РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1310/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 г.
относно определяне на някои преходни разпоредби във връзка с подпомагането на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), за изменение на Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на ресурсите и тяхното разпределение за 2014 г. и за изменение на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съветаи регламенти (ЕС) № 1307/2013, (ЕС) № 1306/2013 и (ЕС) № 1308/2013на Европейския парламент и на Съвета във връзка с прилагането им през 2014 г.
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
Като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42 и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), който ще се прилага от 1 януари 2014 г., се определят правила, уреждащи подпомагането на развитието на селските райони от Съюза, и се отменя Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (3), без да се засяга продължаващото действие на регламентите за прилагане на посочения регламент, докато бъдат отменени. За улесняване на преминаването от съществуващите схеми за подпомагане по Регламент (ЕО) № 1698/2005 към новата правна рамка, която обхваща програмния период, започващ на 1 януари 2014 г. („новия програмен период“), следва да се приемат преходни правила, за да се избегнат затруднения или забавяне при прилагането на подпомагането за развитието на селските райони, които могат да произтекат от датата на приемане на новите програми за развитие на селските райони. Поради тази причина държавите членки следва да имат възможност да продължат да поемат правни ангажименти съгласно съществуващите програми за развитие на селските райони за някои мерки през 2014 г., а произтичащите от това разходи следва да бъдат допустими за подпомагане през новия програмен период.
(2)
С оглед на съществената промяна в метода за определяне на границите на районите със значителни природни ограничения в новия програмен период, наложеното на земеделския стопанин задължение да продължи селскостопанската си дейност в района още пет години следва да не се прилага за нови правни ангажименти, поети през 2014 г.
(3)
За да се осигури правна сигурност при прехода, определени разходи, направени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, следва да бъдат допустими за финансиране от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) през новия програмен период, ако все още предстои да се извършват плащания. Това следва да обхваща и някои дългосрочни ангажименти по подобни мерки, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2078/92 на Съвета (4), в Регламент (ЕИО) № 2080/92 на Съвета (5) и в Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета (6), когато тези мерки са получавали подпомагане съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 и все още предстои да бъдат извършени плащания през 2014 г. В интерес на доброто финансово управление и ефективното изпълнение на програмите такива разходи следва да бъдат ясно определени в програмите за развитие на селските райони и в системите за управление и контрол на държавите членки. С цел да се избегне ненужното усложняване във финансовото управление на програмите за развитие на селските райони през новия програмен период, процентите на съфинансиране за новия програмен период следва да се отнасят и до разходите в преходния период.
(4)
Предвид сериозните затруднения, които редица държави членки продължават да изпитват по отношение на финансовата си стабилност, и с оглед на ограничаването по време на прехода от настоящия към новия програмен период на отрицателните последици, които произтичат от тези затруднения, като се даде възможност за максимално използване на наличните средства от ЕЗФРСР, срокът за прилагане на дерогацията, с която се увеличават максималните ставки на приноса на ЕЗФРСР, предвидени в член 70, параграф 4в от Регламент (ЕО) № 1698/2005, е необходимо да бъде удължен до крайния срок на допустимост на разходите за програмния период 2007-2013 г., а именно до 31 декември 2015 г.
(5)
Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7), с който се създават нови схеми за подпомагане, трябва да се прилага от 1 януари 2015 г. Поради това Регламент (ЕО) № 73/2009 (8) продължава да представлява основата, на която ще се предоставя подпомагане на доходите на земеделските стопани през календарната 2014 г., но следва надлежно да се вземе предвид Регламент (ЕС) № 1311/2013 на Съвета (9). За да се гарантира последователност при изпълнението на разпоредбите относно кръстосаното съответствие и спазването на стандартите, изисквани от някои мерки, следва да се предвиди съответните разпоредби, които се прилагат за програмния период 2007-2013 г., да продължат да се прилагат до влизането в сила на новата законодателна рамка. Поради същите причини разпоредбите, отнасящи се до допълнителните национални директни плащания за Хърватия, които се прилагат през 2013 г., следва да продължат да се прилагат.
(6)
С Регламент (ЕС) №1306/2013на Европейския парламент и на Съвета (10) се дава възможност на държавите членки да отпускат авансово суми за директни плащания. Съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 използването на тази възможност трябва да бъде разрешена от Комисията. Придобитият в прилагането на схеми за директно подпомагане опит показа, че е уместно да се предвиди възможност земеделските стопани да получават авансови плащания. Що се отнася до заявленията, подадени през 2014 г., тези авансови плащания следва да бъдат ограничени до 50 % от схемите за подпомагане, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 73/2009, и да не надхвърлят 80 % от плащанията за говеждо и телешко месо.
(7)
За да се спази Регламент (ЕС) № 1311/2013 и по-специално изравняването на наличната сума за предоставяне на пряко подпомагане за земеделските стопани, както и механизмът за външно сближаване, е необходимо да бъдат променени националните тавани, определени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009, за 2014 г. Промяната на националните тавани неизбежно ще се отрази на сумите, които отделните земеделски стопани могат да получават като директни плащания през 2014 г. Ето защо следва да бъде определен начинът, по който тази промяна ще засегне стойността на правата на плащане и нивото на други директни плащания. С цел да се отчете положението на дребните земеделски стопани, особено предвид обстоятелството, че през 2014 г. не се прилага модулация или механизъм за корекции, в които попада по-специално изключването на директни плащания в размер до 5 000 EUR от този механизъм, на държавите членки, които не отпускат преразпределително плащане и не избират да прехвърлят средства чрез механизма за гъвкавост към средствата за подпомагане на развитието на селските райони, следва да бъде разрешено да не намаляват стойността на всички права на плащане.
(8)
Някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 73/2009, по-специално по отношение на елементите, обхванати от посочените в приложение VIII към същия регламент стойности, както и връзката с дадената на държавите членки възможност да използват неизразходваните по схемата за единното плащане средства за финансиране на специфичното подпомагане, следва да бъдат пояснени въз основа на опита от финансовото изпълнение на посочения регламент.
(9)
По силата на Регламент (ЕО) № 73/2009 държавите членки имаха възможност да решат да използват определен процент от националния си таван за специфично подпомагане на земеделските си стопани, както и да преразгледат предишно решение, като вземат решение за промяна или прекратяване на това подпомагане. Уместно е да се предвиди допълнителен преглед на тези решения с действие от календарната 2014 година. Същевременно специалните условия, установени в член 69, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 73/2009, съгласно които специфичното подпомагане се изплаща в някои държави членки, чието действие изтича през 2013 г., трябва да се удължат за още една година, за да се избегнат нарушаване на степента на подпомагане. С оглед въвеждането на доброволно обвързано с производството подпомагане, което ще бъде налично от 1 януари 2015 г. за някои сектори или региони в точно определени случаи, целесъобразно е през 2014 г. на държавите членки да се разреши да увеличат до 6,5 % равнището на някои видове специфично подпомагане по член 68 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
(10)
Подпомагането на единица за земеделски стопани с по-малки стопанства следва да е достатъчно, за да се постигне ефективно целта за подпомагане на доходите. Тъй като през 2014 г. не се прилага модулация или механизъм за корекции, в които попада по-специално изключването на директни плащания в размер до 5 000 EUR от този механизъм, държавите членки следва да могат още през 2014 г. да преразпределят директното подпомагане между земеделските стопани, като им предоставят допълнително плащане за първите хектари.
(11)
Схемата за единно плащане на площ, предвидена в Регламент (ЕО) № 73/2009, е преходна и трябваше да приключи на 31 декември 2013 г. В контекста на реформата на Общата селскостопанска политика („ОСП“) беше решено, че държавите членки, които прилагат тази схема, следва да имат право да я прилагат с цел предоставяне на основно плащане за допълнителен преходен период най-късно до края на 2020 г. Ето защо срокът на прилагане на схемата за единно плащане на площ в Регламент (ЕО) № 73/2009 следва да се удължи с една година. Освен това, за да се отчете текущото преструктуриране на земята и за целите на опростяването, земеделската площ, която отговаря на условията за подпомагане в тези държави членки, следва да включва и тези площи, които отговарят на условията за подпомагане, но към 30 юни 2003 г. не са били в добро земеделско състояние, какъвто ще бъде случаят от 1 януари 2015 г. по силата на Регламент (ЕС) No 1307/2013.
(12)
В съответствие с член 133а от Регламент (ЕО) № 73/2009 новите държави членки, с изключение на България и Румъния, които прилагат схемата за единно плащане на площ, могат да предоставят преходна национална помощ на земеделските стопани през 2013 г. С оглед на удължаването на схемата за единно плащане на площ за 2014 г., въпросните държави членки следва да запазят тази възможност през 2014 г. Предвид равнището на допълнителните национални директни плащания съгласно член 132 от Регламент (ЕО) № 73/2009 в България и Румъния през 2014 г., тези държави членки следва да могат да изберат да предоставят преходна национална помощ през 2014 г., вместо допълнителни национални директни плащания.
(13)
Преходната национална помощ трябва да се предоставя при същите условия като тези, които са се прилагали за посочената помощ през 2013 г., или - в случая на България и Румъния - при същите условия като тези, които са се прилагали за допълнителните национални директни плащания за 2013 г. При все това, с цел да се опрости управлението на преходната национална помощ през 2014 г., намаленията, посочени в член 132, параграф 2, във връзка с членове 7 и 10 от Регламент (ЕО) № 73/2009, следва да не се прилагат. Освен това, за да се гарантира съгласуваност на преходната национална помощ с механизма за сближаване, максималното равнище на помощта по сектори следва да се ограничи до определен процент. Предвид тежкото финансово положение в Кипър, за тази държава членка следва да се предвидят някои адаптации.
(14)
С оглед да се позволи на държавите членки да отговорят на потребностите на селскостопанските си сектори или да укрепят политиката си за развитие на селските райони по по-гъвкав начин, следва да им се даде възможност да прехвърлят средства от таваните си за директни плащания към тяхното подпомагане, определено за развитие на селските райони, и обратно. В същото време на тези държави членки, в които равнището на директно подпомагане остава по-ниско от 90 % от средното равнище на подпомагане за Съюза, следва да се даде възможност да прехвърлят допълнителни средства от тяхното подпомагане, предназначено за развитие на селските райони, към тавана им за директни плащания. Такива решения следва да се вземат, в определени граници, за целия период на финансовите години 2015-2020 г., с възможност за преразглеждане през 2017 г., при условие че всяко решение, основаващо се на такъв преразглеждане не води до намаляване на сумите, предназначени за развитие на селските райони.
(15)
В директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), се предвиждаше отмяната на Директива 80/68/ЕИО на Съвета (12), с действие от 22 декември 2013 г. За да се запазят същите правила за кръстосаното съответствие, свързани с опазването на подземните води, като предвидените в Директива 80/68/ЕИО в последния ден от нейното действие, е уместно да се коригира обхватът на кръстосаното съответствие и да се определи стандарт за добро земеделско и екологично състояние, който да включва изискванията по членове 4 и 5 от посочената директива.
(16)
Член 83 от Регламент (ЕО) № 1107/2009на Европейския парламент и на Съвета (13) предвижда, че позоваването на член 3 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета (14) в приложение II към Регламент (ЕО) № 73/2009 следва да се тълкува като позоваване на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009. В Регламент (ЕС) № 1306/2013 обаче това позоваване е ограничено така, че понастоящем то се отнася само до първото и второто изречение на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009. С оглед да се осигури съгласуваност между изискването за употребата на продукти за растителна защита за 2014 г. и за следващите години, приложение II към Регламент (ЕО) № 73/2009 следва да бъде съответно изменено.
(17)
В Регламент (ЕС) № 1308/2013 (15) на Европейския парламент и на Съвета се предвижда включването на подпомагане за отглеждане на копринени буби в режима на директното подпомагане и следователно изваждането ѝ от Регламент (ЕС) № 1308/2013. С оглед на отложеното прилагане на новия режим за директно подпомагане помощта в сектора на бубарството следва да продължи още една година.
(18)
Във Финландия беше разрешено да се предоставя национално подпомагане на някои земеделски сектори в южната част на страната в съответствие с член 141 от Акта за присъединяване от 1994 г. Като се има предвид периодът на реформата на ОСП и поради факта, че икономическото положение в селското стопанство в южна Финландия е трудно и че производителите следователно все още се нуждаят от специфична подкрепа, е уместно да се предвидят интеграционни мерки, с които, съгласно член 42 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Комисията може да разреши на Финландия да отпуска национална помощ в южна Финландия при определени условия. В течение на целия период помощта за доходите следва постепенно да намалява и до 2020 г. следва да не надхвърля 30 % от сумата, отпусната през 2013 г.
