената санкция, води до прекъсване на давностния срок за изпълнение.
5. Давностният срок за изпълнение на санкциите се спира:
а)
до изтичане на крайния срок за плащане на наложената санкция;
б)
ако изпълнението на плащането на наложената санкция е спряно по силата на решение на Управителния съвет или на Съда.“
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки съгласно Договорите.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2015 година.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2015/159,
27. jaanuar 2015,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2532/98 Euroopa Keskpanga volituste kohta rakendada sanktsioone
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 132 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 34.3,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga soovitust (1),
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (2),
võttes arvesse Euroopa Komisjoni arvamust (3),
toimides aluslepingu artikli 129 lõikes 4 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja artiklis 41 sätestatud menetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrus (EÜ) nr 2532/98 (4) põhineb ELi toimimise lepingu artikli 132 lõikel 3 ja Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „põhikiri”) artiklil 34.3, millega antakse nõukogule õigus kehtestada piirangud ja tingimused, mille kohaselt Euroopa Keskpank (edaspidi „EKP”) võib määrata trahve ja karistusmakseid ettevõtjatele, kes ei täida tema määrustest ja otsustest tulenevaid kohustusi. Määruse (EÜ) nr 2532/98 põhiosas tuleks seetõttu piirduda EKP poolt vastu võetud määruste ja otsuste rikkumiste käsitlemisega. Kui rikutakse vahetult kohaldatavat liidu õigust, mis ei ole EKP poolt vastu võetud määrus või otsus, tuleks kohaldada nõukogu määruse (EL) nr 1024/2013 (5) asjakohaseid sätteid.
(2)
EKP on kohaldanud määrust (EÜ) nr 2532/98 sanktsioonide rakendamiseks oma mitmes pädevusvaldkonnas, sealhulgas liidu rahapoliitika teostamisel, maksesüsteemide käitamisel ja statistilise teabe kogumisel.
(3)
Määrusega (EL) nr 1024/2013 on EKP-le antud mõned järelevalveülesanded ning õigus määrata krediidiasutustele, kelle suhtes ta teostab järelevalvet: a) rahalisi halduskaristusi vahetult kohaldatavas liidu õigusaktis sätestatud nõude rikkumise korral, millega seoses volitatakse pädevaid asutusi asjakohase liidu õiguse alusel kohaldama rahalist halduskaristust, ja b) karistusi kooskõlas määrusega (EÜ) nr 2532/98 EKP määruste või otsuste rikkumise eest (edaspidi ühiselt „halduskaristused”).
(4)
Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 18 lõikes 7 on sätestatud, et EKP võib talle nimetatud määrusega antud ülesannete täitmiseks kooskõlas määrusega (EÜ) nr 2532/98 määrata karistusi EKP määruste või otsuste rikkumise eest.
(5)
Sellega seoses ei ole määruse (EÜ) nr 2532/98 teatavad sätted kooskõlas paljude määruse (EL) nr 1024/2013 sätetega, mis puudutavad otseselt EKP õigust määrata karistusi EKP määruse või otsuse rikkumise korral. Seetõttu on vaja määratleda need määruse (EÜ) nr 2532/98 sätted, mida tuleks muuta, kui on osutatud sanktsioonide kehtestamisele EKP poolt, kui on rikutud EKP määrust või otsust seoses tema järelevalveülesannetega.
(6)
Vastavalt protokolli nr 4 (Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohta) artikli 34 kohasele õigusele täita EKP-le asutamislepingutega antud järelevalvekohustusi on EKP võtnud vastu määruse (EL) nr 468/2014 (6). Vahetult kohaldatava liidu õiguse kohaste eeskirjade järgimise tagamise alaste EKP ülesannete täitmise korraldamiseks on kooskõlas määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõikega 3 ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas kehtestatud põhiõiguseid ja aluspõhimõtteid järgides kehtestatud määruses (EL) nr 468/2014 täiendavalt määruse (EL) nr 1024/2013 artiklis 18 sätestatud halduskaristuste raamistik. Selles on samuti kehtestatud eeskirjad, mis käsitlevad halduskaristuste määramist EKP määruse või otsuse rikkumise korral. Määrus (EL) nr 468/2014 on õigusakt, millega rakendatakse teiseseid õigusakte. Sellest tulenevalt on selle määruse ja määruse (EÜ) nr 2532/98 sätete konflikti korral ülimuslikud määruse (EÜ) nr 2532/98 sätted.
