РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 702/2014 НА КОМИСИЯТА
от 25 юни 2014 година
относно деклариране на някои категории помощи в секторите на селското и горското стопанство и в селските райони за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕС) № 1857/2006 на Комисията
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз към някои категории хоризонтална държавна помощ (1), и по-специално член 1, параграф 1, букви а) и б) от него,
след като публикува проект на настоящия регламент в съответствие с член 6 и член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 994/98,
след консултации с Консултативния комитет по държавните помощи,
като има предвид, че:
(1)
Финансова подкрепа от държавата, която отговаря на критериите, определени в член 107, параграф 1 от Договора, представлява държавна помощ и се изисква Комисията да бъде уведомена за нея в съответствие с член 108, параграф 3 от него. Независимо от това, съгласно член 109 от Договора Съветът може да определи някои категории помощи, които са освободени от това задължение за уведомяване. В съответствие с член 108, параграф 4 от Договора Комисията може да приема регламенти относно тези категории помощи. Регламент (ЕО) № 994/98 оправомощава Комисията да декларира в съответствие с член 109 от Договора, че определени категории помощи могат са бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Въз основа на посочения регламент беше приет Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията, който се прилага до 30 юни 2014 г. (2).
(2)
На 22 юли 2013 г. Регламент (ЕО) № 994/98 беше изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013 на Съвета (3), оправомощаващ Комисията да разшири приложното поле на груповото освобождаване и да включи нови категории помощи, във връзка с които може да се определят ясни условия за съвместимост. Тези нови категории помощи в сектора на селското и горското стопанство следва да включват: помощи в полза на опазване на наследството, помощи за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, и помощи в полза на горското стопанство, които при определени условия могат да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора.
(3)
В член 42 от Договора се определя, че правилата за конкуренцията се прилагат по отношение на производството и търговията със селскостопански продукти само доколкото това е решено от Европейския парламент и Съвета. В член 211, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) се предвижда правилата за държавната помощ да се прилагат за помощи за производството и търговията със селскостопански продукти, като има специфични дерогации. Съгласно член 211, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 правилата за държавна помощ не се прилагат по отношение на плащанията, извършени от държавите членки за мерките, предвидени в посочения регламент, които се финансират изцяло или частично от Съюза, и за мерките, включени в членове 213-218 от посочения регламент. Освен това правилата за държавната помощ не се прилагат по отношение на плащанията, извършвани от държавите членки съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), нито по отношение на допълнителното национално финансиране, попадащо в обхвата на член 42 от Договора. Такива плащания, предоставящи допълнително национално финансиране в обхвата на член 42 от Договора, трябва да съответстват на критериите по Регламент (ЕС) № 1305/2013, за да бъдат одобрени от Комисията като част от програмата за развитие на селските райони на дадена държава членка. Правилата за държавната помощ се прилагат обаче както за частта, съфинансирана от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), така и за допълнителното национално финансиране на мерките, попадащи извън обхвата на член 42 от Договора.
(4)
Тъй като икономическият ефект от помощта не се променя в зависимост от това дали тя се финансира частично от Съюза или не, или се финансира напълно от държава членка, следва да съществува последователност и съгласуваност между политиката на Комисията по отношение на контрола на държавните помощи и подпомагането, предоставяно в рамките на общата политика на Съюза в областта на селското стопанство и развитието на селските райони.
(5)
От посоченото следва, че е необходимо обхватът на настоящия регламент да се приведе в съответствие с този на Регламент (ЕС) № 1305/2013, по-специално по отношение на помощта в полза на сектора на горското стопанство и помощта в полза на микро-, малките и средните предприятия (МСП), извършващи дейност в селските райони. Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на мерките за помощ в полза на горското стопанство и в полза на МСП, извършващи дейност в селските райони, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора и са обхванати от Регламент (ЕС) № 1305/2013, само когато и доколкото тези мерки са включени в програмите за развитие на селските райони и са съфинансирани от ЕЗФРСР. От друга страна, настоящият регламент не следва да се прилага по отношение на помощта за предприятия в селските райони за дейности, попадащи извън обхвата на член 42 от Договора, нито за сектора на горското стопанство, когато няма пряка връзка с програмите за развитие на селските райони и няма съфинансиране от ЕЗФРСР. Необходимо е обаче да се осигури възможност за предоставяне на помощи за трансфер на знания и информационни дейности в сектора на горското стопанство и помощи за консултантски услуги в сектора на горското стопанство извън програмите за развитие на селските райони, финансирани изцяло от държавите членки, при условие че тези помощи отговарят на предвидените в настоящия регламент условия за съвместимост.
(6)
В съответствие с член 81, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на държавите членки следва да се предостави опростена процедура в случаите, когато се налага да получат разрешение за държавна помощ както за съфинансираната част, така и за допълнителното финансиране на националните си програми за развитие на селските райони. Тази помощ следва съответно да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че отговаря на съответните условия за съвместимост, предвидени в настоящия регламент
(7)
С публикуваното на 8 май 2012 г. Съобщение от Комисията до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите, озаглавено „Модернизиране на държавната помощ на ЕС“ (6), Комисията започна по-широко преразглеждане на правилата за държавната помощ. Основните цели на това модернизиране са: i) постигането на устойчив, интелигентен и приобщаващ растеж в рамките на конкурентен вътрешен пазар, като същевременно се допринася за усилията на държавите членки за по-ефикасно използване на публичните финанси; ii) съсредоточаването на предварителния контрол на Комисията върху случаите с най-голямо въздействие върху вътрешния пазар, като същевременно се укрепва сътрудничеството между държавите членки в прилагането на държавните помощи; iii) опростяването на правилата и предоставянето на по-бързи, по-добре информирани и по-стабилни решения въз основа на ясна икономическа обосновка, общ подход и ясни задължения.
(8)
С настоящия регламент следва да се подобри определянето на приоритетите на дейностите по правоприлагането на държавната помощ, да се постигне опростяване, да се поощрят прозрачността, ефективното оценяване и контролът на спазването на правилата за държавните помощи на национално равнище и на равнището на Европейския съюз, като в същото време се съхранят институционалните области на компетентност на Комисията и държавите членки. В съответствие с принципа на пропорционалност настоящият регламент не надхвърля това, което е необходимо за постигането на тези цели.
(9)
Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора към МСП, извършващи дейност в областта на производството, преработката и търговията със селскостопански продукти в редица случаи - по конкретно в рамките на Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията, Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията (7), както и Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство за 2007-2013 г. (8). По този начин тя е натрупала значителен опит в тази област. Опитът на Комисията ѝ даде възможност, от една страна, да определи по-добре условията, при които някои категории помощи могат да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар, и да разшири обхвата на груповото освобождаване и, от друга страна, да демонстрира нуждата от подобряване на прозрачността, както и наблюдението, и нуждата да се създадат условия за правилно оценяване на големи схеми с оглед на техния ефект върху конкуренцията на вътрешния пазар.
(10)
Общите условия за прилагането на настоящия регламент следва да бъдат определени въз основа на набор от общи принципи, с които се гарантира, че помощта подпомага изпълнението на цел от общ интерес, има ясен стимулиращ ефект, че е уместна и пропорционална, предоставя се при пълна прозрачност, че е предмет на контролен механизъм и редовна оценка и не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(11)
Помощта, която отговаря на всички условия, определени в настоящия регламент, а именно на общите условия и на специалните условия за отделните категории помощи, следва да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. За целите на ефикасния надзор и опростеното управление, но без да се допуска отслабване на наблюдението от страна на Комисията, освободените помощи (схеми за помощ и индивидуални помощи) следва да съдържат изрично позоваване на настоящия регламент.
(12)
За държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, която не попада в обхвата на настоящия регламент, продължава да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Настоящият регламент не засяга възможността държавите членки да уведомяват за помощи, чиито цели съответстват на целите, обхванати от настоящия регламент.
(13)
С оглед на по-голямото потенциално въздействие на мащабните схеми върху търговията и конкуренцията схемите за помощ, чиито среден годишен бюджет за държавни помощи надхвърля прага, основаващ се на абсолютна стойност, по-принцип би следвало да подлежат на оценка на държавната помощ. С оценката следва да се провери дали са се осъществили хипотезите и условията, върху които се основава съвместимостта на схемата, и каква е ефективността на мярката за помощ с оглед на нейните общи и конкретни цели; необходимо е също така оценката да предоставя ориентировъчна информация по отношение на въздействието на схемата върху конкуренцията и търговията. С цел гарантирането на равно третиране оценката на държавната помощ следва да се извърши въз основа на план за оценка, одобрен от Комисията. Въпреки че обикновено този план следва да бъде съставен към момента на изготвянето на схемата и да бъде одобрен своевременно, за да се позволи привеждането на схемата в действие, това невинаги е възможно. Поради това, за да не се забави влизането в сила на тези схеми, настоящият регламент ще се прилага за тях за максимален период от шест месеца. След одобрението на плана за оценка Комисията може да реши да удължи този период. За тази цел Комисията следва да бъде уведомена за плана за оценка в срок до 20 работни дни след влизане в сила на схемата. В изключителни случаи Комисията може също така да реши, че в конкретната ситуация оценка не е необходима. Комисията следва да получи от държавата членка необходимата информация, за да може да разгледа плана за оценка и да поиска своевременно допълнителна информация, за да даде възможност на държавата членка да попълни липсващите елементи, което ще позволи на Комисията да вземе решение. Тъй като този процес е нов, Комисията ще предостави в отделен документ подробни насоки относно процедурата, която ще се прилага през шестмесечния период за одобряване на плана за оценка, и съответните формуляри за предаване на плановете за оценка. Измененията на подлежащите на оценка схеми, различни от изменения, които не могат да повлияят съвместимостта на схемите за помощ по смисъла на настоящия регламент или не могат съществено да повлияят съдържанието на одобрения план за оценка, следва да се оценяват предвид резултата от посочената оценка и да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент. Следва да се счита, че по принцип измененията с чисто формален или административен характер и измененията, извършени в рамките на мерки, които са съфинансирани от ЕС, не влияят съществено на съдържанието на одобрения план за оценка.
(14)
Настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, обвързани с условието за използване на местни продукти за сметка на вносни такива, както и за помощи за дейности, свързани с износ. В частност той не следва да се прилага към помощите за финансиране на създаването и функционирането на дистрибуторска мрежа в друга държава членка или в трета държава. Помощите за покриване на разходи по участие в търговски панаири или за проучвания или консултантски услуги, необходими за пускането на нов или на вече съществуващ продукт на нов пазар в друга държава членка или трета държава, обикновено не следва да представляват помощи за дейности, свързани с износ.
(15)
Комисията следва да гарантира, че разрешените помощи не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Следователно помощта в полза на бенефициер - обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което помощта се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар, следва да бъде изключена от обхвата на настоящия регламент, с изключение на помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от някои природни бедствия.
(16)
Помощите, предоставени на предприятия в затруднено положение, следва да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент, тъй като те следва да бъдат оценявани съгласно насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение (9) или съгласно последващите ги насоки, за да се предотврати заобикалянето на тези насоки, с изключение - при определени условия - на помощите, предоставени за компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, от болест по животните или вредители по растенията, и помощите за възстановяване на щети по горите от пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, нашествия на вредители, болести, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, както е предвидено в настоящия регламент. Освен това, поради съображения за опазване на общественото здраве и предвид спешността на ситуацията, при предоставянето на помощ за разходите за ликвидиране на болести по животните и помощ за унищожаването и отстраняването на мъртви животни не следва да се прави разграничение - при определени условия - по отношение на икономическото положение на предприятията. С цел да се осигури правна сигурност е целесъобразно да се определят ясни критерии, които не изискват оценка на всички особености на положението на дадено предприятие, за да се определи дали то се намира в затруднено положение за целите на настоящия регламент.
(17)
Ако дадена държавна помощ или свързаните с нея условия, включително методът за финансирането ѝ, когато той представлява неразделна част от мярката, води до неотделимо нарушение на законодателството на ЕС, помощта не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар. Поради това настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, които водят до неотделимо нарушение на законодателството на Съюза.
(18)
Прилагането на разпоредбите за държавните помощи зависи до голяма степен от сътрудничеството между държавите членки. Затова държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират спазването на настоящия регламент, включително съответствието на индивидуалните помощи, опуснати по схеми за групово освобождаване.
(19)
Поради големия риск от неблагоприятно отражение върху условията за търговия помощите с голям размер, предоставени поотделно или кумулативно, подлежат на задължение за уведомяване и на оценка от страна на Комисията. Във връзка с това за определени категории инвестиционни помощи, които попадат в обхвата на настоящия регламент, праговете за максимален размер на помощта следва да бъдат определени на равнища, при които се взема предвид категорията на съответната помощ и вероятното ѝ отражение върху условията за търговия. За всяка помощ, предоставена над посочените прагове, следва да продължава да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Определените в настоящия регламент прагове не бива да се заобикалят чрез изкуствено разделяне на схеми или проекти за помощ - например в няколко схеми или проекти за помощ със сходни характеристики, цели или бенефициери. За други категории помощи - доколкото се спазват определените в настоящия регламент условия за съвместимост, максимален интензитет на помощта или максимален размер на помощта - следва да се счита, че не крият голям риск от неблагоприятно отражение върху условията за търговия.
(20)
За осигуряване на прозрачност, равно третиране и ефективен мониторинг настоящият регламент следва да се прилага само за помощи, за които е възможно предварително да се изчисли с точност брутният еквивалент на безвъзмездна помощ, без да се налага извършването на оценка на риска („прозрачни помощи“).
(21)
За някои специфични инструменти за помощ като заеми, гаранции, данъчни мерки и, по-специално, възстановяеми аванси, в настоящия регламент следва да се определят условията, при които те могат да се считат за прозрачни. Помощите под формата на гаранции следва да се считат за прозрачни, ако брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, посочени за съответния вид предприятие. Например в Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (10) са посочени нивата на годишната премия за МСП, над които се смята, че държавната гаранция не представлява помощ. Помощите следва също така да се приемат за прозрачни, ако, преди прилагането на мярката, Комисията е била уведомена за методиката, използвана за изчисляване интензитета на помощта на държавната гаранция, и я е одобрила в съответствие с Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции. За целите на настоящия регламент помощите, включени в мерки за рисково финансиране и вливане на капитал, следва да не се считат за прозрачна помощ.
(22)
За помощите, които в противен случай биха попаднали в обхвата на настоящия регламент, но не са прозрачни, във всички случаи следва да се изпращат уведомления до Комисията. Уведомленията за непрозрачни помощи следва да се оценяват от Комисията по-специално в светлината на критериите, установени в Насоките на Европейския съюз относно държавните помощи в секторите на селското и горското стопанство и в селските райони за периода 2014-2020 година (11) или в другите съответни рамки, насоки, съобщения и известия.
(23)
За да се гарантира, че помощта е необходима и представлява стимул за по-нататъшното развитие на дейности и проекти, в обхвата на настоящия регламент не следва да бъдат включени помощите за дейности или проекти, които бенефициерът би предприел при всички случаи дори и без помощта. Следва да не се предоставя помощ с обратно действие за дейности или проекти, които вече са предприети от бенефициера. В съответствие с настоящия регламент помощта следва да се освобождава от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора само в случаите, когато дейността или работата по подпомагания проект е започнала, след като бенефициерът е подал писмено заявление за помощта.
(24)
Що се отнася до обхванатите от настоящия регламент помощи ad hoc,, предоставяни на бенефициер, представляващ голямо предприятие, държавата членка следва да прилага не само условията за стимулиращ ефект за МСП, но и да гарантира, че бенефициерът в свой вътрешен документ е анализирал жизнеспособността на подпомагания проект или дейност с помощта и без нея. Държавата членка следва да провери дали този вътрешен документ потвърждава наличието на съществено нарастване на обхвата на проекта или дейността, съществено увеличение на общата сума, изразходвана от бенефициера за подпомагания проект или подпомаганата дейност, или съществено ускорение в изпълнението на съответния проект или съответната дейност. Наличието на стимулиращ ефект следва да може да се установи и въз основа на факта, че при липсата на помощ инвестиционният проект или дейността не биха били осъществени в този вид в съответния селски район.
(25)
Автоматичните схеми за помощ под формата на данъчни предимства следва и в бъдеще да подлежат на специфично условие за стимулиращия ефект с оглед на факта, че помощта, произтичаща от тези схеми за помощ, се предоставя по процедури, различни от процедурите за други категории помощи. Това специално условие означава, че посочените схеми за помощ следва да са били приети преди започването на дейността или работата по подпомагания(ата) проект/дейност. Това условие обаче не следва да се прилага в случай на последващи фискални схеми, при условие че дейността вече е била включена в предходните фискални схеми под формата на данъчни предимства. За оценката на стимулиращия ефект на тези схеми за помощ решаващ е моментът, в който данъчната мярка е била посочена за първи път в оригиналната схема, която впоследствие е заменена с последващата схема.
(26)
По отношение на помощта за комасация на земята, за мерки за насърчаване под формата на публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти, помощта за компенсиране на загубите, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, помощта за компенсиране на разходите за ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и на загубите, причинени от тези болести по животните или вредители по растенията, помощта за покриване на разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, помощта за научноизследователска и развойна дейност, помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природно бедствие, и помощта за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство в земеделското стопанство наличието на стимулиращ ефект следва да не се изисква или следва да се счита за съществуващо, ако са изпълнени специфичните условия, предвидени за тези категории помощи в настоящия регламент.
(27)
За да се гарантира, че помощта е пропорционална и ограничена до необходимия размер, при всяка възможност максималните размери на помощта следва да бъдат изразявани като интензитети на помощта по отношение на съвкупност от допустими разходи. В случаите, в които максималният интензитет на помощта не може да се определи, защото не могат да бъдат установени допустимите разходи, или с цел предоставяне на по-опростени инструменти за малки суми, за да се осигури пропорционалността на помощта, следва да се определят номинални максимални размери на помощта. В съответствие с опита на Комисията интензитетът на помощта и максималните размери на помощта следва да бъдат определени на равнища, при които се свежда до минимум нарушаването на конкуренцията в подпомагания сектор, като в същото време по подходящ начин се преследва целта за улесняване развитието на стопанските дейности на бенефициерите в селското стопанство, в селските райони и в горското стопанство. В интерес на съгласуваността с финансираните от Съюза мерки за развитие на селските райони следва таваните да бъдат хармонизирани с таваните, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013, доколкото това е в съответствие с принципите за държавните помощи.
(28)
При изчисляването на интензитета на помощта се включват само допустимите разходи. По смисъла на регламента от задължението за уведомяване не следва да бъдат освободени помощи, надхвърлящи съответния интензитет на помощта в резултат на включването на недопустими разходи. Определянето на допустимите разходи следва да бъде подкрепено с ясни, конкретни и актуални документни доказателства. Всички използвани данни следва да бъдат събрани преди приспадането на данъци или други такси. Помощта, платима на няколко вноски, следва да се сконтира до нейната стойност към датата на предоставянето на помощта. Допустимите разходи следва също така да бъдат сконтирани до тяхната стойност към датата на предоставянето на помощта. Лихвеният процент, използван за сконтиране и за изчисляване на размера на помощта за помощи, които не са под формата на безвъзмездни средства, следва да бъде сконтовият процент и съответно референтният процент към датата на предоставяне на помощта, както е посочено в Съобщението на Комисията относно преразглеждането на метода за определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (12). Когато помощта се предоставя под форма, различна от безвъзмездни средства, нейният размер следва да бъде изразен като брутен еквивалент на безвъзмездна помощ. Когато помощта се предоставя чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ следва да се извърши въз основа на сконтовите проценти, приложими към датите, на които данъчните предимства влизат в сила. Следва да бъде насърчавано използването на помощи под формата на възстановяеми аванси, тъй като тези инструменти за споделяне на риска благоприятстват засилването на стимулиращия ефект на помощта. Във връзка с това е уместно да се постанови, че когато помощта се предоставя под формата на възстановяеми аванси, приложимите интензитети на помощта, определени в настоящия регламент, могат да бъдат увеличени.
(29)
В случай на данъчни предимства върху бъдещи данъци приложимият сконтов процент и точният размер на траншовете от помощта могат да не са предварително известни. В такъв случай държавите членки следва предварително да определят лимит на сконтираната стойност на помощта в съответствие с приложимия интензитет на помощта. Впоследствие, когато размерът на транша от помощта стане известен на определена дата, сконтирането може да се извърши въз основа на сконтовия процент, приложим към тази дата. Сконтираната стойност на всеки транш от помощта следва да се приспадне от общия размер на лимита (лимитиран размер).
(30)
За да се установи дали са спазени индивидуалните прагове за уведомяване и максималните интензитети на помощта или максималните размери на помощта, определени в настоящия регламент, следва да се вземе предвид общият размер на държавната помощ за подпомаганата дейност или проект. В настоящия регламент следва също да бъдат посочени обстоятелствата, при които могат да се натрупват различни категории помощи. Помощите, освободени от задължението за уведомяване в съответствие с настоящия регламент, и всички други съвместими помощи, освободени в съответствие с друг регламент или одобрени от Комисията, могат да се натрупват, доколкото тези мерки са свързани с различни установими допустими разходи. Когато различни източници на помощ са свързани със същите - напълно или частично съвпадащи - установими допустими разходи, натрупването следва да се разрешава до най-високия интензитет или размер на помощта, приложими за тази помощ съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент следва да съдържа също така специални разпоредби за натрупване на помощи със и без установими допустими разходи, както и за натрупване с помощ de minimis. Често пъти помощите de minimis не се предоставят или не са свързани със специфични установими допустими разходи. В такъв случай следва да се предвиди възможност за свободно натрупване на помощи de minimis и държавна помощ, освободена по настоящия регламент. Когато обаче помощ de minimis се предоставя за същите установими допустими разходи, както и държавната помощ, освободена по силата на настоящия регламент, натрупването следва да бъде позволено единствено до максималния интензитет на помощта, определен в глава III от настоящия регламент.
(31)
Финансирането от Съюза, което се управлява централно от институции, агенции, съвместни предприятия или други органи на Съюза и което не се намира пряко или непряко под контрола на държавите членки, не представлява държавна помощ. Когато такова финансиране от Съюза е съчетано с държавна помощ, само последната следва да се взема предвид за установяването на това дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощ или максималните размери на помощ, при условие че общият размер на публичното финансиране, предоставено във връзка с едни и същи допустими разходи, не превишава най-благоприятния процент на финансиране, установен с приложимите правила на законодателството на Съюза.
(32)
С оглед на принципната забрана за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, от важно значение е всички страни да имат възможност да проверят дали дадена помощ е предоставена в съответствие с приложимите разпоредби. От това следва, че прозрачността на държавната помощ е от изключително важно значение за правилното прилагане на разпоредбите на Договора и води до по-добро спазване, по-добра отчетност, партньорски проверки и в крайна сметка - до по-ефективни публични разходи. За да се гарантира прозрачността, от държавите членки следва да се изисква да създадат подробни уебсайтове за държавна помощ на регионално или национално равнище, в които да бъде представена обобщена информация за всяка мярка за помощ, освободена по силата на настоящия регламент. Това задължение следва да бъде условие за съвместимостта на индивидуалната помощ с вътрешния пазар. Съгласно стандартната практика относно публикуването на информация, описана в Директива 2013/37/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13), следва да се използва стандартен формат, който позволява търсенето, изтеглянето и лесното публикуване на информацията. Връзките към уебсайтовете за държавните помощи на всички държави членки следва да бъдат публикувани на уебсайта на Комисията. В съответствие с член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 994/98, изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013, обобщената информация за всяка мярка за помощ, освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, следва да се публикува на уебсайта на Комисията.
(33)
Що се отнася до публикуването на информация за индивидуалните помощи, целесъобразно е да се определят прагове, над които това публикуване може да се счита за пропорционално, като се има предвид значимостта на помощта. Въз основа на оценката на схеми за инвестиционни помощи в първичното производство на селскостопански продукти с най-високи годишни разходи, отчитани в рамките на годишния доклад за 2013 г., за които може да се счита, че са по-нарушаващи конкуренцията от другите категории помощи, Комисията установи среден размер на помощта от 59 596 евро за всеки бенефициер. С цел да се ограничи административната тежест за държавите членки, е целесъобразно да се определи праг за публикуване на информация за индивидуалните помощи, предоставени на производителите на първични селскостопански продукти, в размер на 60 000 евро. Като се вземе предвид, че преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти са подобни на тези на промишлени продукти, е целесъобразно прагът за публикуването на информация за индивидуалните помощи, предоставени на бенефициерите в посочените подсектори, както и в сектора на горското стопанство и за дейности, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, да бъде изравнен с този, определен в Регламент (ЕС) № 651/2014 на Комисията (14).
(34)
За да се осигури ефективното наблюдение е целесъобразно в съответствие с член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 994/98 да се установи стандартизиран формат, в който държавите членки да предоставят на Комисията обобщена информация във всички случаи, когато в съответствие с настоящия регламент се въвежда дадена схема за помощ или се предоставя индивидуална помощ извън схема за помощ. Освен това е целесъобразно в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (15) и член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 994/98 да се определят разпоредби относно годишното докладване на Комисията от страна на държавите членки относно помощта, освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, в съответствие с условията, определени в настоящия регламент, включително специфични изисквания за някои категории помощи.
(35)
С оглед на това, че необходимата технология е широко достъпна, обобщената информация и годишният доклад следва да бъдат в електронен формат и да се предават на Комисията чрез електронните системи на Комисията.
(36)
Освен това е целесъобразно, в съответствие с член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 994/98, да бъдат установени разпоредби във връзка с информацията, която държавите членки следва да съхраняват по отношение на помощите, освободени с настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, в светлината на давностния срок, установен с член 15 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (16).
(37)
За да се подобри ефективността на условията за съвместимост, определени в настоящия регламент, Комисията следва да има възможност да отменя груповото освобождаване за бъдещите мерки за помощ в случай на неспазване на тези изисквания. Комисията следва да може да ограничи отмяната на груповото освобождаване до определени видове помощ, някои бенефициери или мерки за помощ, приети от някои органи, когато несъответствието с настоящия регламент засяга само ограничена група от мерки или някои органи. Тази целенасочена отмяна следва да предостави съразмерна корективна мярка, пряко свързана с установените с настоящия регламент несъответствия. В случай че не са спазени условията за съвместимост, посочени в глави I и III, предоставената помощ не попада в обхвата на настоящия регламент и следователно представлява незаконосъобразна помощ, която ще бъде проверена от Комисията в рамките на съответната процедура, определена в Регламент (ЕО) № 659/1999. При неспазване на изискванията на глава II отмяната на груповото освобождаване по отношение на бъдещите мерки за помощ не засяга факта, че предходните мерки, съответстващи на настоящия регламент, са били групово освободени.
(38)
Предвид разпоредбите на член 107, параграф 3, буква в) от Договора помощта не следва да има за единствен резултат постоянното или периодичното намаляване на оперативните разходи, които бенефициерът обикновено трябва да понесе, и следва да е пропорционална на затрудненията, които трябва да бъдат преодолени, за да се гарантират социално-икономическите ползи, за които се счита, че са в интерес на Съюза. Едностранната държавна помощ, която има за цел само да подобри финансовото състояние на производителите, но по никакъв начин не допринася за развитието на сектора, и по-специално помощта, предоставяна единствено на база цени, количество, единица продукция или единица производствени мощности, следва да се счита за оперативна помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар. Освен това, ако такава помощ се предоставя в селскостопанския сектор, тя вероятно може да предизвика и смущения в механизмите за общите организации на пазарите. Следователно е уместно обхвата на настоящия регламент да бъде ограничено до определени видове помощ.
(39)
МСП имат важна роля за създаването на работни места и като цяло представляват фактор за социална стабилност и двигател за икономиката. Въпреки това тяхното развитие може да бъде възпрепятствано от пазарна неефективност, което изправя МСП пред типични затруднения. За МСП често е трудно да получат капитал или заеми поради нежеланието на някои финансови пазари да поемат рискове и предполагаемия малък размер на гаранциите, които тези предприятия могат да предложат. Техните ограничени ресурси също могат да ограничат достъпа им до информация, по-специално що се отнася до нови технологии и потенциални пазари. Следователно, с цел да се улесни развитието на стопанските дейности на МСП, някои категории помощи в полза на МСП следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент.
(40)
С цел премахване на различията, които могат да доведат до нарушаване на конкуренцията, и за улесняване на координацията между различните инициативи на Европейския съюз и национални инициативи, отнасящи се за МСП, както и за постигането на по-голяма административна яснота и правна сигурност, определението за МСП, използвано за целите на настоящия регламент, следва да се основава на определенията от Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (17).
(41)
За да се гарантира съгласуваност с политиката за развитие на селските райони и да се постигне опростяване на правилата въз основа на вече натрупания от Комисията опит в светлината на прилагането на Регламент (ЕС) № 1857/2006 и Регламент (ЕС) № 800/2008, е целесъобразно да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора различни категории помощи в полза на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти.
(42)
Тези категории помощи следва по-специално да обхващат инвестиционни помощи, като например инвестиции в материални активи или нематериални активи или за преместването на селскостопански сгради, помощи, свързани със започване на стопанска дейност и с търговски възможности, като например помощ за млади земеделски стопани и малки стопанства, помощ за групи производители, както и помощ за участие в схеми за качество, помощи за улесняване на разработването на стопанска дейност, като например помощ за трансфер на знания и информационни дейности, помощ за консултантски услуги, помощ за дейности по насърчаване, помощ за услуги по заместване в стопанствата, помощ за управление на рискове и кризи, като например помощ за компенсиране на загубите, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природно бедствие, помощ за разходите за предотвратяване и ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и помощ за заплащане на застрахователни премии, както и помощи за животновъдния сектор, преследващи общи обществени цели, като например опазването на генетичното качество и защитата на здравето на животните и общественото здраве. По-конкретно тези помощи следва да са насочени към укрепване на конкурентоспособността и жизнеспособността на целия селскостопански сектор.
(43)
Освен това помощите, предоставени в полза на МСП, извършващи дейност в селските райони, следва също да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент. С оглед на това и с цел да се гарантира съгласуваност между мерките за развитие на селските райони, съфинансирани в рамките на ЕЗФРСР, и мерките, финансирани от допълнителни национални ресурси, определените в настоящия регламент правила следва да са съгласувани, доколкото това е възможно, с правилата, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и в делегираните актове и актовете за изпълнение, приети на основание на посочения регламент.