(19)
Разпоредбите относно системата за съвети в селското стопанство, интегрираната система за администриране и контрол и кръстосаното съответствие, предвидени съответно в дял III, в дял V, глава II и в дял VI от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се прилагат от 1 януари 2015 г.
(20)
След вмъкването на член 136а в Регламент (ЕО) № 73/2009, позоваванията на член 14 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 в Регламент (ЕС) № 1305/2013 трябва да бъдат изменени.
(21)
Регламенти (ЕО) № 73/2009, (ЕС) № 1307/2013, (ЕС) № 1306/2013, (ЕС) № 1308/2013 и (ЕС) № 1305/2013 следва да бъдат съответно изменени.
(22)
За да се осигури бързото прилагане на предвидените преходни разпоредби, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му и следва да се прилага от 1 януари 2014 г. С цел да се избегне каквото и да е припокриване между правилата за гъвкавост между стълбовете, предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009 и Регламент (ЕС) № 1307/2013, както са изменени с настоящия регламент, това конкретно изменение на Регламент (ЕО) № 73/2009 следва да се прилага от 31 декември 2013 г., а измененията на Регламент (ЕС) № 1307/2013следва да се прилагат от датата на влизане в сила на посочения регламент. Освен това измененията на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 73/2009, които имат за цел да осигурят удължаването на действащите правила за кръстосано съответствие, следва да се прилагат от датата на отмяна на Директива 80/68/ЕИО, а именно 22 декември 2013 г.
(23)
Като се има предвид обстоятелството, че 2014 г. ще бъде преходна година, през която държавите членки ще трябва да подготвят пълното прилагане на реформата на ОСП, е важно да се гарантира, че административната тежест, произтичаща от преходната уредба, установена в настоящия регламент, е сведена до абсолютен минимум,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПОДПОМАГАНЕТО НА РАЗВИТИЕТО НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
Член 1
Правни задължения съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 през 2014 г.
1. Без да се засяга член 88 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 държавите членки могат да продължат да поемат нови правни задължения по отношение на бенефициери през 2014 г. във връзка с мерките, посочени в член 20, с изключение на буква а), подточка iii), буква в), подточка i) и буква г) от същия член, и в член 36 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, съгласно програмите за развитие на селските райони, приети въз основа на посочения регламент, дори след като финансовите ресурси за програмния период 2007-2013 г. са били изчерпани, при условие че заявлението за подпомагане е подадено преди приемането на съответната програма за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г.
Без да се засяга приложение VI, точка Д от Акта за присъединяване от 2012 г. и приетите въз основа на него разпоредби, Хърватия може да продължи да поема нови правни задължения по отношение на бенефициери през 2014 г. във връзка с мерките, посочени в член 171, параграф 2, букви а) и в) от Регламент (ЕО) № 718/2007 на Комисията (16), съгласно програмата по линия на Инструмента за предприсъединителна помощ за развитието на селските райони (IPARD), приета въз основа на посочения регламент, дори след като финансовите ресурси на тази програма са били изчерпани, при условие че заявлението за подпомагане е представено преди приемането на нейната програма за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г.
Разходите, направени въз основа на тези задължения, са допустими в съответствие с член 3 от настоящия регламент.
2. Условието, посочено във второ тире на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1257/1999, не се прилага за нови правни ангажименти, поети от държавите членки през 2014 г. съгласно член 36, буква а), подточки i) и ii) от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
Член 2
Продължаване на прилагането на членове 50а и 51 от Регламент (ЕО) № 1698/2005
Без да се засяга член 88 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 членове 50а и 51 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 продължават да се прилагат до 31 декември 2014 г. за операциите, подбрани в рамките на програмите за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г. съгласно член 21, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 по отношение на годишната премия, и съгласно членове 28-31, 33 и 34 от посочения регламент.
Член 3
Допустимост на някои видове разходи
1. Без да се засяга член 6, параграф 1 и член 88 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 разходите, свързани с правните задължения към бенефициери, които са поети в рамките на мерките, посочени в членове 20 и 36 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, и, без да се засяга приложение VI, точка Д от Акта за присъединяване от 2012 г. и приетите въз основа на него разпоредби, в случая на Хърватия, мерките, посочени в член 171, параграф 2, букви а) и в) от Регламент (ЕО) № 718/2007, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г. в следните случаи:
а)
за плащания, които трябва да се извършат между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2015 г., а в случая на Хърватия - между 1 януари 2014 г. и 31 декември 2016 г., ако финансовите средства, отпуснати за приложимата мярка на съответната програма, приета съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 или Регламент (ЕО) № 718/2007, са вече изразходвани; и
б)
за плащания, които трябва да се извършат след 31 декември 2015 г., а в случая на Хърватия - след 31 декември 2016 г.
Настоящият параграф се прилага и спрямо правните задължения към бенефициери, поети в рамките на съответните мерки, предвидени в Регламент (ЕО) № 1257/1999 или Регламент (ЕИО) № 2078/1992 и Регламент (ЕИО) № 2080/1992, които получават подпомагане по Регламент (ЕО) № 1698/2005.
2. Разходите, посочени в параграф 1, са допустими за финансиране от ЕЗФРСР през програмния период 2014-2020 г., ако са спазени следните условия:
а)
такъв разход се предвижда в съответната програма за развитие на селските райони за програмния период 2014-2020 г.;
б)
прилага се делът на финансиране от ЕЗФРСР за съответната мярка по силата на Регламент (ЕС) № 1305/2013, както е посочено в приложение I към настоящия регламент; и
в)
държавите членки гарантират, че съответните преходни операции са ясно идентифицирани чрез системите им за управление и контрол.
Член 4
Прилагане през 2014 г. на някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 73/2009
Чрез дерогация от Регламент (ЕС) № 1305/2013* за 2014 година:
а)
позоваването на дял VI, глава I от Регламент (ЕС) № 1306/2013 в членове 28, 29, 30 и 33 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 се разбира като позоваване на членове 5 и 6 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и на приложения II и III към него.
б)
позоваването в член 40, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, на член 19 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се разбира като позоваване на член 132 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
в)
позоваването в член 40, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, на член 17 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се разбира като позоваване на член 121 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
ГЛАВА II
ИЗМЕНЕНИЯ
Член 5
Изменения към Регламент (ЕО) № 1698/2005
Член 70, параграф 4в от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея, уводната част се заменя със следното:
„4в. Чрез дерогация от определените в параграфи 3, 4 и 5 тавани приносът на ЕЗФРСР може да бъде увеличен до най-много 95 % от допустимите публични разходи в регионите, допустими по цел „Сближаване“, и в най-отдалечените региони и по-малките острови в Егейско море, и до 85 % от допустимите публични разходи в други региони. Тези проценти се прилагат за новодекларираните допустими разходи във всяка заверена декларация за разходи до последната дата на допустимост на разходите за програмния период 2007-2013 г. на 31 декември 2015 г., ако на 20 декември 2013 г. или след това дадена държава членка отговаря на едно от следните условия:“;
б)
втора алинея се заменя със следното:
„Държава членка, която желае да се възползва от дерогацията, предвидена в първа алинея, представя на Комисията искане за съответно изменение на своята програма за развитие на селските райони. Дерогацията се прилага, считано от одобрението от Комисията на изменението на програмата.“.
Член 6
Изменения на Регламент (ЕО) № 73/2009
Регламент (ЕО) № 73/2009 се изменя, както следва:
1)
В член 29 се добавя следният параграф:
„5. Чрез дерогация от параграф 2 държавите членки могат да изплащат, считано от 16 октомври 2014 г., авансово на земеделските стопани до 50 % от директните плащания по схемите за подпомагане, изброени в приложение I, по отношение на заявления, направени през 2014 г. По отношение на плащанията за говеждо и телешко месо, предвидени в дял IV, глава 1, раздел 11, държавите членки могат да увеличат този процент до 80 %.“.
2)
Член 40 се заменя със следното:
„Член 40
Национални тавани
1. За всяка държава членка и за всяка година общата стойност на всички разпределени права на плащане, на националния резерв, посочен в член 41, и на таваните, определени в съответствие с член 51, параграф 2, член 69, параграф 3 и член 72б, е равна на нейния национален таван, определен в приложение VIII.
2. При необходимост дадена държава членка прилага линейно намаление или увеличение на стойността на всички права на плащане, или на размера на националния резерв, посочен в член 41 или и двете заедно, за да гарантират спазването на нейния национален таван, определен в приложение VIII.
Държавите членки, които решат да не прилагат дял III, глава 5а от настоящия регламент и да не използват възможността, предвидена в член 136а, параграф 1, за целите на получаването на необходимото намаление на стойността на правата на плащане по първа алинея, могат да решат да не намаляват правата на плащане, активирани през 2013 г. от земеделските стопани, поискали през 2013 г. плащане, по-малко от размера на директни плащания, които ще се определят от засегната държава членка; тази сума не трябва да надвишава 5 000 EUR.
3. Без да се засягат разпоредбите на член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17), размерите на директните плащания, които могат да бъдат предоставени в държава членка за календарната 2014 г. съгласно членове 34, 52, 53, 68 и член 72а от настоящия регламент и за помощ за бубари съгласно член 111 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, не надвишава таваните, посочени в приложение VIII към настоящия регламент за въпросната година, след приспадане на сумите, произтичащи от прилагането на член 136б от настоящия регламент за календарната 2014 година съгласно приложение VIIIа към настоящия регламент.
При необходимост и за да се спазят таваните, посочени в приложение VIII към настоящия регламент, след приспадане на сумите, произтичащи от прилагането на член 136б от настоящия регламент за календарната 2014 година съгласно приложение VIIIа към настоящия регламент, държавите членки прилагат линейно намаление на размера на директните плащания за календарната 2014 г.
(17) Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 549)“." 						
3)
Член 41, параграф 1, буква б) се заменя със следното:
"б)
общата стойност на всички разпределени права на плащане и таваните, определени в съответствие с член 51, параграф 2, член 69, параграф 3 и член 72б от настоящия регламент.".
4)
В член 51, параграф 2, се добавя следната алинея:
„За 2014 г. таваните за директните плащания, посочени в членове 52 и 53, са идентични с таваните, определени за 2013 г., умножени по коефициент, изчисляван за всяка засегната държава членка, като националният таван за 2014 г., определен в приложение VIII, се раздели на националния таван за 2013 г. Това умножаване се прилага само спрямо държави членки, за които националния таван за 2014 г., определен в приложение VIII, е по-малък от националния таван за 2013 г.“.
5)
В член 68, параграф 8 уводната част се заменя със следното:
„8. В срок до 1 февруари 2014 г. тези държави членки, които са взели решението, посочено в член 69, параграф 1, могат да преразгледат това решение и да решат, считано от 2014 г., да:“
6)
Член 69 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки могат да решат до 1 август 2009 г., до 1 август 2010 г., до 1 август 2011 г., до 1 септември 2012 г., до датата на присъединяването в случая на Хърватия, или до 1 февруари 2014 г. да използват, считано от годината след вземането на такова решение, от първата година на прилагане на схемата за единно плащане в случая на Хърватия, или в случай на решение, взето до 1 февруари 2014 г. - от 2014 г., до 10 % от националния си таван, посочен в член 40, или в случая на Малта - сумата от 2 000 000 EUR за специфичното подпомагане, предвидено в член 68, параграф 1.“;
б)
в параграф 3 втората алинея се заменя със следното:
„Единствено с цел да се гарантира спазването на националните тавани, както е предвидено в член 40, параграф 2, и да се извърши изчислението, посочено в член 41, параграф 1, сумите, използвани за отпускане на подпомагането по член 68, параграф 1, буква в), се приспадат от националния таван, посочен в член 40, параграф 1. Те се разглеждат като разпределени права на плащане.“;
в)
в параграф 4 процентите "3,5 %" се заменят с "6,5 %".
г)
в първото изречение на параграф 5 годината „2013 г.“ се заменя с „2014 г.“;
д)
в параграф 6 втората алинея се заменя със следното:
„Когато държава членка използва възможността, предвидена в буква а) от първа алинея на настоящия параграф, съответната сума не се разглежда като част от таваните, определени съгласно параграф 3 от настоящия член единствено с цел да се гарантира спазването на националните тавани, предвидени в член 40, параграф 2, и да се извърши изчислението, посочено в член 41, параграф 1.“.
7)
В дял III се добавя следната глава:
„Глава 5а
ПРЕРАЗПРЕДЕЛИТЕЛНО ПЛАЩАНЕ ПРЕЗ 2014 г.
Член 72а
Общи правила
1. Държавите членки могат да решат до 1 март 2014 г. да отпуснат за 2014 г. плащане на земеделски стопани, които имат право на плащане по схемата за единно плащане, посочена в глави 1, 2 и 3 („преразпределително плащане“).