(7)
EKP peaks avaldama järelevalve valdkonnas vastu võetud EKP määruse või otsuse rikkumise korral määratud karistusi käsitlevad otsused, välja arvatud juhul, kui selline avaldamine kahjustaks finantsturgude stabiilsust või põhjustaks asjaomasele ettevõtjale ebaproportsionaalset kahju, kuivõrd selle ulatus on kindlaks määratav.
(8)
Et tagada järjekindlus võrdselt tõsiste rikkumiste kohtlemisel, ei tohiks sellise trahvi ülemmäär, mille EKP võib järelevalve valdkonnas määrata ettevõtjale EKP määruses või otsuses sätestatud nõude rikkumise eest, erineda sellise trahvi ülemmäärast, mille EKP võib määrata ettevõtjale vahetult kohaldatava liidu õigusakti rikkumise eest. Kõikide EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel määratud trahvide suhtes peaksid seetõttu kehtima samad ülemmäärad.
(9)
EKP peaks saama määrata karistusmakseid ettevõtjatele, et sundida neid täitma EKP määrusi või otsuseid järelevalve valdkonnas või et lõpetada jätkuv rikkumine. Karistusmaksete ülemmäärad peaksid olema vastavuses järelevalve valdkonnas kohaldatavate trahvide ülemmääradega.
(10)
Määruse (EL) nr 1024/2013 artiklis 25 on sätestatud eraldatuse põhimõte, mille kohaselt EKP täidab talle määrusega (EL) nr 1024/2013 antud ülesandeid ilma rahapoliitikaga seotud ülesandeid ja muid ülesandeid mõjutamata ning nendest eraldi. Seda põhimõtet tuleb järgida piiranguteta kõigi EKP täidetavate ülesannete puhul. Eraldatuse põhimõtte tugevdamiseks on vastavalt määruse (EL) nr 1024/2013 artiklile 26 asutatud järelevalvenõukogu, mille ülesandeks on muu hulgas valmistada ette EKP nõukogu otsuste lõplikud eelnõud järelevalve valdkonnas. Lisaks vaatab EKP nõukogu otsused määruse (EL) nr 1024/2013 artiklis 24 sätestatud alustel ja korras läbi vaidlustusnõukogu. Võttes arvesse eraldatuse põhimõtet ning järelevalvenõukogu ja vaidlustusnõukogu moodustamist, peab kehtima kaks eraldi menetlust: a) kui EKP kaalub halduskaristuste määramist järelevalveülesannete täitmise raames, teeb sellekohase otsuse EKP nõukogu järelevalvenõukogu poolt esitatava lõpliku otsuse eelnõu alusel ning otsuse võib läbi vaadata vaidlustusnõukogu, ning b) kui EKP kaalub karistuste määramist järelevalvega mitte seotud ülesannete täitmise raames, teeb sellekohase otsuse EKP juhatus ning otsuse võib läbi vaadata EKP nõukogu.
(11)
Tulenevalt järelevalve valdkonnas läbi viidava rikkumiste uurimise keerukusest, peaksid EKP järelevalveülesannetega seotud sanktsioonide rakendamisel ja jõustamisel kehtima pikemad tähtajad võrreldes nende tähtaegadega, mis kehtivad EKP järelevalveülesannetega mitte seotud sanktsioonide rakendamisel. Nende tähtaegade peatumine ja katkemine peaks olema reguleeritud samamoodi, võttes samuti arvesse, et rikkumismenetlus järelevalve valdkonnas võib kattuda samadel faktilistel asjaoludel põhineva kriminaaluurimise ja kriminaalmenetlusega.