(44)
Други категории помощи като помощта за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство, помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор, помощта за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства, и помощта в полза на горския сектор, предоставяна на МСП и големи предприятия, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. По-специално по отношение на помощта в полза на горския сектор и с цел да се гарантира съгласуваност между мерките за развитие на селските райони, съфинансирани в рамките на ЕЗФРСР, и мерките, финансирани от допълнителни национални ресурси, или мерките, финансирани изцяло чрез държавна помощ, правилата, определени в настоящия регламент, следва да са съгласувани, доколкото това е възможно, с правилата, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и в делегираните актове и актовете за изпълнение.
(45)
Помощта, предоставена на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, в преработката на селскостопански продукти и в търговията със селскостопански продукти в селските райони, помощта за научноизследователска и развойна дейност, помощта в полза на сектора на горското стопанство или помощта в полза на МСП в селските райони за дейности, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, могат също да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕС) № 651/2014. Когато държавите членки сметнат за по-подходящо, те могат като алтернатива да решат да предоставят помощ, попадаща в горепосочените категории, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕС) № 651/2014. По-специално държавите членки могат да решат да отпуснат на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, регионална оперативна помощ за компенсиране на допълнителни разходи, различни от транспортните, в най-отдалечените региони, помощ за консултантски услуги в полза на МСП, помощ за рисково финансиране, помощ за научноизследователска и развойна дейност, помощ за иновации за МСП, помощ за защита на околната среда, помощ за обучения и помощ за работници в неравностойно положение, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕС) № 651/2014. В този контекст и с цел да се изясни връзката между обхвана на настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 651/2014, следва да се отбележи, че целите, категориите помощ и условията за предоставяне на помощ, предвидени в двата регламента, са различни, въпреки че може да са насочени към един и същ тип бенефициери.
(46)
За подобряване на икономическите и екологичните показатели и ефикасността на МСП, извършващи дейност в селскостопанския сектор, и за осигуряване на необходимата инфраструктура за развитие на селското стопанство и за подкрепа на невъзвращаемите инвестиции, необходими за постигането на екологични цели, следва да се предвиди помощ за инвестиции в материални или нематериални активи, допринасящи за постигането на тези цели. Тези инвестиции следва да отговарят на изискванията на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответните държави членки относно защитата на околната среда. Освен това за инвестициите, за които е необходима оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (18), условие за помощта следва да бъде извършването на оценката и издаването на разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
(47)
Поради рисковете от нарушаване на конкуренцията, които произтичат от целевата инвестиционна помощ в сектора на първичното селскостопанско производство, инвестиционната помощ, освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент, не следва да е ограничена до определен селскостопански продукт. Това условие не следва да възпрепятства държавата членка да изключва определени селскостопански продукти от обхвата на конкретна помощ, по-специално когато не може да се намери нормална пазарна реализация. Освен това помощта за някои видове инвестиции следва сама по себе си да не бъде допустима за освобождаване от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно настоящия регламент.
(48)
За да се осигури подходящ баланс между свеждането до минимум на нарушаването на конкуренцията и насърчаването на енергийната ефективност и ефикасното използване на ресурсите, в случай на инвестиции в земеделски стопанства, свързани с първичното селскостопанско производство, в настоящия регламент следва да се предвиди, че помощта следва да се предоставя само за инвестиции, свързани с производството на биогорива или енергия от възобновяеми източници на равнище земеделско стопанство, и само когато посоченото производство не надхвърля средногодишното потребление на гориво или енергия на стопанството. В такъв случай помощите за биогорива следва да бъдат обхванати само дотолкова, доколкото те се предоставят за устойчиви биогорива в съответствие с Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19).
(49)
С цел да се стимулира преминаването към производство на по-усъвършенствани форми на биогоривата, както е предвидено от хоризонталните правила за държавна помощ в областта на околната среда и енергетиката, помощта за биогорива от хранителни култури следва да бъде изключена от настоящия регламент в случай на помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански продукти.
(50)
За да се насърчи и улесни първоначалното установяване на младите земеделски стопани и развитието на малки земеделски стопанства, които са потенциално жизнеспособни от икономическа гледна точка, е целесъобразно да се освободи от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора помощта за започване на дейност. С оглед да се гарантира жизнеспособността на новосъздадените земеделски дейности, помощта следва да се предоставя само при представянето на финансово-икономически план. Помощта за започване на дейност следва да обхваща единствено първоначалния период от съществуването на дадено предприятие и да не се превръща в оперативна помощ.
(51)
С цел да се помогне на селскостопанския сектор да посрещне предизвикателствата, свързани с нарастващата конкуренция и с консолидирането на пазарите надолу по веригата във връзка с търговията със селскостопански продукти, включително на местните пазари, следва да бъде насърчавано създаването на групи производители и организации на производители. Следователно е уместно помощта за започване на дейност от групи производители и организации на производители да бъде освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Единствено групите производители и организациите на производители, които отговарят на критериите за МСП, следва да могат да се възползват от помощта. За да се гарантира, че групата производители и организацията на производители ще се превърне в жизнеспособен субект, на компетентния орган следва да бъде представен финансово-икономически план като условие за официалното признаване на групата производители от държавите членки. С оглед да се избегне предоставянето на оперативна помощ и да се запази стимулиращата роля на помощта, нейната максимална продължителност следва да бъде ограничена до пет години.
(52)
С цел подобряване на пазарните възможности и добавяне на стойност за съответните селскостопански продукти, е целесъобразно да се насърчават МСП да участват в схеми за качество на равнището на Съюза или на национално равнище и следователно помощите за участие в схеми за качество следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. С оглед на факта, че именно в момента на включване в такива схеми за качество и през първите години на участието им в тях МСП трябва да поемат допълнителни разходи и задължения вследствие на участието си, които не се компенсират изцяло от пазара, пряката помощ за бенефициера трябва да се ограничи до новото участие и да обхваща период, който не превишава пет години. Освен това следва да се предоставя помощ под формата на субсидирани услуги за разходите по задължителни мерки за контрол във връзка със схемите за качество или за разходите за дейностите по пазарни проучвания или за изготвяне на заявления за признаване на схема за качество на Съюза.
(53)
С цел увеличаване на конкурентоспособността и ефикасността на използване на ресурсите и за подобряване на екологичните показатели, устойчивото управление и общите показатели на МСП е целесъобразно да се освободят от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора помощите за трансфер на знания, информационни дейности и консултантски услуги в селското стопанство, както и мерките за насърчаване.
(54)
Доброто управление на рискове и кризи е ключов инструмент за устойчив и конкурентоспособен селскостопански сектор. Първичното селскостопанско производство е изложено на специфични природни, климатични и свързани със здравето рискове и кризи. Поради това помощта за управление на рискове и кризи и помощта за животновъдния сектор следва да се ограничат до МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство. Държавните помощи за отстраняване и компенсиране на щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, помощта за борба с болести по животните и вредители по растенията и помощта за заплащане на застрахователни премии следва да бъдат ограничени до подпомагането на бенефициери, които са изправени пред особени трудности, въпреки че са положили разумни усилия за свеждане до минимум на такива рискове. Държавната помощ не трябва да има като ефект насърчаването на бенефициерите да поемат ненужни рискове. МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, следва сами да поемат отговорността за последиците от неблагоразумен избор на производствени методи или продукти.
(55)
Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора за помощи в полза на опазването на на културното и природното наследство в множество случаи, по-специално в контекста на прилагането на Насоките на Общността за държавната помощ в селскостопанския и горския сектор 2007-2013 г. и на Регламент (ЕО) № 1857/2006. В периода 2007-2013 г. инвестиционната помощ в полза на МСП за съхраняване на традиционен ландшафт и сгради бе освободена от задължението за уведомяване съгласно Регламент (ЕО) № 1857/2006, докато инвестиционната помощ в полза на големи предприятия за съхраняване на традиционен ландшафт и сгради беше обект на задължението за уведомяване и се одобряваше от Комисията в съответствие с Насоките на Общността за държавната помощ в селскостопанския и горския сектор 2007-2013 г. През този период Комисията оцени над 87 помощи за инвестиции за съхраняване на традиционен ландшафт и сгради, намиращи се в земеделски стопанства. Проектите за опазване на наследството, дори осъществявани от големи предприятия, обикновено не водят до значително нарушаване на конкуренцията. Поради това е целесъобразно по отношение на помощ в полза на опазване на културното и природното наследство Комисията да използва правомощията, които са ѝ предоставени с Регламент (ЕО) № 994/98.
(56)
За да може дадена помощ в полза на опазване на културното и природното наследство да бъде освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, тя следва да се предоставя за инвестиции в материални активи или капитално строителство, насочени към опазването на културното или природното наследство. Културното или природното наследство следва да бъдат разположени в земеделското стопанство на бенефициера и следва да бъдат официално признати като такова наследство от компетентния публичен орган в държавата членка. Предвид определения в настоящия регламент праг за уведомяване за тези помощи, който е 500 000 евро за всеки отделен инвестиционен проект, считан за дребна по мащаби инфраструктура съгласно Насоките на Европейския съюз относно държавните помощи в сектора на селското и горското стопанство и в селските райони за периода 2014-2020 г., е целесъобразно в настоящия регламент да се определи интензитетът на помощта до 100 % от допустимите разходи.
(57)
Извънредните ситуации, причинени от природни бедствия, изискват спешни действия от страна на предоставящите помощ органи. Следователно е важно да се гарантира бързото прилагане на предвидената помощ. Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора в значителен брой решения, отнасящи се до компенсирането на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор. В Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г. вече беше включена възможността да бъдат разрешавани схеми за помощ за компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия. В периода 2007-2012 г. и по силата на Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г. Комисията е одобрила повече от 25 мерки за помощ, отнасящи се до компенсирането на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор. Опитът на Комисията показа, че такива мерки следва да се прилагат бързо, за да бъдат ефективни. Съответно е необходимо да се опрости процедурата за уведомяване за такива помощи. Освен това те не водят до значимо нарушаване на конкуренцията на вътрешния пазар поради естеството им на компенсация и поради съществуването на ясни критерии за съвместимост с вътрешния пазар. Следователно също така е целесъобразно Комисията да използва правомощията, които са ѝ предоставени с Регламент (ЕО) № 994/98, по отношение на помощите за компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор.
(58)
Следователно предприятията в целия селскостопански сектор следва да имат достъп до помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, и тази помощ следва да се предоставя както на МСП, така и на големи предприятия. Условията за освобождаване на помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, следват вече установената практика и са свързани с официалното признаване от страна на компетентните органи на държавите членки на характера на събитието като природно бедствие, със съществуването на пряка причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от бенефициера, и следва да гарантират, че не се допуска свръхкомпенсация. В частност, държавите членки следва да не допускат свръхкомпенсация в резултат на комбиниране на такава помощ с други компенсации, получени от бенефициерите, включително плащания, получени по застрахователна схема.
(59)
Помощта за научноизследователска и развойна дейност може да допринесе за устойчив икономически растеж и за подобряване на конкурентоспособността. Въз основа на опита на Комисията при прилагане на Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г., рамката на Общността за държавна помощ за научни изследвания, развитие и иновации (20) и Регламент (ЕО) № 800/2008 на Комисията към помощи за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство е целесъобразно да се освободи от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора помощта за научноизследователска и развойна дейност, която изпълнява условията, посочени в настоящия регламент. Тъй като насърчаването на научноизследователската и развойната дейност е важна цел от общ интерес, в настоящия регламент следва да се изисква научноизследователският проект да е от интерес за всички предприятия, извършващи дейност в конкретен сектор или подсектор на селското или горското стопанство. До информацията за научноизследователския проект и резултатите от него трябва да бъде даден обществен достъп по интернет. Освен това резултатите от научните изследвания следва да бъдат предоставени на разположение на заинтересованите предприятия, без това да е свързано с разходи.
(60)
Горското стопанство е неразделна част от развитието на селските райони. Комисията е прилагала членове 107 и 108 от Договора по отношение на предприятията, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, в много решения, по-специално в контекста на прилагането на Насоките на Общността за държавната помощ в секторите на селското и горското стопанство 2007-2013 г. В периода 2007-2012 г. в съответствие със същите Насоки Комисията е одобрила 140 мерки за помощ в полза на сектора на горското стопанство. В светлината на значителния опит, придобит от Комисията в контекста на прилагане на тези насоки по отношение на предприятия, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, е целесъобразно, с оглед опростяване на процедурите, но в същото време за гарантиране на ефикасен надзор и наблюдение от страна на Комисията, същата да използва правомощията, които са ѝ предоставени с Регламент (ЕО) № 994/98, по отношение на помощта в полза на сектора на горското стопанство. Според опита на Комисията помощта, предоставяна в сектора на горското стопанство за мерки, които са част от програмите за развитие на селските райони, и която е съфинансирана от ЕЗФРСР или се предоставя като допълнително национално финансиране към такива съфинансирани мерки, не нарушава значително конкуренцията на вътрешния пазар. Освен това помощта за трансфер на знания в сектора на горското стопанство и помощта за консултантски услуги в сектора на горското стопанство не нарушават значително конкуренцията на вътрешния пазар, макар че се предоставят извън програмите за развитие на селските райони. В настоящия регламент следва да бъдат определени ясни условия за съвместимостта на такива мерки с вътрешния пазар. Тези условия следва да са съгласувани, доколкото това е възможно, с правилата, определени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и в делегираните актове и актовете за изпълнение.
(61)
Посочените категории помощи следва да обхванат в частност помощи за залесяване и създаване на гористи местности, помощ за агро-лесовъдни системи, помощ за предотвратяване и възстановяване на щети по горите, причинени от горски пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията или катастрофични събития, помощ за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми, помощ за неизгодно положение, свързано с горските райони по „Натура 2000“ съгласно определението в член 3 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета (21) и в член 3 от Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22), помощ за екологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и за опазване на горите, помощ за трансфер на знания и информационни дейности, помощ за консултантски услуги, помощ за инвестиции в инфраструктура и помощи за инвестиции в нови лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти. При помощта за сектора на горското стопанство следва да се избягва нарушаването на конкуренцията и да се постигне пазарен неутралитет.
(62)
С цел да се гарантира съгласуваност с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и да се постигне опростяване на правилата за получаване на разрешение за държавна помощ за съфинансираната част и за допълнителното финансиране на националните програми за развитие на селските райони, помощта в полза на сектора на горското стопанство, освободена по силата на настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, следва да бъде идентична с основните мерки за развитие на селските райони и освободената помощ следва да се предоставя единствено съгласно и в съответствие с програмата за развитие на селските райони на съответната държава членка. Интензитетът на помощта и допустимите разходи трябва обаче да бъдат в съответствие и с общите принципи за държавните помощи и с правилата за държавните помощи, приложими в селскостопанския сектор. Следователно разходи, като например оборотен капитал, който е допълнителен и свързан с нови инвестиции, не бива да бъдат допустими за помощи по силата на настоящия регламент. В съответствие със съответните програми за развитие на селските райони, одобрени от Комисията, инвестиционните операции, включени в мерките в областта на горското стопанство, биха могли да обхванат и еднократни третирания в горския сектор, необходими за подготовка на инвестицията в случаите, в които целта на съответната разпоредба за развитие на селските райони позволява това. Следва да бъде възможно да се предоставят помощ за трансфер на знания, помощ за консултантски услуги и помощ за комасация на горската земя, независимо от това дали тя е включена в програмите за развитие на селските райони или не.
(63)
Икономическата диверсификация и създаването на нови икономически дейности са от съществено значение за развитието и конкурентоспособността на селските райони и по-специално за МСП, които са гръбнакът на икономиката в селските райони на ЕС. Регламент (ЕС) № 1305/2013 предвижда мерки за подпомагане на развитието на неселскостопанска дейност в селските райони, насочени към насърчаване на заетостта, разкриването на качествени работни места в селските райони, запазването на вече съществуващите работни места, намаляване на сезонните колебания в заетостта, развитие на неселскостопанските сектори извън селското стопанство и хранително-вкусовата промишленост, като същевременно се насърчават бизнес интеграцията и местните междуотраслови връзки.
(64)
За да се гарантира съгласуваност с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и за да се постигне опростяване на разпоредбите за получаване на разрешение за държавна помощ за съфинансираната част и за допълнителното национално финансиране на програмите за развитие на селските райони, настоящият регламент следва да освобождава от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора различни категории помощи за МСП, извършващи дейност в селските райони. Посочените категории помощи следва да обхванат в частност помощ за инвестиции, засягащи преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или производството на памук, помощ за започване на стопанска дейност за неселскостопански дейности, помощ за консултантски услуги, помощ за трансфер на знания и информационни дейности и помощ за ново участие на земеделски производители в схеми за качество за памук и храни, както и мерки за насърчаване в полза на хранителните продукти. Помощите, които да бъдат освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, следва да бъдат идентични с основните мерки за развитие на селските райони и освободената помощ следва да се предоставя единствено съгласно и в съответствие с програмата за развитие на селските райони на съответната държава членка. Интензитетът на помощта и допустимите разходи трябва обаче да бъдат в съответствие и с общите принципи на Европейския съюз за държавните помощи и с хоризонталните правила за държавна помощ. Следователно разходи, като например оборотен капитал, който е допълнителен и свързан с нови инвестиции, не бива да бъдат допустими за помощи по силата на настоящия регламент.
(65)
По отношение на помощта за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти, следва да се уточни, че инвестициите, свързани с производството на биогорива или енергия от възобновяеми източници следва да не бъдат допустими за помощи по силата на настоящия регламент. По принцип за такива инвестиции следва да се прилагат хоризонталните правила за държавна помощ в областта на околната среда и енергетиката следва да се прилагат.
(66)
В случай на няколко категории помощи, като например: а) помощ за разходите за дейностите по пазарни проучвания, разработване на концепция и технически проект за продукта и за изготвяне на заявления за признаване на схеми за качество; б) помощ за разходите по задължителни мерки за контрол във връзка със схеми за качество; в) помощ за трансфер на знания и информационни дейности; г) помощ за консултантски услуги; д) помощ за услуги по заместване в стопанството; е) помощ за мерки за насърчаване; ж) помощ за компенсиране на разходите по предотвратяване и ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и з) помощ за животновъдния сектор, помощта се предоставя на крайните бенефициери на помощта непряко, в натура, чрез субсидирани услуги. В такива случаи помощта следва да се изплаща на доставчика на въпросната услуга или дейност. При подбора на доставчик следва надлежно да се отчитат съответните приложими правила за възлагане на обществени поръчки и принципите на прозрачност, откритост и недискриминация при процедурата на подбор.
(67)
С оглед на опита на Комисията в тази област по принцип е необходимо политиката за държавна помощ да се преразглежда периодично. Ето защо срокът на прилагане на настоящия регламент следва да бъде ограничен. Поради това за освободени схеми за помощ е целесъобразно да се предвидят преходни разпоредби, а именно правила, предвиждащи период за адаптиране при изтичането на срока на действие на настоящия регламент. Тези правила следва да оставят на държавите членки време да се адаптират към евентуалния нов режим,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
СЪДЪРЖАНИЕ
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ 13
ГЛАВА II
ПРОЦЕДУРНИ ИЗИСКВАНИЯ 25
ГЛАВА III
КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ 26
Раздел 1
Помощ в полза на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти 26
Раздел 2
Помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства 43
Раздел 3
Помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор 44
Раздел 4
Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство 45
Раздел 5
Помощ в полза на горското стопанство 46
Раздел 6
Помощ в полза на МСП в селските райони, съфинансирана от ЕЗФРСР или предоставяна като допълнително национално финансиране към такива съфинансирани мерки 59
ГЛАВА IV
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ 65
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за следните категории помощи:
а)
помощ в полза на микро-, малки и средни предприятия (МСП):
i)
извършващи дейност в селскостопанския сектор, по-специално първично селскостопанско производство, преработка на селскостопански продукти и търговия със селскостопански продукти, с изключение на членове 14, 15, 16, 18 и 23 и членове 25-28, които се прилагат само за МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство;
ii)
за дейностите, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, доколкото такава помощ се предоставя в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и е съфинансирана от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) или се предоставя като допълнително национално финансиране за такива съфинансирани мерки;
б)
помощ за инвестиции за опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделските стопанства;
в)
помощ в полза на отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор;
г)
помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство;
д)
помощ в полза на горския сектор.
2. Когато държавите членки сметнат за подходящо, те могат да решат да предоставят помощта, посочена в параграф 1, букви а), г) и д), съгласно условията и в съответствие с Регламент (ЕС) № 651/2014.
3. Настоящият регламент не се прилага за помощ в полза на:
а)
сектора на горското стопанство, която не е съфинансирана от ЕЗФРСР или не се предоставя като допълнително национално финансиране за такава съфинансирана мярка, с изключение на членове 38, 39 и 43;
б)
МСП за дейности, които попадат извън обхвата на член 42 от Договора, която не е съфинансирана от ЕЗФРСР или не се предоставя като допълнително национално финансиране за такава съфинансирана мярка.
4. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
схемите за помощи, предвидени в членове 17, 32 и 33, член 34, параграф 5, букви а)-в), както и членове 35, 40, 41 и 44 от настоящия регламент, ако средният годишен бюджет за държавната помощ надхвърля 150 млн. евро, от шест месеца след влизането им в сила. Комисията може да реши настоящият регламент да продължи да се прилага за по-дълъг период от време за всяка такава схема за помощ, след като разгледа съответния план за оценка, който държавата членка ѝ представя в срок от 20 работни дни от влизането в сила на схемата;
б)
всички изменения на схемите, посочени в параграф 4, буква а) от настоящия член, с изключение на измененията, които не могат да повлияят на съвместимостта на схемата за помощ по смисъла на настоящия регламент или които не могат съществено да повлияят на съдържанието на одобрения план за оценка;
в)
помощта за дейности, свързана с износ за трети държави или държави членки, по-конкретно помощ, която е пряко свързана с изнасяните количества, със създаването и функционирането на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи по износната дейност;
г)
помощта, обвързана с условие за преференциално използване на местни продукти за сметка на вносни такива.
5. С изключение на член 30 настоящият регламент не се прилага за:
а)
схемите за помощ, които не изключват изрично плащането на индивидуална помощ в полза на предприятие - обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което дадена помощ се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар;
б)
помощта ad hoc в полза на предприятие - обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което дадена помощ се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар.
6. Настоящият регламент не се прилага за помощи за предприятия в затруднено положение, с изключение на:
а)
помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, в съответствие с член 30, помощ за ликвидиране на болести по животните в съответствие с член 26, параграф 8, както и помощ за отстраняване и унищожаване на мъртви животни в съответствие с член 27, параграф 1, букви в), г) и д);
б)
помощ за следните събития, при условие че предприятието е станало предприятие в затруднено положение поради загубите или щетите, причинени от въпросното събитие:
i)
помощ за компенсиране на загуби, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие в съответствие с член 25;
ii)
помощ за разходите за ликвидиране на вредители по растенията и за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от болести по животните и вредители по растенията, в съответствие с член 26, параграфи 8 и 9;
iii)
помощ за възстановяване на щети по горите от пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, в съответствие с член 34, параграф 5, буква г).