Държавите членки уведомяват Комисията за решението си до 1 март 2014 г.
2. Държавите членки, които са решили да прилагат схемата за единно плащане на регионално равнище в съответствие с член 46, могат да прилагат преразпределителното плащане на регионално равнище.
3. Без да се засяга прилагането на финансовата дисциплина, на линейните намаления, посочени в член 40, параграф 3, и прилагането на членове 21 и 23, преразпределителното плащане се отпуска при активиране на правата на плащане от земеделския стопанин.
4. Преразпределителното плащане се изчислява от държавите членки, като числото, което се определя от държавите членки и което не надвишава 65 % от националното или регионалното средно плащане на хектар, се умножава по броя на правата на плащане, активирани от земеделския стопанин в съответствие с член 34. Броят на тези права на плащане не трябва да надвишава максималния брой, който се определя от държавите членки и който не може да бъде повече от 30 хектара или ако средният размер на земеделските стопанства надвишава 30 хектара в засегнатата държава членка, средният размер на земеделските стопанства, както е посочено в приложение VIIIб.
5. При условие че са спазени максималните граници, определени в параграф 4, на национално равнище държавите членки могат да направят деление в рамките на броя хектари, определен съгласно посочения параграф, което се прилага по един и същи начин за всички земеделски стопани.
6. Средното национално плащане на хектар, посочено в параграф 4, се определя от държавите членки въз основа на националния таван, установен в приложение VIIIв, и броя на отговарящите на условията хектари, декларирани през 2014 г. съгласно член 34, параграф 2.
Средното регионално плащане на хектар, посочено в параграф 4, се определя от държавите членки чрез използване на дял от националния таван, установен в приложение VIIIв, и броя на отговарящите на условията хектари, декларирани в съответния регион през 2014 г. съгласно член 34, параграф 2. За всеки регион този дял се изчислява, като съответният регионален таван, определен в съответствие с член 46, параграф 3, се разделя на националния таван, определен в съответствие с член 40, за 2014 г.
7. Държавите членки гарантират, че не се дава предимство, предвидено в настоящата глава, в полза на земеделски стопани, за които е установено, че след 18 октомври 2011 г. са разделили стопанството си единствено с цел да се възползват от преразпределителното плащане. Това се отнася и за земеделските стопани, чиито стопанства са резултат от такова разделяне.
Член 72б
Финансови разпоредби
1. С оглед на финансирането на преразпределителното плащане, държавите членки могат да вземат решение до 1 март 2014 г., да използват до 30 % от годишния национален таван, определен в съответствие с член 40, за референтната 2014 г. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до тази дата.
2. Въз основа на процента от националния таван, който ще се използва от държавите членки съгласно параграф 1 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на съответния таван за преразпределителното плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 141б, параграф 2.“.
8)
В член 90 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Размерът на помощта за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, се определя, като се умножат добивите, определени в параграф 2, по следните референтни суми:
България
:
520,20 EUR
Гърция
:
234,18 EUR
Испания
:
362,15 EUR
Португалия
:
228,00 EUR.“.
9)
В член 122 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Схемата за единно плащане на площ е в сила до 31 декември 2014 г.“.
10)
В член 124 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Земеделската площ на нова държава членка, обхваната от схемата за единно плащане на площ, е тази част от използваната земеделска площ, която се поддържа в добро земеделско състояние, независимо дали е използвана за производство или не, и - когато е подходящо - коригирана в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, които се определят от тази нова държава членка след одобрение от Комисията.
За целите на настоящия дял „използвана земеделска площ“ означава общата площ, заета от обработваемата земя, постоянно затревените площи, трайните насаждения и градините за лично ползване, съгласно установеното от Комисията за нейните статистически цели.
2. За целите на отпускане на плащания по схемата за единно плащане на площ, всички земеделски парцели, които отговарят на критериите, предвидени в параграф 1, както и земеделските парцели, засети с дървесни култури с кратък цикъл на ротация (код по КН ex 0602 90 41), са допустими.
Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, посочените в първа алинея парцели следва да са на разположение на земеделския стопанин към датата, определена от държавата членка, която е не по-късна от датата, определена в тази държава членка за изменение на заявленията за подпомагане.
Минималният размер на допустимата площ за стопанство, за която могат да се искат плащания, е 0,3 ha. Въпреки това всяка нова държава членка може да реши, въз основа на обективни критерии и след одобрение от Комисията, да определи минималния размер на по-високо равнище, при условие че той не превишава 1 ha.“.
11)
В дял V се вмъква следната глава:
„Глава 2а
ПРЕРАЗПРЕДЕЛИТЕЛНО ПЛАЩАНЕ ПРЕЗ 2014 г.
Член 125а
Общи правила
1. Новите държави членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ, могат да решат до 1 март 2014 г. да отпуснат за 2014 г. плащане на земеделски стопани, които имат право на плащане по схемата за единно плащане на площ, посочена в глава 2 ("преразпределително плащане за нови държави членки").
Засегнатите нови държави членки уведомяват Комисията за решението си до 1 март 2014 г.
2. Без да се засяга прилагането на финансовата дисциплина и на членове 21 и 23, преразпределителното плащане за нови държави членки се осъществява под формата на увеличение в сумите на хектар, отпускани по схемата за единно плащане на площ.
3. Преразпределителното плащане за нови държави членки се изчислява от държавите членки, като числото, което се определя от държавата членка и което не надвишава 65 % от националното средно плащане на хектар, се умножава по броя на отговарящите на условията хектари, за които се отпускат суми на земеделския стопанин по схемата за единно плащане на площ. Броят на тези хектари не трябва да надвишава максималния брой, който трябва да се определи от държавите членки и който не може да бъде повече от 30 хектара или от средния размер на земеделските стопанства, посочен в приложение VIIIб, ако този среден размер надвишава 30 хектара в засегнатата нова държава членка.
4. При условие че са спазени максималните граници, установени в параграф 3, държавите членки могат на национално равнище да направят деление в рамките на броя хектари съгласно посочения параграф, което се прилага по един и същи начин за всички земеделски стопани.
5. Средното национално плащане на хектар, посочено в параграф 3, се определя от държавите членки въз основа на националния таван, определен в приложение VIIIв, и броя на отговарящите на условията хектари, декларирани по схемата за единно плащане на площ през 2014 г.
6. Новите държави членки гарантират, че не се дава предимство, предвидено по настоящата глава, на земеделски стопани, за които е установено, че след 18 октомври 2011 г. са разделили стопанството си единствено с цел да се възползват от преразпределителното плащане за нови държави членки. Това се отнася и за земеделските стопани, чиито стопанства са резултат от такова разделяне.
Член 125б
Финансови разпоредби
1. С оглед на финансирането на преразпределителното плащане за нови държави членки, новите държави членки могат да вземат решение до 1 март 2014 г., да използват до 30 % от годишния национален таван, посочен в член 40 за референтната 2014 г., или в случая на България и Румъния - от сумите, установени в приложение VIIIг. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до тази дата.
Годишният финансов пакет по член 123 се намалява със сумата, посочена в първа алинея.
2. Въз основа на процента от националния таван, който ще се използва от съответните нови държави членки съгласно параграф 1 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на съответния таван за преразпределителното плащане за нови държави членки и съответното намаление на годишния финансов пакет, посочен в член 123. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 141б, параграф 2.“.
12)
В член 131 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Новите държави членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ, могат да решат до 1 август 2009 г., до 1 август 2010 г., до 1 август 2011 г., до 1 септември 2012 г. или до 1 февруари 2014 г., да използват, считано от годината след вземането на това решение или в случай на решение, взето до 1 февруари 2014 г. - от 2014 г., до 10 % от своите национални тавани, посочени в член 40, за отпускане на подпомагане на земеделските стопани, както е посочено в член 68, параграф 1 и в съответствие с дял III, глава 5, според случая.“.
13)
Заглавието на член 133а се заменя със следното:
„Преходна национална помощ през 2013 г.“.
14)
В дял V, глава 4 се вмъква следният член:
„Член 133б
Преходна национална помощ през 2014 г.
1. Новите държави членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ в съответствие с член 122, могат да решат да предоставят преходна национална помощ през 2014 г.
2. България и Румъния могат да предоставят помощ по настоящия член само ако до 1 февруари 2014 г. решат да не предоставят през 2014 г. никакви допълнителни национални директни плащания съгласно член 132.
3. Помощта по настоящия член може да бъде отпусната на земеделски стопани в секторите, в които през 2013 г. е предоставена преходна национална помощ съгласно член 133а или в случая на България и Румъния - допълнителни национални директни плащания по член 132.
4. Условията за предоставяне на помощта по настоящия член са идентични с тези, които са разрешени за предоставянето на плащания съгласно член 132 или член 133а за 2013 г., с изключение на намаленията, наложени поради прилагане на член 132, параграф 2 във връзка с членове 7 и 10.
5. Общият размер на помощта, която може да бъде предоставена на земеделските стопани във всеки от секторите, посочени в параграф 3, се ограничава до 80 % от специфичните финансовите пакети по сектори за 2013 г., разрешена от Комисията в съответствие с член 133а, параграф 5, или в случая за България и Румъния - в съответствие с член 132, параграф 7.
За Кипър специфичните финансови пакети по сектори са посочени в приложение XVIIa.
6 Параграфи 3 и 4 не се прилагат за Кипър.
7. Новите държави членки уведомяват Комисията за решенията, посочени в параграфи 1 и 2, до 31 март 2014 г. Уведомлението за решението, посочено в параграф 1, включва следната информация:
а)
финансовия пакет за всеки сектор;
б)
когато е уместно, максималната ставка на преходната национална помощ.
8. Въз основа на обективни критерии и в рамките на ограниченията, разрешени от Комисията съгласно параграф 5, новите държави членки могат да вземат решение относно размера на преходната национална помощ, която да бъде отпусната.“.
15)
В дял VI се добавя следният член:
„Член 136а
Гъвкавост между стълбовете
1. До 31 декември 2013 г. държавите членки могат да вземат решение да предоставят като допълнително подпомагане за мерките по програмите за развитие на селските райони, финансирани по ЕЗФРСР, както е посочено в Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (18), до 15 % от своите годишни национални тавани за календарната 2014 г., определени в приложение VIII към настоящия регламент, и от своите годишни национални тавани за календарните години 2015-2019 г., определени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19). В резултат на това съответната сума повече няма да е на разположение за отпускане на директни плащания.
Решението по първа алинея се съобщава на Комисията до 31 декември 2013 г. В това решение се определя процентът, посочен в тази алинея, който може да е различен за всяка календарна година.
Държавите членки, които не вземат решението, посочено в първа алинея по отношение на календарната 2014 г., могат да вземат това решение до 1 август 2014 г., по отношение на календарните години 2015-2019 г. Те уведомят Комисията за това решение до посочената дата.
Държавите членки могат да решат да преразгледат решението, посочено в настоящия параграф, с действие от календарната 2018 г. Всяко решение, което се основава на такова преразглеждане не води до намаляване на процента, съобщен на Комисията в съответствие с първа, втора и трета алинеи. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на такова преразглеждане до 1 август 2017 г.
2. До 31 декември 2013 г. държавите членки, които не вземат решението, посочено в параграф 1, могат да решат да предоставят като директни плащания до 15 % или, в случая на България, Естония, Испания, Латвия, Литва, Полша, Португалия, Румъния, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство - до 25 % от сумата, отпусната за подпомагане на мерки по програми за развитие на селските райони, финансирани по ЕЗФРСР през периода 2015-2020 г., съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1305/2013. В резултат на това съответната сума вече няма да е на разположение за мерки за подпомагане по програми за развитие на селските райони.
Решението, посочено в първа алинея, се съобщава на Комисията до 31 декември 2013 г. В това решение се определя процентът, посочен в същата алинея, който може да е различен за всяка календарна година.
Държавите членки, които не вземат решението, посочено в с първа алинея по отношение на финансовата 2015 г., могат до 1 август 2014 г. да вземат това решение по отношение на финансовите години 2016-2020 г. Те уведомят Комисията за всяко такова решение до посочената дата.
Държавите членки могат да решат да преразгледат решението, посочено в настоящия параграф, с действие за финансовите 2019 г. и 2020 г. Всяко решение, което се основава на това преразглеждане не води до увеличаване на процента, съобщен на Комисията в съответствие с първа, втора и трета алинеи. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на това преразглеждане до 1 август 2017 г.
3. С цел да се вземат предвид решенията, за които държавите членки са уведомили в съответствие с параграфи 1 и 2, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 141а, с които да се преразглеждат таваните, посочени в приложение VIII.