(12)
Määrust (EÜ) nr 2532/98 tuleks seetõttu vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Muutmine
Määrust (EÜ) nr 2532/98 muudetakse järgmiselt:
1)
artiklit 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punkt 6 asendatakse järgmisega:
„6. „karistusmaksed”- rahasummad, mida ettevõte peab jätkuva rikkumise korral maksma karistusena või selleks, et sundida asjaomaseid isikuid täitma EKP poolt järelevalve valdkonnas antud määrusi ja otsuseid. Karistusmaksed arvutatakse jätkuva rikkumise iga ööpäeva kohta
a)
pärast ettevõtjale rikkumise lõpetamist nõudvast otsusest teatamist artikli 3 lõike 1 teises lõigus sätestatud korras või
b)
kui jätkuv rikkumine kuulub nõukogu määruse (EL) nr 1024/2013 (7) artikli 18 lõike 7 kohaldamisalasse, siis käesoleva määruse artiklis 4b sätestatud korras;
;
b)
punkt 7 asendatakse järgmisega:
„7. „sanktsioon”- trahv või karistusmaksed.”
;
2)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 1a
Üldpõhimõtted ja kohaldamisala
1. Käesolevat määrust kohaldatakse EKP poolt sanktsioonide rakendamisele ettevõtjate suhtes EKP otsustest ja määrustest tulenevate kohustuste rikkumise korral.
2. Reeglid, mis kehtivad EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel sanktsioonide kehtestamise suhtes, kui rikutakse EKP määrust või otsust, erinevad artiklites 2 kuni 4 sätestatud reeglitest artiklites 4a kuni 4c sätestatud ulatuses.
3. EKP avaldab järelevalve valdkonnas iga otsuse, millega kehtestatakse EKP määruse või otsuse rikkumise korral ettevõtja suhtes sanktsioonid, olenemata sellest, kas see otsus on edasi kaevatud.
EKP korraldab teabe sellise avaldamise oma veebisaidil põhjendamatu viivituseta ning pärast seda, kui otsusest on teavitatud asjaomast ettevõtjat. Avaldatav teave sisaldab teavet rikkumise liigi ja laadi kohta ning asjaomase ettevõtja identiteedi kohta, välja arvatud juhul, kui sellisel viisil teabe avaldamine:
a)
ohustaks finantsturgude stabiilsust või käimasolevat kriminaaluurimist või
b)
põhjustaks, kuivõrd seda on võimalik kindlaks teha, asjaomasele ettevõtjale ebaproportsionaalset kahju.
Sellises olukorras avaldatakse sanktsioone puudutavad otsused anonüümselt. Kui nimetatud asjaolusid mõistliku aja möödudes tõenäoliselt enam ei esine, võib käesoleva lõike alusel ette nähtud avaldamise vastava ajavahemiku võrra edasi lükata.
Kui Euroopa Kohtu menetluses on sanktsiooni kehtestava otsusega seotud kaebus, avaldab EKP põhjendamatu viivituseta oma ametlikul veebisaidil teabe kõnealuse kaebuse staatuse ja tulemuse kohta.
EKP tagab, et käesoleva lõike alusel avaldatud teave jääb ametlikule veebisaidile vähemalt viieks aastaks.”
;
3)
artikli 2 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Kui rikkumine seisneb kohustuse mittetäitmises, ei vabasta sanktsiooni kohaldamine ettevõtjat kohustuse täitmisest, v.a juhul, kui otsus kooskõlas artikli 3 lõikega 4 või artikliga 4b sätestab vastupidist.”
;
4)
artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 esimene lause asendatakse järgmisega:
„1. EKP teeb otsuse rikkumise puhul menetluse algatamise kohta kas omal algatusel või selle riigi keskpanga ettepanekul, kelle jurisdiktsioonis väidetav rikkumine on aset leidnud.”