7. Настоящият регламент не се прилага за помощи, които - поради своето естество, поради придружаващите ги условия или поради метода на тяхното финансиране - водят до неотделимо нарушение на законодателството на Съюза, по-специално:
а)
помощи, чието предоставяне е свързано със задължението седалището на бенефициера или основното му място на установяван да се намира в съответната държава членка;
б)
помощи, чието предоставяне е свързано със задължението бенефициерът да използва местно произведени стоки или услуги;
в)
помощи, които ограничават възможността бенефициерите да се възползват от резултатите от научноизследователска и развойна дейност и иновации в други държави членки.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„помощ“ означава всяка мярка, която отговаря на всички критерии, посочени в член 107, параграф 1 от Договора;
(2)
„МСП“ или „микро-, малки и средни предприятия“ означава предприятия, които отговарят на критериите, определени в приложение I;
(3)
„селскостопански сектор“ означава всички предприятия, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработка и търговия със селскостопански продукти;
(4)
„селскостопански продукт“ означава продуктите, изброени в приложение I към Договора, с изключение на продуктите от риболов и аквакултури, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета (23);
(5)
„първично селскостопанско производство“ означава производството на растителните и животинските продукти, изброени в приложение I към Договора, без да се извършват никакви по-нататъшни операции, с които се променя естеството на тези продукти;
(6)
„преработка на селскостопански продукти“ означава всяко обработване на селскостопански продукт, в резултат на което се получава продукт, който също е селскостопански продукт, с изключение на дейностите, извършвани в стопанството, нужни за приготвяне на животински или растителен продукт за първа продажба;
(7)
„търговия със селскостопански продукти“ означава притежаването или излагането с цел продажба, предлагането за продажба, доставка или всеки друг начин за пускане на пазара, с изключение на първата продажба от първичен производител на прекупвачи или преработватели, както и всяка дейност по подготвяне на продукта за тази първа продажба; продажбата от първичен производител на крайни потребители се счита за търговия със селскостопански продукти, ако се осъществява в самостоятелни помещения, предвидени за тази цел;
(8)
„земеделско стопанство“ означава единица, състояща се от земя, помещения и съоръжения, използвани за първично селскостопанско производство;
(9)
„природни бедствия“ означава земетресения, лавини, свлачища и наводнения, смерчове, урагани, вулканични изригвания и горски пожари, възникнали по естествен път;
(10)
„схема за помощ“ означава всеки акт, на основата на който и без да се изискват допълнителни мерки за прилагане, може да се предостави индивидуална помощ на предприятията, определени в този акт по общ и абстрактен начин, и всеки акт, на основата на който на едно или няколко предприятия може да се предостави помощ, която не е свързана с конкретен проект, за неопределен период от време и в неопределен размер;
(11)
„план за оценка“ означава документ, който съдържа следните минимални елементи: целите на схемата за помощ, която е предмет на оценяване, въпросите за оценяване, показателите за резултати, предвидената методика за оценяване, изискванията, свързани със събирането на данни, предложения график за оценяване (включително датата на предаване на окончателния доклад за оценка), описанието на независимия орган, който извършва оценката, или критериите, които ще бъдат използвани за неговото избиране, и вариантите за осигуряване на публичността на оценката;
(12)
„индивидуална помощ“ означава:
а)
помощ ad hoc; и
б)
предоставяне на помощи на индивидуални бенефициери въз основа на схема за помощ;
(13)
„помощ ad hoc“ означава помощ, която не е предоставена въз основа на схема за помощ;
(14)
„предприятие в затруднено положение“ означава предприятие, по отношение на което е налице поне едно от следните обстоятелства:
а)
в случай на дружество с ограничена отговорност (различни от МСП, което съществува от по-малко от три години), когато записаният му акционерен капитал е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. Такъв е случаят, когато приспадането на натрупаните загуби от резервите (и всички други елементи, които по принцип се считат за част от собствения капитал на дружеството) води до отрицателен кумулативен резултат, който надхвърля половината от записания акционерен капитал. За целите на настоящата разпоредба „дружество с ограничена отговорност“ се отнася по-специално до видовете дружества, упоменати в приложение I към Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (24), а „акционерен капитал“ включва, ако е уместно, всякакви премии от емисии;
б)
в случай на дружество (различно от МСП, което съществува от по-малко от три години), при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството, когато капиталът, посочен в баланса на дружеството, е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. За целите на настоящата разпоредба под понятието „дружество, при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството“, се разбира по-специално типовете дружества, посочени в приложение II към Директива 2013/34/ЕС;
в)
когато предприятието е в процедура по колективна несъстоятелност или отговаря на критериите на своето вътрешно право, за да бъде обект на процедура по колективна несъстоятелност по искане на неговите кредитори;
г)
когато предприятието е получило помощ за оздравяване и все още не е възстановило заема или не е прекратило гаранцията, или е получило помощ за преструктуриране и все още е обект на план за преструктуриране;
д)
когато предприятието не е МСП и през последните две години:
i)
съотношението задължения/собствен капитал на предприятието е било по-голямо от 7,5 и
ii)
съотношението за лихвено покритие на предприятието, изчислено на основата на EBITDA, е било под 1,0;
(15)
„мъртви животни“ означава животни, които са умъртвени чрез евтаназия със или без установена диагноза, или са умрели, включително мъртвородени и неродени животни, в земеделско стопанство или в помещение, или при транспорт, но които не са заклани за консумация от човека;
(16)
„неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие“ означава неблагоприятни метеорологични условия като слана, бури и градушка, заледяване, силен или проливен дъжд или тежка суша, които унищожават повече от 30 % от средната продукция, изчислена на базата на:
а)
предходния тригодишен период; или
б)
средното количество за три години, базирано на предходния петгодишен период, като от него се изключат най-високата и най-ниската стойност;
(17)
„неблагоприятни климатични условия“ означава неблагоприятни метеорологични условия, които не отговарят на условията, предвидени в член 2, параграф 16 от настоящия регламент;
(18)
„вредители по растенията“ означава вредители съгласно определението в член 2, параграф 1, буква д) от Директива 2000/29/ЕО на Съвета (25);
(19)
„катастрофично събитие“ означава непредвидено събитие, свързано с живата или неживата природа, което е предизвикано от човешка дейност, води до съществени нарушения на горските структури и евентуално причинява сериозни икономически щети на горския сектор;
(20)
„брутен еквивалент на безвъзмездна помощ“ означава размерът на помощта, ако тя е била предоставена на бенефициера под формата на безвъзмездни средства, преди приспадането на данъци или други такси;
(21)
„материални активи“ означава активи, състоящи се от земя, сгради, съоръжения, машини и оборудване;
(22)
„нематериални активи“ означава активи, които нямат физически или финансов израз, като патенти, лицензи, ноу-хау или друга интелектуална собственост;
(23)
„агро-лесовъдни системи“ означава системи за използване на земята, при които се отглеждат дървесни видове, в съчетание със земеделие на една и съща площ;
(24)
„възстановяем аванс“ означава заем за проект, който се изплаща на една или повече вноски, като условията за погасяване зависят от изхода на проекта;
(25)
„начало на работата по проекта или дейността“ означава началото на свързаните с инвестицията дейности или строителни работи, или първият правнообвързващ ангажимент за поръчка на оборудване или услуги, или всеки друг ангажимент, който прави проекта или дейността необратими, в зависимост от това кое от двете събития настъпва по-рано; купуването на земя и подготвителните дейности като получаването на разрешения и провеждането на проучвания за осъществимост не се считат за начало на работата или дейността;
(26)
„големи предприятия“ означава предприятия, които не отговарят критериите, определени в приложение I;
(27)
„последваща фискална схема“ означава схема под формата на данъчни предимства, която представлява изменена версия на вече съществуваща фискална схема под формата на данъчно предимство и която я заменя;
(28)
„интензитет на помощ“ означава брутният размер на помощта, изразен като процент от допустимите разходи преди приспадането на данъци или други такси;
(29)
„дата на предоставяне на помощта“ означава датата, на която на бенефициера е предоставено законовото право за получаване на помощта съгласно приложимото национално законодателство;
(30)
„стандарт на Съюза“ означава задължителен стандарт, който е посочен в правото на Съюза и определя стандарта, който отделните предприятия трябва да постигнат, по-специално по отношение на околната среда, хигиената и хуманното отношение към животните; независимо от това определените на равнището на Съюза стандарти или цели, които са задължителни за държавите членки, но не и за индивидуални предприятия, не се считат за стандарти на Съюза;
(31)
„програма за развитие на селските райони“ означава програмата за развитие на селските райони, предвидена в член 6, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
(32)
„инвестиции в непроизводствени дейности“ означава инвестиции, които не водят до съществено увеличение на стойността или рентабилността на земеделското стопанство;
(33)
„инвестиции за привеждане в съответствие със стандарт на Съюза“ означава инвестиции, целящи привеждането в съответствие със стандарт на Съюза след изтичането на преходния период, предвиден в законодателството на Съюза;
(34)
„млад земеделски стопанин“ означава лице на възраст не повече от 40 години към датата на подаване на заявлението за помощ, което притежава съответни професионални умения и знания и за пръв път се установява в земеделско стопанство като ръководител;
(35)
„най-отдалечени региони“ означава регионите, посочени в член 349, първа алинея от Договора;
(36)
„малки острови в Егейско море“ означава малките острови, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (26);
(37)
„по-слабо развити региони“ означава региони, в които брутният вътрешен продукт (БВП) на глава от населението е по-малък от 75 % от средния БВП на ЕС-27;
(38)
„ЕС-25“ са 25-те държави - членки на Съюза, които са били негови държави членки през май 2005 г.;
(39)
„ЕС-27“ са 27-те държави - членки на Съюза, които са били негови държави членки през януари 2007 г.;
(40)
„капитално строителство“ означава работа, предприета лично от земеделския стопанин или от негови работници, с която се създава актив;
(41)
„биогориво от хранителни култури“ означава биогориво, произведено от зърнени култури и други култури, богати на скорбяла, захар и маслодайни култури, съгласно определението в Предложението на Комисията за Директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (27);
(42)
„активен земеделски стопанин“ означава активен земеделски стопанин по смисъла на член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (28);
(43)
„група производители и организация на производители“ означава група или организация, създадена за целите на:
а)
адаптиране към пазарните изисквания на продукцията и производството на производителите, които са членове на такива групи производители или организации на производители; или
б)
съвместно пускане на стоки на пазара, включително подготовка за продажба, централизиране на продажбите и доставка до купувачите на едро; или
в)
установяване на общи правила за информация относно продукцията, в частност относно прибирането на реколтата и наличностите; или
г)
други дейности, които могат да се извършват от групи производители или организации на производители, като изграждане на умения и организация за стопанска и търговска дейност и улесняване на иновационните процеси;
(44)
„постоянни разходи, произтичащи от участие в схема за качество“ означава разходите, възникнали от присъединяването към подпомагана схема за качество, и годишната вноска за участие в такава схема за качество, включително, когато е необходимо, разходите за проверки, които се изискват за удостоверяване спазването на спецификациите на схемата за качество;
(45)
„консултация“ означава пълна консултация, предоставена в рамките на един и същ договор;
(46)
„член на земеделско домакинство“ означава физическо или юридическо лице или група физически или юридически лица, независимо от статута на групата и нейните членове по силата на националното законодателство, с изключение на селскостопанските работници;
(47)
„разходи за изпитвания за трансмисивна спонгиформна енцефалопатия (ТСЕ) и спонгиформна енцефалопатия по говедата (СЕГ)“ означава всички разходи, включително за комплекти за изпитвания и за събиране, транспортиране, изпитване, съхраняване и унищожаване на проби, необходими за пробовземане и лабораторни изпитвания в съответствие с глава В от приложение X към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета (29);
(48)
„родословна книга“ означава всяка книга, регистър, досие или носител на данни:
а)
който се поддържа от организация или сдружение на животновъди, официално признати от държавата членка, в която са били учредени, и
б)
в която се вписват или регистрират чистопородните разплодни животни от определена порода, като се посочват и техните прародители;
(49)
„защитено животно“ означава всяко животно, което е защитено от законодателството на Съюза или от националното законодателство;
(50)
„организация за научни изследвания и разпространение на знания“ означава субект (например университети или научноизследователски институти, агенции за технологичен трансфер, иновационни посредници, ориентирани към изследователска дейност физически или виртуални организации за сътрудничество), независимо от неговия правен статут (дали е учреден съгласно публичното или частното право) или начин на финансиране, чиято основна цел е да извършва независими фундаментални научни изследвания, индустриални научни изследвания или експериментално развитие или да разпространява в широк мащаб резултатите от тези дейности посредством преподаване, публикации или трансфер на знания. Когато такъв субект упражнява и стопански дейности, финансирането, разходите и приходите от тези стопански дейности трябва да се отчитат отделно. Предприятията, които в качеството си например на акционери или съдружници могат да упражняват влияние върху такъв субект, не могат да се ползват с преференциален достъп до неговия научноизследователски капацитет или до постигнатите от него резултати;
(51)
„сделка между несвързани лица“ означава, че условията на трансакцията между договарящите се страни не се различават от условията, които биха били договорени между независими предприятия, и които не съдържат елемент на противоречие. Всяка трансакция, която е резултат от открита, прозрачна и безусловна процедура, се разглежда като съответстваща на принципа на сделката между несвързани лица;
(52)
„бързорастящи дървета“ означава гора с кратка ротация, където минималното време преди отсичане е не по-малко от 8 години, а максималното - не повече от 20 години;
(53)
„дървета за засаждане на дървесни видове с кратък цикъл на ротация“ означава дървесни видове с код по КН 06 02 9041, определени от държавите членки, които се състоят от дървесни многогодишни култури, чиито корени или дънери остават в почвата след прибиране на реколтата, като през следващия сезон се появяват нови издънки, а максималният цикъл на реколтиране се определя от държавите членки;
(54)
„разходи по трансакции“ означава допълнителни разходи, свързани с изпълнението на ангажимент, които обаче не произтичат непосредствено от изпълнението му или които не са включени в директно компенсираните разходи или пропуснати доходи; и които могат да бъдат изчислени въз основа на стандартни разходи;
(55)
„друг управител на земя“ означава предприятие, което управлява земи, различно от предприятие, извършващо дейност в селскостопанския сектор;
(56)
„преработка на селскостопански в неселскостопански продукти“ означава всяко обработване на селскостопански продукти, в резултат на което се получава продукт, който не е обхванат от приложение I към Договора;
(57)
„а региони“ означава регионите, определени в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г. в изпълнение на разпоредбите на член 107, параграф 3, буква а) от Договора;
(58)
„в региони“ означава регионите, определени в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г. в изпълнение на разпоредбите на член 107, параграф 3, буква в) от Договора;
(59)
„слабонаселени региони“ са регионите, приети като такива от Комисията в индивидуалните решения относно карти на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 до 31 декември 2020 г.;
(60)
„регион на ниво NUTS 3“ означава регион, определен на ниво 3 от общата класификация на териториалните единици за статистически цели в съответствие с Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета (30);
(61)
„в региони, които не са предварително определени“ означава региони, които дадена държава членка определя по своя преценка като региони от тип „в“, ако докаже, че те отговарят на определени социално-икономически критерии и че са определени в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2020 г. в изпълнение на разпоредбите на член 107, параграф 3, буква в) от Договора;
(62)
„бивши „а“ региони“ означава регионите, определени за „а“ региони в одобрена карта на регионалните помощи за периода от 1 януари 2011 г. до 30 юни 2014 г.
(63)
„храни“ означава храни, които не са селскостопански продукти и които са изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (31).
Член 3
Условия за освобождаване
Схемите за помощ, индивидуалните помощи, отпуснати по схеми за помощ, и помощите ad hoc са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграфи 2 или 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че отговарят на всички условия, определени в глава I от настоящия регламент, както и на специфичните условия за съответната категория помощи, посочени в глава III от настоящия регламент.
Член 4
Прагове за уведомяване
1. Настоящият регламент не се прилага по отношение на индивидуалните помощи, чийто брутен еквивалент на безвъзмездна помощ надхвърля следните прагове:
а)
помощ за инвестиции в материални активи или нематериални активи в земеделски стопанства във връзка с първичното селскостопанско производство съгласно член 14: 500 000 EUR на предприятие за инвестиционен проект;
б)
помощ за инвестиции, свързани с преместването на селскостопанска сграда, водещо до модернизиране на съоръжения или до увеличаване на производствения капацитет, посочена в член 16, параграф 4: 500 000 EUR на предприятие за инвестиционен проект;
в)
помощ за инвестиции във връзка с преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти, посочена в член 17: 7,5 млн. евро на предприятие за инвестиционен проект;
г)
помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделското стопанство, посочена в член 29: 500 000 EUR на предприятие за инвестиционен проект;
д)
помощ за научноизследователска и развойна дейност в селскостопанския и горския сектор, посочена в член 31: 7,5 млн. евро на проект;
е)
помощ за залесяване и създаване на гористи местности, посочена в член 32: 7,5 млн. евро на проект за залесяване или създаване на гористи местности;
ж)
помощ за агро-лесовъдни системи, посочена в член 33: 7,5 млн. eвро на проект за създаване на агро-лесовъдна система;
з)
помощ за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми, посочена в член 35: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект;
и)
помощ за инвестиции в инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на сектора на горското стопанство, посочена в член 40: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект;
й)
помощ за инвестиции в лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти, посочена в член 41: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект;
к)
помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или с производството на памук, посочена в член 44: 7,5 млн. евро на инвестиционен проект.
2. Определените в параграф 1 прагове не бива да се заобикалят чрез изкуствено разделяне на схемите или проектите за помощ.
Член 5
Прозрачност на помощта
1. Настоящият регламент се прилага само към помощите, независимо от вида им, за които е възможно предварително и точно да бъде изчислен еквивалентът безвъзмездни средства, без да е необходим анализ на риска („прозрачни помощи“).
2. За прозрачни се приемат следните категории помощи:
а)
помощи, представляващи безвъзмездни средства и лихвени субсидии;
б)
помощи, представляващи заеми, когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на референтния лихвен процент, действащ към момента на предоставяне на безвъзмездните средства;
в)
помощ под формата на гаранции:
i)
когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, посочени в известие на Комисията; или
ii)
когато преди помощта да бъде въведена в действие, методиката за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на гаранцията е одобрена въз основа на Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции или въз основа на последващо известие, след като Комисията е получила уведомление за нея в съответствие с регламент, приет от Комисията в областта на държавните помощи, приложим към въпросния момент, и в одобрената методика изрично се обръща внимание на вида на гаранцията и на трансакцията, за която е издадена, в контекста на прилагането на настоящия регламент;
г)
помощи под формата на данъчни предимства, когато в мярката е предвиден таван, с който се гарантира, че приложимият праг няма да бъде надхвърлен;
д)
помощи под формата на възстановяеми аванси, ако общият номинален размер на възстановяемия аванс не надхвърля приложимите прагове по настоящия регламент или ако след като Комисията е била уведомена за методиката за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на възстановимия аванс, тя е одобрила тази методика преди изпълнението на мярката.
3. За целите на настоящия регламент следните категории помощи не се считат за прозрачна помощ:
а)
помощ под формата на вливане на капитал;
б)
помощи, включени в мерки за рисково финансиране.
Член 6
Стимулиращ ефект
1. Настоящият регламент се прилага само по отношение на помощите, които имат стимулиращ ефект.
2. Приема се, че дадена помощ има стимулиращ ефект, ако получателят е подал писмено заявление за нея до съответната държава членка, преди работата по проекта или дейността да е започнала. Заявлението за помощ съдържа поне следната информация:
а)
наименованието и размера на предприятието;
б)
описание на проекта или дейността, включително съответната начална и крайна дата;
в)
местонахождението на проекта или дейността;
г)
списък с допустимите разходи;
д)
вида (безвъзмездна помощ, заем, гаранция, възстановяем аванс или друг вид) и размера на публичното финансиране, необходимо за проекта/дейността.
3. Счита се, че помощите ad hoc за големи предприятия имат стимулиращ ефект, когато преди нейното предоставяне държавата членка не само е гарантирала изпълнението на условието попараграф 2, но също така се е уверила, че чрез подготвената от бенефициера документация се установява, че с помощта ще се постигне една или повече от следните цели:
а)
съществено увеличаване на обхвата на проекта или дейността в резултат на помощта;
б)
съществено увеличаване на общата сума, изразходвана от бенефициера за проекта или дейността в резултат на помощта;
в)
съществено увеличаване на скоростта на изпълнение на съответния проект или дейност;
г)
в случай на инвестиционна помощ ad hoc: че без помощта проектът или дейността не биха били осъществени в съответния селски район по този начин или не биха били достатъчно рентабилни за бенефициера в съответния селски райони.
4. Чрез дерогация от параграфи 2 и 3 се счита, че мерки под формата на данъчни предимства имат стимулиращ ефект, ако са изпълнени следните условия:
а)
мярката предвижда право на помощ в съответствие с обективни критерии и без свобода на преценка от страна на държавата членка, и
б)
мярката е приета и е била в сила преди започване на работата по подпомагания проект или подпомаганата дейност, освен в случай на последващи фискални схеми, когато дейността вече е била обхваната от предходни схеми под формата на данъчни предимства.
5. Чрез дерогация от параграфи 2, 3 и 4 се приема, че за следните категории помощи не се изисква стимулиращ ефект или се допуска, че те притежават такъв:
а)
схеми за помощ за комасация на земята, когато са изпълнени условията, определени в член 15 или член 43 и когато:
i)
схемата за помощ предвижда право на помощ в съответствие с обективни критерии и без свобода на преценка от страна на държавата членка; и
ii)
схемата за помощ е приета и е в сила преди бенефициерът да е направил допустими разходи съгласно член 15 или член 43;
б)
помощ за мерки за насърчаване под формата на публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти, когато са изпълнени условията, определени в член 24, параграф 2, буква б);
в)
помощ за компенсиране на загубите, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, когато са изпълнени условията, определени в член 25;
г)
помощ за компенсиране на разходите за ликвидиране на болести по животните и вредители по растенията и на загубите, причинени от тези болести по животните или вредители по растенията, когато са изпълнени условията, определени в член 26, параграфи 9 и 10;
д)
помощ за покриване на разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, когато са изпълнени условията, определени в член 27, параграф 1, букви в), г) и д);
е)
помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства в съответствие с член 29;
ж)
помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, когато са изпълнени условията, определени в член 30;
з)
помощ за научноизследователска и развойна дейност в селскостопанския и горския сектор, когато са изпълнени условията, определени в член 31;
и)
помощ за възстановяване на щети по горите от пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, вредители по растенията, болести по животните, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, в съответствие с член 34, параграф 5, буква г), когато са изпълнени условията, определени в член 34.
Член 7
Интензитет на помощта и допустими разходи
1. За целите на изчисляването на интензитета на помощта и допустимите разходи всички данни се използват преди приспадането на данъци и други такси. Допустимите разходи се подкрепят с документни доказателства, които са ясни, конкретни и актуални.
2. Данъкът върху добавената стойност (ДДС) не е допустим за подпомагане, освен в случаите, когато не подлежи на възстановяване съгласно националното законодателство в областта на ДДС.
3. В случаите, в които помощта се предоставя под форма, различна от безвъзмездна помощ, размерът на помощта е брутният еквивалент на безвъзмездна помощ.
4. Помощта, платима на няколко вноски, се сконтира до нейната стойност към датата на предоставянето на помощта. Допустимите разходи се сконтират до тяхната стойност към датата на предоставянето на помощта. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране, следва да е сконтовият процент, приложим към датата на предоставяне на помощта.
5. Когато помощите се предоставят чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ се извършва въз основа на сконтовите проценти, приложими към отделните дати, на които влиза в сила данъчното предимство.
6. Когато помощта е предоставена под формата на възстановяеми аванси, които - при отсъствието на общоприета методика за изчисляване на техния брутен еквивалент на безвъзмездна помощ - са изразени като процент от допустимите разходи и мярката предвижда, че при успешен резултат от проекта, определен въз основа на разумна и предпазлива хипотеза, авансовите плащания се възстановяват с лихвен процент, равен поне на сконтовия процент, приложим към датата на предоставяне на помощта, максималните интензитети на помощта, посочени в глава III, могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта.
Член 8
Натрупване
1. Когато се определя дали са спазени предвидените в член 4 прагове за уведомяване и определените в глава III максимални интензитети на помощта и максимални размери на помощта, се взема предвид общият размер на държавната помощ за подпомаганата дейност или проект или предприятие.
2. Когато финансиране от Съюза, управлявано централно от институциите, агенциите, съвместни предприятия или други органи на Съюза, което не е пряко или косвено под контрола на държавата членка, е съчетано с държавна помощ, само тази държавна помощ се взема предвид с цел да се установи дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети и таваните на помощта, при условие че общият размер на публично финансиране, предоставено във връзка със същите допустими разходи, не надхвърля най-благоприятните проценти на финансиране, установени в приложимите правила на законодателството на Съюза.
3. Помощ с установими допустими разходи, освободена по силата на настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, може да се натрупва със:
а)
всякаква друга държавна помощ, доколкото тези мерки се отнасят до различни установими допустими разходи;
б)
всякаква друга държавна помощ във връзка със същите допустими разходи, които частично или напълно се припокриват, само ако това натрупване не води до надвишаване на най-високия интензитет на помощта или размер на помощта, приложими за тази помощ по силата на настоящия регламент.
4. Помощта без установими допустими разходи, освободена съгласно членове 18 и 45 от настоящия регламент, може да се натрупва с всяка друга държавна помощ с установими допустими разходи.
Помощта без установими допустими разходи може да се натрупва с друга държавна помощ без установими допустими разходи до най-високия общ праг за финансиране, определен в конкретните обстоятелства за всеки отделен случай с този или друг регламент или решение за групово освобождаване, приети от Комисията.
5. Държавна помощ, освободена по силата на раздели 1, 2 и 3 на глава III от настоящия регламент, не може да се натрупва с плащанията, упоменати в член 81, параграф 2 и член 82 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, по отношение на същите допустими разходи, ако такова натрупване би довело до интензитет на помощта или размер на помощта, надвишаващи предвидените в настоящия регламент.
6. Държавната помощ, която е освободена по силата на настоящия регламент, не може да се натрупва с помощ de minimis за едни и същи допустими разходи, ако в резултат на това натрупване интензитетът на помощта или размерът на помощта превишава стойностите, определени в глава III.
7. Помощта за инвестиции, целящи възстановяване на селскостопански производствен потенциал съгласно член 14, параграф 3, буква д), не може да се натрупва с помощта за обезщетение за материални щети по членове 25, 26 и 30 от настоящия регламент.
8. Помощта за започване на дейност от групи производители и организации на производители в селскостопанския сектор, посочена в член 19 от настоящия регламент, не може да се натрупва с помощта за учредяване на групи производители и организации на производители в селскостопанския сектор, посочена в член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Помощта за започване на дейност за млади земеделски стопани и помощ за започване на дейност за развитието на малки земеделски стопанства, посочена в член 18 от настоящия регламент, не може да се натрупва с помощта за започване на стопанска дейност за млади земеделски стопани или за развитието на малки земеделски стопанства, посочена в член 19, параграф 1, буква а), подточки i) и iii) от Регламент (ЕС) № 1305/20013, ако такова натрупване би довело до размер на помощта, надвишаващ предвидения в настоящия регламент.
Член 9
Публикуване и информация
1. Най-късно 10 работни дни преди влизането в сила на схема за помощ, освободена по силата на настоящия регламент от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, или преди предоставянето на помощ ad hoc, освободена по силата на настоящия регламент, държавите членки предават на Комисията - чрез уебприложението за уведомяване на Комисията в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 794/2004 - обобщена информация за тази помощ в стандартизирания формат, определен в приложение II към настоящия регламент.
До 10 работни дни след получаване на обобщената информация Комисията изпраща на държавата членка разписка за получаване с идентификационен номер на помощта.
2. Съответната държава членка осигурява публикуването на подробен уебсайт за държавна помощ, на национално или регионално равнище, на следното:
а)
обобщената информация, посочена в параграф 1, или връзка към нея;
б)
пълния текст на всяка посочена в параграф 1 помощ, включително измененията в нея, или връзка, осигуряваща достъп до пълния текст;
в)
информацията, посочена в приложение III към настоящия регламент, за всяка отпусната индивидуална помощ, надхвърляща:
i)
60 000 EUR за бенефициери, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство;
ii)
500 000 EUR за бенефициери, извършващи дейност в отраслите на преработката на селскостопански продукти, търговията със селскостопански продукти, горското стопанство или дейностите извън обхвата на член 42 от Договора.
3. При схемите за помощ под формата на данъчни предимства тези условия се считат за изпълнени, ако държавите членки публикуват необходимата информация за размера на индивидуалните помощи в следните диапазони (в милиони евро):
а)
0,06-0,5 само за първичното селскостопанско производство;
б)
0,5-1;
в)
1-2;
г)
2-5;
д)
5-10;
е)
10-30; и
ж)
30 и повече.
4. Информацията, посочена в параграф 2, буква в) по-горе, се организира и е достъпна по стандартизирания начин, описан в приложение III, и дава възможност за ефективно търсене и изтегляне. Посочената в параграф 2 информация се публикува в срок от шест месеца, считано от датата, на която бе предоставена помощта, или - за помощ под формата на данъчно предимство - в рамките на една година от датата, на която трябва да се представи данъчната декларация, и е на разположение за период от най-малко 10 години, считано от датата на предоставянето на помощта.
5. Пълният текст на схемата за помощ или помощта ad hoc, посочени в параграф 1, включва по-специално изрично позоваване на настоящия регламент чрез цитиране на неговото заглавие и данни за публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз и позоваване на специфичните разпоредби на глава III, засегнати от посочения акт, или, където е приложимо, позоваване на националното законодателство, което гарантира спазването на съответните разпоредби на настоящия регламент. Текстът се придружава от разпоредбите за прилагането му и от внесените в него изменения.
6. Комисията публикува на своя уебсайт:
а)
обобщената информация, посочена в параграф 1;
б)
връзките към посочените в параграф 2 уебсайтове за държавна помощ на всички държави членки.
7. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да изпълнят разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4 най-късно до две години от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Член 10
Избягване на двойно публикуване
Ако отпуснатата индивидуална помощ попада в обхвата на Регламент (ЕС) № 1305/2013 и е съфинансирана от ЕЗФРСР или се предоставя като допълнително национално финансиране за такива съфинансирани мерки, държавата членка може да реши да не я публикува на уебсайта за държавна помощ, посочен в член 9, параграф 2 от настоящия регламент, при условие че отпуснатата индивидуална помощ вече е била публикувана в съответствие с членове 111, 112 и 113 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (32). В този случай на уебсайта за държавна помощ, посочен в член 9, параграф 2 от настоящия регламент, държавата членка прави препратка към уебсайта, посочен в член 111 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
ГЛАВА II
ПРОЦЕДУРНИ ИЗИСКВАНИЯ
Член 11
Отмяна на ползването на груповото освобождаване
Когато държавата членка предоставя помощ, която съгласно настоящия регламент е предполагаемо освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, без да са изпълнени условията в глави I, II и III, след като предостави на съответната държава членка възможността да изложи своите аргументи, Комисията може да приеме решение, съгласно което в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора тя трябва да бъде уведомена за всички или за някои бъдещи мерки за помощ, приети от съответната държава членка, които иначе биха изпълнили изискванията на настоящия регламент. Помощите, за които трябва да се изпрати уведомление, могат да бъдат ограничени до определени видове помощ, до помощ, предоставяна в полза на определени бенефициери, или помощ, приета от определени органи на съответната държава членка.
Член 12
Докладване
1. Държавите членки изпращат на Комисията в електронен формат годишен доклад (в съответствие с глава III от Регламент (ЕО) № 794/2004) за прилагането на настоящия регламент за всяка цяла година или всяка част от годината, през която се прилага настоящият регламент.
2. Годишният доклад съдържа също така информацията относно:
а)
болестите по животните или вредителите на растенията, посочени в член 26;
б)
метеорологична информация относно вида, времето, относителната сила и местоположението на климатичните събития, които могат да бъдат приравнени на природно бедствие, посочени в член 25, или на природните бедствия в селскостопанския сектор, посочени в член 30.
Член 13
Наблюдение
Държавите членки поддържат подробни записи с информация и подкрепяща документация, чрез които може да се установи изпълнението на всички условия, определени в настоящия регламент. Такива записи се съхраняват за период от 10 години от датата на предоставяне на помощта ad hoc или от датата на предоставяне на последната помощ по схема за помощ. Съответната държава членка предоставя на Комисията в срок от 20 работни дни - като в искането може да бъде определен по-дълъг срок - цялата информация и подкрепяща документация, която по преценка на Комисията е необходима, за да се наблюдава прилагането на настоящия регламент.
ГЛАВА III
КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ
РАЗДЕЛ 1
Помощ в полза на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти
Член 14
Помощ за инвестиции в материални активи или нематериални активи в земеделски стопанства, свързани с първичното селскостопанско производство
1. Помощта за инвестиции в материални активи или нематериални активи в земеделски стопанства във връзка с първичното селскостопанско производство е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-14 от настоящия член и в глава I.
2. Инвестицията може да се извършва от един или повече бенефициери или да се отнася за материален или нематериален актив, използван от един или повече бенефициери.
3. С инвестициите се преследва най-малко една от следните цели:
а)
подобряване на общата производителност и устойчивост на земеделското стопанство, по-специално чрез намаляване на производствените разходи или подобряване и пренасочване на производството;
б)
подобряване на природната среда, хигиенните условия или стандартите за хуманно отношение към животните, при условие че въпросната инвестиция надхвърля изискванията на действащите стандарти на Съюза;
в)
създаване и подобряване на инфраструктурата, свързана с развитието, приспособяването и модернизирането на селското стопанство (включително достъп до земеделска земя, комасация и мелиорация на земята), доставката и спестяването на енергия и вода;
г)
изпълнение на целите в областта на агроекологията и климата, включително природозащитния статус на видовете и местообитанията, свързан с биологичното разнообразие, както и увеличаване на привлекателността на зоните по „Натура 2000“ или други системи с висока природна стойност, определени в националните или регионалните програми за развитие на селските райони на държавите членки, доколкото инвестициите са непроизводствени;
д)
възстановяване на производствения потенциал, засегнат от природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, болести по животните и вредители по растенията и предотвратяване на щетите, причинени от горепосочените събития.
4. Инвестицията може да бъде свързана с производството на биогорива или енергия от възобновяеми източници в стопанствата, при условие че това производство не превишава средното годишно потребление на горива или енергия на съответното стопанство.
Когато инвестицията е извършена за производството на биогорива, производственият капацитет на производствените съоръжения не надвишава еквивалента на средното годишно потребление на транспортно гориво на земеделското стопанство и произвежданото биогориво не се продава на пазара.
Когато инвестициите са в полза на производството на топлинна енергия и електроенергия от възобновяеми източници в земеделски стопанства, производствените съоръжения служат само на собствените нужди от енергия на бенефициера и производственият им капацитет не надвишава еквивалента на комбинираното средногодишно потребление на топлинна енергия и електроенергия от земеделското стопанство, включително от домакинството на земеделското стопанство. Продажбата на електроенергия и подаването ѝ към електроенергийната мрежа е разрешено, при условие че е спазен годишният лимит за лично потребление.
Когато инвестицията е извършена от повече бенефициери с оглед на собствените им потребности от биогорива и енергия, средногодишното потребление трябва да се натрупва до размера, равен на средногодишното потребление на всички бенефициери.
При инвестиции в инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, която потребява или произвежда енергия, се изпълняват минималните стандарти за енергийна ефективност, ако такива стандарти съществуват на национално равнище.
Инвестициите в инсталации, чиято основна цел е производството на електроенергия от биомаса, не са допустими за помощ, освен ако не се използва минимален процент на топлинна енергия, който се определя от държавите членки.
Държавите членки установяват прагове за максималното процентно съотношение на зърнени храни или други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури, използвани за производството на биоенергия, включително биогорива, за различните видове инсталации. Помощта за инвестиционни проекти в областта на биоенергетиката се ограничава до производството на биоенергия, която отговаря на приложимите критерии за устойчивост, установени в законодателството на Съюза, включително в член 17, параграфи 2-6 на Директива 2009/28/ЕО.
5. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
разходите за изграждането, придобиването (включително на лизинг), или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общите разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за непроизводствени инвестиции, свързани с целите, посочени в параграф 3, буква г);
е)
в случай на напояване - разходите за инвестиции, които отговарят на следните условия:
i)
Комисията е била уведомена, както се изисква с член 13 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (33), за план за управление на речен басейн за целия район, за който е предвидена инвестицията, както и за всички други райони, чиято околна среда може да бъде засегната от инвестицията. Мерките, които се въвеждат по плана за управление на речния басейн в съответствие с член 11 от посочената директива и които са от значение за селскостопанския сектор, трябва да са определени в съответната програма от мерки. Трябва да са налице съоръжения, позволяващи да се измерва потреблението на вода на равнището на подпомаганата инвестиция, или такива трябва да бъдат монтирани като част от инвестицията;
ii)
инвестицията води до съкращаване на предишното потребление на вода с най-малко 25 %;
що се отнася обаче до буква е), за помощ съгласно настоящия член не се допускат инвестициите, които засягат басейни на подпочвени или повърхностни води, чието състояние попада в категория, по-ниска от „добро състояние“ в съответния план за управление на речен басейн, по причини, свързани с количеството на водата, както и инвестициите, които водят до нетно увеличение на поливните площи, оказващи въздействие върху даден басейн на подпочвени или повърхностни води.