(18) Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 487)" 						
(19) Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (OJ L 347, 20.12.2013 г., стр. 608)“." 						
16)
В дял VI се добавя следният член:
„Член 136б
Прехвърляне към ЕЗФРСР
Държавите членки, които в съответствие с член 136 са решили да предоставят, считано от финансовата 2011 г., сума за подпомагане от Съюза съгласно програмите и финансирането за развитие на селските райони по ЕЗФРСР, продължават да предоставят сумите, посочени в приложение VIIIа, за програми и финансиране за развитие на селските райони по ЕЗФРСР за финансовата 2015 г.“.
17)
Вмъква се следният член:
„Член 140а
Делегиране на правомощия
С цел да се вземат предвид решенията, за които държавите членки са уведомили в съответствие с член 136а, параграфи 1 и 2, както и за всякакви други изменения на националните тавани, определени в приложение VIII, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 141а, с които да се адаптират таваните, посочени в приложение VIIIв.
С цел да се гарантира оптимално прилагане на линейното намаление, предвидено по член 40, параграф 3, през 2014 г., на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 141а за определяне на правилата за изчисляване на намалението, което да се прилага от държавите членки към земеделските стопани съгласно член 40, параграф 3.“.
18)
Член 141а се заменя със следното:
„Член 141а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 11а, член 136а, параграф 3 и член 140а, се предоставя на Комисията за срок до 31 декември 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 11а, член 136а, параграф 3 и член 140а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 11а, член 136а, параграф 3 и член 140а, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“.
19)
Приложения I, VIII и XVIIa се изменят и се добавят нови приложения VIIIа, VIIIб, VIIIв и VIIIг в съответствие с точки 1, 4, 5 и 6 от приложение II към настоящия регламент.
20)
Приложения II и III се изменят в съответствие с точки 2 и 3 от приложение II към настоящия регламент.
Член 7
Изменения на Регламент (ЕС) № 1307/2013
Регламент (ЕС) № No 1307/2013 се изменя, както следва:
1)
В член 6 параграф 3 се заменя със следното:
„3. С цел да се вземат предвид промените, свързани с общите максимални суми на директните плащания, които могат да бъдат отпуснати, включително тези, произтичащи от решенията, взети от държавите членки в съответствие с член 136а от Регламент (ЕО) № 73/2009 и член 14 от настоящия регламент, както и от решенията, произтичащи от прилагането на член 20, параграф 2 от настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 от настоящия регламент за адаптиране на националните тавани, посочени в приложение II към настоящия регламент.“.
2)
В член 26, параграф 6 се добавя следната алинея:
„За целите на методите за изчисляване, предвидени в настоящия член, при условие че не се прилага преразпределителното плащане по член 41, държавите членки вземат изцяло под внимание подпомагането, отпуснато за календарната 2014 г. по членове 72a и 125a от Регламент (ЕО) № 73/2009.“.
3)
В член 36, параграф 3 се добавя следната алинея:
„С цел да се направи разграничение в схемата за единно плащане на площ, и при условие че не се прилага преразпределителното плащане по член 41, държавите членки вземат изцяло под внимание подпомагането, отпуснато за календарната 2014 г. по член 125a от Регламент (ЕО) № 73/2009.“.
4)
В член 72, параграф 2 след първата алинея се вмъква следната алинея:
„Въпреки това той продължава да се прилага по отношение на заявления за помощи относно референтни години, започващи преди 1 януари 2015 г.“.
Член 8
Изменения на Регламент (ЕС) № 1306/2013
Регламент (ЕС) № 1306/2013 се изменя, както следва:
1)
В член 119, параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„Въпреки това член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 и съответните правила за изпълнение продължават да се прилагат до 31 декември 2014 г., а членове 30 и 44а от Регламент (ЕО) № 1290/2005 и съответните правила за изпълнение продължават съответно да се прилагат по отношение на направените разходи и плащания за селскостопанската финансова година 2013 г.“.
2)
Вмъква се следният член:
„Член 119а
Дерогация от Регламент (ЕС) № 966/2012
Чрез дерогация от член 59, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 966/2012 и от член 9, параграф 1 от настоящия регламент, по отношение на селскостопанската финансова година 2014 г. не се изисква становището на сертифициращия орган, за да се установи дали разходите, за които е поискано възстановяване от Комисията, са законни и редовни.“.
3)
В член 121, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Въпреки това следните разпоредби се прилагат, както следва:
а)
членове 7, 8, 16, 25, 26 и 43 - от 16 октомври 2013 г.;
б)
член 52, дял III, дял V, глава II и дял VI - от 1 януари 2015 г.
3. Независимо от параграфи 1 и 2:
а)
членове 9, 18, 40 и 53 се прилагат за разходи, направени след 16 октомври 2013 г.;
б)
дял VII, глава IV се прилага за направените плащания - от селскостопанската финансова 2014 г. нататък.“.
Член 9
Изменения на Регламент (ЕС) № 1308/2013
Регламент (ЕС) № 1308/2013 се изменя, както следва:
1)
Вмъква се следният член:
„Член 214а
Национални плащания за някои сектори във Финландия
При разрешение от Комисията Финландия може да продължи да предоставя, за периода 2014-2020 г., национална помощ, каквато е отпускала през 2013 г. на производители въз основа на член 141 от Акта за присъединяване от 1994 г., при условие че:
a)
в течение на периода размерът на помощта за доходите постепенно намалява и през 2020 г. не надхвърля 30 % от сумата, отпусната през 2013 г.; както и
б)
преди да се прибегне до тази възможност, максимално са били оползотворени схемите за подпомагане в съответните сектори по линия на ОСП.
Комисията приема разрешението, без да прилага процедурата, посочена в член 29, параграф 2 или 3 от настоящия регламент.“.
2)
В член 230, параграф 1 се вмъкват следните букви:
„бa)
член 111 - до 31 март 2015 г.“;
"ва)
член 125a, параграф 1, буква д) и член 125a, параграф 2 и, по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, приложение XVIа - до датата на прилагане на съответните правила, които ще бъдат установени съгласно делегираните актове, предвидени в член 173, параграф 1, букви б) и и),";
„га)
членове 136, 138 и 140, както и приложение XVIII за целите на прилагането на тези членове - до датата на прилагане на правилата, които ще бъдат установени съгласно актовете за изпълнение, предвидени в член 180 и член 183, буква а), или до 30 юни 2014 г., която дата настъпи по-рано.“.
Член 10
Изменения на Регламент (ЕС) № 1305/2013
Регламент (ЕС) № 1305/2013 се изменя, както следва:
1)
В член 31 се добавя следният параграф:
„6. Хърватия може да отпуска плащания по тази мярка на бенефициери в райони, определени съгласно член 32, параграф 3, дори ако процедурата на прецизиране, посочена в трета алинея на посочения параграф, не е приключила. Процедурата на прецизиране приключва не по-късно от 31 декември 2014 г. Бенефициерите в райони, които след приключването на процедурата на прецизиране вече не отговарят на условията за подпомагане, не получават по-нататъшни плащания по тази мярка.“.
2)
В член 58 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Средствата, прехвърлени на ЕЗФРСР в изпълнение на член 136а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и средствата, прехвърлени на ЕЗФРСР в изпълнение на членове 10б, 136 и 136б от Регламент (ЕО) № 73/2009 по отношение на календарните 2013 г. и 2014 г., се включват също в годишната разбивка, посочена в параграф 4 от настоящия член.“.
3)
В член 59, параграф 4, буква е) се заменя със следното:
"е)
100 % за сума от 100 милиона евро, по цени от 2011 г., разпределена за Ирландия, за сума от 500 милиона евро, по цени от 2011 г., разпределена за Португалия, и за сума от 7 милиона евро, по цени от 2011 г., разпределена за Кипър, при условие че тези държави членки получават финансова помощ в съответствие с членове 136 и 143 от ДФЕС към 1 януари 2014 г. или след това, до 2016 г., когато прилагането на тази разпоредба ще бъде подложено на нова оценка.".
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Въпреки това:
-
член 6, точки 15, 17 и 18 се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент;
-
член 6, точка 20 се прилага от 22 декември 2013 г.; и
-
член 8, точка 3 се прилага от датите на прилагане, посочени в нея.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1310/2013,
17 detsembrist 2013,
millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antava maaelu arengu toetuse kohta ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1305/2013 vahendite ja nende jaotamise osas 2014. aastal ning nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses nende kohaldamisega 2014. aastal
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 42 ja artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1305/2013 (2), mida kohaldatakse 1. jaanuarist 2014, kehtestatakse eeskirjad, millega reguleeritakse maaelu arendamiseks antavat liidu toetust, ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 (3), ilma et see piiraks kõnealust määrust rakendavate määruste jätkuvat kohaldamist, kuni need kehtetuks tunnistatakse. Selleks et hõlbustada üleminekut määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohastelt olemasolevatelt toetuskavadelt uuele õigusraamistikule, mis katab 1. jaanuaril 2014. aastal algavat programmiperioodi („uus programmiperiood”), tuleks vastu võtta üleminekueeskirjad, et vältida raskusi või hilinemisi maaelu arengu toetuse rakendamisel, mis võivad tekkida seoses uute maaelu arengu programmide vastuvõtmise kuupäevaga. Sel põhjusel tuleks liikmesriikidel lubada teatud meetmete puhul oma olemasolevate maaelu arengu programmide alusel juriidiliste kohustuste võtmist 2014. aastal ja nendest tulenevad kulud peaksid olema toetuskõlblikud uuel programmiperioodil.
(2)
Arvestades märkimisväärset muudatust olulisest looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade piiritlemise meetodis uuel programmiperioodil, ei tuleks põllumajandustootjale pandud kohustust jätkata alal põllumajandustegevust viie aasta jooksul kohaldada 2014. aastal võetud uute juriidiliste kohustuste puhul.
(3)
Õiguskindluse tagamiseks üleminekuperioodi jooksul peaksid teatavad määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohased kulud olema rahastamiskõlblikud Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) osaluse saamiseks uuel programmiperioodil, kui on veel tegemata makseid. See peaks samuti hõlmama samalaadsete meetmete raames võetud teatavaid pikaajalisi kohustusi, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ) nr 2078/92 (4), nõukogu määruses (EMÜ) nr 2080/92 (5) ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1257/1999 (6), juhul kui kõnealused meetmed said toetusi määruse (EÜ) nr 1698/2005 raames ja 2014. aastal on veel tegemata makseid. Usaldusväärse finantsjuhtimise ja programmi tõhusa rakendamise tagamiseks peaksid sellised kulud olema liikmesriikide maaelu arengu programmides ning juhtimis- ja kontrollisüsteemides läbivalt selgelt kindlaksmääratud. Selleks et vältida asjatut keerukust maaelu arengu programmide finantsjuhtimises uuel programmiperioodil, tuleks üleminekukulude suhtes kohaldada uue programmiperioodi kaasrahastamismäärasid.
(4)
Võttes arvesse asjaolu, et mitmel liikmesriigil on endiselt tõsiseid raskusi finantsstabiilsuse säilitamisega ning selleks, et piirata üleminekul praeguselt programmiperioodilt uuele programmiperioodile kõnealustest raskustest tulenevat negatiivset mõju, võimaldades selleks maksimaalselt kasutada olemasolevaid EAFRD rahalisi vahendeid, on vaja pikendada määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 70 lõikes 4c sätestatud erandit, millega suurendatakse EAFRD panuse ülemmäärasid kuni programmiperioodi 2007-2013 kulutuste abikõlblikkuse lõppkuupäevani, milleks on 31. detsember 2013.
(5)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1307/2013 (7), millega kehtestatakse uued toetuskavad, kohaldatakse 1. jaanuarist 2015. Nõukogu määrus (EÜ) nr 73/2009 (8) jääb seega aluseks, mille alusel antakse põllumajandustootjatele sissetulekutoetust 2014. kalendriaastal, ent nõuetekohaselt tuleks arvesse võtta ka nõukogu määrust (EL) nr 1311/2013 (9). Selleks, et tagada järjekindlus nõuetele vastavust ja teatavate meetmete nõutavatest standarditest kinnipidamist käsitlevate sätete rakendamises, tuleks sätestada, et asjaomaseid sätteid, mis kehtivad 2007.-2013. aasta programmiperioodil, kohaldatakse edasi kuni uue õigusraamistiku kohaldatavaks muutumiseni. Samadel põhjustel tuleks sätestada, et tuleks jätkata nende täiendavaid riiklikke otsetoetusi käsitlevate sätete kohaldamist, mida Horvaatia suhtes kohaldati 2013. aastal.