;
b)
lõige 10 asendatakse järgmisega:
„10. Kui rikkumine on seotud ainult sellise kohustusega, mis on EKPSile või EKP-le antud asutamislepingu ja põhikirja alusel, võib rikkumisega seotud menetluse algatada ainult käesoleva määruse alusel, olenemata sellest, et teatavate riigisiseste õigusaktidega võib olla ette nähtud teistsugune menetlus. Kui rikkumine on seotud ka ühe või enama sellise valdkonnaga, mis ei kuulu EKPSi või EKP pädevusse, ei olene käesolevast määrusest tulenev rikkumisemenetluse algatamise õigus pädeva riigisisese asutuse õigusest algatada eraldi menetlus seoses selliste valdkondadega, mis ei kuulu EKPSi või EKP pädevusse. Käesolev säte ei piira kriminaalõiguse kohaldamist ning osalevates liikmesriikides usaldatavusjärelevalve pädevust käsitleva riigisisese õiguse kohaldamist vastavalt määrusele (EL) nr 1024/2013.”
;
5)
lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 4a
Erireeglid seoses EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel rakendatavate sanktsioonide ülemmääradega
1. Kui rikutakse EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel vastu võetud otsuseid ja määrusi, võib EKP erandina artikli 2 lõikest 1 määrata trahve ja karistusmakseid järgmistes piirides:
a)
trahvide puhul on ülempiiriks rikkumisest tulenev kasu või välditud kahju kahekordne määr, kui see on võimalik kindlaks määrata, või 10 % ettevõtja aastakäibest;
b)
karistusmaksete puhul on ülempiiriks 5 % keskmisest päevakäibest iga rikkumispäeva eest. Karistusmakseid võib määrata kõige rohkem kuue kuu eest alates karistusmaksete määramise otsuses märgitud kuupäevast.
2. Lõikes 1 kohaldamisel kasutataks järgmisi mõisteid:
a) „aastakäive”- asjaomase ettevõtja aastakäive eelnenud majandusaastal, nagu on sätestatud liidu õigusega, ja kui see ei ole kättesaadav, siis selle ettevõtja aastakäive vastavalt kõige viimastele kättesaadavatele raamatupidamise aastaaruannetele. Kui asjaomane ettevõtja on emaettevõtja tütarettevõtja, on aastaseks kogukäibeks viimases konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandes esitatud aastane kogukäive eelnenud majandusaastal, ja kui see ei ole kättesaadav, siis selle ettevõtja aastakäive vastavalt kõige viimastele kättesaadavatele raamatupidamise aastaaruannetele;
b) „keskmine päevakäive”- punktis a määratletud aastakäive jagatuna 365-ga.
Artikkel 4b
Erimenetlus seoses EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel rakendatavate sanktsioonidega
1. Erandina käesoleva määruse artikli 3 lõigetest 1 kuni 8 kohaldatakse käesolevas artiklis sätestatud reegleid EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel vastu võetud otsuste ja määrustega seotud rikkumiste suhtes.
2. Kui EKP leiab määruse (EL) nr 1024/2013 kohaste ülesannete täitmisel, et on põhjust kahtlustada, et euroala liikmesriigis peakontorit omav ettevõtja rikub või on rikkunud ühte või enamat EKP määrust või otsust, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 18 lõikes 7, viib EKP kooskõlas järgmiste sätetega läbi asjakohase uurimise.
3. Uurimise lõpetamisel ning enne lõpliku otsuse eelnõu ettepaneku koostamist ja järelvalvenõukogule esitamist teavitab EKP järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutades asjaomast ettevõtjat kirjalikult läbiviidud uurimise käigus tuvastatud asjaoludest ning selle suhtes esitatud vastuväidetest.
Käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud teates teavitab EKP järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutades asjaomast ettevõtjat tema õigusest esitada EKP-le kirjalikult märkuseid nimetatud teates esitatud faktiliste tulemuste ja ettevõtja suhtes esitatud etteheidete kohta, sealhulgas üksikute sätete kohta, mida on väidetavalt rikutud, ning esitab mõistliku tähtaja nende märkuste esitamiseks. EKP ei ole kohustatud võtma arvesse pärast järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutava EKP poolt seatud tähtaja möödumist saadud kirjalikke märkuseid.
Peale selle võib järelevalve valdkonnas rikkumiste uurimise õigust kasutav EKP pärast käesoleva lõike esimese lõigu kohast teavitamist paluda asjaomasel ettevõtjal osaleda suulisel arutelul. Uurimisaluseid pooli võivad suulisel arutelul esindada ja/või abistada juristid või muud kvalifitseeritud isikud. Suuline arutelu ei ole avalik.
Asjaomasele uurimise all olevale ettevõtjale tagatakse õigus pääseda ligi toimikule. See õigus ei hõlma konfidentsiaalset teavet.
4. Järelevalvenõukogu esitab kooskõlas määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 26 lõikega 8 Euroopa Keskpanga nõukogule lõpliku otsuse eelnõu, olles kindlaks määranud, kas asjaomane ettevõtja on toime pannud rikkumise, ja täpsustades kehtestatava sanktsiooni, kui see on kavas kehtestada.
5. Asjaomasel ettevõtjal on õigus taotleda EKP nõukogu poolt lõike 4 kohaselt tehtud otsuse läbivaatamist vaidlustusnõukogus määruse (EL) nr 1024/2013 artiklis 24 sätestatud korras.
Artikkel 4c
Konkreetsed tähtajad seoses EKP poolt järelevalveülesannete täitmisel rakendatavate sanktsioonidega
1. Erandina artiklist 4 aegub õigus teha otsus kehtestada EKP järelevalveülesandega seotud sanktsioon EKP otsuse või määruse rikkumise korral viie aasta möödumisel rikkumise toimumisest või korduva rikkumise korral viie aasta möödumisel rikkumise lõppemisest.
2. Lõikes 1 sätestatud aegumise katkestab mis tahes EKP poolt uurimiseks ette võetud toiming või rikkumisega seotud menetlus. Aegumine katkeb päeval, mil sellest tegevusest teatatakse asjaomasele järelevalve alla kuuluvale üksusele. Pärast iga katkemist algab aegumine uuesti. Siiski ei ületa tähtaeg kümmet aastat rikkumise toimumisest või jätkuva rikkumise korral selle lõppemisest.
3. Eelmistes lõigetes sätestatud tähtaegu võib pikendada, kui:
a)
EKP nõukogu otsust vaadatakse läbi vaidlustusnõukogus või Euroopa Liidu Kohtus või
b)
kui asjaomase ettevõtja suhtes on samade faktiliste asjaolude alusel käimas kriminaalmenetlus. Sellisel juhul pikendatakse eelmistes lõigetes sätestatud tähtaegu aja võrra, mis kulub vaidlustusnõukogul või Euroopa Liidu Kohtul otsuse läbivaatamiseks, või kuni asjaomase ettevõtja suhtes kriminaalmenetluse lõpetamiseni.
4. EKP õigus sanktsiooni rakendamise otsus täitmisele pöörata aegub viie aasta möödumisel selle otsuse tegemisest. EKP toiming, mis on suunatud rakendatud sanktsioonist tuleneva makse või maksetingimuste täitmisele pööramisele, katkestab sanktsiooni täitmisele pööramise aegumise.
5. Sanktsiooni täitmisele pööramise aegumine peatub:
a)
kuni on möödunud määratud sanktsiooni osas määratud maksmise tähtaeg;
b)
kui sanktsiooni osas määratud makse täitmisele pööramine on peatatud EKP nõukogu või Euroopa Kohtu otsusega.”
Artikkel 2
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides kooskõlas aluslepingutega.
Brüssel, 27. jaanuar 2015