Условията в буква е), подточки i) и ii) по-горе не се прилагат за инвестициите в съществуващо съоръжение, които засягат единствено енергийната ефективност, нито за инвестициите за създаване на резервоар и инвестиция за използване на рециклирана вода, които не засягат басейн от подпочвени или повърхностни води;
ж)
в случай на инвестиции, целящи възстановяване на селскостопанския производствен потенциал, засегнат от природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, болести по животните или вредители по растенията, допустимите разходи могат да включват разходите, направени за възстановяване на селскостопанския производствен потенциал до нивото, на което е бил преди настъпването на посочените събития;
з)
в случай на инвестиции, целящи предотвратяване на щетите, причинени от природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, болести по животните или вредители по растенията, допустимите разходи могат да включват разходите за конкретни превантивни действия.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. От 1 януари 2017 г. в случай на напояване помощ се плаща само от държавите членки, които гарантират, че в района на речен басейн, в който се извършва инвестицията, различните потребители на вода допринасят за възстановяването от страна на селскостопанския сектор на разходите за водни услуги съгласно член 9, параграф 1, първо тире от Директива 2000/60/ЕО, като при необходимост се вземат предвид социалните, екологичните и икономическите последици от възстановяването, както и географските и климатичните условия на засегнатия регион или региони.
9. Помощ не се предоставя по отношение на следното:
а)
закупуване на права за производство, права на плащане и едногодишни растения;
б)
засаждане на едногодишни растения;
в)
дренажни съоръжения;
г)
инвестиции за привеждане в съответствие със стандартите на Съюза, с изключение на помощта, предоставяна на млади земеделски стопани в рамките на 24 месеца от датата на започване на дейността;
д)
закупуване на животни, с изключение на помощта, предоставяна за инвестиции съгласно параграф 3, буква д).
10. Тъй като помощта не се ограничава до конкретни селскостопански продукти, тя трябва да е достъпна или за всички сектори на първичното селскостопанско производство, или за целия сектор на растениевъдството, или за целия сектор на животновъдството. Въпреки това държавите членки могат да изключат определени продукти поради свръхкапацитет на вътрешния пазар или поради липса на пазари.
11. Помощта, посочена в параграф 1, не се предоставя в нарушение на забрани или ограничения, установени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, дори ако тези забрани и ограничения се отнасят само за подпомагането от Съюза, предвидено в посочения регламент.
12. Интензитетът на помощта е ограничен до:
а)
75 % от размера на допустимите разходи в най-отдалечените региони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи в други региони.
13. Ставките, предвидени в параграф 12, могат да бъдат увеличени с 20 процентни пункта, ако максималният интензитет на помощта не надхвърля 90 %, за:
а)
млади земеделски стопани или земеделски стопани, които са установени през петте години преди датата на заявлението за помощ;
б)
колективни инвестиции, като например складови съоръжения, които се използват от група земеделски стопани, или съоръжения за подготовка на земеделските продукти преди търговията с тях, и интегрирани проекти, обхващащи няколко мерки, посочени в Регламент (ЕС) № 1305/2013, включително мерки, които са свързани със сливане на организации на производители;
в)
инвестиции в райони с природни и други специфични ограничения;
г)
действия, подпомагани в рамките на Европейското партньорство за иновации (ЕПИ), като например инвестицията за нов обор, позволяваща изпитване на нова практика за подслоняване на животни, която е била разработена от оперативна група, съставена от земеделски стопани, учени и неправителствена организация в областта на хуманното отношение към животните;
д)
инвестиции за подобряване на природната среда, хигиенните условия или стандартите за хуманно отношение към животните, както е посочено в параграф 3, буква б); в този случай увеличената ставка, предвидена в настоящия параграф, се прилага само за допълнителните разходи, които са необходими за постигане на ниво, надхвърлящо действащите стандарти на Съюза, и които не водят до увеличаване на производствения капацитет.
14. По отношение на непроизводствените инвестиции, посочени в параграф 3, буква г), и инвестициите за възстановяване на производствения потенциал, посочени в параграф 3, буква д), максималният интензитет на помощта не превишава 100 %.
За инвестиции, свързани с мерките за предотвратяване на щети, посочени в параграф 3, буква д), максималният интензитет на помощта не превишава 80 %. Той може обаче да бъде увеличен до 100 %, ако инвестицията се извършва колективно от повече от един бенефициер.
Член 15
Помощ за комасация на селскостопанска земя
Помощта за комасация на селскостопанска земя е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако отговаря на условията, определени в глава I, и се предоставя за правните и административните разходи, включително разходите за геодезически услуги, и е ограничена до тях, в размер до 100 % от реално извършените разходи.
Член 16
Помощ за инвестиции, свързани с преместването на селскостопански сгради
1. Помощта за инвестиции, свързани с преместването на селскостопански сгради, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-5 от настоящия член и в глава I.
2. Преместването на селскостопанската сграда трябва да преследва цел от обществен интерес.
Общественият интерес, с който се обосновава предоставянето на помощ по настоящия член, е определен в относимите разпоредби на съответната държава членка.
3. Когато преместването на селскостопанска сграда се състои от разглобяване, пренасяне и повторно изграждане на съществуващи съоръжения, интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от действително извършените разходи за такива дейности.
4. Когато в допълнение към разглобяването, пренасянето и повторното изграждане на съществуващи съоръжения, както е посочено в параграф 3, преместването води до модернизиране на тези съоръжения или до увеличаване на производствения капацитет, се прилагат интензитетите на помощта за инвестициите, определени в член 14, параграфи 11 и 12, по отношение на разходите, свързани с модернизирането на съоръженията или увеличението на производствения капацитет.
За целите на настоящия параграф обикновената замяна на съществуваща сграда или съоръжения с нова съвременна сграда или съоръжения, без фундаментална промяна на производството или на използваната технология, не се счита за свързана с модернизирането.
5. Максималният интензитет на помощта може да достигне до 100 % от допустимите разходи, ако преместването се отнася до дейности в близост до населени места от селски тип, с оглед подобряване на качеството на живот или подобряване на екологичните показатели на населеното място от селски тип.
Член 17
Помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти
1. Помощта за инвестиции в материални активи или нематериални активи във връзка с преработката на селскостопански продукти и търговията със селскостопански продукти е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-10 от настоящия член и в глава I.
2. Инвестициите трябва да засягат преработката на селскостопански продукти или търговията със селскостопански продукти.
3. Инвестициите във връзка с производството на биогорива от хранителни култури не са допустими за помощ съгласно настоящия член.
4. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването, че тази оценка трябва да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект трябва да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
5. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права, търговски марки.
6. Разходи, различни от посочените в параграф 5, букви а) и б), свързани с договори за лизинг, например марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране на лихви, административни разходи и разходи за застраховка, не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
7. Не се предоставя помощ по отношение на инвестиции за привеждане в съответствие с действащи стандарти на Съюза.
8. Не се предоставя помощ в нарушение на забрани или ограничения, установени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, дори ако тези забрани и ограничения се отнасят само за подпомагане от Съюза, предвидено в посочения регламент.
9. Интензитетът на помощта не превишава:
а)
75 % от размера на допустимите разходи в най-отдалечените региони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода 2007-2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи в други региони.
10. Ставките, предвидени в параграф 9, могат да бъдат увеличени с 20 процентни пункта, ако максималният интензитет на помощта не надхвърля 90 %, за:
а)
свързани със сливане на организации на производители; или
б)
подпомагани в рамките на Европейското партньорство за иновации (ЕПИ).
Член 18
Помощ за започване на дейност от млади земеделски стопани и за развитието на малки земеделски стопанства
1. Помощта за започване на дейност от млади земеделски стопани и помощта за започване на дейност за развитието на малки земеделски стопанства е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се предоставя на млади земеделски стопани съгласно определението в член 2, параграф 34 от настоящия регламент или на малки земеделски стопанства, определени от държавите членки.
Определението за малки земеделски стопанства от страна на държавите членки е определението, включено в съответните програми за развитие на селските райони и одобрено от Комисията.
Държавите членки определят горни и долни прагове за достъп до помощта за започване на дейност за млади земеделски стопани и помощта за развитие на малки земеделски стопанства по отношение на производствения потенциал на земеделското стопанство, измерен в стандартния производствен обем, определен в член 5 от Регламент (ЕО) № 1242/2008 на Комисията (34), или в еквивалент. Долният праг за достъп до помощта за започване на дейност за млади земеделски стопани е по-висок от горния праг за достъп до помощта за развитие на малки земеделски стопанства.
Помощта е ограничена до микро- и малки предприятия.
3. Когато помощта се предоставя на млад земеделски стопанин, който създава стопанство под формата на юридическо лице, младият земеделски стопанин упражнява ефективен и дългосрочен контрол над юридическото лице по отношение на решенията, свързани с управлението, ползите и финансовите рискове. Когато в капитала или управлението на юридическото лице участват няколко физически лица, включително лица, които не са млади земеделски стопани, младият земеделски стопанин е в състояние да упражнява такъв ефективен и дългосрочен контрол самостоятелно или съвместно с други лица. Когато юридическо лице е изключително или съвместно контролирано от друго юридическо лице, тези изисквания се прилагат към всяко физическо лице, което упражнява контрол върху посоченото друго юридическо лице.
4. Условие за предоставяне на помощта е представянето на финансово-икономически план на компетентния орган на съответната държава членка, чието изпълнение трябва да започне в срок от девет месеца от датата на приемане на решението за предоставяне на помощта.
Във финансово-икономическия план се съдържа описание най-малко на следното:
а)
в случай на помощ за започване на дейност за млади земеделски стопани:
i)
първоначалното състояние на земеделското стопанство;
ii)
етапите и целите за развитие на дейностите на земеделското стопанство;
iii)
сведения за дейностите (включително такива, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), необходими за развитие на дейностите на земеделското стопанство - например инвестиции, обучение, консултации;
б)
в случай на помощ за започване на дейност за развитието на малки земеделски стопанства:
i)
първоначалното състояние на земеделското стопанство;
ii)
сведения за дейностите (включително такива, свързани с екологичната устойчивост и ресурсната ефективност), които биха спомогнали за постигане на икономическа жизнеспособност - например инвестиции, обучение, сътрудничество.
5. За млади земеделски стопани във финансово-икономическия план, посочен в параграф 4, буква а) от настоящия член, се предвижда, че в срок от 18 месеца от датата на започване на дейността бенефициерът трябва да попада в определението за активен земеделски стопанин, предвидено в член 2, параграф 42. Когато обаче бенефициерът не притежава съответните професионални умения и знания, за да попадне в посоченото определение, той има право да получи помощ, при условие че поеме ангажимент да придобие тези професионални умения и знания в срок от 36 месеца от датата на приемане на решението за предоставяне на помощта. Този ангажимент трябва да бъде включен във финансово-икономическия план.
6. Помощта се предоставя или се изплаща най-малко на две вноски или два транша за максимален период от пет години.
За млади земеделски стопани последната вноска или последният транш от помощта зависи от правилното изпълнение на финансово-икономическия план, посочен в параграф 4, буква а).
7. Размерът на помощта за млади земеделски стопани се основава на социално-икономическото положение на съответната държава членка и е ограничен до 70 000 EUR.
Размерът на помощта за малко земеделско стопанство е ограничен до 15 000 EUR.
Член 19
Помощ за започване на дейност за групи производители и организации на производители в селскостопанския сектор
1. Помощта за започване на дейност за групи производители и организации на производители е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Допустими за помощ са единствено групи производители или организации на производители, които са официално признати от компетентния орган на съответната държава членка въз основа на представянето на финансово-икономически план.
3. Предоставянето на помощта е обвързано със задължението на съответната държава членка да провери дали целите на финансово-икономическия план, посочен в параграф 2, са били достигнати в рамките на пет години след официалното признаване на групата производители или организацията на производители.
4. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики, сключени в рамките на групата производители или организацията на производители, трябва да отговарят на правилата за конкуренция, които се прилагат по силата на членове 206-210 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
5. Не се предоставя помощ на:
а)
производствени организации, субекти или органи като например дружества или кооперативи, чиято цел е управлението на едно или повече земеделски стопанства и които по тази причина на практика представляват отделни производители;
б)
земеделски сдружения, които изпълняват задачи, като например взаимно подпомагане и услуги по заместване и управление на стопанствата в стопанствата на членовете, без да участват в съвместното адаптиране на предлагането за пазара;
в)
групи производители, организации или сдружения на производители, чиито цели са несъвместими с член 152, параграф 1, буква в) и параграф 3, както и член 156 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи: разходи за наеми на подходящи помещения, придобиване на офис оборудване, включително компютърен хардуер и софтуер, разходи за административен персонал, административни разходи и такси за правни и административни услуги.
При закупуване на помещения допустимите разходи за тази цел се ограничават до разходите за наем по пазарни цени.
7. Помощта се изплаща под формата на фиксирана сума на годишни вноски през първите пет години от датата, на която групата производители или организацията на производители е била официално призната от компетентния орган въз основа на финансово-икономическия план, посочен в параграф 2.
Държавите членки изплащат последната вноска само след като са проверили правилното изпълнение на посочения финансово-икономически план.
Помощта е прогресивно намаляваща.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
9. Размерът на помощта е ограничен до 500 000 EUR.
Член 20
Помощ за участието на производители на селскостопански продукти в схеми за качество
1. Следните категории помощи за производители на селскостопански продукти са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и са освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него:
а)
помощ за ново участие в схеми за качество, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I;
б)
помощ за разходите по задължителни мерки за контрол във връзка със схемите за качество, предприети съгласно законодателството на Съюза или националното законодателство от компетентния орган или от негово име, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2, 4, 6, 7 и 8 от настоящия член и в глава I;
в)
помощ за разходите за пазарни проучвания, за разработване на концепция и технически проект за продукта и за изготвяне на заявления за признаване на схеми за качество, когато тя изпълнява условията, определени в параграфи 2, 6, 7 и 8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта, посочена в параграф 1, се предоставя по отношение на следните схеми за качество:
а)
схемите за качество, установени по силата на следните регламенти и разпоредби:
i)
част II, дял II, глава I, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Съвета по отношение на виното;
ii)
Регламент (ЕС) № 1151/2012
iii)
Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (35);
iv)
Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета (36);
v)
Регламент (ЕС) № 251/2014 на Европейския парламент и на Съвета (37);
б)
схемите за качество, включително схемите за сертифициране на земеделски стопанства, по отношение на селскостопански продуктите, които държавите членки признават като отговарящи на следните критерии:
i)
спецификата на крайния продукт, произведен по такива схеми за качество, трябва да произтича от ясни задължения, с които да се гарантират:
-
специфични характеристики на продукта, или
-
специфични селскостопански или производствени методи, или
-
качеството на крайния продукт, което значително надхвърля пазарните стокови стандарти по отношение на общественото здраве, здравето на животните или растенията, хуманното отношение към животните или опазването на околната среда;
ii)
схемата за качество трябва да е отворена за всички производители;
iii)
схемата за качество трябва да включва задължителни спецификации за крайния продукт, като спазването на тези спецификации трябва да се удостоверява от публични органи или от независим орган за инспекции;
iv)
схемата за качество трябва да е прозрачна и да осигурява пълна проследимост на селскостопанските продукти;
в)
схемите за доброволно сертифициране на селскостопански продукти, които съответната държава членка признава като отговарящи на изискванията, посочени в съобщението на Комисията, озаглавено „Насоки за най-добри практики на ЕС за схемите за доброволно сертифициране на селскостопански продукти и храни“ (38).
3. Помощта, посочена в параграф 1, буква а), се предоставя на производителите на селскостопански продукти като годишен стимул под формата на плащане, чийто размер се определя в съответствие с размера на постоянните разходи, възникващи от участието в схемите за качество.
4. Помощта, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се предоставя за покриване на разходите за контрола, осъществяван от самия бенефициер, или когато законодателството на Съюза предвижда разходите за контрол да бъдат поети от производителите на селскостопански продукти и групите такива производители, без да посочва реалния размер на таксите.
5. Помощта, посочена в параграф 1, буква а), се предоставя за максимален период от пет години и е ограничена до 3000 EUR на бенефициер годишно.
6. Помощта е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
7. Помощта, посочена в параграф 1, букви б) и в), не включва директни плащания към бенефициерите.
Помощта, посочена в параграф 1, букви б) и в), се изплаща на органа, отговарящ за мерките за контрол, доставчика на научни изследвания или доставчика на консултантски услуги.
8. Помощта, посочена в параграф 1, букви б) и в), се ограничава до 100 % от реално извършените разходи.
Член 21
Помощ за трансфер на знания и информационни дейности
1. Помощта за трансфер на знания и информационни дейности е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта обхваща дейности за професионално обучение и придобиване на умения, включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение, демонстрационни дейности и информационни дейности.
Помощта може да обхваща и краткосрочен обмен на опит в управлението на стопанства и посещения на стопанства.
Помощта за демонстрационни дейности може да обхваща съответните разходи за инвестиции.
3. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
разходите за организиране на професионално обучение, дейности за придобиване на умения (включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение), демонстрационни дейности или информационни дейности;
б)
разходите за път, настаняване и дневните командировъчни на участниците;
в)
разходите за осигуряване на услуги за заместване по време на отсъствието на участниците;
г)
в случай на демонстрационни проекти по отношение на инвестициите:
i)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
ii)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
iii)
общите разходи, свързани с разходите, посочени в подточки i) и ii), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост продължават да бъдат допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по подточки i) и ii);
iv)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
4. Разходите, посочени в параграф 3, буква г), са допустими само доколкото се използват за демонстрационния проект и за периода на демонстрационния проект.
За допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на демонстрационния проект, изчислени въз основа на общоприетите счетоводни принципи.
5. Помощта, посочена в параграф 3, букви а) и в), не включва директни плащания към бенефициерите.
Помощта, посочена в параграф 3, букви а) и в), се изплаща на доставчика на трансфера на знания и информационните дейности.
6. Органите, предоставящи трансфер на знания и информационни дейности, разполагат с необходимия капацитет под формата на квалификации на персонала и редовно обучение за изпълнение на посочените задачи.
Предоставянето на дейностите, посочени в параграф 2, може да се извършва от групи производители или други организации независимо от техния размер.
7. Помощта е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
Ако предоставянето на дейностите, посочени в параграф 2, се извършва от групи производители и организации на производители, членството в такива групи или организации не трябва да е условие за достъп до дейностите.
Участието на нечленуващи лица в административните разходи на съответната група производители или организация на производители е ограничено до разходите за предоставяне на дейностите, посочени в параграф 2.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
В случай на демонстрационните проекти, посочени в параграф 3, буква г), максималният размер на помощта е ограничен до 100 000 EUR за период от 3 бюджетни години.
Член 22
Помощ за консултантски услуги
1. Помощта за консултантски услуги е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се разработва с оглед да се помогне на предприятията, извършващи дейност в селскостопанския сектор, и на младите земеделски стопани да се възползват от консултантските услуги за подобряване на икономическите и екологичните показатели, както и на климатичната съобразеност и устойчивостта на изменението на климата на техните предприятия или инвестиции.
3. Консултациите са свързани с поне един приоритет на Съюза за развитие на селските райони в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и обхващат най-малко един от следните елементи:
а)
задълженията, произтичащи от законоустановените изисквания за управление или стандартите за добро земеделско и екологично състояние, предвидени в дял VI, глава I от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
където е приложимо, селскостопанските практики, благоприятни за климата и за околната среда, установени в дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и поддържането на земеделските площи съгласно член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент;
в)
мерките, насочени към модернизиране, изграждане на конкурентоспособност, секторна интеграция, иновации, пазарна ориентация и насърчаване на предприемачеството;
г)
изискванията, определени от държавите членки, за прилагането на член 11, параграф 3 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета;
д)
изискванията, определени от държавите членки за прилагането на член 55 от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета (39), и по-специално спазването на общите принципи на интегрираното управление на вредителите, както е посочено в член 14 от Директива 2009/128/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (40);
е)
когато е приложимо, стандартите за безопасност на труда или стандартите за безопасност, свързани със земеделското стопанство;
ж)
конкретни консултации за земеделски стопани, които за първи път се установяват, включително съвети относно икономическата и екологичната устойчивост.
4. Консултациите може да включват и въпроси, различни от посочените в параграф 3 от настоящия член, които са свързани със смекчаването и приспособяването към изменението на климата, биологичното разнообразие и опазването на водите, както е предвидено в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, или свързани с икономическите и екологичните показатели на земеделското стопанство, включително аспекти, свързани с конкурентоспособността. Това може да включва консултации относно развитието на късите вериги на доставки, биологичното земеделие и здравните аспекти на животновъдството.
5. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на консултантски услуги.
6. Субектите, избрани да предоставят консултантската услуга, следва да разполагат с подходящи ресурси от редовно обучен и квалифициран персонал и консултантски опит и надеждност по отношение на сферите, в които дават консултации.
Предоставянето на консултантски услуги може да се извършва от групи производители или други организации независимо от техния размер.
При предоставянето на консултации доставчикът на консултантските услуги спазва задълженията за поверителност на информацията съгласно член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
7. Помощта е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
Ако предоставянето на консултантски услуги се извършва от групи производители и организации на производители, членството в тези групи или организации не е условие за достъп до услугата.
Всяко участие на нечленуващи лица в административните разходи на съответната група или организация е ограничено до разходите за предоставяне на консултантската услуга.
8. Размерът на помощта е ограничен до 1500 EUR на консултация.
Член 23
Помощ за услуги по заместване в стопанството
1. Помощта за услуги по заместване в стопанството е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-5 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта обхваща действителните разходи за заместване на земеделски стопанин, физическо лице, което е член на земеделското домакинство, или селскостопански работник по време на тяхното отсъствие от работа поради болест, включително заболяване на децата им, годишен отпуск, отпуск по майчинство и родителски отпуск или в случай на смърт.
3. Общата продължителност на заместването е ограничена до 3 месеца годишно на бенефициер, с изключение на заместване поради отпуск по майчинство и родителски отпуск, който е ограничен до 6 месеца във всеки отделен случай.
4. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите.
Помощта се изплаща на доставчика на услугата по заместване в стопанството.
Предоставянето на услуги по заместване в стопанството може да се извършва от групи производители и организации на производители независимо от техния размер. В такъв случай членството в тези групи или организации не е условие за достъп до услугата.
5. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от действително извършените разходи.
Член 24
Помощ за мерки за насърчаване в полза на селскостопанските продукти
1. Помощта за мерки за насърчаване в полза на селскостопанските продукти е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта покрива разходите за:
а)
организирането на конкурси, търговски панаири и изложения, както и участието в тях;
б)
публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти.
3. В публикациите, посочени в параграф 2, буква б), не се споменават конкретни предприятия, марки или произход.
Посоченото ограничение не се прилага обаче при посочване на произхода на селскостопански продукти, обхванати от:
а)
схемите за качество, посочени в член 20, параграф 2, буква а), при условие че позоваването съответства стриктно на защитеното от Съюза;
б)
схемите за качество, посочени в член 20, параграф 2, букви б) и в), при условие че позоваването е с второстепенно значение спрямо основното послание.
4. Помощта обхваща следните допустими разходи за организирането на и участието в конкурси, търговски панаири и изложения, посочени в параграф 2, буква а):
а)
такси за участие;
б)
разходи за път и разходи за транспортиране на животни;
в)
разходи за публикации и уебсайтове за обявяване на събитието;
г)
наем за изложбени помещения и щандове и разходите за тяхното монтиране и демонтиране;
д)
символични награди на стойност до 1000 EUR за една награда и един победител в конкурс.
5. Помощта обхваща следните допустими разходи за посочените в параграф 2, буква б) публикации, насочени към повишаване на осведомеността на широката общественост относно селскостопанските продукти:
а)
разходи за публикации в печатни и електронни медии, уебсайтове, клипове в електронни медии, по радио или телевизия, насочени към представяне на фактическа информация относно бенефициери от определен район или произвеждащи определен селскостопански продукт, при условие че информацията е неутрална и че всички заинтересовани бенефициери разполагат с еднакви възможности да бъдат представени в публикацията;
б)
разходи за разпространение на научни познания и фактическа информация относно:
i)
схемите за качество, посочени в член 20, параграф 2, които са отворени за селскостопански продукти от други държави членки и трети държави;
ii)
генерични селскостопански продукти и техните хранителни предимства и предлаганите приложения на такива продукти.
6. Помощта се предоставя:
а)
в натура; или
б)
въз основа на възстановяване на действителните разходи, извършени от бенефициера.
Когато помощта се предоставя в натура, тя не включва директни плащания към бенефициерите, а се изплаща на доставчика на мерките за насърчаване.
Предоставянето на мерки за насърчаване може да се извършва от групи производители или други организации независимо от техния размер.
Помощта за символичните награди, посочени в параграф 4, буква д), се изплаща на доставчика на мерките за насърчаване само ако наградата е била действително присъдена и при представяне на доказателство за присъждането.
7. Помощта за мерките за насърчаване е достъпна за всички отговарящи на критериите предприятия в съответната област въз основа на обективно определени условия.
Когато мярката за насърчаване е предприета от групи производители и организации на производители, членството в такива групи или организации не следва да е условие за участие, като участието в административните разходи на съответната група или организация се ограничава до разходите за предоставяне на мерките за насърчаване.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 25
Помощ за компенсиране на щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природно бедствие
1. Помощта за компенсиране на извършващи дейност в първичното селскостопанско производство МСП за щети, причинени от неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-10 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта, предоставена по силата на настоящия член, зависи от следните условия:
а)
компетентният орган на държавата членка официално е признал характера на събитието като неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие; и
б)
налице е пряка причинно-следствена връзка между неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, и щетите, понесени от предприятието.
3. Помощта се изплаща пряко на съответното предприятие или на групата производители или организацията на производители, в която членува предприятието.
Ако помощта се изплаща на група производители или организация на производители, размерът на помощта не надвишава размера на помощта, допустим за предоставяне на въпросното предприятие.
4. Схемите за помощ се създават в срок от три години от датата на настъпването на неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Помощта се изплаща в срок от четири години от посочената дата.
5. Допустимите разходи са щетите, възникнали като пряко последствие от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, оценено или от публичен орган, или от независим експерт, признат от предоставящия помощта орган, или от застрахователно предприятие.
Тези щети включват:
а)
загубата на приходи от пълното или частичното унищожаване на селскостопанската продукция и средствата за производство, както е посочено в параграф 6;
б)
материалните щети, посочени в параграф 7.
6. Загубата на доходи се изчислява чрез изваждане на:
а)
резултата от умножението на количеството селскостопански продукти, произведено през годината, когато е настъпило неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, или всяка следваща година, засегната от пълното или частичното унищожаване на средствата за производство, по средната продажна цена, получена през същата година
от
б)
резултата от умножаването на средногодишното количество селскостопански продукти, произведени през тригодишния период, предхождащ неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, или средното количество за три години, което се базира на петгодишния период, предхождащ неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, като от него се изключат най-високата и най-ниската стойност, по получената средна продажна цена.
Това намаление може да се изчисли или на равнището на годишната продукция на стопанството, или на равнище култури или животни.
Към сумата може да се прибавят други разходи, извършени от бенефициера в резултат от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
От сумата се изваждат всички разходи, които не са извършени поради неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
При изчисляването на селскостопанското производство на бенефициера може да се използват индекси, при условие че използваният метод на изчисление позволява да се определи реалната загуба на бенефициера през разглежданата година.
7. Материалните щети на активи, като например селскостопански сгради, оборудване и машини, запаси и средства за производство, причинени от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, се изчисляват въз основа на разходите за ремонт или икономическата стойност на засегнатия актив преди неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Тези щети не могат да надхвърлят разходите за ремонт или намалението на справедливата пазарна стойност, причинено от бедствието, по-специално разликата между стойността на актива непосредствено преди и непосредствено след неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Когато посоченото в параграф 6 намаление на доходите на бенефициера се изчислява въз основа на културите или животните, се вземат под внимание само материалните щети, свързани с конкретната култура или конкретните животни.
8. Изчисляването на щетите, понесени вследствие на неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, се извършва на равнището на отделния бенефициер.
9. Помощта, предоставяна по настоящия член, се намалява с 50 %, освен ако се предоставя на бенефициери, които са сключили застраховка, покриваща минимум 50 % от тяхното средногодишно производство или свързаните с производството им доходи и статистически най-честите климатични рискове в съответната държава членка или регион, за които се осигурява застрахователното покритие.
10. Помощта и всички други получени плащания за компенсиране на загубите, включително плащанията по други национални или съюзни мерки или застрахователни полици, за щетите, за които се предоставя помощта, са ограничени до 80 % от допустимите разходи.
Интензитетът на помощта може да бъде увеличен до 90 % в районите с природни ограничения.
Член 26
Помощ за разходите по предотвратяване, контрол и ликвидиране на болести по животните и нашествия на вредители по растенията и помощ за отстраняване и компенсиране на загубите, причинени от болести по животните или нашествия на вредители по растенията
1. Помощта за МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, за разходите по предотвратяване, контрол и ликвидиране на болести по животните или нашествия на вредители по растенията, и помощта, предназначена да компенсира такива предприятия за загубите, причинени от тези болести по животните или нашествия на вредители по растенията, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-13 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се изплаща само:
а)
във връзка с болести по животните или нашествия на вредители по растенията, за които съществуват разпоредби на Съюза или национални разпоредби, независимо дали са установени със закон, подзаконов акт или административен акт; и
б)
като част от:
i)
публична програма на Съюза или на национално или регионално равнище за предотвратяване, надзор или унищожаване на съответната болест по животните или съответния вредител по растенията; или
ii)
спешна мярка, наложена от компетентен орган; или
iii)
мерки за унищожаване или спиране на разпространението на вредители по растенията, прилагани в съответствие с Директива 2000/29/ЕО на Съвета.
