РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 510/2013 НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2013 година
за изменение на приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172), хидроксипропил метил целулоза (Е 464) и полисорбати (E 432-436) за маркиране на някои видове плодове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 9, параграф 2, член 10, параграф 3 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установяват функционални класове на добавките в храните в храни и на добавки в храните в добавки в храните и в ензими в храните.
(2)
При необходимост, отчитайки научния прогрес или технологичното развитие, в приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008 могат да бъдат добавени допълнителни функционални класове.
(3)
Научните изследвания показаха, че когато след депигментация на някои части (например след третиране с лазер) върху повърхността на плодове и зеленчуци се нанесат железни оксиди и хидроксиди (Е 172), се увеличава контрастът на тези части спрямо останалата повърхност чрез взаимодействие с някои освободени вещества от епидермиса. Този ефект може да бъде използван за маркиране на плодове или зеленчуци. Поради това е необходимо да се добави нов функционален клас „подобрители на контраста“ в приложение I към Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(4)
С приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба.
(5)
С приложение III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в добавки в храните, ензими в храните, ароматизанти в храните и хранителни вещества, и условията за тяхната употреба.
(6)
Списъците могат да бъдат изменяни в съответствие с процедурата по Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2).
(7)
Съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 списъкът на Съюза на добавките в храните може да бъде актуализиран по инициатива на Комисията или при постъпване на заявление.
(8)
На 8 април 2011 г. беше подадено заявление за разрешаване на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) като подобрители на контраста, хидроксипропил метил целулоза (Е 464) - като глазиращ агент за незаличимо маркиране на някои видове плодове, и полисорбати (E 432-436) - като емулгатори в препарати за подобряване на контраста, като заявлението бе предоставено на разположение на държавите членки.
(9)
Разработена е нова технология за маркиране с помощта на лазер с въглероден диоксид за гравиране на информация върху повърхността на пресни плодове. Вследствие на депигментиращото действие на лазерния лъч върху повърхността на някои храни се образува лесно забелязващ се знак, а на други - не. Затова технологично необходима е употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) като подобрители на контраста, хидроксипропил метил целулоза (Е 464) - като глазиращ агент, и полисорбати (E 432-436) - като емулгатори в препарати за подобряване на контраста, които да позволят незаличимото маркиране на някои видове плодове. Железните оксиди и хидроксиди (Е 172) осигуряват достатъчен контраст на маркираните зони спрямо останалата повърхност на плода, хидроксипропил метил целулозата (Е 464) образува тънък защитен слой върху маркираните зони, а чрез полисорбатите (E 432-436) се осигурява хомогенна дисперсия на препаратите от добавки в храните върху маркираните зони на хранителните продукти.
(10)
Употребата на добавки в храните следва да донесе предимства и ползи за потребителя. Новата технология за маркиране може да се използва, за да се възпроизведе цялата задължителна съгласно европейското или националното законодателството информация или част от нея. Освен това потребителите могат да имат полза от новата технология за маркиране, когато търговската марка и производственият метод се предоставят на доброволен принцип.
(11)
Също така новата технология за незаличимо маркиране предоставя алтернатива на използваните понастоящем лепящи се стикери и намалява рисковете от загубване, смесване или объркване на хранителните продукти, като по този начин улеснява транспорта и съхранението на плодовете. За тази цел може също да бъде от полза посочването на PLU-код (идентификационен номер, използван от стопанските субекти в хранителната промишленост за улесняване както на обслужването на касите, така и на инвентаризацията на продуктите), QR-код (матричен баркод, позволяващ кодираната информация да бъде сканирана с висока скорост) и баркод. Поради това е целесъобразно да се позволи предоставянето на тази информация върху някои видове плодове.
(12)
Железните оксиди и хидроксиди (Е 172), хидроксипропил метил целулозата (Е 464) и полисорбатите (E 432-436) следва да се използват в малки количества само върху повърхността на плодовете и не е вероятно да преминат във вътрешността им. По тази причина обработката на плодове, чиито обелки не се консумират, не би следвало да въздейства на човешкото здраве. Поради това е целесъобразно да се позволи използването на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) единствено за маркиране на цитрусови плодове, пъпеши и нарове, а полисорбати (E 432-436) - в препарати за подобряване на контраста.
(13)
Железните оксиди и хидроксиди (Е 172) последно са оценени от Научния комитет по храните през 1975 г. (3). Беше установено, че само 1 % от железните оксиди и хидратираните железни оксиди е вероятно да се разтворят в стомашно-чревния тракт на човека и затова Комитетът установи допустим дневен прием, без да определя горна граница. Веществото хидроксипропил метил целулоза (Е 464) последно е оценено от Научния комитет по храните през 1992 г. (4) За 5 от модифицираните целулози допустимият дневен прием беше определен като „неуточнен“. През 1983 г. за групата на полисорбатите (E 432-436) Комитетът определи допустим дневен прием от 10 mg/kg телесно тегло/ден (5). В доклада на Комисията относно приема на добавки в храните в Европейския съюз (6) бе направено заключение, че по отношение на полисорбатите (Е 432-436) може да е необходима по-реалистична оценка на приема въз основа на действителните равнища на употреба на добавките в храните. Очаква се Европейският орган за безопасност на храните да извърши това по време на новата оценка на полисорбатите (Е 432-436), за която в Регламент (ЕС) № 257/2010 на Комисията (7) се предвижда, че трябва да бъде проведена до края на 2016 г. Дотогава следва да бъдат разглеждани само заявления за евентуално разширяване на употребата на тези вещества, при което общият прием се увеличава в незначителна степен.