(6)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus(EL) nr 1306/2013 (10) annab liikmesriikidele võimaluse teha otsetoetuste ettemakseid. Määruse (EÜ) nr 73/2009 kohaselt on sellise võimaluse kasutamiseks vaja komisjoni luba. Otsetoetuskavade rakendamise kogemus on näidanud, et on asjakohane võimaldada põllumajandustootjatel saada ettemakseid. 2014. aastal esitatud taotluste puhul peaksid need ettemaksed piirduma kuni 50 %-ga määruse (EÜ) nr 73/2009 I lisas loetletud toetuskavadest ja kuni 80 %-ga veise- ja vasikalihatoetustest.
(7)
Määruse (EL) nr 1311/2013 nõuetele vastamiseks ja eelkõige põllumajandustootjatele otsetoetuste andmiseks kasutada oleva summa ühtlustamiseks ning liikmesriikidevahelise ühtlustamise mehhanismi jaoks on vaja muuta määruse (EÜ) nr 73/2009 VIII lisas 2014. aastaks kehtestatud riiklikke ülemmäärasid. Riiklike ülemmäärade muutmine mõjutab paratamatult summasid, mida üksikud põllumajandustootjad võivad 2014. aastal otsetoetustena saada. Seepärast tuleks sätestada, kuidas see muudatus mõjutab toetusõiguste väärtust ja muude otsetoetuste taset. Et võtta arvesse väiksemate põllumajandustootjate olukorda, eriti kuna 2014. aastal toetuste ümbersuunamis- või kohandamismehhanismi, eelkõige sellise mehhanismi kohaldamisest kuni 5 000 euro suuruste otsemaksete suhtes vabastust ei kohaldata, peaks liikmesriikidel, kes ei anna ümberjaotavat toetust ega kasuta võimalust kanda paindlikkusmehhanismi abil vahendeid üle maaelu arengu toetuseks, olema lubatud mitte vähendada kõikide toetusõiguste väärtust.
(8)
Määruse (EÜ) nr 73/2009 teatavaid sätteid, eriti seoses osutatud määruse VIII lisas esitatud arvudega hõlmatud elementidega ja liikmesriikidele antud võimalusega kasutada ühtses otsemaksete kavas kulutamata jäänud vahendeid eritoetuse rahastamiseks, tuleks selgitada kõnealuse määruse rahalisel rakendamisel saadud kogemuste alusel.
(9)
Määruse (EÜ) nr 73/2009 kohaselt võisid liikmesriigid otsustada, et nad kasutavad teatavat protsenti oma riiklikust ülemmäärast eritoetuse andmiseks oma põllumajandustootjatele, samuti võisid nad varasema otsuse läbi vaadata, et muuta sellist toetust või toetuse andmine lõpetada. On asjakohane näha ette nende otsuste täiendav läbivaatamine alates 2014. kalendriaastast. Samal ajal tuleb veel üheks aastaks pikendada määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 69 lõikes 5 sätestatud eritingimusi, mille kohaselt makstakse mõnes liikmesriigis eritoetusi, ning mille kohaldamine peaks lõppema 2013. aastal, et vältida toetuste taseme kõikumist. Pidades silmas, et kasutusele võetakse vabatahtlik tootmiskohustusega seotud toetus, mida alates 1. jaanuarist 2015 saab kasutada teatavates sektorites või piirkondades selgelt määratletud juhtudel, on asjakohane lubada liikmesriike tõsta määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 68 kohase teatavat liiki eritoetuste taset 2014. aastal 6,5 %-ni.
(10)
Väiksematele põllumajandustootjatele ühiku kohta antav toetus peaks olema piisav, et sissetulekutoetus täidaks tõhusalt oma eesmärki. Kuna 2014. aastal toetuste ümbersuunamis- või kohandamismehhanismi, eelkõige sellise mehhanismi kohaldamisest kuni 5 000 euro suuruste otsemaksete suhtes vabastust ei kohaldata, tuleks liikmesriikidel lubada jaotada otsetoetust põllumajandustootjate vahel ümber, andes neile lisatoetust esimeste hektarite kohta.
(11)
Määruses (EÜ) nr 73/2009 sätestatud ühtse pindalatoetuse kava on olemuselt üleminekukava ja pidi lõppema 31. detsembril 2013. Seoses ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) reformiga otsustati, et kõnealust kava kohaldavatel liikmesriikidel tuleks lubada kohaldada seda kava põhitoetuse maksmiseks täiendava üleminekuaja jooksul, mis lõpeb hiljemalt 2020. aasta lõpuks. Seetõttu tuleks määruses (EÜ) nr 73/2009 sätestatud ühtse pindalatoetuse kava kohaldamisaega pikendada ühe aasta võrra. Samuti tuleks lihtsustamise huvides ja võtmaks arvesse maakasutuse käimasolevaid ümberkorraldusi lugeda neis liikmesriikides toetuskõlbliku põllumajandusmaa hulka ka selline toetuskõlblik põllumajandusmaa, mille põllumajanduslik seisund ei olnud 30. juunil 2003. aastal hea - nagu seda määruse (EL) nr 1307/2013 kohaselt hakatakse tegema 1. jaanuarist 2015.
(12)
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 73/2009 artikliga 133a võivad ühtse pindalatoetuse kava kohaldavad uued liikmesriigid, välja arvatud Bulgaaria ja Rumeenia, maksta põllumajandustootjatele 2013. aastal riiklikku üleminekutoetust. Arvestades ühtse pindalatoetuse kava pikendamist aastaks 2014, peaksid kõnealused liikmesriigid säilitama sellise võimaluse 2014. aastal. Arvestades Bulgaarias ja Rumeenias 2014. aastal määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 132 kohaselt makstavate täiendavate riiklike otsetoetuste taset, peaks neil liikmesriikidel olema võimalik otsustada, et 2014. aastal makstakse täiendavate riiklike otsetoetuste asemel riiklikke üleminekutoetusi.
(13)
Riiklikku üleminekutoetust tuleb maksta samadel tingimustel kui need, mida kohaldati kõnealuse toetuse maksmisel 2013. aastal või, Bulgaaria ja Rumeenia puhul, samadel tingimustel kui need, mida kohaldati täiendavate riiklike otsetoetuste maksmisel 2013. aastal. 2014. aastal makstava riikliku üleminekutoetuse haldamise lihtsustamiseks ei tuleks siiski kohaldada vähendusi, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 132 lõikes 2 koostoimes artiklitega 7 ja 10. Samuti tuleks selleks, et tagada riikliku üleminekutoetuse kooskõla ühtlustamismehhanismiga, toetuste maksimumtaset sektori kohta piirata teatava protsendimääraga. Võttes arvesse Küprose rasket majanduslikku olukorda, tuleks nimetatud liikmesriigi puhul ette näha teatavad kohandused.
(14)
Selleks et liikmesriigid saaksid arvesse võtta oma põllumajandussektori vajadusi või paindlikumalt tugevdada oma maaelu arengu poliitikat, tuleks neile anda võimalus kanda vahendeid üle oma otsetoetuste ülemmääradest oma maaelu arenguks eraldatud toetusele ning vastupidi. Samas tuleks nendele liikmesriikidele, kus otsetoetuste tase jääb alla 90 % liidu keskmisest toetustasemest, anda võimalus kanda täiendavaid vahendeid üle nende maaelu arenguks eraldatud toetusest nende otsetoetuste ülemmääradele. Sellised otsused tuleks, teatavate piirangutega, teha kogu eelarveaastate vahemikuks 2015-2020, kusjuures 2017. aastal tuleks võimaldada läbivaatamine tingimusel, et mis tahes kõnealusel läbivaatamisel põhinev otsus ei too kaasa maaelu arenguks eraldatud summade vähenemist.
(15)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/60/EÜ (11) sätestati, et nõukogu direktiiv 80/68/EMÜ (12) tunnistatakse kehtetuks alates 22. detsembrist 2013. Selleks et säilitada samad nõuetele vastavuse eeskirjad seoses põhjavee kaitsega kui on sätestatud direktiivis 80/68/EMÜ selle viimasel kehtivuspäeval, on asjakohane kohandada nõuetele vastavuse reguleerimisala ning määratleda heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise standard, mis hõlmaks kõnealuse direktiivi artiklite 4 ja 5 nõudeid.
(16)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1107/2009 (13) artiklis 83 sätestatakse, et määruse (EÜ) nr 73/2009 II lisas olevat viidet nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ (14) artiklile 3 tuleb mõista kui viidet määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklile 55. Määruses (EL) nr 1306/2013 aga piiratakse kõnealust viidet, viidates üksnes määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 55 esimesele ja teisele lausele. Selleks et tagada kooskõla taimekaitsevahendite kasutuse nõuetes 2014. aastal ja sellele järgnevatel aastatel, tuleks vastavalt muuta määruse (EÜ) nr 73/2009 II lisa.
(17)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1308/2013 (15) on ette nähtud siidiussikasvatuse toetuse lisamine otsetoetuste kavasse ja seega selle kõrvaldamine määrusest (EL) nr 1308/2013. Arvestades uue otsetoetuste kava kohaldamise hilinemist, tuleks toetuste maksmist siidiussisektoris jätkata veel ühel aastal.
(18)
Soomel on lubatud maksta riiklikku toetust teatavatele põllumajandussektoritele Lõuna-Soomes vastavalt 1994. aasta ühinemisakti artiklile 141. Võttes arvesse ÜPP reformi ajastust ning asjaolu, et põllumajanduse majanduslik olukord Lõuna-Soomes on raske ja tootjatel on seetõttu endiselt vaja eritoetust, on asjakohane näha ette integratsioonimeetmed, mille kohaselt võib komisjon kooskõlas ELI toimimise lepingu artikliga 42 lubada Soomel teatavatel tingimustel maksta Lõuna-Soomes riiklikku toetust. Sissetulekutoetust tuleks terve perioodi jooksul järk-järgult vähendada ning aastaks 2020 ei tohiks see ületada 30 % 2013. aastal makstavatest summadest.
(19)
Määruse (EL) nr 1306/2013 III jaotises, V jaotise II peatükis ja VI jaotises sätestatud põllumajandusettevõtjate nõustamise süsteemi, integreeritud haldus- ja kontrollisüsteemi ning nõuetele vastavust käsitlevaid sätteid tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2015.
(20)
Pärast määrusesse (EÜ) nr 73/2009 artikli 136a lisamist tuleb määruses (EL) nr 1307/2013 muuta viiteid määruse (EL) nr 1305/2013 artiklile 14.
(21)
Seega tuleks määrusi (EÜ) nr 73/2009, (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1306/2013, (EL) nr 1308/2013 ja (EL) nr 1305/2013 vastavalt muuta.
(22)
Kavandatud üleminekumeetmete kiire kohaldamise võimaldamiseks peaks käesolev määrus jõustuma selle avaldamise päeval ja seda tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2014. Määruses (EÜ) nr 73/2009 ja käesoleva määrusega muudetud määruses (EL) nr 1307/2013 sätestatud sammastevahelise ülekandmisega seotud paindlikkuse eeskirjade kattumise vältimiseks tuleks kõnealust määruse (EÜ) nr 73/2009 muudatust kohaldada alates 31. detsembrist 2013 ning määruse (EL) nr 1307/2013 muudatusi tuleks kohaldada alates kõnealuse määruse jõustumisest. Lisaks tuleks määruse (EÜ) nr 73/2009 II ja III lisa muudatusi, mille eesmärk on tagada praeguste nõuetele vastavuse eeskirjade kohaldamise jätkamine, kohaldada alates direktiivi 80/68/EMÜ kehtetuks tunnistamise kuupäevast, milleks on 22. detsember 2013.
(23)
Võttes arvesse asjaolu, et 2014 on üleminekuaasta, mille jooksul tuleb liikmesriikidel valmistuda ÜPP reformi täielikuks rakendamiseks, on oluline tagada, et käesolevas määruses sätestatud üleminekukorrast tulenev halduskoormus oleks võimalikult väike,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLEMINEKUSÄTTED MAAELU ARENGU TOETUSE KOHTA
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohased juriidilised kohustused 2014. aastal
1. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 88 kohaldamist, võivad liikmesriigid 2014. aastal jätkata toetusesaajate suhtes uute juriidiliste kohustuste võtmist määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklis 20, välja arvatud selle punkti a alapunktis iii, punkti c alapunktis i ja punktis d, ning artiklis 36 osutatud meetmete puhul vastavalt kõnealuse määruse alusel vastu võetud maaelu arengu programmidele isegi pärast seda, kui programmiperioodi 2007-2013 finantsressursid on ära kasutatud, eeldusel et toetusetaotlus esitatakse enne vastava maaelu arengu programmi vastuvõtmist 2014.-2020. aasta programmiperioodiks.