Програмата и мерките, посочени в буква б), съдържат описание на съответните мерки за предотвратяване, контрол или ликвидиране.
3. Помощта не може да е свързана с мерки, за които в законодателството на Съюза е предвидено, че разходите по тези мерки са за сметка на бенефициера, освен ако разходите за тях се покриват изцяло от задължителни такси, наложени на бенефициерите.
4. Що се отнася за болестите по животните, помощта се предоставя само за тези, които са посочени в списъка на болестите по животните, съставен от Световната организация за здравето на животните, или за болестите по животните и зоонозите, изброени в приложения I и II към Регламент (ЕС) № 652 /2014 на Европейския парламент и на Съвета (41).
5. Помощта се изплаща пряко на съответното предприятие или на групата производители или организацията на производители, в която членува предприятието.
Ако помощта се изплаща на група производители или организация на производители, размерът на помощта не надвишава размера на помощта, допустим за предоставяне на въпросното предприятие.
6. Схемите за помощ се въвеждат в срок от три години от датата на възникване на разхода или загубата, причинен(а) от болестта по животните или нашествието на вредители по растенията.
Помощта се изплаща в срок от четири години от посочената дата.
7. В случай на мерки за предотвратяване помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
за медицински прегледи;
б)
за анализи, включително диагностика „ин витро“;
в)
за изследвания и други скринингови мерки, включително изпитвания за ТСЕ и СЕГ;
г)
за закупуване, съхраняване, поставяне и разпространяване на ваксини, лекарства, вещества за лечението на животни и продукти за растителна защита;
д)
за превантивно клане или убиване на животни или унищожаване на животински продукти и растения и за почистването и дезинфекцията на стопанството и съоръженията.
8. В случай на мерки за контрол и ликвидиране помощта покрива следните допустими разходи:
а)
за изследвания и други скринингови мерки в случай на болести по животните, включително изпитвания за ТСЕ и СЕГ;
б)
за закупуване, съхраняване, поставяне и разпространяване на ваксини, лекарства, вещества за лечението на животни и продукти за растителна защита;
в)
за клане или убиване и за унищожаване на животни и унищожаване на свързани с тях продукти, или за унищожаване на растения, включително тези, които са умрели или са разрушени в резултат на ваксинации или други мерки, разпоредени от компетентните органи, както и за почистването и дезинфекцията на стопанството и на съоръженията.
9. В случай на помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от болести по животните или вредители по растенията, компенсацията се изчислява само по отношение на:
а)
пазарната стойност на животните, които са заклани или убити или са умрели, или пазарната стойност на свързаните с тях продукти или на растенията, унищожени:
i)
в резултат на болестта по животните или нашествието на вредители по растенията;
ii)
като част от публична програма или мярка, посочени в параграф 2, буква б).
Тази пазарна стойност се определя въз основа на стойността на животните, продуктите и растенията непосредствено преди да е възникнало или да е било потвърдено всяко подозрение за болестта по животните или нашествието на вредители по растенията.
б)
загубата на доходи, свързана с изпълнение на карантинни задължения, с трудности по възстановяване на поголовието или с пренасаждане на площите, и задължителния сеитбооборот, наложен като част от публична програма или мярка, посочена в параграф 2, буква б).
От сумата се изваждат всички разходи, които не са възникнали пряко вследствие на болестта по животните или на вредителите по растенията, които в противен случай биха били извършени от бенефициера.
10. Помощта за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от болести по животните или вредители по растенията, е ограничена до разходите и щетите, причинени от болестите по животните и вредителите по растенията, за които компетентният орган:
а)
официално е признал огнище - в случай на болест по животните; или
б)
официално е удостоверил наличие - в случай на вредители по растенията.
11. Помощта във връзка с допустимите разходи, посочени в параграфи 7 и 8, се предоставя в натура и се изплаща на доставчика на мерки за предотвратяване и ликвидиране.
Чрез дерогация от първа алинея на настоящия параграф помощта във връзка с допустимите разходи, посочена в следващите параграфи, може да бъде предоставяна пряко на бенефициера въз основа на възстановяване на действителните разходи, извършени от него:
а)
параграф 7, буква г) и параграф 8, буква б) - в случай на болести по животните или нашествия на вредители по растенията, и
б)
параграф 7, буква д) и параграф 8, буква в) - в случай на вредители по растенията и за почистване и дезинфекция на стопанството и оборудване.
12. Не се предоставя индивидуална помощ, когато се установи, че болестта по животните или нашествието на вредители по растенията са били причинени умишлено или по небрежност от бенефициера.
13. Помощта и всички други плащания, получени от бенефициера, включително плащанията по други национални или съюзни мерки или застрахователни полици, за същите допустими разходи като посочените в параграфи 7, 8 и 9, са ограничени до 100 % от допустимите разходи.
Член 27
Помощ за животновъдния сектор и помощ за мъртви животни
1. Следната помощ за животновъдите е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2 и 3 от настоящия член и в глава I:
а)
помощ с интензитет до 100 % от административните разходи по създаване и поддържане на родословни книги;
б)
помощ с интензитет до 70 % от разходите по изпитвания, извършвани от трети лица или от името на трети лица, за определяне на генетичното качество или продуктивността на животните, с изключение на помощта, предоставяна за покриване на разходите по мерките за контрол, осъществявани от собственика на животните и рутинния качествен контрол на млякото;
в)
помощ с интензитет до 100 % от разходите по отстраняване на мъртви животни и 75 % от разходите за унищожаване на такива мъртви животни, или помощ до равностоен интензитет на помощта за разходите за премии, заплащани от земеделски стопани по застраховки, които покриват разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни;
г)
помощ с интензитет до 100 % от разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, когато помощта се финансира от такси или задължителни вноски, предназначени за финансиране на унищожаването на такива мъртви животни, при условие че тези такси или вноски са ограничени само до сектора на месото и са наложени директно на този сектор;
д)
помощ с интензитет от 100 % за разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, когато въпросните мъртви животни задължително подлежат на изпитвания за ТСЕ или в случай на огнище на болест по животните, посочена в член 26, параграф 4.
2. Условие за предоставянето на помощта, посочена в параграф 1, букви в), г) и д), е наличието на последователна програма за наблюдение, която гарантира безопасното унищожаване на всички мъртви животни в държавата членка.
Помощта за разходите за премии, заплащани от земеделски стопани по застраховки, които покриват разходите за отстраняване и унищожаване на мъртви животни, посочена в параграф 1, буква в) от настоящия член, отговаря на условията, определени в член 28, параграф 2.
3. Помощта се предоставя в натура и не може да включва директни плащания към бенефициерите.
С цел да се улесни управлението на помощта по параграф 1, букви в), г) и д), помощта може да се изплаща на стопанските субекти или лицата, които:
а)
извършват дейност надолу по веригата от предприятията, извършващи дейност в сектора на животновъдството; и
б)
предоставят услуги, свързани с отстраняването и унищожаването на мъртви животни.
Член 28
Помощ за заплащане на застрахователни премии
1. Помощта, предоставяна на МСП, извършващи дейност в първичното селскостопанско производство, за заплащане на застрахователни премии, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта не може да:
а)
възпрепятства функционирането на вътрешния пазар на застрахователни услуги;
б)
е ограничена до застраховките, предоставяни от едно застрахователно дружество или от една група дружества;
в)
е обвързана с условие за сключване на застрахователния договор със застрахователно дружество, установено в съответната държава членка.
3. Застраховката е предназначена за покриване на загубите, причинени от едно от следните събития:
а)
природни бедствия;
б)
неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, и други неблагоприятни климатични събития;
в)
болести по животните или нашествие на вредители по растенията;
г)
защитени животни.
4. Застраховката:
а)
покрива само разходите за отстраняване и компенсиране на щетите, посочени в параграф 3;
б)
не изисква, нито посочва вида или количеството на бъдещото селскостопанско производство.
5. Държавите членки могат да ограничат размера на застрахователната премия, отговаряща на условията за помощ, като приложат подходящи тавани.
6. Интензитетът на помощта е ограничен до 65 % от разходите за застрахователната премия.
РАЗДЕЛ 2
Помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства
Член 29
Помощ за инвестиции в полза на опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделски стопанства
1. Помощта за инвестиции, целящи опазването на културното и природното наследство, разположено в земеделското стопанство, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка.
3. Помощта се предоставя за културно и природно наследство под формата на природен ландшафт и сгради, което е официално признато като културно или природно наследство от компетентните публични органи на съответната държава членка.
4. Помощта обхваща следните допустими разходи, предназначени за опазване на културното и природното наследство:
а)
разходи за инвестиции в материални активи;
б)
капитално строителство.
5. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
6. Помощта за капитално строителство е ограничена до 10 000 EUR годишно.
РАЗДЕЛ 3
Помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор
Член 30
Помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия в селскостопанския сектор
1. Схемите за помощ за отстраняване и компенсиране на щетите, причинени от природни бедствия, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от Договора и са освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълняват условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта, предоставена по силата на настоящия член, зависи от следните условия:
а)
компетентният орган на държавата членка официално е признал характера на събитието като природно бедствие, и
б)
налице е пряка причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от предприятието.
3. Помощта се изплаща пряко на съответното предприятие или на групата производители или организацията на производители, в която членува предприятието.
Ако помощта се изплаща на група производители или организация на производители, размерът на помощта не надвишава размера на помощта, допустим за предоставяне на въпросното предприятие.
4. Схемите за помощ, свързани с конкретно природно бедствие, се създават в срок до три години от датата на настъпване на природното бедствие.
Помощта се изплаща в срок от четири години от посочената дата.
5. Допустимите разходи са щетите, възникнали като пряко последствие от природното бедствие, оценени от публичен орган, от независим експерт, признат от предоставящия помощта орган, или от застрахователно предприятие.
Тези щети могат да включват:
а)
материални щети на активи като например сгради, оборудване, машини, запаси и средства на производство;
б)
загуби на доходи, произтичащи от пълното или частичното унищожаване на селскостопанската продукция и средствата за селскостопанско производство.
Щетите се изчисляват на равнището на отделния бенефициер.
6. Изчисляването на материалните щети се основава на разходите за ремонт или икономическата стойност на засегнатия актив преди бедствието. Те не могат да надхвърлят разходите за ремонт или намалението на справедливата пазарна стойност, причинено от бедствието, по-специално разликата между стойността на имуществото непосредствено преди и непосредствено след бедствието.
7. Загубата на доходи се изчислява чрез изваждане на:
а)
резултата от умножението на количеството селскостопански продукти, произведено през годината, когато е настъпило природното бедствие, или през всяка следваща година, засегната от пълното или частичното унищожаване на средствата за производство, по средната продажна цена, получена през същата година,
от
б)
резултата от умножаването на средното годишно количество селскостопански продукти, произведено през тригодишния период, предхождащ природното бедствие, или средното количество за три години, което се базира на петгодишния период, предхождащ природното бедствие, като от него се извадят най-високата и най-ниската стойност, по получената средна продажна цена.
Тази сума може да бъде увеличена с други разходи, извършени от бенефициера в резултат от неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие.
Тази сума се намалява с разходите, които не са направени поради природното бедствие.
При изчисляването на селскостопанското производство на бенефициера може да се използват индекси, при условие че използваният метод на изчисление позволява да се определи реалната загуба на бенефициера през разглежданата година.
8. Помощта и всички други плащания, получени за компенсиране на щетите, включително плащанията по застрахователни полици, са ограничени до 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 4
Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство
Член 31
Помощ за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство
1. Помощта за научноизследователска и развойна дейност в секторите на селското и горското стопанство е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Подпомаганият проект следва да е от интерес за всички предприятия, извършващи дейност в съответния конкретен сектор или подсектор на селското или горското стопанство.
3. Преди датата на започване на подпомагания проект в интернет се публикува следната информация:
а)
че подпомаганият проект предстои да бъде осъществен;
б)
целите на подпомагания проект;
в)
приблизителна дата за публикуването на резултатите, заложени в подпомагания проект;
г)
уебсайтът, на който ще бъдат публикувани резултатите, заложени в подпомагания проект;
д)
потвърждение, че се предоставя безплатен достъп до резултатите от подпомагания проект за всички предприятия, извършващи дейност в съответния конкретен сектор или подсектор на селското или горското стопанство.
4. Резултатите от подпомагания проект се публикуват в интернет от крайната дата на подпомагания проект или от датата, на която на членовете на дадена организация бъде предоставена информация относно тези резултати - в зависимост от това коя от двете дати е по-рано. Тези резултати са на разположение в интернет за период от най-малко 5 години, който започва от крайната дата на подпомагания проект.
5. Помощта се предоставя пряко на научноизследователската и разпространяващата знания организация.
Помощта не може да включва плащания за предприятия, извършващи дейност в селскостопанския сектор, въз основа на цените на селскостопанските продукти.
6. Допустими са следните разходи:
а)
разходи за персонал по отношение на изследователи, специализиран технически персонал и друг помощен персонал, доколкото те са наети за научноизследователския проект;
б)
разходи за инструменти и оборудване, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта; в случаите, в които тези инструменти и оборудване не се използват за проекта през целия период на тяхното използване, за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, които се изчисляват въз основа на общоприетите счетоводни принципи;
в)
разходи за сгради и земя, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта. По отношение на сградите за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, изчислени въз основа на общоприетите счетоводни принципи. По отношение на земята са допустими разходите за търговски трансфер или реално извършените капиталови разходи;
г)
разходи по договори за възлагане на научни изследвания, знания и патенти, закупени или лицензирани от външни източници на принципа на сделката между несвързани лица, както и разходи за консултантски и еквивалентни услуги, използвани изключително за проекта;
д)
допълнителни режийни разходи и други оперативни разходи, включително разходи за материали, консумативи и други подобни продукти, възникнали пряко в резултат от проекта.
7. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 5
Помощ в полза на горското стопанство
Член 32
Помощ за залесяване и създаване на гористи местности
1. Помощта за залесяване и създаване на гористи местности, предоставяна на публични и частни собственици на земя и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-16 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. В случая на залесяване на държавни земи помощ може да бъде предоставена единствено ако субектът, стопанисващ такава земя, е частен субект или община.
5. Ограниченията на собствеността върху гори, посочени в параграф 4, не се прилагат към тропичните или субтропичните гори и към залесените площи на териториите на Азорските острови, Мадейра, Канарските острови, малките острови в Егейско море и френските отвъдморски департаменти.
6. Помощта се предоставя за залесяване и за създаване на гористи местности на земеделски земи и неземеделски земи.
7. Помощта за залесяване и създаване на гористи местности покрива разходите по установяването и годишна премия за хектар.
Помощта за залесяване и създаване на гористи местности може да обхваща инвестиционни операции.
Помощта за залесяване на земя, притежавана от държавните органи, или за бързорастящи дървета покрива само разходите по установяването.
8. Помощта за залесяване и създаване на гористи местности, свързана с инвестиционни операции, покрива следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не възникват разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права, търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите или на равностоен инструмент.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
9. Инвестиционните операции трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиционни операции, за които е необходима оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, помощта подлежи на условието, че тази оценка е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
10. Допустими са следните разходи по установяването:
а)
разходите за насажденията и посадъчния материал;
б)
разходите за засаждането и разходите, които са пряко свързани със засаждането;
в)
разходите за други свързани операции, като например съхранението и третирането на разсадите с необходимите материали за превенция и защита;
г)
разходите за презасаждане, необходимо през първата година на залесяването.
11. Годишната премия за хектар покрива разходите за пропуснатите земеделски доходи и за поддръжка, включително ранни и късни прочиствания, и се изплаща в продължение на максимален срок от 12 години от датата на предоставянето ѝ.
12. Не се предоставя помощ за засаждането на следните дървесни видове:
а)
дървесни видове с кратък цикъл на ротация;
б)
коледни елхи, или
в)
бързорастящи дървета за производството на енергия.
13. Засадените растителни видове са пригодени към екологичните и климатичните условия на района и отговарят на минимални екологични изисквания.
14. В районите, където залесяването е трудно поради тежки почвено-климатични условия, помощ може да се предоставя за засаждането на многогодишни дървесни видове като храсти или храстовидна растителност, подходящи за местните условия.
15. Условие за помощта за бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
16. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 33
Помощ за агро-лесовъдни системи
1. Помощта за агро-лесовъдни системи, предоставена на частни собственици на земя, общини и техни сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-11 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта за агро-лесовъдни системи покрива разходите по установяването и годишна премия за хектар.
Помощта за агро-лесовъдни системи може да обхваща инвестиционни операции.
5. Помощта за агро-лесовъдни системи, свързана с инвестиционни операции, покрива следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не възникват разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права, търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите или на равностоен инструмент.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
6. Инвестиционните операции трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиционни операции, за които е необходима оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, помощта подлежи на условието, че тази оценка е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
7. Допустими са следните разходи по установяването:
а)
разходите по установяването на агро-лесовъдната система чрез засаждане на дървета, включително разходите за насажденията, засаждането, съхранението и третирането на разсадите с необходимите материали за предотвратяване и защита;
б)
разходите по установяването на агро-лесовъдната система чрез преобразуването на съществуващи гори или други залесени земи, включително и разходите за отсичането на дървета, прореждането и подрязването на дървета, и защита срещу тревопасни животни;
в)
другите разходи, пряко свързани с установяването на агро-лесовъдна система, като например разходите за проучвания за осъществимост, план за залесяване, преглед на почвата, подготовката на почвата и защита;
г)
разходите за напояване и защитни съоръжения на горско-пасищни системи, по-специално горска паша;
д)
разходите за необходимото третиране, свързани с установяването на агро-лесовъдна система, включително напояване и резитба;
е)
разходите за пренасаждане през първата година след установяването на агро-лесовъдна система.
8. Годишната премия за хектар покрива разходите за поддръжката на агро-лесовъдната система и се изплаща в продължение на максимален срок от пет години от датата на предоставянето ѝ.
Допустимите разходи за поддръжката може да се отнасят до създадените дървесни пояси, плевенето, подрязването и прореждането, както и до защитни действия и инвестиции, като например огради или индивидуални защитни тръби.
9. Държавите членки определят максималния брой дървета, които могат да се засаждат на хектар, като вземат предвид следното:
а)
местните почвено-климатични и екологични условия;
б)
горските видове; и
в)
необходимостта от осигуряване на устойчиво земеделско ползване на земята.
10. За бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, условие за помощта е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
11. Максималният интензитет на помощта е ограничен до:
а)
80 % от допустимите разходи за инвестиционни операции и от разходите по установяването, посочени в параграфи 5 и 7; и
б)
100 % от годишната премия, посочена в параграф 8.
Член 34
Помощ за предотвратяване и възстановяване на щети по горите от горски пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията и катастрофични събития.
1. Помощта за предотвратяване и възстановяване на щети по горите от горски пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, нашествия на вредители, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата, съгласно член 24 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, предоставена на частни и публични горски стопани и други частноправни и публични субекти и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) или, според случая, член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-12 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Само горските райони, класифицирани като райони със среден до висок риск от пожари според плана за опазване на горите, установен от държавата членка, са допустими за помощ за предотвратяване на горски пожари.
5. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждане на защитна инфраструктура;
б)
местни превантивни дейности с малък мащаб за борба с пожарите или други природни бедствия, включително използването на тревопасни животни;
в)
изграждане и усъвършенстване на средства за мониторинг на горски пожари, нашествия на вредители и поява на болести, както и за комуникационна техника;
г)
възстановяване на горския потенциал, повреден вследствие на пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, вредители по растенията, катастрофични събития и събития, свързани с изменението на климата.
6. Помощта може да покрива разходите за поддръжка в случай на противопожарни просеки.
7. Не се предоставя помощ за свързани селскостопански дейности в райони, обхванати от агроекологични ангажименти.
8. В случай на възстановяване на горски потенциал, посочено в параграф 5, буква г), условие за предоставяне на помощта е официалното признаване от компетентните органи на съответната държава членка, че:
а)
пожарът, природното бедствие, неблагоприятното климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие, другото неблагоприятно климатично събитие, нашествието на вредители по растенията, катастрофичното събитие или събитието, свързано с изменението на климата, са настъпили; и
б)
събитието, посочено в настоящия параграф, буква а), включително мерките, приети в съответствие с Директива 2000/29/ЕО за ликвидиране или ограничаване на разпространението на нашествие на вредители по растенията, е причинило унищожаването на най-малко 20 % от съответния горски потенциал.
9. В случай на помощ за предотвратяване на щети по горите в резултат на вредители по растенията рискът от нашествие на вредители се подкрепя от научни доказателства и се удостоверява от публична научна организация.
Списъкът на видовете вредители, които могат да причинят нашествие, се предоставя в програмата за развитие на селските райони.
10. Подпомаганите мерки или проекти са съгласувани с въведения от държавата членка план за опазване на горите.
Условие за помощта за бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
Разходите, различни от посочените в параграф 5, които са свързани с особеностите на сектора на горското стопанство, могат да се считат за допустими разходи.
11. Помощ не се предоставя за загуби на доход, дължащи се на пожари, природни бедствия, неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия, други неблагоприятни климатични събития, нашествия на вредители по растенията и катастрофични събития.
12. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Помощта, предоставена за допустимите разходи по параграф 5, буква г), и всички други плащания, получени от бенефициера, включително плащанията по други национални или съюзни мерки или застрахователни полици за същите допустими разходи, са ограничени до 100 % от допустимите разходи.
Член 35
Помощ за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми
1. Помощта за инвестиции за подобряване на устойчивостта и екологичната стойност на горските екосистеми, предоставяна на физически лица, частни и публични горски стопани, частноправни и публични субекти и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-8 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите са насочени към постигането на поетите ангажименти във връзка с екологичните цели, за предоставяне на услугите, предлагани от екосистемите, или за увеличаване на привлекателността на гората и залесената площ за отдих и почивка в съответния район или подобряване на потенциала на екосистемите за смекчаване на последиците от изменението на климата, без да се изключват икономическите ползи в дългосрочен план.
5. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
6. Помощта покрива следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за съвети относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато, въз основа на резултатите от тях, не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите или на равностоен инструмент.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 36
Помощ за неблагоприятни условия във връзка с горските райони по „Натура 2000“
1. Помощта за неблагоприятни условия във връзка с горските райони по „Натура 2000“, определени в член 3 от Директива 92/43/ЕИО и в член 3 от Директива 2009/147/ЕО, предоставяна на частни горски стопани и на техни сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че помощта не се въвежда в действие преди одобрението на съответната програма за развитие на селските райони от Комисията.
4. Помощта се предоставя годишно и за хектар гора, за да компенсира бенефициерите за допълнителните разходи и пропуснатите доходи, произтичащи от неизгодното положение в горските райони, посочени в настоящия член, параграф 5, свързано с прилагането на Директива 92/43/ЕИО и Директива 2009/147/ЕО.
5. Допустими за помощ са следните горски райони:
а)
горските райони по „Натура 2000“ в съответствие с член 3 от Директива 92/43/ЕИО и член 3 от Директива 2009/147/ЕО;
б)
особеностите на ландшафта, които допринасят за прилагане на член 10 от Директива 92/43/ЕИО; тези райони не надхвърлят 5 % от районите, включени в мрежата „Натура 2000“, които попадат в териториалния обхват на съответната програма за развитие на селските райони.
6. Помощта се ограничава до максималния размер от 500 EUR на хектар годишно през първоначалния период, не по-дълъг от пет години, и от 200 EUR на хектар годишно след това.
Тези размери могат да бъдат увеличени по изключение с оглед на специфични обстоятелства, които следва да бъдат обосновани в програмите за развитие на селските райони.
Държавите членки приспадат от помощта необходимата сума с цел изключване на двойно финансиране на практиките, упоменати в член 29 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 37
Помощ за горскоекологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и опазване на горите
1. Помощта за горскоекологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и за опазване на горите, предоставяна на публични или частни горски стопани, частноправни или публични субекти и техните сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР, или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. В случай на екологични услуги и услуги във връзка с климата в горското стопанство и опазване на горите на държавни земи, помощ може да бъде предоставена единствено ако субектът, управляващ такава земя, е частен субект или община.
5. Условие за помощта за бенефициери над даден размер, който се определя от държавите членки в програмите за развитие на селските райони, е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
6. Помощта се предоставя за хектар горска площ.
7. Помощта покрива само ангажиментите, които надхвърлят задължителните изисквания, установени от национален закон за горското стопанство или друго приложимо национално законодателство или законодателство на Съюза. Задължителните национални изисквания следва да бъдат ясно определени.
Ангажиментите се поемат за период между пет и седем години. Държавите членки могат обаче да определят по-дълъг период за определени видове ангажименти, когато това е необходимо и надлежно обосновано.
8. Помощта компенсира изцяло или частично размера на допълнителните разходи и пропуснатите доходи на бенефициерите, произтичащи от поемането на ангажиментите, посочени в параграф 7.
Когато е необходимо, помощта може да покрива разходите по трансакции до стойност, равняваща се на 20 % от помощта.
В надлежно обосновани случаи за операции, които засягат опазването на околната среда, помощта за поети задължения за отказ от търговска употреба на дървета и гори може да бъде предоставяна като плащане на фиксирана сума или като еднократно плащане на единица, изчислено на основата на допълнителни разходи и пропуснати доходи.
9. Помощта се ограничава до максимален размер от 200 EUR за хектар годишно.
Този максимален размер може да бъде увеличен по изключение с оглед на специфични обстоятелства, които следва да бъдат обосновани в програмите за развитие на селските райони.
Член 38
Помощ за трансфер на знания и информационни дейности в сектора на горското стопанство
1. Помощта за трансфер на знания и информационни дейности, предоставена в полза на предприятия, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта обхваща дейности за професионално обучение и придобиване на умения, включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение, демонстрационни дейности и информационни дейности.
Помощта може да обхваща и краткосрочни обмени на опит в управлението на гори и посещения на гори.
Помощта за демонстрационни дейности може да обхваща съответните разходи за инвестиции.
3. Помощта покрива следните допустими разходи:
а)
разходите за организирането и осъществяването на трансфера на знания или информационната дейност;
б)
в случай на демонстрационни проекти по отношение на инвестициите:
i)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
ii)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
iii)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в подточки i) и ii), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост продължават да бъдат допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по подточки i) и ii);
iv)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
в)
разходите за път, настаняване и дневните командировъчни на участниците.
4. Помощта, посочена в параграф 3, букви а) и б), не включва директни плащания към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на трансфер на знания и информационни дейности.
5. Органите, предоставящи трансфер на знания и информационни дейности, разполагат с необходимия капацитет под формата на квалификации на персонала и редовно обучение за изпълнение на такива задачи.
6. Интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
Член 39
Помощ за консултантски услуги в сектора на горското стопанство
1. Помощта за консултантски услуги, предоставяна в полза на горски стопани и други стопани на земя, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта се предоставя, за да се помогне на горските стопани и другите стопани на земя да се възползват от консултантски услуги за подобряване на икономическите и екологичните показатели и на климатичната съобразеност и устойчивостта на изменението на климата на техните стопанства, предприятия или инвестиции.
3. Консултациите обхващат като минимум въпроси, свързани с прилагането на Директива 92/43/ЕИО, Директива 2000/60/ЕО и Директива 2009/147/ЕО.
Консултациите могат да включват и въпроси, свързани с икономическите и екологичните показатели на горските стопанства.
4. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на консултантските услуги.
Доставчикът на консултантски услуги разполага с подходящи ресурси от редовно обучен и квалифициран персонал и консултантски опит и надеждност по отношение на сферите, в които дават консултации.
5. При предоставянето на консултации доставчикът на консултантски услуги спазва задълженията за поверителност на информацията съгласно член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
6. Когато това е обосновано и уместно, част от консултациите могат да се предоставят на групи, като същевременно се отчита положението на отделните бенефициери на консултантските услуги.
7. Помощта е ограничена до 1500 EUR на консултация.
Член 40
Помощ за инвестиции в инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на сектора на горското стопанство
1. Помощта за инвестиции в инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на сектора на горското стопанство, предоставяна в полза на предприятия, извършващи дейност в сектора на горското стопанство, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
5. Помощта обхваща инвестициите в материални и нематериални активи, които се отнасят до инфраструктура, свързана с развитието, модернизирането или адаптирането на горите, включително:
а)
достъп до горска земя;
б)
комасация и мелиорация на земята;
в)
енергоснабдяване и водоснабдяване.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите и на техни равностойни инструменти.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. В случай на непроизводствени инвестиции, инвестиции, насочени изключително към повишаване на екологичната стойност на горите, и инвестиции за горски пътища, които са достъпни безплатно за обществеността и обслужват многофункционалните аспекти на гората, интензитетът на помощта е ограничен до 100 % от допустимите разходи.
9. В случай на инвестиции, които повишават краткосрочния или дългосрочния икономически потенциал на горите, интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в най-отдалечените райони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в други райони.
Член 41
Помощ за инвестиции в лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти
1. Помощта за инвестиции в лесовъдни технологии и в преработката, мобилизирането и търговията с горски продукти, предоставена на частни горски производители, общини и техни сдружения, и на МСП, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-11 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, помощта подлежи на условието, че тази оценка трябва да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект трябва да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
5. За териториите на Азорските острови, Мадейра, Канарските острови, малките острови в Егейско море и френските отвъдморски департаменти помощ може да се предоставя и на предприятия, които не са МСП.
6. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването, включително на лизинг, или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за съвети относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато, въз основа на резултатите от тях, не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
д)
разходите за изработване на планове за управление на горите, както и на техен равностоен инструмент.
7. Разходите, различни от посочените в параграф 6, букви а) и б), които са свързани с договори за лизинг (например марж на лизингодателя), разходите за рефинансиране на лихви, административните разходи и разходите за застраховка не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
8. Инвестициите, свързани с подобряване на икономическата стойност на горите, са оправдани във връзка с очакваното подобряване на горите в едно или повече стопанства и може да включват инвестиции за оборудване и практики за прибиране на реколтата, щадящи почвата и ресурсите.
9. Инвестициите, свързани с използването на дървесина като суровина или като източник за производство на енергия, се ограничават до всички стопански операции, предхождащи промишлената преработка.
При инвестиции в инфраструктура за енергия от възобновяеми източници, която потребява или произвежда енергия, трябва да се изпълняват минимални стандарти за енергийна ефективност, ако такива стандарти съществуват на национално равнище.