(14)
Съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 Комисията изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните, за да актуализира списъците на Съюза на добавките в храните, установени в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008, освен в случаите, когато не е възможно въпросната актуализация да въздейства върху човешкото здраве. Тъй като разрешаването на употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) за маркиране на цитрусови плодове, пъпеши и нарове и на полисорбати (E 432-436) - в препарати за подобряване на контраста, представлява актуализация на тези списъци, която не е възможно да въздейства на човешкото здраве, не е необходимо да се изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните.
(15)
Съгласно преходните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1129/2011 на Комисията от 11 ноември 2011 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните (8), приложение II за създаване на списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба се прилага от 1 юни 2013 г. За да се разреши употребата на железни оксиди и хидроксиди (Е 172) и хидроксипропил метил целулоза (Е 464) за маркиране на някои видове плодове преди тази дата, е необходимо да се посочи по-ранна дата на прилагане по отношение на тези добавки в храните.
(16)
Поради това приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва да бъдат съответно изменени.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I, II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2013 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 510/2013,
3. juuni 2013,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 I, II ja III lisa seoses raudoksiidide ja -hüdroksiidide (E 172), hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) ja polüsorbaatide (E 432-436) kasutamisega teatavate viljade märgistamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1333/2008 toidu lisaainete kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2, artikli 10 lõiget 3 ning artikli 30 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 I lisas on esitatud toidus ja toidu lisaainetes ning toiduensüümides kasutatavate toidu lisaainete funktsionaalrühmad.
(2)
Teaduse või tehnika arengu tulemusel võidakse vajaduse korral lisada funktsionaalrühmi määruse (EÜ) nr 1333/2008 I lisale.
(3)
Teadusuuringute ja arendustegevusega on näidatud, et raudoksiidid ja hüdroksiidid (E 172), kui neid kantakse puu- või köögivilja pinnale pärast teatavate osade depigmenteerimist (nt lasertöötlusega), suurendavad selliste osade värvuse kontrastsust võrreldes muu pinnaga, kuna need seostuvad teatavate epidermise koostisosadega. Seda efekti saab kasutada puu- või köögiviljade märgistamiseks. Seepärast on kohane lisada määruse (EÜ) nr 1333/2008 I lisasse uus funktsionaalrühm „kontrastitugevdajad”.
(4)
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisas on sätestatud toidus kasutada lubatud lisaainete Euroopa Liidu loetelu ja kõnealuste lisaainete kasutamise tingimused.
(5)
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 III lisas on sätestatud nende toidu lisaainete ELi loetelu, mida on lubatud kasutada toidu lisaainetes, toiduensüümides, lõhna- ja maitseainetes ja toitainetes, ning nende kasutustingimused.
(6)
Neid loetelusid võib muuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1331/2008 (millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus) (2) osutatud menetluse kohaselt.
(7)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1331/2008 artikli 3 lõikele 1 võib Euroopa Liidu toidu lisaainete loetelu ajakohastada kas komisjoni algatusel või vastava taotluse saamisel.
(8)
8. aprillil 2011 esitati taotlus, et saada luba kasutada raudoksiide ja -hüdroksiide (E 172) kontrastitugevdajana, hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) glasuurimisvahendina teatavate viljade kustumiskindlal märgistamisel ning polüsorbaate (E 432-436) emulgeerimisvahendina kontrastitugevdaja valmistamisel; nimetatud taotlus on tehtud kättesaadavaks liikmesriikidele.
(9)
Värske vilja pinnale teabe söövitamiseks on välja töötatud uus märgistamistehnoloogia, milles kasutatakse süsinikdioksiidlaserit. Laseri otsese depigmenteeriva toimega saab mõne toiduaine pinnale tekitada selgesti eristatava märgi, muude toiduainete pinnale sellist märki aga ei teki. Seepärast on olemas tehnoloogiline vajadus kasutada raudoksiide ja -hüdroksiide (E 172) kontrastitugevdajana, hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) glasuurimisvahendina ja polüsorbaate (E 432-436) emulgeerimisvahendina kontrastitugevdaja valmistamisel, et suurendada märgise kontrastsust ja võimaldada teatavate viljade kustumiskindlat märgistamist. Raudoksiidid ja -hüdroksiidid (E 172) tagavad märgise ala piisava kontrastsuse võrreldes vilja muu pinnaga, hüdroksüpropüülmetüültselluloos (E 464) moodustab märgise alale õhukese kaitsekile ja polüsorbaadid (E 432-436) tagavad toidu lisaaine valmistise ühtlase jaotumise toiduaine märgistatud alal.