Ilma et see piiraks 2012. aasta ühinemisakti VI lisa punkti E ja selle alusel vastu võetud sätete kohaldamist, võib Horvaatia 2014. aastal jätkata toetusesaajate suhtes uute juriidiliste kohustuste võtmist seoses komisjoni määruse (EÜ) nr 718/2007 (16) artikli 171 lõike 2 punktides a ja c osutatud meetmetega vastavalt kõnealuse määruse alusel vastu võetud maaelu arengu ühinemiseelse toetamise rahastamisvahendi (IPARD) programmile isegi pärast seda, kui nimetatud programmi finantsressursid on ära kasutatud, eeldusel et toetusetaotlus esitatakse enne riigi maaelu arengu programmi vastuvõtmist 2014.-2020. aasta programmiperioodiks.
Kõnealuste kohustuste alusel tehtavad kulud on abikõlblikud vastavalt käesoleva määruse artiklile 3.
2. Määruse (EÜ) nr 1257/1999 artikli 14 lõike 2 teises taandes sätestatud tingimust ei kohaldata määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktide i ja ii alusel liikmesriikide poolt 2014. aastal võetud uute juriidiliste kohustuste suhtes.
Artikkel 2
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklite 50a ja 51 jätkuv kohaldamine
Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 88 kohaldamist, kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2014 määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikleid 50a ja 51 seoses tegevustega, mis on välja valitud 2014.-2020. aasta programmiperioodi maaelu arengu programmides vastavalt määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktidele a ja b seoses iga-aastase toetusega ning vastavalt kõnealuse määruse artiklitele 28-31, 33 ja 34.
Artikkel 3
Teatavat liiki kulude rahastamiskõlblikkus
1. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 6 lõike 1 ja artikli 88 kohaldamist, on toetusesaajate suhtes võetud juriidiliste kohustustega seotud kulud, mis on tehtud seoses määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklites 20 ja 36 osutatud meetmetega, ning ilma et see piiraks 2012. aasta ühinemisakti VI lisa punkti E ja selle alusel vastu võetud sätete kohaldamist Horvaatia puhul, ning seoses määruse (EÜ) nr 718/2007 artikli 171 lõike 2 punktidega a ja c, 2014.-2020. aasta programmiperioodil rahastamiskõlblikud EAFRD toetuse saamiseks järgmistel juhtudel:
a)
1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2015 ning Horvaatia puhul 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2016 tehtavad maksed, kui rahaeraldis vastavalt määruse (EÜ) nr 1698/2005 või määruse (EÜ) nr 718/2007 kohaselt vastu võetud programmi asjaomasele meetmele on juba ära kasutatud, ja
b)
pärast 31. detsembrit 2015 ning Horvaatia puhul pärast 31. detsembrit 2016 tehtavad maksed.
Käesolevat lõiget kohaldatakse samuti toetusesaajate suhtes võetud juriidilistele kohustustele, mis on võetud määrustes (EÜ) nr 1257/99, (EMÜ) nr 2078/92 ja (EMÜ) nr 2080/92 sätestatud vastavate meetmete raames, mis saavad toetust määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohaselt.
2. Lõikes 1 osutatud kulud on rahastamiskõlblikud 2014.-2020. aasta programmiperioodil EAFRD toetuse saamiseks, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
sellised kulud on ette nähtud vastavas maaelu arengu programmis 2014.-2020. aasta programmiperioodiks;
b)
kohaldatakse määruse (EL) nr 1305/2013 vastava meetme, mis on sätestatud käesoleva määruse I lisas, EAFRD osaluse määra; ning
c)
liikmesriigid tagavad, et asjaomased üleminekutoimingud on nende juhtimis- ja kontrollisüsteemide kaudu selgelt kindlaksmääratud.
Artikkel 4
Määruse (EÜ) nr 73/2009 teatavate sätete kohaldamine 2014. aastal
Erandina määrusest (EL) nr 1305/2013 loetakse 2014. aastal:
a)
viidet määruse (EL) nr 1306/2013 artiklites 28, 29, 30 ja 33 määruse (EL) nr 1305/2013 VI jaotise I peatükile viitena määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklitele 5 ja 6 ning II ja III lisale.
b)
viidet määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 40 lõikes 1 määruse (EL) nr 1307/2013 artiklile 19 viitena määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklile 132;
c)
viidet määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 40 lõike 2 punktis a määruse (EL) nr 1307/2013 artiklile 17 viitena määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklile 121.
II PEATÜKK
MUUDATUSED
Artikkel 5
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 muutmine
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 70 lõiget 4c muudetakse järgmiselt:
a)
esimeses lõigus asendatakse sissejuhatav tekst järgmisega:
„4c. Erandina lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud ülemmääradest võib EAFRD panuse määra suurendada kuni 95 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikes piirkondades, äärepoolseimates piirkondades ja Egeuse mere väikesaartel ning 85 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest muudes piirkondades. Kõnealuseid toetusmäärasid kohaldatakse selliste uute abikõlblike kulude suhtes, mille liikmesriigid on deklareerinud igas tõendatud kuludeklaratsioonis kuni programmiperioodi 2007-2013 kulutuste abikõlblikkuse lõppkuupäevani, 31. detsembrini 2015, kui liikmesriik vastab20 detsembrist 2013 või pärast seda ühele järgmistest tingimustest:”;
b)
teine lõik asendatakse järgmisega:
„Esimeses lõigus sätestatud erandit kasutada sooviv liikmesriik esitab komisjonile oma maaelu arengu programmi vastava muutmise taotluse. Erandit hakatakse kohaldama pärast seda, kui komisjon on programmi muutmise heaks kiitnud.”
Artikkel 6
Määruse (EÜ) nr 73/2009 muutmine
Määrust (EÜ) nr 73/2009 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklile 29 lisatakse järgmine lõige:
„5. Erandina lõikest 2 võivad liikmesriigid teha alates 16. oktoobrist 2014 põllumajandustootjatele 2014. aastal esitatud taotluste alusel ettemakseid kuni 50 % I lisas loetletud toetuskavade alusel makstavatest otsetoetustest. IV jaotise 1. peatüki 11. jaos sätestatud veise- ja vasikalihatoetuste puhul võivad liikmesriigid kõnealust määra suurendada kuni 80 %-ni.”
2)
Artikkel 40 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 40
Riiklikud ülemmäärad
1. Iga liikmesriigi puhul on igal aastal kõigi jaotatud toetusõiguste, artiklis 41 osutatud riikliku reservi ja kooskõlas artikli 51 lõikega 2, artikli 69 lõikega 3 ja artikliga 72b kehtestatud ülemmäärade koguväärtus võrdne asjaomase riikliku ülemmääraga, mis on kehtestatud VIII lisas.
2. Vajaduse korral liikmesriik vähendab või suurendab lineaarselt kõikide toetusõiguste väärtust, artiklis 41 osutatud riikliku reservi summat või mõlemat, et tagada vastavus VIII lisas kehtestatud asjaomase riikliku ülemmääraga.
Liikmesriigid, kes otsustavad mitte kohaldada käesoleva määruse III jaotise 5a. peatükki ja ei kasuta artikli 136a lõikes 1 sätestatud võimalust, võivad esimeses lõigus nimetatud toetusõiguste väärtuse vajalikul määral vähendamiseks otsustada, et ei vähenda selliseid toetusõigusi, mille 2013. aastal aktiveerisid põllumajandustootjad, kes 2013. aastal taotlesid vähem kui asjaomase liikmesriigi poolt kindlaks määratav otsetoetuste summa; kõnealune summa ei ole suurem kui 5 000 eurot.
3. Ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 (17) artikli 26 kohaldamist, ei ületa liikmesriigis käesoleva määruse artiklite 34, 52, 53, 68 ja 72a alusel 2014. kalendriaasta kohta lubatud otsetoetuste summad ja määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 111 alusel siidiussikasvatajatele makstava toetuse summad käesoleva määruse VIII lisas kõnealuseks aastaks kehtestatud ülemmäära, mida vähendatakse summade võrra, mis tulenevad käesoleva määruse artikli 136b kohaldamisest 2014. kalendriaasta suhtes vastavalt käesoleva määruse VIIIa lisale.
Vajaduse korral ja selleks, et järgida käesoleva määruse VIII lisas kehtestatud ülemmäära, mida vähendatakse summade võrra, mis tulenevad käesoleva määruse artikli 136b kohaldamisest 2014. kalendriaasta suhtes vastavalt käesoleva määruse VIIIa lisale, vähendavad liikmesriigid lineaarselt otsetoetuste summasid 2014. kalendriaasta suhtes.
(17) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17 detsembrist 2013 määrus (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 549).”" 						
3)
Artikli 41 lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
kõikide määratud toetusõiguste ja käesoleva määruse artikli 51 lõike 2, artikli 69 lõike 3 ja artikli 72b kohaselt kehtestatud ülemmäärade koguväärtuse vahet.”
4)
Artikli 51 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:
„2014. aasta puhul on artiklites 52 ja 53 osutatud otsetoetuste ülemmäärad samasugused kui 2013. aastaks kehtestatud ülemmäärad, mida on korrutatud iga asjaomase liikmesriigi jaoks arvutatava teguriga, mille leidmiseks jagatakse VIII lisas 2014. aastaks kehtestatud riiklik ülemmäär 2013. aastaks kehtestatud riikliku ülemmääraga. Seda korrutamist kohaldatakse ainult nende liikmesriikide suhtes, kelle VIII lisas 2014. aastaks kehtestatud riiklik ülemmäär on madalam kui 2013. aasta riiklik ülemmäär.”
5)
Artikli 68 lõike 8 sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:
„8. Artikli 69 lõikes 1 osutatud otsuse teinud liikmesriigid võivad hiljemalt 1. veebruariks 2014 kõnealuse otsuse läbi vaadata ja otsustada alates 2014. aastast:”.
6)
Artiklit 69 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Liikmesriigid võivad otsustada 1. augustiks 2009, 1. augustiks 2010, 1. augustiks 2011, 1. septembriks 2012, Horvaatia puhul tema ühinemise kuupäevaks, või 1. veebruariks 2014 kasutada alates sellisele otsusele järgnevast aastast või Horvaatia puhul ühtse otsemakse kava rakendamise esimesest aastast või, kui otsus tehakse 1. veebruariks 2014, siis alates 2014. aastast kuni 10 % oma artiklis 40 osutatud riiklikust ülemmäärast või, Malta puhul, 2 000 000 eurot artikli 68 lõikes 1 osutatud eritoetuseks.”;
b)
lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Üksnes artikli 40 lõikes 2 ette nähtud riiklikest ülemmääradest kinnipidamise tagamise ja artikli 41 lõikes 1 osutatud arvutuse tegemise eesmärgil lahutatakse artikli 68 lõike 1 punktis c osutatud toetuse maksmiseks kasutatud summad artikli 40 lõikes 1 osutatud riiklikust ülemmäärast. Kõnealused summad loetakse määratud toetusõigusteks.”;
c)
lõikes 4 asendatakse protsendimäär „3,5 %” protsendimääraga „6,5 %”;
d)
lõike 5 esimeses lauses asendatakse aastaarv „2013” aastaarvuga „2014”;
e)
lõike 6 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Üksnes artikli 40 lõikes 2 ette nähtud riiklikest ülemmääradest kinnipidamise tagamise ja artikli 41 lõikes 1 osutatud arvutuse tegemise eesmärgil ei loeta asjaomast summat käesoleva artikli lõike 3 kohaselt kehtestatud ülemmäära osaks, kui liikmesriik kasutab käesoleva lõike esimese lõigu punktis a sätestatud võimalust.”
7)
III jaotisesse lisatakse järgmine peatükk:
„5a. peatükk
ÜMBERJAOTAV TOETUS 2014. AASTAL
Artikkel 72a
Üldeeskirjad
1. Liikmesriigid võivad hiljemalt 1. märtsiks 2014 otsustada anda põllumajandustootjatele, kellel on õigus saada toetust 1., 2. ja 3. peatükis osutatud ühtse otsemaksete kava alusel, 2014. aasta eest toetust („ümberjaotav toetus”).
Liikmesriigid teavitavad komisjoni oma otsusest hiljemalt 1. märtsiks 2014.
2. Liikmesriigid, kes on otsustanud kohaldada ühtset otsemaksete kava piirkondlikul tasandil kooskõlas artikliga 46, võivad kohaldada ümberjaotavat toetust piirkondlikul tasandil.
3. Ilma et see piiraks finantsdistsipliini kohaldamist, artikli 40 lõikes 3 osutatud lineaarset vähendamist ning artiklite 21 ja 23 kohaldamist, antakse käesoleva ümberjaotavat toetust toetusõiguste aktiveerimisel põllumajandustootja poolt.