Инвестициите в инсталации, чиято основна цел е производството на електроенергия от биомаса, не са допустими за помощ, освен ако не се използва минимален процент на топлинна енергия, който се определя от държавите членки.
Помощта за инвестиционни проекти в областта на биоенергетиката се ограничава до производството на биоенергия, която отговаря на приложимите критерии за устойчивост, установени в законодателството на Съюза, включително в член 17, параграфи 2-6 на Директива 2009/28/ЕО.
10. За горски стопанства над даден праг, който се определя от държавите членки, условие за помощта е представянето на съответната информация от план за управление на горите или равностоен инструмент в съответствие с устойчивото управление на горите, определено от Втората министерска конференция за защита на горите в Европа, проведена през 1993 г.
11. Интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в най-отдалечените райони;
б)
75 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в малките острови в Егейско море;
в)
50 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в по-слабо развитите региони и във всички региони, чийто БВП на глава от населението за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г. е бил под 75 % от средния за ЕС-25 през референтния период, но чийто БВП на глава от населението е над 75 % от средния БВП за ЕС-27;
г)
40 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в други райони.
Член 42
Съхранение на генетичните ресурси в горското стопанство
1. Помощта за съхранението на генетичните ресурси в горското стопанство, свързано с горскоекологични услуги и услуги във връзка с климата и опазването на горите, която се предоставя на публични или частни субекти, общини и техни сдружения, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-6 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„опазване in situ“ означава опазване на генетичен материал в екосистемите и естествените местообитания, както и поддържането и възстановяването на жизнеспособни популации от видове в тяхното естествено обкръжение;
б)
„опазване в горското стопанство“ означава опазване in situ и развитие на ниво горско стопанство;
в)
„съхранение ex situ“ означава съхранение на генетичен материал за горското стопанство извън естественото му местообитание;
г)
„събиране ex situ“ означава събиране на генетичен материал за горското стопанство, държан извън естественото му местообитание.
5. Помощта покрива разходите за следните операции:
а)
целеви действия: действия, които насърчават съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси in situ и ex situ в горското стопанство, включително публикувани в интернет описи на понастоящем съхранявани in situ генетични ресурси, в това число съхранение в горско стопанство, както и колекции ex situ и бази данни;
б)
съгласувани действия: действия за насърчаване на обмена между компетентните организации в държавите членки на информация за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетични ресурси в горското стопанство на ЕС;
в)
съпътстващи действия: действия по осведомяване, разпространение на информация и консултиране, в които участват неправителствени организации и други заинтересовани страни, курсове за обучение, както и подготовка на технически доклади.
6. Помощта е ограничена до 100 % от допустимите разходи.
Член 43
Помощ за комасация на горска земя
Помощта за комасацията на горска земя е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в глава I, и се предоставя:
а)
на частни горски стопани, които са МСП; и
б)
за правните и административни разходи, включително разходите за проучване, като се ограничава до тях; и
в)
до 100 % от действително извършените разходи.
РАЗДЕЛ 6
Помощ в полза на МСП в селските райони, съфинансирана от ЕЗФРСР или предоставяна като допълнително национално финансиране към такива съфинансирани мерки
Член 44
Помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или с производството на памук
1. Предоставяната на МСП помощ за инвестиции, свързани с преработката на селскостопански в неселскостопански продукти или с производството на памук, включително дейностите по омаганяване, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, когато изпълнява условията, определени в параграфи 2-10 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Инвестициите, свързани с производството на биогориво или или електроенергия от възобновяеми източници, не са допустими за помощ съгласно настоящия член.
5. Инвестициите трябва да съответстват на законодателството на Съюза и на националното законодателство на съответната държава членка в областта на защитата на околната среда. За инвестиции, които изискват оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС, по отношение на помощта се прилага изискването тази оценка да е извършена и разрешението за изпълнение на съответния инвестиционен проект да е издадено преди датата на предоставяне на индивидуалната помощ.
6. Помощта обхваща инвестициите в материални и нематериални активи.
7. Помощта обхваща следните допустими разходи:
а)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
б)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
в)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в букви а) и б), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост остават допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по букви а) и б);
г)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки.
8. Разходи, различни от посочените в параграф 7, букви а) и б), свързани с договори за лизинг, например марж на лизингодателя, разходи за рефинансиране на лихви, административни разходи и разходи за застраховка, не се считат за допустими разходи.
Оборотният капитал не се счита за допустим разход.
9. Интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
в най-отдалечените региони:
i)
80 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е по-малък или равен на 45 % от средния за ЕС-27;
ii)
65 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е между или равен на 45 % и 60 % от средния за ЕС-27;
iii)
55 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е между или равен на 60 % и 75 % от средния за ЕС-27;
iv)
45 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в други най-отдалечени региони;
б)
в по-слабо развитите региони:
i)
60 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е по-малък или равен на 45 % от средния за ЕС-27;
ii)
45 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в региони, чийто БВП на глава от населението е между или равен на 45 % и 60 % от средния за ЕС-27;
iii)
35 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в райони, чийто БВП на глава от населението е над 60 % от средния за ЕС-27;
в)
във „в“ регионите:
i)
25 % от размера на допустимите разходи за инвестиции в слабонаселените региони и в региони на ниво NUTS 3 или части от региони на ниво NUTS 3, които имат сухопътна граница с държава извън Европейското икономическо пространство или Европейската асоциация за свободна търговия;
ii)
20 % от размера на допустимите разходи за инвестиции във „в“ региони, които не са предварително определени;
iii)
в бившите „а“ региони интензитетите на помощта могат да бъдат увеличени с до 5 процентни пункта през периода от 1 юли 2014 г. до 31 декември 2017 г.;
iv)
ако „в“ регион е съседен на „а“ регион, максималният интензитет на помощта в регионите на ниво NUTS 3 или в части от регионите на ниво NUTS 3 в рамките на този „в“ регион, които са съседни на „а“ региона, при необходимост може да бъде увеличен, така че разликата в интензитета на помощта между двата региона да не надвишава 15 процентни пункта;
г)
10 % от размера на допустимите разходи за инвестиции във всички други региони.
10. Максималните интензитети на помощта, предвидени в параграф 9, могат да бъдат увеличени с до 10 процентни пункта за микро- и малки предприятия.
Член 45
Помощ за започване на стопанска дейност за неселскостопански дейности в селските райони
1. Предоставяната на МСП помощ за започване на стопанска дейност за неселскостопански дейности в селските райони е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта се предоставя на следните категории бенефициери:
а)
земеделски стопани или членове на земеделско домакинство в селски райони, които стартират неселскостопански дейности;
б)
микро- и малки предприятия в селските райони; и
в)
физически лица в селските райони.
5. Когато членът на земеделско домакинство, посочено в параграф 4, буква а), е юридическо лице или група от юридически лица, той трябва да извършва селскостопанска дейност в земеделското стопанство към момента на подаване на заявлението за помощта.
6. Условие за предоставяне на помощта е представянето на финансово-икономически план на компетентния орган на съответната държава членка. Изпълнението на посочения финансово-икономически план започва в срок от девет месеца от датата на решението за предоставяне на помощта.
Във финансово-икономическия план се съдържа описание на следното:
а)
първоначалното икономическо състояние на бенефициера;
б)
етапите и целите за развитие на новите дейности на бенефициера;
в)
сведения за мерките, необходими за развитие на дейностите на бенефициера, например сведения за инвестиции, обучение, консултации.
7. Помощта се изплаща най-малко на два транша за максимален период от пет години.
Траншовете могат да бъдат прогресивно намаляващи.
Плащането на последния транш зависи от правилното изпълнение на финансово-икономическия план, посочен в параграф 6.
8. Държавите членки определят размера на помощта, като отчитат социално-икономическата ситуация на региона, обхванат от програмата за развитие на селските райони.
9. Помощта е ограничена до 70 000 EUR за един бенефициер.
Член 46
Помощ за консултантски услуги за МСП в селските райони
1. Помощта за консултантски услуги за МСП в селските райони е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. Помощта се предоставя, за да се помогне на МСП в селските райони да се възползват от консултантски услуги за подобряване на икономическите и екологичните показатели, на климатичната съобразеност и устойчивостта на изменението на климата на техните предприятия и инвестиции.
4. Консултациите могат да включват въпроси, свързани с икономическите и екологичните показатели на бенефициера.
5. Помощта не може да включва директно плащане към бенефициерите. Помощта се изплаща на доставчика на консултантски услуги.
6. Доставчикът на консултантските услуги разполага с подходящи ресурси от редовно обучен и квалифициран персонал и консултантски опит и надеждност в сферите, в които дават консултации.
7. При предоставянето на консултации доставчиците на консултантски услуги спазват задълженията за поверителност на информацията, посочени в член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
8. Когато това е уместно, част от консултациите могат да се предоставят на групи, като същевременно се отчита положението на всеки отделен потребител на консултантските услуги.
9. Размерът на помощта е ограничен до 1500 EUR на консултация.
Член 47
Помощ за трансфер на знания и информационни дейности в полза на МСП в селските райони
1. Помощта за трансфер на знания и информационни дейности в полза на МСП в селските райони е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. Помощта обхваща дейности за професионално обучение и придобиване на умения, включително курсове за обучение, семинари и индивидуално обучение, демонстрационни дейности и информационни дейности.
Помощта за демонстрационни дейности може да обхваща съответните разходи за инвестиции.
4. Помощта покрива следните допустими разходи:
а)
разходите за организирането и осъществяването на трансфера на знания или информационната дейност;
б)
в случай на демонстрационни проекти по отношение на инвестициите:
i)
изграждането, придобиването (включително на лизинг) или подобренията на недвижимо имущество, като разходите за земя са допустими само в размер, ненадхвърлящ 10 % от общите допустими разходи за съответното действие;
ii)
закупуването или покупката на лизинг на машини и оборудване до пазарната стойност на актива;
iii)
общи разходи, свързани с разходите, посочени в подточки i) и ii), като хонорари на архитекти, инженери и консултанти, такси за консултации относно екологичната и икономическата устойчивост, включително проучвания за осъществимост; проучванията за осъществимост продължават да бъдат допустими разходи дори когато въз основа на резултатите от тях не са извършени разходи по подточки i) и ii);
iv)
придобиването или разработването на компютърен софтуер и придобиването на патенти, лицензи, авторски права и търговски марки;
в)
разходи за път, настаняване и дневни командировъчни на участниците.
5. Помощта не може да включва директни плащания към бенефициерите.
Посочената помощ се изплаща на доставчика на трансфер на знания и информационни дейности.
Органите, предоставящи трансфер на знания и информационни дейности, разполагат с необходимия капацитет под формата на квалификации на персонала и редовно обучение за изпълнение на посочените задачи.
6. Помощта е достъпна за всички предприятия, отговарящи на критериите за предоставяне на помощта и извършващи дейност в съответните селски райони, въз основа на обективно определени условия.
7. Интензитетът на помощта е ограничен до следните ставки:
а)
60 % от допустимите разходи в случай на средни предприятия;
б)
70 % от допустимите разходи в случай на микро- и малки предприятия.
Член 48
Помощ за ново участие на активни земеделски стопани в схеми за качество на памук и храни
1. Помощта за ново участие на активни земеделски стопани и групи активни земеделски стопани, които са МСП, в схеми за качество на памук и храни е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-7 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта се предоставя за ново участие в един от следните видове схеми за качество:
а)
схемите за качество на памук и храни, създадени с Регламент (ЕС) № 1151/2012;
б)
схемите за качество на памук и храни, включително схемите за сертифициране, признати от държавите членки като отговарящи на следните критерии:
i)
спецификата на крайния продукт, произведен по такива схеми за качество, произтича от ясни задължения, с които да се гарантират:
-
специфични характеристики на продукта,
-
специфични селскостопански или производствени методи, или
-
определено качество на крайния продукт, което значително надхвърля пазарните стокови стандарти по отношение на общественото здраве, здравето на животните или растенията, хуманното отношение към животните или опазването на околната среда;
ii)
схемата е отворена за всички производители;
iii)
схемата включва задължителни спецификации за крайния продукт и спазването на тези спецификации се удостоверява от публични органи или от независим орган за инспекции;
iv)
схемата е прозрачна и осигурява пълна проследимост на селскостопанските продукти;
в)
схемите за доброволно сертифициране на храни, които съответната държава членка признава като отговарящи на изискванията, посочени в съобщението на Комисията, озаглавено „Насоки за най-добри практики на ЕС за схемите за доброволно сертифициране на селскостопански продукти и храни“-.
5. Помощта се предоставя като годишно поощрение под формата на плащане, чийто размер се определя в съответствие с размера на постоянните разходи, възникващи от участието в схеми за качество.
6. Помощта се предоставя за максимален период от пет години.
7. Размерът на помощта е ограничен до 3000 EUR на бенефициер годишно.
Член 49
Помощ за дейности за информиране и насърчаване по отношение на памук и храни, обхванати от схема за качество
1. Помощта за дейности за информиране и насърчаване по отношение на памук и храни, обхванати от схема за качество, е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора и е освободена от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от него, ако изпълнява условията, определени в параграфи 2-11 от настоящия член и в глава I.
2. Помощта
а)
се предоставя в рамките на програма за развитие на селските райони в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и делегираните актове и актовете за изпълнение, приети от Комисията по силата на посочения регламент:
i)
като помощ, съфинансирана от ЕЗФРСР; или
ii)
като допълнително национално финансиране към помощта, посочена в подточка i);
и
б)
е идентична с основната мярка за развитие на селските райони, предвидена в програмата за развитие на селските райони, посочена в буква а).
3. В правното основание за помощта се посочва, че тя не се въвежда в действие преди Комисията да е одобрила съответната програма за развитие на селските райони.
4. Помощта се предоставя на групи производители, извършващи дейностите за информиране и насърчаване.
5. Допустими за помощ са само дейности по информиране и насърчаване, извършвани в рамките на вътрешния пазар.
6. Помощта се предоставя за дейности за информиране и насърчаване по отношение на памук и храни, които са обхванати от схема за качество и за които се предоставя помощ в съответствие с член 48 от настоящия регламент.
7. Помощта покрива разходите за действия със следните характеристики:
а)
те са разработени с оглед да насърчават потребителите да купуват хранителни продукти или памук, обхванати от схема за качество, посочена в член 48, параграф 4 от настоящия регламент;
б)
те поставят акцент върху специфични особености или преимущества на храната или памука, особено върху качеството, специфичния метод за производство, високите стандарти за хуманно отношение към животните и опазване на околната среда, свързани със съответната схема за качество.
8. Действията, посочени в параграф 6 oт настоящия член, не подтикват потребителите да купуват дадена храна или памук поради конкретния им произход, с изключение на тези, които са включени в схемите за качество, посочени в дял II от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
9. Произходът на храната или памука може да бъде указан, при условие че споменаването му е необходимо за изразяване на основното послание.
10. Дейностите по информиране и насърчаване, свързани с отделни предприятия или търговски марки, не се допускат за помощ.
11. Интензитетът на помощта е ограничен до 70 % от допустимите разходи.
ГЛАВА
IV ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 50
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 1857/2006 се отменя.
2. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член Регламент (ЕО) № 1857/2006 продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. по отношение на помощта, предоставена във връзка с Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (42) и правилата за прилагането му.
Член 51
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент се прилага за индивидуална помощ, предоставена преди датата на неговото влизане в сила, ако въпросната индивидуална помощ изпълнява всички условия, определени в настоящия регламент, с изключение на членове 9 и 10.
2. Всички помощи, които не са освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора по силата на настоящия регламент или на регламенти, приети съгласно член 1 от Регламент 994/98, който е бил в сила преди това, се оценяват от Комисията в съответствие с Насоките на Европейския съюз за държавната помощ в сектора на селското и горското стопанство и в селските райони за периода 2014-2020 г. и с другите относими рамки, насоки, съобщения и известия.
3. Всички индивидуални помощи, предоставени преди 1 януари 2015 г. по силата на който и да било регламент, бил приет съгласно член 1 от Регламент № 994/98 и в сила към момента на предоставяне на помощта, са съвместими с вътрешния пазар и освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора.
4. В края на срока на действие на настоящия регламент всички схеми за помощ, освободени по предвидения в него ред, остават освободени в рамките на период за приспособяване от шест месеца.
Чрез дерогация от първа алинея в края на срока на действие на настоящия регламент схемите за помощ, които попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 1305/2013 и са съфинансирани от ЕЗФРСР или се предоставят като допълнително национално финансиране за такива съфинансирани мерки, остават освободени за времетраенето на програмния период в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013 и правилата за прилагането му.
Член 52
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 2014 г.
Той се прилага до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 25 юни 2014 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 702/2014,
25. juuni 2014,
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi põllumajandus- ja metsandussektoris ja maapiirkondades tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. mai 1998. aasta määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes, (1) eriti selle artikli 1 lõike 1 punkte a ja b,
olles avaldanud käesoleva määruse eelnõu kooskõlas määruse (EÜ) nr 994/98 artikliga 6 ja artikli 8 lõikega 2,
olles pidanud nõu riigiabi nõuandekomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele vastava riikliku rahastamise puhul on tegemist riigiabiga ning sellest tuleb aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt komisjonile teatada. Vastavalt aluslepingu artiklile 109 võib nõukogu siiski määrata kõnealusest teavitamiskohustusest vabastatud abi liigid. Vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 4 võib komisjon võtta vastu määrusi, mis on seotud kõnealuste abiliikidega. Määrusega (EÜ) nr 994/98 volitatakse komisjoni asutamislepingu artikli 109 alusel sätestama, et teatavad abiliigid võib aluslepingu artikli 108 lõikega 3 ettenähtud teavitamisnõudest vabastada. Kõnealuse määruse alusel võttis komisjon vastu komisjoni määruse (EÜ) nr 1857/2006, mida kohaldatakse 30. juunini 2014 (2).
(2)
22. juulil 2013 muudeti määrust (EÜ) nr 994/98 nõukogu määrusega (EL) nr 733/2013, (3) et volitada komisjoni laiendama grupierandit uute abiliikide suhtes, mille puhul on võimalik määratleda selged kokkusobivuse tingimused. Põllumajandus- ja metsandussektoris peaksid sellised uued abiliigid hõlmama kultuuripärandi säilitamiseks antavat abi, abi loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks ning metsandusele antavat abi, mida võib teatavatel tingimustel vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest.
(3)
Aluslepingu artiklis 42 on sätestatud, et konkurentsieeskirju kohaldatakse põllumajandustoodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult Euroopa Parlamendi ja nõukogu määratud ulatuses. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (4) artikli 211 lõikega 1 nähakse ette, et riigiabi eeskirju kohaldatakse põllumajandustoodete tootmiseks ja turustamiseks antava abi suhtes, võttes arvesse konkreetseid erandeid. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 211 lõikega 2 nähakse ette, et riigiabi eeskirju ei kohaldata maksete suhtes, mida liikmesriigid teevad kõnealuse määrusega ettenähtud meetmete puhul, mida liit on osaliselt või täielikult rahastanud, ning meetmete puhul, mis on hõlmatud kõnealuse määruse artiklitega 213-218. Lisaks ei kohaldada riigiabi eeskirju liikmesriikidelt vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 1305/2013 (5) laekuvate maksete ega aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse kuuluva täiendava riikliku rahastamise suhtes. Aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse kuuluva täiendava riikliku rahastamise korral ettenähtud maksed peavad olema kooskõlas määruse (EL) nr 1305/2013 kriteeriumidega, et komisjon need asjaomase liikmesriigi maaelu arengu programmi osana heaks kiidaks. Siiski kohaldatakse riigiabi eeskirju nii Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) kaasrahastatud osa kui ka täiendava riikliku rahastamise suhtes, kui abi antakse aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja jäävatele meetmetele.
(4)
Kuna abi majanduslik mõju ei sõltu sellest, kas seda rahastab osaliselt EL osaliselt või liikmesriik üksi, peaks komisjoni riigiabi järelevalve poliitika olema kooskõlas liidu ühise põllumajandus- ja maaelu arengu poliitika alusel toetuste määramisega.
(5)
Käesoleva määruse reguleerimisala tuleks seega viia vastavusse määruse (EL) nr 1305/2013 reguleerimisalaga, eelkõige seoses metsandussektorile ja maapiirkondades tegutsevatele mikro-, väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele antava abiga. Seepärast tuleks käesolevat määrust kohaldada selliste metsandusele ettenähtud abimeetmete ning maapiirkondades tegutsevate VKEde toetamiseks ettenähtud abimeetmete suhtes, mis ei kuulu aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse ning mis on hõlmatud määrusega (EL) nr 1305/2013, üksnes sel juhul ja sel määral, kui need meetmed on kaasatud maaelu arengu programmidesse ning neid kaasrahastatakse EAFRDst. Seevastu ei kohaldata käesolevat määrust maapiirkondades tegutsevatele ettevõtjatele aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja jäävate tegevuste korral antava abi ega metsandussektorile antava abi suhtes juhul, kui puudub otsene seos maaelu arengu programmidega ja kaasrahastamine EAFRDst. Metsandussektoris peaks siiski olema võimalik anda abi teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks ning nõustamisteenuste jaoks väljaspool maaelu arengu programme, mida liikmesriigid täielikult rahastavad, tingimusel et sellised meetmed vastavad käesolevas määruses sätestatud kokkusobivustingimustele.
(6)
Lihtsustatud korda tuleks liikmesriikidele võimaldada juhul, kui nad peavad kooskõlas määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 81 lõikega 1 taotlema riigiabi heakskiitmist nii kaasrahastamise kui ka riiklike maaelu arengu programmide täiendava rahastamise puhul. Sellega seoses tuleks selline abi vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, tingimusel et see vastab käesolevas määruses sätestatud vastavatele kokkusobivustingimustele.
(7)
Komisjon algatas 8. mai 2012. aasta teatisega Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele „Euroopa Liidu riigiabi ajakohastamine” (6) riigiabi eeskirjade ulatuslikuma läbivaatamise. Ajakohastamise peamised eesmärgid on: i) saavutada jätkusuutlik, arukas ja kaasav majanduskasv konkurentsivõimelisel siseturul, aidates samas kaasa liikmesriikide jõupingutustele riigi raha tõhusamaks kasutamiseks; ii) keskendada komisjoni eelkontroll nendele juhtumitele, millel on suurim mõju siseturule, tugevdades samal ajal liikmesriikide koostööd riigiabi eeskirjade jõustamisel ning iii) ühtlustada eeskirju ja võimaldada kiiremaid, teadlikumaid ja kindlamaid otsuseid, mille aluseks on selge majanduslik põhjendatus, ühine lähenemisviis ja selged kohustused.
(8)
Käesolev määrus peaks võimaldama paremat prioriteetide seadmist riigiabi eeskirjade täitmisel, suuremat lihtsustamist ja läbipaistvust, tõhusamat hindamist ja riigiabi eeskirjade täitmise kontrollimist liikmesriigi ja liidu tasandil, säilitades samal ajal komisjoni ja liikmesriikide institutsionaalsed pädevused. Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(9)
Komisjon on kohaldanud aluslepingu artikleid 107 ja 108 põllumajandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega tegelevate VKEde suhtes paljudel juhtudel, lähtudes eelkõige komisjoni määrusest (EÜ) nr 1857/2006, komisjoni määrusest (EÜ) nr 800/2008 (7) ning ühenduse suunistest riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013 (8). Seega on komisjonil kõnealuses valdkonnas märkimisväärsed kogemused. Komisjoni kogemused on ühelt poolt võimaldanud paremini määratleda tingimused, mille kohaselt saab teatavaid abiliike pidada siseturuga kokkusobivaks, ja laiendada grupierandi reguleerimisala ning teiselt poolt teinud selgeks vajaduse tugevdada läbipaistvust ja järelevalvet ning võimaldada suurte kavade nõuetekohast hindamist, arvestades nende mõju konkurentsile siseturul.
(10)
Käesoleva määruse rakendamise üldtingimused tuleks kindlaks määrata ühiste põhimõtete kogumi põhjal, mis tagavad, et abi teenib ühise huvi eesmärki, et abil on selge ergutav mõju ning see on asjakohane ja proportsionaalne, et abi antakse täieliku läbipaistvuse tingimustes ning selle suhtes kohaldatakse kontrollimehhanismi ja regulaarset hindamist ning see ei mõjuta kaubandustingimusi ebasoodsalt sellisel määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.
(11)
Kõikidele käesolevas määruses sätestatud üldistele ja teatavate abiliikide suhtes kehtivatele eritingimustele vastav abi tuleks aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teavitamisnõudest vabastada. Tõhusa järelevalve tagamiseks ja haldamise lihtsustamiseks, vähendamata seejuures komisjoni järelevalvevõimalusi, tuleks teavitamiskohustusest vabastatud abi (nii abikavad kui ka üksikabi) puhul sõnaselgelt viidata käesolevale määrusele.
(12)
Aluslepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud riigiabi suhtes, mis ei kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse, tuleks jätkata aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teavitamisnõude kohaldamist. Käesolev määrus ei piira liikmesriikide võimalust teatada abist, mille eesmärgid on kooskõlas käesolevas määruses käsitletud eesmärkidega.
(13)
Suurte abikavade potentsiaalselt suurema mõju tõttu kaubandusele ja konkurentsile tuleks kavade puhul, mille keskmine aastane riigiabi eelarve ületab teatavat absoluutväärtust, põhimõtteliselt kohaldada riigiabi hindamist. Hindamise eesmärk on kontrollida, kas kava kokkusobivuse aluseks olevad eeldused ja tingimused on täidetud, kas abimeede on eelnevalt määratletud üldisi ja konkreetseid eesmärke arvestades tõhus ning kuidas kava mõjutas konkurentsi ja kaubandust. Võrdse kohtlemise tagamiseks tuleks riigiabi hindamine läbi viia hindamiskava põhjal, mille on heaks kiitnud komisjon. Kuigi niisugune hindamiskava peaks tavaliselt olema koostatud abikava tegemise ajal ja õigeaegselt heaks kiidetud, et abikava saaks jõustuda, ei pruugi see kõigil juhtudel võimalik olla. Et mitte edasi lükata abikavade jõustumist, kohaldatakse käesolevat määrust selliste kavade suhtes maksimaalselt kuus kuud. Komisjon võib hindamiskava heakskiitmisel otsustada seda tähtaega pikendada. Selleks tuleb komisjoni hindamiskavast teavitada 20 tööpäeva jooksul alates abikava jõustumisest. Samuti võib komisjon erandkorras otsustada, et juhtumi eripära arvestades ei ole hindamine vajalik. Komisjon peaks liikmesriigilt saama vajaliku teabe, mida on vaja hindamiskavale hinnangu andmiseks, ning nõudma täiendavat teavet põhjendamatu viivituseta, võimaldades liikmesriigil seega lisada puuduvad elemendid, mida komisjon vajab otsuse tegemiseks. Pidades silmas protsessi uudsust esitab komisjon kuue kuu jooksul alates hindamiskava heakskiitmisest eraldi dokumendis üksikasjalikud suunised kohaldatava menetluse kohta vormid, millel hindamiskavad tuleb esitada. Hindamisele kuuluvate kavade muudatusi, v.a sellised muudatused, mis ei saa mõjutada abikava kokkusobivust kooskõlas käesoleva määrusega või ei saa märkimisväärselt mõjutada heakskiidetud hindamiskava sisu, tuleks hinnata, võttes arvesse kõnealuse hindamise tulemusi, ning need tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta. Muudatusi, mis on ainult formaalsed või administratiivsed või mis tehakse ELi kaasrahastatavate meetmete raamistikus, ei tohiks põhimõtteliselt käsitada sellistena, mis mõjutavad heakskiidetud hindamiskava märkimisväärselt.
(14)
Käesolevat määrust ei tohiks kohaldada abi suhtes, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel, ega ekspordiga seotud tegevusele antava abi suhtes. Eeskätt ei tohiks seda määrust kohaldada abi suhtes, millega rahastatakse turustusvõrgu loomist ja toimimist mõnes muus liikmesriigis või kolmandas riigis. Abi, millega kaetakse messidel osalemise kulud või uue toote turulaskmiseks või olemasoleva toote teises liikmesriigis või kolmandas riigis asuvale uuele turule laskmiseks vajalike uuringute või nõustamisteenuste kulud, ei peaks üldjuhul käsitama abina ekspordiga seotud tegevusele.
(15)
Komisjon peaks tagama, et lubatud abi ei moonuta kaubandustingimusi üldist huvi kahjustavas ulatuses. Seetõttu tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta sellisele abisaajale antav abi, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks. Erandiks on abi, millega heastatakse teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju.
(16)
Raskustes olevatele ettevõtjatele antav abi tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta, sest sellist abi tuleks hinnata lähtuvalt suunistest raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (9) või neid asendavatest suunistest, et vältida neist kõrvalehoidmist. Erandiks on teatavatel tingimustel abi, millega hüvitatakse loodusõnnetuste, loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste ning loomahaiguste või taimekahjurite tekitatud kahju ning metsapõlengutest, loodusõnnetustest, ebasoodsatest ilmastikutingimustest, kahjuritest, haigustest, katastroofidest ja kliimamuutustega seotud nähtustest tingitud metsakahjustused, nagu on ette nähtud käesoleva määrusega. Lisaks ei tuleks loomahaiguste likvideerimisega seotud kulude katteks antava abi ning hukkunud loomade korjuste hävitamiseks ja kõrvaldamiseks antava abi puhul teatavatel tingimustel teha ettevõtjate vahel vahet nende majandusliku seisundi põhjal, pidades silmas rahvatervise kaitset ja hädaolukorda. Õiguskindluse huvides on asjakohane sätestada selged kriteeriumid, mille puhul ei ole vaja hinnata ettevõtja olukorra kogu eripära, et otsustada, kas ettevõtja on käesoleva määruse tähenduses raskustes.
(17)
Kui riigiabi või sellega seotud tingimused, sealhulgas selle rahastamise meetod, kui see on meetme lahutamatu osa, toob kaasa liidu õigusaktide põhimõttelise rikkumise, ei tohi sellist abi pidada siseturuga kokkusobivaks. Seepärast ei tohiks käesolevat määrust kohaldada abi suhtes, mis toob kaasa liidu õigusaktide põhimõttelise rikkumise.