(10)
Toidu lisaaine kasutamine peaks tarbija jaoks olema eelistatud ja kasulik. Uut märgistamistehnoloogiat võib kasutada ELi või liikmesriikide õigusaktidega nõutava teabe osaliseks või täielikuks reprodutseerimiseks. Lisaks võib uuest märgistamistehnoloogiast olla tarbijale kasu, kui vabatahtlikult esitatakse kaubamärk ja valmistamismeetod.
(11)
Lisaks on uus kustumiskindel märgistamistehnoloogia alternatiiv praegu kasutatavatele eemaldatavatele kleeppabersiltidele ja piirab ohtu, et märgis võib minna kaotsi, et märgiseid võidakse segi ajada või vahetada, ning sellega hõlbustab see asjaomaste viljade transportimist ja säilitamist. Selleks võib olla kasulik PLU-koodi (identifitseerimisnumber, mida toiduainekaubanduse ettevõtjad kasutavad toodete eest maksmise ja toodete inventuuri tegemise hõlbustamiseks), QR-koodi (maatriksribakood, mis võimaldab kodeeritud teavet kiiresti skaneerida) ja ribakoodi esitamine. Seepärast on kohane lubada sellise teabe esitamist teatavatel viljadel.
(12)
Raudoksiide ja -hüdroksiide (E 172), hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) ja polüsorbaate (E 432-436) tuleb kasutada väikestes kogustes ja ainult vilja välispinnal ning seejuures ei peaks toimuma nende olulist migratsiooni vilja sisse. Seepärast ei mõjuta nende viljade töötlemine, mille koort toiduks tavaliselt ei tarvitata, inimeste tervist. Seepärast on kohane lubada raudoksiidide ja -hüdroksiidide (E 172) ning hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) kasutamist üksnes tsitrusviljade, melonite ja granaatõunte märgistamiseks ning polüsorbaatide (E 432-436) kasutamist üksnes kontrastitugevdaja valmistamiseks.
(13)
Raudoksiide ja -hüdroksiide (E 172) hindas toidu teaduskomitee viimati 1975. aastal (3). Näidati, et tõenäoliselt ainult 1 % raudoksiididest ja hüdraatunud raudoksiididest võib inimese seedetraktis muutuda lahustuvaks, ja seepärast lubas komitee nende igapäevast sissevõtmist ilma ülempiiri kehtestamata. Hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) hindas toidu teaduskomitee viimati 1992. aastal (4). Modifitseeritud tsellulooside viis esindajat klassifitseeriti rühma, mille aktsepteeritav päevane annus kõigi ainete puhul on „täpsustamata”. Komitee määras 1983. aastal polüsorbaatide rühma (E 432-436) lubatavaks päevaseks annuseks 10 mg kehakaalu kg kohta päevas (5). Komisjoni aruandes toidu lisaainete sissevõtmise kohta Euroopa Liidus koos toiduga (6) tehti järeldus, et polüsorbaatide (E 432-436) puhul võib olla vaja nende tarbimist realistlikumalt hinnata, arvestades toidu lisaainete kasutamise tegelikku taset. Euroopa Toiduohutusamet peaks uuesti hindama polüsorbaatide (E 432-436) sissevõtmist 2016. aasta lõpuks vastavalt komisjoni määrusele (EL) nr 257/2010 (7). Selleks tähtajaks tuleks seoses kasutuse võimaliku laienemisega uurida ainult väheolulisi panuseid kõnealuste ainete kogutarbimisse.
(14)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1331/2008 artikli 3 lõikele 2 peab komisjon määruse (EÜ) nr 1333/2008 II ja III lisas sätestatud toidu lisaainete Euroopa Liidu loetelu ajakohastamiseks küsima Euroopa Toiduohutusameti arvamust, välja arvatud juhul, kui kõnealune ajakohastamine ei mõjuta inimeste tervist. Kuna raudoksiidide ja -hüdroksiidide (E 172) ning hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) kasutamise lubamine tsitrusviljade, melonite ja granaatõunte märgistamiseks ning polüsorbaatide (E 432-436) kasutamise lubamine kontrastitugevdaja valmistamiseks kujutab endast selliste osutatud loetelude ajakohastamist, mis ei mõjuta inimeste tervist, ei ole Euroopa Toiduohutusameti arvamust vaja küsida.
(15)
Vastavalt komisjoni 11. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1129/2011 (millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa ja kehtestatakse Euroopa Liidu toidu lisaainete loetelu) (8) üleminekusätetele kohaldatakse II lisa, milles on sätestatud toidus kasutada lubatud lisaainete Euroopa Liidu loetelu ja kõnealuste lisaainete kasutustingimused, alates 1. juunist 2013. Selleks et raudoksiide ja -hüdroksiide (E 172) ning hüdroksüpropüülmetüültselluloosi (E 464) saaks teatavate viljade märgistamiseks kasutada enne osutatud kuupäeva, on seoses nende toidulisanditega vaja kohaldamise jaoks määrata varasem kuupäev.
(16)
Seepärast tuleks määruse (EÜ) nr 1333/2008 I, II ja III lisa vastavalt muuta.
(17)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega ning ei Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole vastuväiteid esitanud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1333/2008 I, II ja III lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 3. juuni 2013