4. Liikmesriigid arvutavad ümberjaotava toetuse, korrutades liikmesriigi poolt kindlaks määratava arvu, mis ei ole suurem kui 65 % keskmisest riiklikust või piirkondlikust toetusest hektari kohta, põllumajandustootja poolt artikli 34 kohaselt aktiveeritud toetusõiguste arvuga. Selliste toetusõiguste arv ei tohi ületada liikmesriigi poolt kehtestatavat maksimumi, mis ei ole suurem kui 30 hektarit või põllumajandusliku majapidamise keskmine suurus VIIIb lisa kohaselt, kui kõnealune keskmine suurus on asjaomases liikmesriigis suurem kui 30 hektarit.
5. Eeldusel, et lõikes 4 sätestatud piirmääradest peetakse kinni, võivad liikmesriigid kehtestada riiklikul tasandil astmestiku nimetatud lõike kohaselt sätestatud hektarite arvu raames, mida kohaldatakse ühtmoodi kõigi põllumajandustootjate suhtes.
6. Liikmesriigid kehtestavad lõikes 4 osutatud riikliku keskmise toetuse hektari kohta, võttes aluseks VIIIc lisas sätestatud riikliku ülemmäära ning artikli 34 lõike 2 kohaselt 2014. aastal deklareeritud toetuskõlblike hektarite arvu.
Liikmesriigid kehtestavad lõikes 4 osutatud piirkonna keskmise toetuse hektari kohta, kasutades VIIIc lisas sätestatud riikliku ülemmäära osa ning artikli 34 lõike 2 kohaselt 2014. aastal asjaomases piirkonnas deklareeritud toetuskõlblike hektarite arvu. Iga piirkonna puhul arvutatakse kõnealune osa, jagades artikli 46 lõike 3 kohaselt kehtestatud vastava piirkondliku ülemmäära artiklis 40 kohaselt kehtestatud 2014. aasta riikliku ülemmääraga.
7. Liikmesriigid tagavad, et käesolevas peatükis ettenähtud eeliseid ei anta põllumajandustootjatele, kelle puhul on tehtud kindlaks, et nad jagasid pärast 18. oktoobrit 2011 oma põllumajandusliku majapidamise üksnes selleks, et saada toetust ümberjaotava toetuse alusel. See kehtib ka põllumajandustootjate suhtes, kelle põllumajanduslikud majapidamised on moodustatud kõnealuse jagamise tulemusel.
Artikkel 72b
Finantssätted
1. Ümberjaotava toetuse rahastamiseks võivad liikmesriigid otsustada hiljemalt 1. märtsiks 2014, et taotlusaastal 2014 kasutatakse kuni 30 % artikli 40 kohaselt sätestatud iga-aastasest riiklikust ülemmäärast. Nad teavitavad komisjoni sellisest otsusest hiljemalt kõnealuseks kuupäevaks.
2. Liikmesriigi poolt käesoleva artikli lõike 1 kohaselt kasutatava riikliku ülemmäära protsendimäära alusel võtab komisjon vastu rakendusaktid, millega kehtestatakse ümberjaotava toetuse vastavad ülemmäärad. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 141b lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.”
8)
Artikli 90 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Toetuse summa iga toetuskõlbliku hektari kohta arvutatakse, korrutades lõikes 2 kehtestatud saagikused järgmiste võrdlussummadega:
Bulgaaria
:
520,20 eurot
Kreeka
:
234,18 eurot
Hispaania
:
362,15 eurot
Portugal
:
228,00 eurot.”
9)
Artikli 122 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Ühtse pindalatoetuse kava saab kasutada kuni 31. detsembrini 2014.”
10)
Artikli 124 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:
„1. Ühtse pindalatoetuse kava alusel on uue liikmesriigi põllumajandusmaa see osa kõnealuse liikmesriigi kasutatavast põllumajandusmaast, mida hoitakse heas põllumajanduslikus seisundis, sõltumata sellest, kas seda kasutatakse tootmiseks, ning mida vajaduse korral kohandatakse vastavalt kõnealuse uue liikmesriigi poolt pärast komisjonilt heakskiidu saamist kehtestatud objektiivsetele ja mittediskrimineerivatele kriteeriumidele.
Käesoleva jaotise kohaldamisel on „kasutatav põllumajandusmaa” komisjoni poolt statistika jaoks kinnitatud põllumaa, püsirohumaa, püsikultuuride all oleva maa ja koduaedade kogupindala.
2. Toetuste maksmisel ühtse pindalatoetuse kava raames on toetuskõlblikud kõik põllud, mis vastavad lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele, samuti põllud, kus kasvatatakse lühikese raieringiga madalmetsa (CN-kood ex 0602 90 41).
Välja arvatud vääramatu jõu või erandlike asjaolude korral peavad esimeses lõigus osutatud põllud olema põllumajandustootja kasutuses liikmesriigi määratud kuupäeval, mis ei ole hilisem, kui kõnealuses liikmesriigis toetusetaotluse muutmiseks määratud kuupäev.
Toetuskõlbliku ala miinimumpindala põllumajandusliku majapidamise kohta, mille jaoks saab toetust taotleda, on 0,3 hektarit. Iga uus liikmesriik võib objektiivsete kriteeriumide alusel ja pärast komisjonilt heakskiidu saamist siiski otsustada toetuskõlbliku ala miinimumpindala suurendada tingimusel, et see ei ületa ühte hektarit.”
11)
V jaotisesse lisatakse järgmine peatükk:
„2a. peatükk
ÜMBERJAOTAV TOETUS 2014. AASTAL
Artikkel 125a
Üldeeskirjad
1. Ühtse pindalatoetuse kava kohaldavad uued liikmesriigid võivad hiljemalt 1. märtsiks 2014 otsustada anda põllumajandustootjatele, kellel on õigus saada toetust 2. peatükis osutatud ühtse pindalatoetuse kava alusel, 2014. aasta eest toetust („uute liikmesriikide ümberjaotav toetus”).
Asjaomased uued liikmesriigid teavitavad komisjoni oma otsusest hiljemalt 1. märtsiks 2014.
2. Ilma et see piiraks finantsdistsipliini ning artiklite 21 ja 23 kohaldamist, makstakse uute liikmesriikide ümberjaotavat toetust, suurendades ühtse pindalatoetuse kava alusel antava hektaripõhise toetuse summat.
3. Liikmesriigid arvutavad uute liikmesriikide ümberjaotava toetuse, korrutades liikmesriigi poolt kindlaks määratava arvu, mis ei ole suurem kui 65 % keskmisest riiklikust toetusest hektari kohta, toetuskõlblike hektarite arvuga, mille eest põllumajandustootjale antakse toetust ühtse pindalatoetuse kava kohaselt. Selliste hektarite arv ei tohi ületada liikmesriikide kehtestatavat maksimumi, mis ei ole suurem kui 30 hektarit või põllumajandusliku majapidamise keskmine suurus VIIIb lisa kohaselt, kui kõnealune keskmine suurus on asjaomases uues liikmesriigis suurem kui 30 hektarit.
4. Tingimusel, et lõikes 3 sätestatud piirmääradest peetakse kinni, võivad liikmesriigid kehtestada riiklikul tasandil astmestiku nimetatud lõike kohaselt sätestatud hektarite arvu raames, mida kohaldatakse ühtmoodi kõigi põllumajandustootjate suhtes.
5. Liikmesriigid kehtestavad lõikes 3 osutatud liikmesriigi keskmise toetuse hektari kohta, võttes aluseks VIIIc lisas sätestatud riikliku ülemmäära ning ühtse pindalatoetuse kava kohaselt 2014. aastal deklareeritud toetuskõlblike hektarite arvu.
6. Uued liikmesriigid tagavad, et käesolevas peatükis ettenähtud eeliseid ei anta põllumajandustootjatele, kelle puhul on tehtud kindlaks, et nad jagasid pärast 18. oktoobrit 2011 oma põllumajandusliku majapidamise üksnes selleks, et saada toetust ümberjaotava toetuse alusel. See kehtib ka põllumajandustootjate suhtes, kelle põllumajanduslikud majapidamised on moodustatud kõnealuse jagamise tulemusel.
Artikkel 125b
Finantssätted
1. Uute liikmesriikide ümberjaotava toetuse rahastamiseks võivad uued liikmesriigid otsustada hiljemalt 1. märtsiks 2014, et taotlusaastal 2014 kasutatakse kuni 30 % artiklis 40 sätestatud iga-aastasest riiklikust ülemmäärast või, Bulgaaria ja Rumeenia puhul, VIIId lisas sätestatud summadest. Nad teavitavad komisjoni oma otsusest hiljemalt kõnealuseks kuupäevaks.
Artiklis 123 sätestatud aastaseid toetussummasid vähendatakse esimeses lõigus osutatud summa võrra.
2. Asjaomaste uute liikmesriikide poolt käesoleva artikli lõike 1 kohaselt kasutatava riikliku ülemmäära protsendimäära alusel võtab komisjon vastu rakendusaktid, millega kehtestatakse uute liikmesriikide ümberjaotatava toetuse vastavad ülemmäärad 2014. aastal ja artiklis 123 osutatud aastase toetussumma vastav vähendamine. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 141b lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.”
12)
Artikli 131 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ühtse pindalatoetuse kava kohaldavad uued liikmesriigid võivad 1. augustiks 2009, 1. augustiks 2010, 1. augustiks 2011, 1. septembriks 2012 või 1. veebruariks 2014 otsustada kasutada nimetatud otsuse tegemise aastale järgnevast aastast või, kui otsus tehti 1. veebruariks 2014, siis alates 2014. aastast, kuni 10 % artiklis 40 osutatud riiklikest ülemmääradest, et maksta põllumajandustootjatele toetust, nagu on sätestatud artikli 68 lõikes 1 ja kooskõlas III jaotise 5. peatükiga, kui see on kohaldatav.”
13)
Artikli 133a pealkiri asendatakse järgmisega:
„Riiklik üleminekutoetus 2013. aastal”.
14)
V jaotise 4. peatükki lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 133b
Riiklik üleminekutoetus 2014. aastal
1. Uued liikmesriigid, kes kooskõlas artikliga 122 kohaldavad ühtse pindalatoetuse kava, võivad otsustada anda 2014. aastal riiklikku üleminekutoetust.
2. Bulgaaria ja Rumeenia võivad käesoleva artikli alusel toetust anda üksnes siis, kui nad otsustavad hiljemalt 1. veebruariks 2014 artikli 132 kohaseid täiendavaid riiklikke otsetoetusi 2014. aastal mitte anda.
3. Käesoleva artikli alusel võib toetust anda põllumajandustootjatele nendes sektorites, mis said 2013. aastal artikli 133a kohast riiklikku üleminekutoetust või Bulgaaria ja Rumeenia puhul artikli 132 kohast täiendavat riiklikku otsetoetust.
4. Käesoleva artikli alusel toetuse andmise tingimused on samad, mida kohaldatakse artikli 132 või artikli 133a kohaselt 2013. aastal komisjoni loa alusel antavate toetuste suhtes, välja arvatud vähendamised, mis tulenevad artikli 132 lõike 2 kohaldamisest koostoimes artiklitega 7 ja 10.
5. Lõikes 3 osutatud sektorite põllumajandustootjatele antava toetuse kogusumma piirmääraks on 80 % 2013. aasta sektoripõhistest toetussummadest, milleks komisjon on loa andnud kooskõlas artikli 133a lõikega 5 või Bulgaaria ja Rumeenia puhul kooskõlas artikli 132 lõikega 7.
Küprose puhul on sektoripõhised toetussummad sätestatud XVIIa lisas.
6. Lõikeid 3 ja 4 Küprose suhtes ei kohaldata.
7. Uued liikmesriigid teavitavad komisjoni lõigetes 1 ja 2 osutatud otsustest hiljemalt 31. märtsiks 2014. Teavitus lõikes 1 osutatud otsuse kohta sisaldab järgmist teavet:
a)
iga sektori toetussumma;
b)
kui see on asjakohane, riikliku üleminekutoetuse ülemmäär.
8. Uued liikmesriigid võivad objektiivsete kriteeriumide alusel ja lõike 5 kohaselt antud komisjoni loa piires kindlaks määrata antava riikliku üleminekutoetuse summad.”