(18)
Riigiabi eeskirjade jõustamine sõltub suuresti liikmesriikide koostööst. Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada kooskõla käesoleva määrusega, sealhulgas üksikabi kooskõla grupierandi kavade korral.
(19)
Kauplemistingimuste negatiivse mõjutamise kõrge riski tõttu peaks komisjon suuri individuaalseid või kumulatiivseid abisummasid pärast nendest teavitamist hindama. Seepärast tuleks teatavate käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluva investeeringuteks ettenähtud abi liikide puhul sätestada maksimaalse abisummana künnised, mille taseme määramisel võetakse arvesse asjaomase abi liiki ja selle tõenäolist mõju kaubandustingimustele. Igasuguse antud abi suhtes, mis ületab kõnealuseid piirmäärasid, tuleks jätkuvalt kohaldada aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teavitamiskohustust. Käesolevas määruses sätestatud künniseid ei tohiks eirata abikavade või abiprojektide kunstliku osadeks jaotamise teel näiteks mitmeks abikavaks või projektiks, millel on samad tunnusjooned, eesmärgid või abisaajad. Kui täidetakse käesoleva määrusega ette nähtud kokkusobivustingimusi ning ei ületata abi ülemmäära ega maksimaalseid abisummasid, ei tuleks muude abiliikide puhul kaubandustingimuste negatiivse mõjutamise riski kõrgeks pidada.
(20)
Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja tõhusa järelevalve tagamiseks tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult abi suhtes, mille puhul on ilma riskianalüüsi tegemata võimalik brutotoetusekvivalent eelnevalt täpselt välja arvutada („läbipaistev abi”).
(21)
Käesolevas määruses tuleks määratleda tingimused, mille alusel saab teatavaid spetsiifilisi abimeetmeid, nagu laene, tagatisi, maksumeetmeid ja eelkõige tagasimakstavaid ettemakseid pidada läbipaistvaks. Garantiide vormis antavat abi tuleks käsitada läbipaistvana juhul, kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on ette nähtud vastavat tüüpi ettevõtja jaoks. Näiteks VKEde puhul on komisjoni teatises EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (10) sätestatud aastase garantiipreemia tasemed, millest alates ei käsitata riigigarantiid abina. Seda tuleks pidada läbipaistvaks ka juhul, kui komisjonile on enne meetme rakendamist teatavaks tehtud riigigarantii puhul abi osakaalu arvutamiseks kasutatav meetod ja komisjon on selle heaks kiitnud vastavalt komisjoni teatisele EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes. Käesoleva määruse kohaldamisel ei tuleks riskifinantseerimismeetmetena ja kapitalisüstidena antavat abi käsitada läbipaistva abina.
(22)
Abist, mis muidu kuuluks käesoleva määruse reguleerimisalasse, kuid mis ei ole läbipaistev, tuleks alati komisjonile teatada. Komisjon peaks hindama talle teatavaks tehtud läbipaistmatut abi, võttes arvesse eelkõige kriteeriume, mis on sätestatud ELi suunistes riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris ning maapiirkondades aastateks 2014-2020 (11) või muudes asjaomastes raamistikes, suunistes ja teatistes.
(23)
Tagamaks, et abi on vajalik ja ergutab tegevuse või projekti arendamist, ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellisele tegevusele või projektile antava abi suhtes, millega abisaaja tegeleks igal juhul ka abi puudumise korral. Abi ei tohiks anda tagasiulatuvalt sellisele tegevusele või projektile, millega abisaaja on juba algust teinud. Abi tuleks käesoleva määruse alusel vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest üksnes juhul, kui abi saav projekt või tegevus on alanud pärast seda, kui abisaaja on abi saamiseks esitanud kirjaliku taotluse.
(24)
Käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvale suurettevõtjast abisaajale antava sihtotstarbelise üksikabi puhul tuleks liikmesriikidel lisaks VKEde suhtes kohaldatavatele ergutava mõjuga seotud tingimustele ka tagada, et abisaaja on oma sisedokumendis analüüsinud abi saava projekti või tegevuse elujõulisust koos abiga ja ilma abita. Liikmesriikidel tuleks kontrollida, et kõnealune sisedokument kinnitaks projekti või tegevuse ulatuse või abi saava projektiga seoses abisaaja poolt kulutatud kogusumma olulist suurenemist või projekti või tegevuse lõpuleviimise olulist kiirenemist. Samuti peaks olema võimalik teha ergutav mõju kindlaks asjaolu alusel, et abi puudumisel ei oleks investeerimisprojekti või tegevust asjaomases maapiirkonnas sellisel kujul teostatud.
(25)
Maksusoodustuse vormis antavate automaatsete abikavade suhtes tuleks jätkuvalt kohaldada ergutava mõjuga seotud eritingimust, pidades silmas seda, et selliste kavade raames antava abi andmise kord erineb muud liiki abi andmise korrast. Kõnealune eritingimus tähendab, et kõnealused abikavad peaksid olema vastu võetud enne, kui alustati tegevust või tööd abi saava projekti/tegevuse teostamiseks. Seda tingimust ei kohaldata järglaskavade puhul, eeldusel et tegevus oli hõlmatud juba eelnevate maksusoodustuse vormis kavadega. Selliste abikavade ergutava mõju hindamisel on otsustavaks hetk, mil maksumeede kehtestati esimest korda algses kavas, mis seejärel asendati järglaskavaga.
(26)
Selliste abiliikide puhul nagu abi maakorralduseks, müügiedendusmeetmeteks publikatsioonide kaudu, mille eesmärk on tõsta üldsuse teadlikkust põllumajandustoodetest, abi loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest tingitud kahju korvamiseks, abi loomahaiguste ja taimekahjurite likvideerimisega seotud kulude korvamiseks, abi loomahaiguste ja taimekahjurite tekitatud kahju korvamiseks, abi hukkunud loomade kõrvaldamise ja hävitamisega seotud kulude katmiseks, abi teadus- ja arendustegevuseks, abi loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks ning investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks ei nõuta ergutava mõju olemasolu või selle olemasolu eeldatakse, kui käesolevas määruses sätestatud eritingimused nende abiliikide jaoks on täidetud.
(27)
Selleks et tagada abi proportsionaalsus ja selle piirdumine vajaliku summaga, tuleks maksimaalsed abisummad võimaluse korral alati väljendada abi osakaaluna abikõlblikest kuludest. Kui abi ülemmäära ei saa kehtestada abikõlblike kulude määratlematuse tõttu või põhjusel, et väiksemate summade puhul tahetakse kasutada lihtsamaid vahendeid, tuleks abi proportsionaalsuse tagamiseks sätestada nominaalväärtuses määratletud maksimaalsed abisummad. Abi osakaal või suurim abisumma tuleks komisjoni kogemusi arvesse võttes kindlaks määrata tasemel, mis minimeerib abi saavas sektoris konkurentsimoonutused, kuid võimaldab samal ajal asjakohaselt hõlbustada põllumajanduses ja maapiirkondades ning metsandussektoris tegutsevate abisaajate majandustegevuse arengut. Liidu rahastatavate maaelu arengu meetmete ühtsuse huvides peaksid ülemmäärad olema ühtlustatud määruses (EL) nr 1305/2013 sätestatud ülemmääradega, kuivõrd see on kooskõlas riigiabi põhimõtetega.
(28)
Abi osakaalu arvutamisel tuleks arvesse võtta ainult abikõlblikke kulusid. Määrusega ei tohiks teavitamiskohustusest vabastada abi, mis ületab asjaomast abi osakaalu abikõlbmatute kulude kaasamise tõttu. Abikõlblike kulude identifitseerimiseks tuleks esitada selged, konkreetsed ja ajakohased dokumendid. Kõigi kasutatavate arvude puhul tuleks lähtuda summadest, millest ei ole makse ega muid tasusid maha arvatud. Mitmes osas makstava abi väärtus tuleks diskonteerida vastavalt abi andmise ajal kehtivale väärtusele. Abikõlblike kulude väärtus tuleks samuti diskonteerida nende väärtusele abi andmise kuupäeval. Muus kui toetuse vormis antava abi korral tuleks diskonteerimisel ja abisumma arvutamisel intressimäärana kasutada vastavalt abi andmise kuupäeval kehtivat diskontomäära või viitemäära, nagu on kehtestatud komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (12). Kui abi antakse muus vormis kui toetus, tuleks abisumma väljendada brutotoetusekvivalendis. Juhul kui abi antakse maksusoodustuste vormis, tuleb abi osad diskonteerida diskontomäärade alusel, mis kehtivad kuupäevadel, mil maksusoodustused jõustuvad. Tuleks edendada tagasimakstavate ettemaksete vormis antava abi kasutamist, sest sellised riskijagamisvahendid tõhustavad abi ergutavat mõju. Seepärast on asjakohane sätestada, et kui abi antakse tagasimakstavate ettemaksete vormis, võib käesolevas määruses kindlaks määratud kohaldatavat abi osakaalu suurendada.
(29)
Juhul kui abi antakse tulevikus tasumisele kuuluvate maksude suhtes kehtivate maksusoodustuste vormis, ei pruugi kohaldatav diskontomäär ja abi osade täpne summa olla eelnevalt teada. Sellisel juhul peaksid liikmesriigid abi osakaalust lähtudes eelnevalt kindlaks määrama abi diskonteeritud väärtuse ülemmäära. Sel juhul saab diskonteerimisel kohaldada diskontomäära, mis kehtib ajal, kui selgub teataval kuupäeval antava abi osa summa. Ülemmäära üldsummat („ülemmäära summa”) tuleb vähendada abi iga osa diskonteeritud väärtuse võrra.
(30)
Selle kindlaks tegemisel, kas käesolevas määruses sätestatud eraldi teavitamise piirmäärasid ja abi ülemmäära või maksimaalset abisummat on järgitud, tuleks arvesse võtta abi saavale tegevusele või projektile eraldatava riigiabi kogusummat. Lisaks sellele tuleks käesolevas määruses täpsustada asjaolud, mille korral erinevat liiki abi võib kumuleerida. Käesoleva määruse kohaselt teavitamiskohustusest vabastatud abi ja mis tahes muude määruste alusel teavitamiskohustusest vabastatud abi või komisjoni heaks kiidetud abi võib kumuleerida juhul, kui kõnealused abimeetmed on seotud erinevate kindlaksmääratavate abikõlblike kuludega. Kui erinevad abiallikad on seotud samade osaliselt või täielikult kattuvate kindlaksmääratavate abikõlblike kuludega, on kumuleerimine lubatud kuni käesoleva määruse alusel kohaldatava abi ülemmäära või suurima abisummani. Samuti tuleks käesolevas määruses sätestada erieeskirjad kindlaksmääratavate abikõlblike kuludega ja kuludeta abi ning vähese tähtsusega abi kumuleerimise kohta. Vähese tähtsusega abi ei saa tihti seostada kindlaksmääratavate abikõlblike kuludega. Sellisel juhul peaks olema võimalik vähese tähtsusega abi vabalt kumuleerida käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud riigiabiga. Kui vähese tähtsusega abi antakse samade kindlaksmääratavate abikõlblike kulude jaoks kui käesoleva määruse alusel teavitamisnõudest vabastatud riigiabi, peaks kumuleerimine siiski olema lubatud ainult kuni abi ülemmäärani, mis on sätestatud käesoleva määruse III peatükis.
(31)
Liidu rahalised vahendid, mida keskselt haldavad liidu institutsioonid, asutused, ühisettevõtjad või muud organid ja mis ei ole otseselt või kaudselt liikmesriikide kontrolli all, ei kujuta endast riigiabi. Kui selline liidupoolne rahastamine toimub koos riigiabi andmisega, tuleks arvesse võtta ainult viimast, et määrata kindlaks, kas teavitamise künniseid ja abi ülemmäära või maksimaalset abisummat on järgitud, eeldusel et avalikust sektorist saadud toetuse kogusumma, mida antakse samade abikõlblike kulude katmiseks, ei ületa kõige soodsamat rahastamise määra, mis on sätestatud liidu õigusaktidega kehtestatud eeskirjades.
(32)
Pidades silmas, et aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses on riigiabi põhimõtteliselt keelatud, on oluline, et kõigil osapooltel oleks võimalik kontrollida, kas antav abi järgib kohaldatavaid eeskirju. Riigiabi läbipaistvus on seetõttu aluslepingu korrektse kohaldamise seisukohast ülimalt oluline ning toob endaga kaasa parema eeskirjade täitmise, suurema aruandluskohustuse ja vastastikuse hindamise ning suurendab seega riiklike kulutuste tõhusust. Läbipaistvuse tagamiseks peaksid liikmesriigid piirkondlikul või riiklikul tasandil looma põhjalikud riigiabi veebisaidid, kus esitatakse kokkuvõtlik teave iga käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud abimeetme kohta. Nimetatud kohustus peaks olema üksikabi siseturuga kokkusobivuse eeltingimus. Järgides teabe avaldamise standardmenetlust, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/37/EL, (13) tuleks kasutada standardvormi, mis võimaldab teavet otsida, alla laadida ja hõlpsasti internetis avaldada. Lingid liikmesriikide riigiabi veebisaitidele tuleks avaldada komisjoni veebisaidil. Määruse (EÜ) nr 994/98 (muudetud määrusega (EL) nr 733/2013) artikli 3 lõike 2 kohaselt peab kokkuvõtliku teabe kõigi käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud abimeetmete kohta avaldama komisjoni veebisaidil.
(33)
Seoses teabe avaldamisega üksikabi andmise kohta tuleks määrata kindlaks künnised, mille ületamise korral võib avaldamist pidada abi olulisust silmas pidades proportsionaalseks. Lähtudes investeeringuteks ettenähtud abi kavade hindamisest põllumajandusliku esmatootmise sektoris, mille puhul aastased kulutused on 2013. aasta aastaaruande järgi kõige suuremad ning mida saab pidada teistest abiliikidest moonutavamaks, on komisjon leidnud, et keskmine abisumma abisaaja kohta on 59 596 eurot. Liikmesriikide halduskoormuse vähendamiseks on seega otstarbekas määrata esmastele põllumajandustootjatele antava üksikabi kohta teabe avaldamise künniseks 60 000 eurot. Võttes arvesse, et põllumajandustoodete töötlemine ja turustamine sarnaneb tööstustoodete töötlemisele ja turustamisele, on asjakohane viia teabe avaldamise künnis nendes allsektorites ning metsandussektoris ja aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja jäävatel tegevusaladel tegutsevatele abisaajatele antava üksikabi puhul kooskõlla komisjoni määruse (EL) nr 651/2014 (14) sätetega.
(34)
Tõhusa järelevalve tagamiseks on määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 3 lõike 2 kohaselt vaja kehtestada tüüpvorm, millel liikmesriigid peaksid komisjonile esitama kokkuvõtliku teabe juhul, kui käesoleva määruse alusel rakendatakse mõnda abikava või antakse kavavälist üksikabi. Samuti on vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (15) artiklile 5 ja määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 3 lõikele 4 asjakohane kehtestada eeskirjad, mis on seotud komisjonile esitatavate liikmesriikide aastaaruannetega aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastatud abi kohta vastavalt käesolevas määruses sätestatud tingimustele ja ka teatavat liiki abi suhtes kohaldatud erinõuete kohta.
(35)
Kuna selleks vajalik tehnoloogia on laialt levinud, tuleks kokkuvõtlik teave ja aastaaruanded esitada elektroonilises vormis ning saata komisjonile komisjoni elektrooniliste süsteemide kaudu.
(36)
Lisaks sellele on vastavalt määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 3 lõikele 3 asjakohane kehtestada eeskirjad andmete kohta, mida liikmesriikidel tuleks säilitada käesoleva määrusega aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastatud abi kohta, pidades silmas nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (16) artiklis 15 sätestatud aegumistähtaega.
(37)
Selleks et suurendada käesoleva määruse kohaste kokkusobivustingimuste tõhusust, peaks komisjonil olema võimalik juhul, kui kõnealuseid nõudeid ei täideta, grupierand edaspidiste meetmete puhul tühistada. Komisjonil peaks olema võimalik piirata grupierandi tühistamist teatavate abiliikide, teatavate abisaajate või teatavate asutuste vastu võetud meetmetega, kui käesoleva määruse järgimata jätmine mõjutab ainult väheseid meetmete liike või teatavaid asutusi. Selline suunatud tühistamine oleks proportsionaalne karistus, mis on otseselt seotud käesoleva määruse tuvastatud rikkumisega. Kui I ja III peatükis sätestatud kokkusobivustingimusi ei täideta, ei kuulu antav abi käesoleva määruse reguleerimisalasse ning sellest tulenevalt on tegemist ebaseadusliku abiga, mida komisjon kontrollib määruses (EÜ) nr 659/1999 sätestatud asjakohase menetluse raames. Kui ei täideta II peatüki nõudeid, siis ei mõjuta grupierandi tühistamine tulevaste abimeetmete puhul asjaolu, et eelnevate meetmete puhul, mis on kooskõlas käesoleva määrusega, kohaldati grupierandit.
(38)
Arvestades aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c, ei tohi abi ainsaks mõjuks olla nende tegevuskulude pidev või perioodiline vähendamine, mida abisaaja tavaliselt kannaks, ning see peaks olema õiges suhtes halvemusega, millest tuleb üle saada, et saavutada liidu huvides olev ühiskondlik ja majanduslik kasu. Ühepoolset riigiabi, mille ainus eesmärk on parandada tootjate finantsseisundit, kuid mis ei aita mingil viisil kaasa sektori arengule, ja eelkõige sellist abi, mida antakse üksnes hinna, koguse, toodanguühiku või tootmisvahendite ühiku alusel, tuleks käsitada siseturuga kokkusobimatu tegevusabina. Kui sellist abi antakse põllumajandussektoris, kahjustab see tõenäoliselt ka ühise turukorralduse mehhanisme. Seetõttu on asjakohane piirata käesoleva määruse reguleerimisala teatavate abiliikidega.
(39)
VKEdel on töökohtade loomisel oluline osa ja nad on üldises mõttes ühiskonna stabiilsuse ja majandusarengu edendajad. VKEde arengut võivad aga piirata turutõrked, mis põhjustavad VKEdele tüüpilisi raskusi. VKEdel on tihtipeale raskusi kapitali või laenu saamisega, sest teatavatel finantsturgudel peljatakse riske ja nad ise suudavad pakkuda üksnes piiratud tagatisi. Nende vähesed vahendid võivad piirata ka nende juurdepääsu teabele, eelkõige uut tehnoloogiat ja võimalikke turge käsitlevale teabele. Selleks et hõlbustada VKEde majandustegevuse arengut, tuleks käesoleva määrusega vabastada aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teavitamiskohustusest teatavad abiliigid, kui abi antakse VKEdele.
(40)
Kõrvaldamaks erinevusi, mis võivad põhjustada konkurentsimoonutusi, hõlbustamaks VKEdega seonduvate erinevate liidu ja liikmesriikide algatuste kooskõlastamist ning halduse selguse ja õiguskindluse huvides peaks käesolevas määruses sätestatud VKE määratlus põhinema määratlustel, mis on esitatud komisjoni soovituses 2003/361/EÜ (17).
(41)
Selleks et tagada ühtsus maaelu arengu poliitikaga ning saavutada eeskirjade lihtsustamine, on määruse (EÜ) nr 1857/2006 ja määruse (EÜ) nr 800/2008 kohaldamise käigus saadud komisjoni kogemuste põhjal asjakohane vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest põllumajandusliku esmatootmise ning põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega tegelevatele VKEdele antavad erinevad abiliigid.
(42)
Sellist liiki abi peaks eelkõige hõlmama investeeringuteks ettenähtud abi (nt investeeringud materiaalsesse või immateriaalsesse varasse või põllumajanduslike tootmishoonete ümberpaigutamiseks antav investeerimisabi), äritegevuse alustamiseks ja ärivõimaluste leidmiseks antavat abi (nt noortele põllumajandustootjatele, väikestele põllumajanduslikele majapidamistele ja tootjarühmadele, samuti kvaliteedikavadega liitumiseks antav abi), äritegevuse arengu hõlbustamiseks antavat abi (nt teadmussiire ja teabemeetmed, nõustamisteenused ja müügiedendusmeetmed, asendusteenused põllumajanduslikus majapidamises), riskijuhtimise ja kriisiohjamise abi (nt abi loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste tekitatud kahju korvamiseks, loomahaiguste ja taimekahjurite ennetamise ja likvideerimisega seotud kulude korvamiseks antav abi ning kindlustusmaksete tasumiseks antav abi), samuti loomakasvatussektorile antavat abi, millega tahetakse saavutada üldistes huvides olevaid eesmärke, nagu geneetilise kvaliteedi säilitamine ning loomade ja inimeste tervise kaitse. Kõnealune abi peaks eelkõige olema suunatud kogu põllumajandussektori konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamisele.
(43)
Lisaks tuleks käesoleva määruse alusel aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastada maapiirkondades tegutsevate VKEdele antav abi. Sellega seoses ja selleks, et tagada ühtsus EAFRDst kaasrahastatavate maaelu arengu meetmete ja täiendavalt riiklikult rahastatavate meetmete vahel, peaksid käesolevas määruses sätestatud eeskirjad olema võimalikult sidusad määruse (EL) nr 1305/2013 sätetega ning selle kohaselt vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega.
(44)
Muud abiliigid, nagu põllumajandus- ja metsandussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi, abi loodusõnnetuse tekitatud kahju korvamiseks põllumajandussektoris, investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks ning metsandusele antav abi nii VKEde kui ka suurettevõtjate puhul, tuleks vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest. Eelkõige seoses metsandusele antava abiga ja selleks, et tagada ühtsus EAFRDst kaasrahastatavate maaelu arengu meetmete ja täiendavalt riiklikult rahastatavate meetmete või ainult riigiabiga rahastatavate maaelu arengu meetmete vahel, peaksid käesolevas määruses sätestatud eeskirjad olema võimalikult sidusad määruse (EL) nr 1305/2013 sätetega ning selle delegeeritud ja rakendusaktidega.
(45)
Põllumajandusliku esmatootmise ning põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega tegelevatele VKEdele antav abi, põllumajandussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi, metsandussektori abi või maapiirkondades VKEde toetamiseks ettenähtud abi aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse mittekuuluvate tegevuste puhul võib kooskõlas komisjoni määrusega (EL) nr 651/2014 samuti vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest. Kui liikmesriigid peavad seda asjakohaseks, võivad nad anda eespool nimetatud liikidesse kuuluvat abi kooskõlas määruses (EL) nr 651/2014 sätestatud tingimustega. Eelkõige võivad liikmesriigid otsustada kooskõlas määruses (EL) nr 651/2014 sätestatud tingimustega anda põllumajandusliku esmatootmisega tegelevatele VKEdele regionaalset tegevusabi muude kui transpordiga seotud lisakulude kompenseerimiseks äärepoolseimates piirkondades, nõustamisabi VKEdele, riskifinantseerimismeetmega seotud abi, teadus- ja arendustegevuse abi, innovatsiooniabi VKEdele, abi keskkonnakaitseks, koolitusabi ning abi ebasoodsas olukorras olevate töötajate jaoks. Sellega seoses ja selleks et selgitada seost käesoleva määruse ja määruse (EL) nr 651/2014 reguleerimisala vahel, tuleks märkida, et kõnealuses kahes määruses sätestatud eesmärgid, abiliigid ja abi andmise tingimused erinevad teineteisest, kuigi need võivad olla suunatud sama liiki abisaajatele.
(46)
Põllumajandussektoris tegutsevate VKEde majandus- ja keskkonnategevuse tulemuslikumaks ja tõhusamaks muutmiseks, põllumajanduse arenguks vajaliku taristu tagamiseks ning keskkonnaeesmärkide saavutamiseks vajalike mittetasuvate investeeringute toetamiseks tuleks ette näha abi sellistesse eesmärkidesse panustavate, materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavate investeeringute jaoks. Sellised investeeringud peavad vastama liidu ja asjaomaste liikmesriikide keskkonnakaitsealastele õigusaktidele. Investeeringute puhul, mille suhtes nõutakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/92/EL (18) kohaselt keskkonnamõju hindamist, peaks abi sõltuma tingimusest, et enne üksikabi andmise otsuse tegemise kuupäeva on selline hindamine toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba.
(47)
Põllumajandusliku esmatootmise sektoris antavast sihtotstarbelisest investeeringuteks ettenähtud abist tuleneva konkurentsimoonutuse ohu tõttu ei tohiks käesoleva määruse alusel aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastatud, investeeringuteks ettenähtud abi olla piiratud kindla põllumajandustootega. See tingimus ei tohiks takistada liikmesriikidel teatavaid põllumajandustooteid teatava abiga hõlmatud toodete seast välja jätta, eriti kui toodetel puudub normaalne turuväljund. Lisaks peaks käesoleva määruse alusel aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastamine olema teatavat liiki investeeringutele antava abi puhul juba iseenesest välistatud.
(48)
Selleks et tagada sobiv tasakaal konkurentsimoonutuste minimeerimise ning energia- ja ressursitõhususe edendamise vahel, tuleks käesoleva määrusega ette näha, et põllumajandusliku esmatootmisega seotud põllumajanduslike majapidamiste investeeringute puhul tuleks abi anda üksnes investeeringuteks, mis on seotud taastuvatest energiaallikatest biokütuste või energia tootmisega põllumajandusliku majapidamise tasandil juhul, kui tootmine ei ületa asjaomase põllumajandusliku majapidamise keskmist aastast kütuse- või energiatarbimist. Sellisel juhul peaks abi biokütustele käesoleva määruse alla kuuluma üksnes siis, kui seda antakse säästvatele biokütustele kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/28/EÜ (19).
(49)
Et soodustada üleminekut täiustatumatele biokütuste liikidele, nagu on ette nähtud horisontaalse keskkonna- ja energeetikaalase riigiabi eeskirjadega, tuleks toidukultuuridest toodetud biokütused põllumajandustoodete töötlemisega seotud investeeringuteks antava abi puhul käesoleva määruse reguleerimisalast välja arvata.
(50)
Selleks et innustada ja hõlbustada noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamist ja selliste väikeste põllumajanduslike majapidamist arengut, mis on eeldatavalt majanduslikult elujõulised, on asjakohane vabastada starditoetus aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest. Selleks et tagada vastalanud põllumajandustegevuse elujõulisus, tuleks abi saamise tingimuseks seada äriplaani esitamine. Starditoetus peaks hõlmama üksnes ettevõtja tegevuse algusperioodi ning mitte muutuma tegevusabiks.
(51)
Selleks et aidata põllumajandussektoril tulla toime eesseisvate probleemidega, mis on tingitud kasvanud konkurentsist ning järgnevate turgude konsolideerimisest põllumajandustoodete turustamiseks, sealhulgas kohalikel turgudel, tuleks soodustada tootjarühmade ja -organisatsioonide loomist. Seepärast on asjakohane vabastada tootjarühmadele ja -organisatsioonidele antav starditoetus aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest. Abi peaks piirduma üksnes VKE mõiste alla kuuluvate tootjarühmade ja -organisatsioonidega. Selleks et tootjarühm ja -organisatsioon saaks elujõuliseks üksuseks, peaks tootjarühma liikmesriigipoolse ametliku tunnustamise tingimuseks seadma äriplaani esitamise pädevale asutusele. Selleks et vältida abi andmist tegevusabina ning säilitada selle ergutav mõju, peaks abi kestus piirduma viie aastaga.
(52)
Selleks et suurendada turuvõimalusi ja saavutada asjaomaste põllumajandustoodete lisandväärtus, on samuti asjakohane innustada VKEsid osalema liidu või riiklikes kvaliteedikavades ning seepärast tuleks kvaliteedikavadega liitumiseks antav abi vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest. Kuna kvaliteedikavadega liitumise momendil ja osalemise esimestel aastatel, ei hüvita turg VKEdele osalemisest tingitud lisakulusid ja -kohustusi täielikult peaks abisaajatele antavad otsetoetused piirduma uute osalejatega ning hõlmama kuni viie aasta pikkust perioodi. Lisaks tuleks anda abi subsideeritud teenuste kujul seoses kvaliteedikavadest tulenevate kohustuslike kontrollimeetmete kuludega või seoses turu-uuringute kuludega või liidu kvaliteedikavade tunnustamise taotluste ettevalmistamise kuludega.
(53)
Selleks et suurendada konkurentsivõimet ja ressursitõhusust, parandada keskkonnatoimet, säästvat majandamist ja VKEde üldist tulemuslikkust, on asjakohane vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest teadmussiirdeks, teabemeetmeteks ning põllumajandusliku majapidamise nõustamisteenusteks ja müügiedendusmeetmeteks antav abi.
(54)
Põhivahend jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise põllumajandussektori saavutamiseks on hea riskijuhtimine ja kriisiohjamine. Konkreetsed loodus-, kliima- ja terviseriskid ja kriisid ohustavad eelkõige just põllumajanduslikku esmatootmist. Seepärast tuleks riskijuhtimise ja kriisiohjamise abi ning loomakasvatussektorile antava abi korral piirduda ainult põllumajandusliku esmatootmisega tegelevate VKEdega. Loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste tekitatud kahju korvamiseks, loomahaiguste ja taimekahjurite tõrjeks ning kindlustusmaksete tasumiseks antavat riigiabi tuleks eraldada ainult sellistele abisaajatele, kellel on konkreetseid raskusi, kuigi nad on teinud asjakohaseid jõupingutusi riskide vähendamiseks. Riigiabi ei tohiks ahvatleda abisaajaid põhjendamatuid riske võtma. Esmatootmisega tegelevad VKEd peavad ise vastutama järelemõtlematu tootmismeetodite või toodete valiku tagajärgede eest.