15)
VI jaotisesse lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 136a
Sammastevaheline paindlikkus
1. Hiljemalt 31. detsembriks 2013 võivad liikmesriigid otsustada, et nad kasutavad EAFRDst rahastatavate maaelu arengu programmide raames võetavate meetmete jaoks, mis on täpsustatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1305/2013 (18), lisatoetust kuni 15 % oma iga-aastasest riiklikust ülemmäärast kalendriaastaks 2014, mis on sätestatud käesoleva määruse VIII lisas, ja oma iga-aastasest riiklikust ülemmäärast kalendriaastateks 2015-2019, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1307/2013 (19) II lisas. Selle tulemusel ei saa vastavat summat kasutada enam otsetoetuste andmiseks.
Esimeses lõigus osutatud otsusest teavitatakse komisjoni hiljemalt 31. detsembriks 2013. Kõnealuse otsusega kehtestatakse nimetatud lõigus osutatud protsendimäär, mis võib kalendriaastate lõikes erineda.
Liikmesriigid, kes ei tee esimeses lõigus osutatud otsust kalendriaasta 2014 kohta, võivad hiljemalt 1. augustiks 2014 vastu võtta kõnealuse otsuse kalendriaastate 2015-2019 kohta. Nad teavitavad komisjoni sellisest otsusest hiljemalt kõnealuseks kuupäevaks.
Liikmesriigid võivad otsustada käesolevas lõikes osutatud otsused läbi vaadata jõustumisega alates 2018. kalendriaastast. Sellise läbivaatamise tulemusel tehtavate otsustega ei saa vähendada protsendimäära, millest komisjoni teavitati vastavalt esimesele, teisele ja kolmandale lõigule. Liikmesriigid teavitavad komisjoni sellise läbivaatamise tulemusel tehtud otsustest hiljemalt 1. augustiks 2017.
2. Hiljemalt 31. detsembriks 2013 võivad liikmesriigid, kes ei tee lõikes 1 osutatud otsust, otsustada kasutada otsetoetusteks kuni 15 % või Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Läti, Leedu, Poola, Portugali, Rumeenia, Slovakkia, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriigi puhul kuni 25 % summast, mis on eraldatud EAFRDst ajavahemikul 2015-2020 rahastatavate maaelu arengu programmide raames võetavate meetmete toetamiseks, nagu on täpsustatud määruses (EL) nr 1305/2013. Selle tulemusel ei saa vastavat summat enam kasutada maaelu arengu programmi kohaste toetusmeetmete puhul.
Esimeses lõigus osutatud otsusest teavitatakse komisjoni hiljemalt 31. detsembriks 2013. Kõnealuse otsusega kehtestatakse nimetatud lõigus osutatud protsendimäär, mis võib kalendriaastate lõikes erineda.
Liikmesriigid, kes ei tee esimeses lõigus osutatud otsust eelarveaasta 2015 kohta, võivad hiljemalt 1. augustiks 2014 vastu võtta kõnealuse otsuse eelarveaastate 2016-2020 kohta. Nad teavitavad sellisest otsusest komisjoni hiljemalt kõnealuseks kuupäevaks.
Liikmesriigid võivad otsustada käesolevas lõikes osutatud otsused eelarveaastate 2019 ja 2020 suhtes läbi vaadata. Sellise läbivaatamise tulemusel tehtavate otsustega ei saa suurendada protsendimäära, millest komisjoni vastavalt esimesele, teisele ja kolmandale lõigule teavitati. Liikmesriigid teavitavad komisjoni sellise läbivaatamise tulemusel tehtud otsustest hiljemalt 1. augustiks 2017.
3. Selleks et võtta arvesse lõigete 1 ja 2 kohaselt liikmesriikide teatatud otsuseid, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 141a vastu delegeeritud õigusakte VIII lisas sätestatud ülemmäärade läbivaatamiseks.”
(18) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17 detsembrist 2013 määrus (EL) nr 1305/2013 Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 487)." 						
(19) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17 detsembrist 2013 määrus (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 608)." 						
16)
VI jaotisesse lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 136b
Ülekanne EAFRD-sse
Liikmesriigid, kes otsustasid vastavalt artiklile 136 teha alates eelarveaastast 2011 teatava summa kättesaadavaks liidu toetusena EAFRDst rahastatavate maaelu arengu programmide raames, teevad VIIIa lisas nimetatud summad EAFRDst rahastatavate maaelu arengu programmide raames kättesaadavaks ka eelarveaastal 2015.”
17)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 140a
Volituste delegeerimine
Selleks et võtta arvesse artikli 136a lõigete 1 ja 2 kohaselt liikmesriikide teatatud otsuseid ja kõiki muid VIII lisas kehtestatud riiklike ülemmäärade muudatusi, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 141a vastu delegeeritud õigusakte, millega kohandatakse VIIIc lisas kehtestatud ülemmäärasid.
Selleks et tagada artikli 40 lõikes 3 sätestatud lineaarse vähendamise optimaalne kohaldamine 2014. aastal, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 141a vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse eeskirjad liikmesriikide poolt põllumajandustootjate suhtes artikli 40 lõike 3 kohaselt kohaldatavate vähendamiste arvutamise kohta.”
18)
Artikkel 141a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 141a
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 11a, artikli 136a lõikes 3 ja artiklis 140a osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile kuni 31. detsembrini 2014.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 11a, artikli 136a lõikes 3 ja artiklis 140a osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 11a, artikli 136a lõike 3 ja artikli 140a alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”
19)
I, VIII ja XVIIa lisa muudetakse ja uued VIIIa, VIIIb, VIIIc ja VIIId lisad lisatakse kooskõlas käesoleva määruse II lisa punktidega 1, 4, 5 ja 6.
20)
II ja III lisa muudetakse kooskõlas käesoleva määruse II lisa punktidega 2 ja 3.
Artikkel 7
Määruse (EL) nr 1307/2013 muutmine
Määrust (EL) nr 1307/2013 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 6 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Selleks et võtta arvesse muudatusi antavate otsetoetuste maksimaalsetes kogusummades, sealhulgas neid, mis tulenevad liikmesriikide otsustest vastavalt määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklile 136a ja käesoleva määruse artiklile 14 ning käesoleva määruse artikli 20 lõike 2 kohaldamisest, on komisjonil õigus võtta kooskõlas käesoleva määruse artikliga 70 vastu delegeeritud õigusakte, millega kohandatakse käesoleva määruse II lisas sätestatud riiklikke ülemmäärasid.”
2)
Artikli 26 lõikesse 6 lisatakse järgmine lõik:
„Kui liikmesriigid ei kohalda artikli 41 kohast ümberjaotavat toetust, võtavad nad käesolevas artiklis ette nähtud arvutusmeetodite kohaldamisel täielikult arvesse määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklite 72a ja 125a kohaselt 2014. kalendriaastaks antud toetust.”
3)
Artikli 36 lõikesse 3 lisatakse järgmine lõik:
„Kui liikmesriigid ei kohalda artikli 41 kohast ümberjaotavat toetust, võtavad nad ühtse pindalatoetuse kava diferentseerimisel täielikult arvesse määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 125a kohaselt 2014. kalendriaastaks antud toetust.”
4)
Artikli 72 lõikesse 2 lisatakse järgmine lõik pärast esimest lõiku:
„Seda kohaldatakse siiski jätkuvalt toetusetaotluste suhtes, mis esitatakse enne 1. jaanuarit 2015 algavate taotlusaastate kohta.”
Artikkel 8
Määruse (EL) nr 1306/2013 muutmine
Määrust (EL) nr 1306/2013 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 119 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklit 31 ja vastavaid rakenduseeskirju kohaldatakse siiski jätkuvalt kuni 31. detsembrini 2014 ning määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikleid 30 ja 44a ja vastavaid rakenduseeskirju kohaldatakse jätkuvalt vastavalt põllumajanduslikul eelarveaastal 2013 tekkinud kulude ja tehtud maksete suhtes.”
2)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 119a
Erand määrusest (EL, Euratom) nr 966/2012
Erandina määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 59 lõikest 5 ja käesoleva määruse artikli 9 lõikest 1 ei ole põllumajandusliku eelarveaasta 2014 puhul vajalik nõuda sertifitseerimisasutuselt arvamust selle kohta, kas kulud, mille hüvitamist komisjonilt taotletakse, on seaduslikud ja korrektsed.”
3)
Artikli 121 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Siiski kohaldatakse järgmisi sätteid:
a)
artikleid 7, 8, 16, 25, 26 ja 43 alates 16. oktoobrist 2013;
b)
artiklit 52, III jaotist, V jaotise II peatükki ja VI jaotist alates 1. jaanuarist 2015.
3. Olenemata lõigetest 1 ja 2:
a)
kohaldatakse artikleid 9, 18, 40 ja 51 kantud kulude puhul alates 16. oktoobrist 2013;
b)
kohaldatakse VII jaotise IV peatükki maksete puhul, mida tehakse alates põllumajanduslikust eelarveaastast 2014.”
Artikkel 9
Määruse (EL) nr 1308/2013 muutmine
Määrust (EL) nr 1308/2013 muudetakse järgmiselt:
1)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 214a
Riikliku toetuse andmine teatavatele sektoritele Soomes
Kui komisjon annab selleks loa, võib Soome ajavahemikul 2014-2020 jätkata riikliku toetuse maksmist, mida ta andis tootjatele 2013. aastal 1994. aasta ühinemisakti artikli 141 alusel, tingimusel et:
a)
sissetulekutoetus kõnealuse ajavahemiku jooksul järk-järgult väheneb ega ületa 2020. aastal 30 % 2013. aastal antavast summast; ning
b)
enne nimetatud võimaluse kasutamist on täielikult ära kasutatud asjaomaste sektorite jaoks ÜPP raames kohaldatavate toetuskavade võimalused.
Komisjon teeb otsuse loa andmise kohta ilma käesoleva määruse artiklis 229 lõikes 2 või 3 osutatud menetlust kohaldamata.”
2)
Artikli 230 lõikesse 1 lisatakse järgmised punktid:
„ba)
artiklit 111 kuni 31. märtsini 2015;
ca)
artikli 125a lõike 1 punkti e ja lõiget 2, ning puu- ja köögiviljasektori suhtes XVIa lisa kuni vastavate eeskirjade kohaldamise alguskuupäevani, mis kehtestatakse artikli 173 lõike 1 punktides b ja i sätestatud delegeeritud õigusaktide kohaselt;
da)
artikleid 136, 138 ja 140 ning XVIII lisa nimetatud artiklite kohaldamise eesmärgil kuni vastavate eeskirjade kohaldamise alguskuupäevani, mis kehtestatakse artikli 180 ja artikli 183 punktis a sätestatud delegeeritud õigusaktide kohaselt, või kuni 30. juunini 2014, olenevalt sellest, kumb on varasem.”
Artikkel 10
Määruse (EL) nr 1305/2013 muutmine
Määrust (EL) nr 1305/2013 muudetakse järgmiselt:
1)
Artiklile 31 lisatakse järgmine lõige:
„6. Horvaatia võib käesoleva meetme alusel anda toetust toetusesaajatele artikli 32 lõike 3 kohaselt määratud aladel ka siis, kui nimetatud lõike kolmandas lõigus kirjeldatud tasandamine on lõpule viimata. Tasandamine tuleb lõpule viia hiljemalt 31. detsembriks 2014. Nende piirkondade toetusesaajatele, mis pärast tasandamise lõpuleviimist ei ole rahastamiskõlblikud, käesoleva meetme alusel enam toetust ei maksta.”
2)
Artikli 58 lõige 6 asendatakse järgmisega:
„6. Määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 136a lõike 1 ja määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 7 lõike 2 kohaldamisel EAFRD-le ülekantud vahendid ning määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklite 10b, 136 ja136b rakendamisel 2013. ja 2014. kalendriaasta kohta EAFRD-le ülekantud vahendid lisatakse samuti käesoleva artikli lõikes 4 osutatud iga-aastasesse jaotusse.”
3)
Artikli 59 lõike 4 punkt f asendatakse järgmisega:
„f)
100 % Iirimaale eraldatava 100 miljoni euro suuruse summa puhul 2011. aasta hindades, Portugalile eraldatava 500 miljoni euro suuruse summa puhul 2011. aasta hindades ning Küprosele eraldatava 7 miljoni euro suuruse summa puhul 2011. aasta hindades, tingimusel et nimetatud liikmesriigid saavad rahalist abi ELi toimimise lepingu artiklite 136 ja 143 kohaselt 1. jaanuaril 2014 või pärast seda kuni 2016. aastani, mil vaadatakse läbi käesoleva sätte kohaldamine.”
III PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 11
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Siiski kohaldatakse:
-
artikli 6 punkte 15, 17 ja 18 alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast;
-
artikli 6 punkti 20 alates 22. detsembrist 2013 ja
-
artikli 8 punkti 3 alates selles sätestatud kohaldamise kuupäevadest.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17 detsembrist 2013