(55)
Komisjon on kohaldanud aluslepingu artiklit 107 ja 108 loodus- ja kultuuripärandi säilitamiseks antava abi suhtes mitmel juhul, eelkõige seoses ühenduse suunistega riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013 ja määrusega (EÜ) nr 1857/2006. Aastatel 2007-2013 oli VKEdele antav investeerimisabi traditsiooniliste maastike ja hoonete säilitamiseks määruse (EÜ) nr 1857/2006 alusel teavitamiskohustusest vabastatud, samas kui traditsiooniliste maastike ja hoonete säilitamiseks suurettevõtjatele antava investeeringuteks ettenähtud abi suhtes kehtis teavitamiskohustus ning oli nõutav komisjoni heakskiit vastavalt ühenduse suunistele riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013. Sel ajavahemikul hindas komisjon enam kui 87 juhul investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuvate traditsiooniliste maastike ja hoonete säilitamiseks. Kultuuripärandi säilitamise projektid ei tekita tavaliselt olulist konkurentsimoonutust, isegi kui neid teostavad suurettevõtjad. Seepärast on asjakohane, et komisjon kasutaks talle määrusega (EÜ) nr 994/98 antud volitusi seoses loodus- ja kultuuripärandi säilitamiseks antava abiga.
(56)
Selleks et kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks antav abi oleks käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud, tuleks seda abi anda kultuuri- ja looduspärandi säilitamise eesmärgil tehtavateks investeeringuteks materiaalsesse varasse või kapitaaltöödesse. Kultuuri- või looduspärand peaks asuma abisaaja põllumajanduslikus majapidamises ning peaks olema sellisena ametlikult tunnustatud liikmesriigi pädeva riigiasutuse poolt. Võttes arvesse, et käesoleva määruse kohaselt on kõnealuse abi puhul teatamiskünnis 500 000 eurot investeerimisprojekti kohta, mida ELi suunistes riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris ning maapiirkondades aastateks 2014-2020 käsitatakse väiketaristuna, on asjakohane näha käesoleva määrusega ette abi osakaal kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
(57)
Loodusõnnetuste tekitatud hädaolukorrad nõuavad abi andvate asutuste viivitamatut tegutsemist. Seepärast on oluline tagada kavandatud abimeetmete kiire rakendamine. Komisjon on kohaldanud aluslepingu artikleid 107 ja 108 küllaltki paljudes otsustes, milles käsitletakse loodusõnnetuste tagajärjel põllumajandussektoris tekkinud kahju korvamist. Ühenduse suunistes riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013 nähti juba ette võimalus lubada abikavasid, millega korvatakse loodusõnnetuste tekitatud kahju. Kohaldades ühenduse suuniseid riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013, on komisjon aastatel 2007-2012 heaks kiitnud rohkem kui 25 abimeedet, mis on seotud loodusõnnetuste tagajärjel põllumajandussektoris tekkinud kahju korvamisega. Komisjoni kogemused on näidanud, et neid meetmeid tuleb tõhususe tagamiseks kiiresti rakendada. Seepärast on sellise abi puhul vaja teavitamiskorda lihtsustada. Lisaks ei moonuta need meetmed oma hüvitusliku olemuse ja selgete siseturuga kokkusobivuse kriteeriumide olemasolu tõttu oluliselt konkurentsi siseturul. Seepärast on asjakohane, et komisjon kasutaks talle määrusega (EÜ) nr 994/98 antud volitusi ka seoses loodusõnnetuste tagajärjel põllumajandussektoris tekkinud kahju korvamiseks antava abiga.
(58)
Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi peaks seega olema kättesaadav ettevõtjatele kogu põllumajandussektoris ning seda tuleks anda nii VKEdele kui ka suurettevõtjatele. Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antava abi teavitamiskohustusest vabastamise tingimused järgivad juba väljakujunenud tava ja on seotud liikmesriikide ametiasutuste poolt antava ametliku kinnitusega selle kohta, et juhtunu on loodusõnnetus, et loodusõnnetuse tekitatud kahju ja abisaajale tekkinud kahju vahel valitseb otsene põhjuslik seos ning et välditakse ülemäärast hüvitamist. Eelkõige peavad liikmesriigid vältima ülemäärast hüvitamist, mis võib tuleneda sellise abi ühendamisest muude hüvitistega, sealhulgas kindlustusskeemi alusel saadud maksetega.
(59)
Teadus- ja arendustegevuseks antav abi võib aidata kaasa jätkusuutlikule majanduskasvule ning tugevdada konkurentsivõimet. Tuginedes komisjoni kogemustele, mis on saadud, kohaldades ühenduse suuniseid riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013, ühenduse raamistikku teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava abi suhtes (20) ja määrust (EÜ) nr 800/2008 põllumajandus- ja metsandusalaseks teadus- ja arendustegevuseks antava abi suhtes, on asjakohane vabastada käesolevas määruses sätestatud tingimusi täitev teadus- ja arendustegevuseks antav abi aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest. Kuna teadus- ja arengutegevuse edendamine on ühist huvi pakkuv oluline eesmärk, tuleks käesoleva määrusega nõuda, et teadusprojekt peab olema kõigi teatavas põllumajandus- või metsandussektoris või allsektoris tegutsevate ettevõtjate huvides. Teave teadusprojekti kohta ning selle tulemused tuleks teha internetis avalikult kättesaadavaks. Lisaks peaksid teadustulemused olema nendest huvitatud ettevõtjatele tasuta kättesaadavad.
(60)
Metsandus on maaelu arengu lahutamatu osa. Komisjon on kohaldanud aluslepingu artikleid 107 ja 108 metsandusettevõtjate suhtes paljude otsustega, mille aluseks on eelkõige ühenduse suunised riigiabi kohta põllumajandus- ja metsandussektoris aastateks 2007-2013. Aastatel 2007-2012 on komisjon kõnealuste suuniste alusel heaks kiitnud 140 metsandussektori abimeedet. Arvestades komisjoni märkimisväärseid kogemusi, mis on saadud suuniste kohaldamisega metsandusettevõtjate suhtes, on asjakohane, et komisjon kasutaks metsandussektorile antava abi puhul määrusega (EÜ) nr 994/98 antud volitusi menetluste lihtsustamiseks, tagades samas tõhusa järelevalve ja komisjonipoolse kontrolli. Komisjoni kogemuste kohaselt ei moonuta metsandussektorile antav abi selliste meetmete puhul, mis kuuluvad riikliku maaelu arengu programmidesse ja mida kaasrahastatakse kas EAFRDst või mis eraldatakse selliselt kaasrahastatud meetmete täiendava riikliku rahastamisena, oluliselt konkurentsi siseturul. Lisaks ei moonuta metsandussektoris teadmussiirdeks ning nõustamisteenuste jaoks antav abi oluliselt konkurentsi siseturul, isegi kui kõnealust abi antakse väljaspool maaelu arengu programme. Käesolevas määruses tuleks selliste meetmete puhul kindlaks määrata selged siseturuga kokkusobivuse tingimused. Need tingimused peaksid olema võimalikult sidusad määruse (EL) nr 1305/2013 sätetega ning selle kohaselt vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega.
(61)
Kõnealused abiliigid peaksid eelkõige hõlmama metsastamise ja metsamaa loomise abi, agrometsandussüsteemide abi, metsapõlengutest, loodusõnnetustest, ebasoodsatest ilmastikutingimustest, taimekahjuritest või katastroofidest tingitud metsakahjustuste ärahoidmiseks ja kõrvaldamiseks antavat abi, investeerimisabi metsa ökosüsteemide vastupanuvõime ja keskkonnaväärtuse parandamiseks, abi seoses ebasoodsate tingimustega Natura 2000 metsaaladel, nagu on määratletud nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ (21) artiklis 3 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/147/EÜ (22) artiklis 3, metsanduse keskkonna- ja kliimateenusteks ning metsakaitseks antavat abi, teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks antavat abi, nõustamisteenusteks antavat abi, taristuinvesteeringuteks antavat abi, metsandustehnoloogiatega seotud investeeringuteks ettenähtud abi ning metsandustoodete töötlemise ja turustamisega seotud investeeringuteks ettenähtud abi. Metsandussektorile antav abi peaks vältima konkurentsi moonutamist ning olema turu suhtes erapooletu.
(62)
Selleks et tagada ühtsus määrusega (EL) nr 1305/2013 ning lihtsustada kaasrahastamise ja riiklike maaelu arengu programmide lisarahastamise jaoks riigiabi loa taotlemise eeskirju, peaks käesoleva määruse alusel aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastatud abi metsandussektorile olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmetega ning vabastatud abi tuleks anda üksnes vastavuses ja kooskõlas asjaomase liikmesriigi maaelu arengu programmiga. Abi osakaal ja abikõlblikud kulud peaksid siiski olema kooskõlas ka liidu üldiste riigiabi põhimõtetega ja põllumajandussektori suhtes kohaldatavate riigiabi eeskirjadega. Seepärast ei tohiks sellised kulud nagu uut investeeringut täiendav ja sellega seotud käibekapital olla käesoleva määruse alusel abikõlblik. Kooskõlas komisjoni poolt heaks kiidetud maaelu arengu programmidega võivad metsandusmeetmete alla kuuluvad investeerimistoimingud hõlmata ka ühekordset metsahooldust, mida on vaja investeeringu ettevalmistamiseks, kui asjaomase maaelu arengu programmi eesmärk seda lubab. Abi teadmussiirdeks, nõustamisteenusteks ja metsamaa korralduseks peaks olema võimalik anda sõltumata sellest, kas sellist abi antakse riikliku maaelu arengu programmi osana.
(63)
Majanduslik mitmekesisus ja uute majandustegevuste loomine on oluline maapiirkondade arengu ja konkurentsivõime seisukohast, eelkõige liidu maapiirkonna majanduse alustala moodustavate VKEde puhul. Määrusega (EL) nr 1305/2013 nähakse ette toetusmeetmed mittepõllumajandusliku ettevõtluse arendamiseks maapiirkondades, eesmärgiga edendada tööhõivet, võimaldada kvaliteetsete töökohtade loomist maapiirkondades, säilitada olemasolevaid töökohti, vähendada tööhõive hooajalisi kõikumisi, arendada mittepõllumajanduslikke sektoreid väljaspool põllumajandust ja toiduainetetööstust, soodustades samas ettevõtete integratsiooni ja kohalikke sektoritevahelisi seoseid.
(64)
Selleks et tagada ühtsus määrusega (EL) nr 1305/2013 ning lihtsustada kaasrahastamise ja riiklike maaelu arengu programmide täiendava riikliku rahastamise jaoks riigiabi loa taotlemise eeskirju, on asjakohane vabastada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest maapiirkondades tegutsevatele VKEdele antavad erinevad abiliigid. Kõnealused liigid peaksid eelkõige hõlmama põllumajandustoodete mittepõllumajandustoodeteks töötlemise või puuvilla tootmisega seotud investeeringuteks antavat abi, mittepõllumajandusliku äritegevuse alustamiseks antavat abi, nõustamisteenuste jaoks antavat abi, teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks antavat abi ning põllumajandustootjatele puuvilla või toiduainete kvaliteedikavadega liitumiseks ja toiduainete müügiedendusmeetmeteks antavat abi. Abi, mis tuleb käesoleva määruse alusel aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastada, peaks olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega ning vabastatud abi tuleks anda üksnes vastavuses ja kooskõlas asjaomase liikmesriigi maaelu arengu programmiga. Abi osakaal ja abikõlblikud kulud peaksid siiski olema kooskõlas ka liidu üldiste riigiabi põhimõtetega ja horisontaalse riigiabi eeskirjadega. Seepärast ei tohiks sellised kulud nagu uut investeeringut täiendav ja sellega seotud käibekapital olla käesoleva määruse alusel abikõlblik.
(65)
Seoses investeeringuteks ettenähtud abiga põllumajandustoodete mittepõllumajandustoodeteks ümbertöötlemiseks tuleb täpsustada, et biokütuse või taastuvenergia tootmisega seotud investeeringud ei tohiks olla käesoleva määruse alusel abikõlblikud. Põhimõtteliselt tuleks selliste investeeringute suhtes kohaldada horisontaalse keskkonna- ja energeetikaalase riigiabi eeskirju.
(66)
Järgmiste abiliikide puhul: a) abi turu-uuringute kulude katmiseks, toote väljatöötamiseks ja projekteerimiseks ning taotluste ettevalmistamiseks kvaliteedikavade tunnustamise eesmärgil; b) abi kvaliteedikavadega seotud kohustuslike kontrollimeetmete kulude katmiseks; c) abi teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks; d) abi nõustamisteenusteks; e) abi põllumajanduslike majapidamiste asendusteenuste jaoks; f) abi müügiedendusmeetmetele; g) abi loomahaiguste ja taimekahjurite ennetamise ja likvideerimisega seotud kulude hüvitamiseks ja h) abi loomakasvatussektorile, jõuab abi lõplike abisaajateni kaudselt toetatud teenuste kaudu. Sellistel juhtudel peaks abisaaja olema asjaomase teenuse osutaja või tegevuse teostaja. Teenuse osutaja või tegevuse teostaja valimisel tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta asjaomaseid kohaldatavaid riigihanke-eeskirju ning valikumenetluse läbipaistvuse, avatuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid.
(67)
Pidades silmas komisjoni kogemusi kõnealuses valdkonnas, on põhimõtteliselt vaja riigiabipoliitika korrapäraselt läbi vaadata. Seepärast peaks käesoleva määruse kohaldamisaeg olema piiratud. Seetõttu on asjakohane sätestada üleminekusätted, sealhulgas käesoleva määruse kohaldamisaja lõpus kehtima hakkavad kohandamisperioodi eeskirjad teavitamiskohustusest vabastatud abikavade jaoks. Kõnealuste eeskirjade puhul tuleks anda liikmesriikidele aega uue korraga kohanemiseks.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
SISUKORD
I PEATÜKK.
ÜHISSÄTTED 13
II PEATÜKK.
MENETLUSNÕUDED 25
III PEATÜKK.
ABI LIIGID 26
1. jagu.
Abi põllumajandusliku esmatootmise ning põllumajandustoodete töötlemise või turustamisega tegelevatele VKEdele 26
2. jagu.
Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks 43
3. jagu.
Abi loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks põllumajandussektoris 44
4. jagu.
Põllumajandus- ja metsandussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi 45
5. jagu.
Metsandusele antav abi 46
6. jagu.
Maapiirkondade VKEdele antav abi, mida kaasrahastab EAFRD või mis eraldatakse selliselt kaasrahastatud meetmete täiendava riikliku rahastamisena 59
IV PEATÜKK.
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED 65
I PEATÜKK
ÜHISSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
1. Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste abiliikide suhtes:
a)
abi mikro-, väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele:
i)
põllumajandussektoris tegutsevad ettevõtjad (põllumajanduslik esmatootmine, põllumajandustoodete töötlemine ja turustamine), välja arvatud artiklid 14, 15, 16, 18, 23, 25-28, mida kohaldatakse üksnes esmatootmisega tegelevate VKEde suhtes;
ii)
aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja jäävad tegevused niivõrd, kuivõrd kõnealust abi antakse kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 või seda kas kaasrahastatakse Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) või antakse selliste kaasrahastavate meetmete raames täiendava riikliku rahastamisena;
b)
investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks;
c)
abi loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks põllumajandussektoris;
d)
põllumajandus- ja kalandussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi;
e)
metsandusele antav abi.
2. Kui liikmesriigid peavad seda asjakohaseks, võivad nad anda käesoleva artikli lõike 1 punktides a, d ja e osutatud abi kooskõlas määrusega (EL) nr 651/2014 ja selles sätestatud tingimuste alusel.
3. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
metsandussektorile antav abi, mida ei kaasrahastata EAFRDst ega anta kaasrahastavate meetmete raames täiendava riikliku rahastamisena, välja arvatud artiklid 31, 38, 39 ja 43;
b)
VKEdele aluslepingu artikli 42 reguleerimisalast välja jäävateks tegevusteks antav abi, mida ei kaasrahastata EAFRDst ega anta selliste kaasrahastavate meetmete raames täiendava riikliku rahastamisena.
4. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
käesoleva määruse artiklitega 17, 32, 33, artikli 34 lõike 5 punktidega a-c ja artiklitega 35, 40, 41 ja 44 ette nähtud abikavad, kui keskmine riigiabi aastaeelarve ületab 150 miljonit eurot, kui nende jõustumisest on möödunud kuus kuud. Komisjon võib otsustada, et käesoleva määruse kohaldamist jätkatakse mis tahes kõnealuse abikava suhtes kauem, olles hinnanud liikmesriigi poolt komisjonile esitatud hindamiskava 20 tööpäeva jooksul alates abikava jõustumisest;
b)
käesoleva artikli lõike 4 punktis a osutatud abikavade mis tahes muudatused, mis ei ole muudatused, mis ei mõjuta abikava siseturuga kokkusobivust käesoleva määruse alusel, või mis ei mõjuta märkimisväärselt heaks kiidetud hindamiskava sisu;
c)
abi, mida antakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, täpsemalt selline abi, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, turustusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega;
d)
abi, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel.
5. Käesolevat määrust, välja arvatud artikkel 30, ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
abikavad, milles ei ole sõnaselgelt välistatud üksikabi maksmine ettevõtjale, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks;
b)
sihtotstarbeline üksikabi ettevõtjale, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks.
6. Käesolevat määrust ei kohaldata raskustes olevatele ettevõtjatele antava abi suhtes, välja arvatud järgmistel juhtudel:
a)
loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks kooskõlas artikliga 30 ja abi loomahaiguste likvideerimise kulude katteks kooskõlas artikli 26 lõikega 8 ning abi hukkunud loomade korjuste kõrvaldamiseks ja hävitamiseks kooskõlas artikli 27 lõike 1 punktidega c, d ja e;
b)
abi järgmistes olukordades, kui ettevõtja on sattunud raskustesse kõnealuse olukorra põhjustatud kahju tõttu:
i)
abi loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest tingitud kahju korvamiseks kooskõlas artikliga 25;
ii)
taimekahjurite likvideerimisega seotud kulude korvamiseks antav abi ning loomahaiguste ja taimekahjurite tekitatud kahju korvamiseks antav abi kooskõlas artikli 26 lõigetega 8 ja 9;
iii)
abi metsapõlengutest, loodusõnnetustest, loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, muudest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, kahjuritest, katastroofidest ja kliimamuutustega seotud põhjustest tingitud metsakahjustuste kõrvaldamiseks kooskõlas artikli 34 lõike 5 punktiga d.
7. Käesolevat määrust ei kohaldata abi suhtes, kui meede ise, selle tingimused või rahastamisviis kujutavad endast ELi õiguse põhimõttelist rikkumist, eelkõige järgneva puhul:
a)
abi, mille andmise tingimus on abisaaja peakorteri asumine asjaomases liikmesriigis või abisaaja tegutsemine peamiselt selles liikmesriigis;
b)
abi, mille andmise tingimus on, et abisaaja kohustab kasutama riigis toodetud tooteid või riiklikke teenuseid;
c)
abi, millega piiratakse abisaaja võimalust kasutada teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni tulemusi teises liikmesriigis.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „abi”- meede, mis vastab kõikidele aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud nõuetele;
2) „VKEd” ehk „mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad”- ettevõtjad, kes vastavad I lisas sätestatud kriteeriumidele;
3) „põllumajandussektor”- kõik põllumajandusliku esmatootmise ning põllumajandustoodete töötlemise või turustamisega tegelevad ettevõtjad;
4) „põllumajandustoode”- aluslepingu I lisas loetletud tooted, välja arvatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 (23) I lisas loetletud kalandus- ja vesiviljelustooted;
5) „põllumajanduslik esmatootmine”- aluslepingu I lisas loetletud põllundus- ja loomakasvatussaaduste tootmine ilma täiendava töötlemiseta kõnealuste toodete olemust muutmata;
6) „põllumajandustoodete töötlemine”- põllumajandustoodete töötlemine, mille saadus on samuti põllumajandustoode, välja arvatud põllumajanduslik tegevus, mis on vajalik loomse või taimse saaduse esmamüügiks ettevalmistamiseks;
7) „põllumajandustoodete turustamine”- toodete omamine või väljapanek, mille eesmärk on müük, müügiks pakkumine, tarnimine või mis tahes muu turustamise viis, välja arvatud esmatootja esmamüük edasimüüjatele või töötlejatele, ja mis tahes tegevus, millega toodet esmamüügiks ette valmistatakse; esmatootjalt lõpptarbijale müümist käsitatakse põllumajandustoodete turustamisena juhul, kui see toimub selleks ettenähtud eraldi kohas;
8) „põllumajanduslik majapidamine”- põllumajanduslike esmatoodete tootmiseks kasutatav üksus, mis koosneb maast, ruumidest ja rajatistest;
9) „loodusõnnetused”- maavärinad, laviinid, maalihked ja üleujutused, tornaadod, orkaanid, vulkaanipursked ja looduslikult alguse saanud metsapõlengud;
10) „abikava”- mis tahes dokument, mille alusel võidakse ilma edasisi rakendusmeetmeid nõudmata anda üksikabi kõnealuses dokumendis üldiselt ja abstraktselt määratletud ettevõtjatele, ja mis tahes dokument, mille alusel võidakse anda konkreetse projektiga mitteseotud abi ühele või mitmele ettevõtjale määramata ajaks ja/või määramata ulatuses;
11) „hindamiskava”- dokument, mis sisaldab vähemalt hinnatava abikava eesmärke, hindamisküsimusi, tulemusnäitajaid; kavandatud hindamismeetodeid; andmekogumisnõudeid; hindamise kavandatavat ajakava, sealhulgas lõpliku hindamisaruande esitamise kuupäeva; hindamist teostava sõltumatu organi kirjeldust või kriteeriume selle organi valimiseks ning hindamise avalikkuse tagamise meetmeid
12) „üksikabi”-
a)
sihtotstarbeline üksikabi ning
b)
abikava raames üksikutele abisaajatele antav abi;
13) „sihtotstarbeline üksikabi”- abi, mida ei anta abikava alusel;
14) „raskustes olev ettevõtja”- ettevõtja, kes vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest:
a)
kui on tegemist piiratud vastutusega äriühinguga (v.a alla kolme aasta tegutsenud VKE), kes on akumuleeritud kahjumi tõttu kaotanud üle poole oma märgitud osa- või aktsiakapitalist. Nii on see juhul, kui akumuleeritud kahjumi mahaarvamine reservidest (ning kõikidest muudest elementidest, mida üldiselt peetakse äriühingu omavahendite osaks) annab negatiivse tulemuse, mis ületab poolt märgitud osa- või aktsiakapitalist. Selle sätte kohaldamisel mõistetakse termini „piiratud vastutusega äriühing” all eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL (24) I lisas mainitud äriühinguliike ning „osa- ja aktsiakapital” hõlmab mis tahes ülekurssi;
b)
äriühing (v.a alla kolme aasta tegutsenud VKE), kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus äriühingu võlgade eest ja kes on kaotanud kogunenud kahjumi tõttu üle poole oma arvetel olevast kapitalist. Selle sätte kohaldamisel mõistetakse termini „äriühing, kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus äriühingu võlgade eest” all eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL II lisas mainitud äriühinguliike;
c)
kui asjaomase ettevõtja suhtes on võlausaldajate soovil algatatud kõiki võlakohustusi hõlmav maksejõuetusmenetlus või ettevõtja vastab siseriikliku õiguse kohaselt kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamise kriteeriumidele;
d)
kui ettevõtja on saanud päästmisabi ning ei ole veel laenu tagasi maksnud või garantiid lõpetanud või on saanud ümberkorraldusabi ning tema suhtes kohaldatakse endiselt ümberkorraldamiskava;
e)
ettevõtja puhul, kes ei ole VKE, kui viimase kahe aasta jooksul:
i)
on ettevõtja arvestuslik finantsvõimendus olnud suurem kui 7,5 ja
ii)
on ettevõtja EBITDA suhe intressimaksete kattevarasse olnud alla 1,0;
15) „hukkunud loomad”- loomad, kes on põllumajanduslikus majapidamises või transportimise ajal hädatapu korras konkreetse diagnoosi alusel või ilma kindla diagnoosita tapetud või surnud, sealhulgas surnult sündinud ja sündimata jäänud loomad, kuid mitte tapetud inimtoiduks;
16) „loodusõnnetusega võrreldavad ebasoodsad ilmastikutingimused”- sellised ilmastikutingimused nagu külm, tormid ja rahe, jää, rajuvihm, pidev vihm või ränk põud, mis hävitavad rohkem kui 30 % keskmisest aastatoodangust, mis arvutatakse:
a)
kolme eelnenud aasta põhjal või
b)
eelnenud viieaastase perioodi kolme aasta keskmisena, milles ei ole arvesse võetud kõige kõrgemat ja kõige madalamat näitajat;
17) „muud ebasoodsad ilmastikutingimused”- ebasoodsad ilmastikutingimused, mis ei vasta käesoleva määruse artikli 2 lõikes 16 sätestatud tingimustele;
18) „taimekahjurid”- nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (25) artikli 2 lõike 1 punktis e määratletud kahjulikud organismid;
19) „katastroof”- inimtegevusest põhjustatud ootamatu biootilist või abiootilist laadi sündmus, millega kaasnevad olulised häired metsandusstruktuurides, põhjustades olulist majanduslikku kahju metsandussektorile;
20) „brutotoetusekvivalent”- abi summa, kui see on antud toetusena abisaajale, enne maksude või muude tasude mahaarvamist;
21) „materiaalne vara”- maast, hoonetest ja tootmisrajatistest, masinatest ja seadmetest koosnev vara;
22) „immateriaalne vara”- vara, millel ei ole füüsilist või rahalist kehastust, näiteks patendid, litsentsid, oskusteave või muu intellektuaalomand;
23) „agrometsandussüsteemid”- maakasutussüsteemid, kus puid kasvatatakse samal maal kombinatsioonis põllumajandusega;
24) „tagasimakstav ettemakse”- projekti jaoks antav laen, mis makstakse ühe või mitme osamaksena ja mille tagasimaksmise tingimused sõltuvad projekti tulemustest;
25) „projektiga seotud tööde või tegevuse algus”- kas investeeringuga seotud tegevuse või ehitustööde alustamine või esimene õiguslikult siduv kohustus tellida seadmeid või teenuseid või muu kohustus, mis teeb investeeringu pöördumatuks, olenevalt sellest, kumb on varajasem; tööde või tegevuse alustamiseks ei peeta maa ostmist ja ettevalmistustöid, näiteks lubade saamist või teostatavusuuringute teostamist;
26) „suurettevõtjad”- ettevõtjad, kes ei vasta I lisas sätestatud kriteeriumidele;
27) „maksumeetme kava järglaskava”- maksusoodustuse vormis kava, mis kujutab endast eelneva maksusoodustuse vormis kava muudatust ja millega asendatakse eelnev kava;
28) „abi osakaal”- abi kogusumma, mis on väljendatud protsendina abikõlblikest kuludest enne maksude või muude tasude mahaarvamist;
29) „abi andmise kuupäev”- kuupäev, mil abisaajal tekib vastavalt liikmesriigi õigusaktidele seaduslik õigus abi saada;
30) „liidu normatiiv”- liidu õigusaktides sätestatud kohustuslik normatiiv, milles määratakse kindlaks üksikettevõtjatele kohustuslikud eesmärgid, eelkõige seoses keskkonna, hügieeni ja loomade heaoluga; liidu normatiivina ei käsitata siiski liidu tasandil kehtestatud normatiive ega eesmärke, mis on kohustuslikud liikmesriikidele, kuid mitte üksikutele ettevõtjatele;
31) „maaelu arengu programm”- maaelu arengu programm, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 6 lõikes 1;
32) „vähetootlik investeering”- investeering, millega ei kaasne põllumajandusliku majapidamise väärtuse või tasuvuse kasvu;
33) „investeeringud liidu normatiivile vastavuse saavutamiseks”- investeeringud, mis on tehtud liidu normatiivile vastavuse saavutamiseks pärast liidu õigusaktides sätestatud üleminekuperioodi möödumist;
34) „noor põllumajandustootja”- abitaotluse esitamise kuupäeval kuni 40 aasta vanune ning vastavate ametialaste oskuste ja pädevustega isik, kes asub esimest korda tegutsema põllumajandusliku majapidamise juhina;
35) „äärepoolseimad piirkonnad”- aluslepingu artikli 349 esimeses lõigus osutatud piirkonnad;
36) „Egeuse mere väikesaared”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 229/2013 (26) artikli 1 lõikes 2 osutatud väikesaared;
37) „vähem arenenud piirkonnad”- piirkonnad, mille sisemajanduse koguprodukt (SKP) elaniku kohta moodustab alla 75 % EL 27 keskmisest SKPst;
38) „EL 25”- 25 liikmesriiki, kes olid ELi liikmed 2005. aasta mai seisuga;
39) „EL 27”- 27 liikmesriiki, kes olid ELi liikmed 2007. aasta jaanuari seisuga;
40) „kapitaaltööd”- tööd, mida teeb põllumajandustootja ise või teevad tema töötajad, ning millega luuakse põhivara;
41) „toidukultuuripõhine biokütus”- biokütus, mis on toodetud teraviljast ja muust tärkliserikkast toorainest, suhkru- ja õlitaimedest, nagu on määratletud komisjoni ettepanekus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviks, millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi kohta ning direktiivi 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (27);
42) „aktiivne põllumajandustootja”- aktiivne põllumajandustootja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1307/2013 (28) artikli 9 tähenduses;
43) „tootjarühm ja -organisatsioon”- rühm või organisatsioon, mis on moodustatud järgmistel eesmärkidel:
a)
et kohandada kõnealustesse rühmadesse või organisatsioonidesse kuuluvate tootjate tootmisprotsessi ja toodangut turunõuetele või
b)
lasta kaupa ühiselt turule, sealhulgas kaupa müügiks ette valmistada, müüki tsentraliseerida ja hulgiostjaid varustada või
c)
töötada välja ühised eeskirjad toodangut käsitleva teabe kohta, esmajoones seoses saagikoristuse ja kättesaadavusega või
d)
edendada tootjarühmade või -organisatsioonide muid tegevusi, nagu äri- ja turustusoskuste arendamine ning innovatsiooniprotsesside korraldamine ja lihtsustamine;
44) „kvaliteedikavas osalemisest tulenevad püsikulud”- kulud, mis on kantud seoses toetatava kvaliteedikavaga liitumise ja kvaliteedikavas osalemise iga-aastaste osamaksudega, sealhulgas vajaduse korral kulutused kontrollidele, mida on vaja kvaliteedikava spetsifikatsioonidele vastavuse tõendamiseks;
45) „nõustamine”- täielik nõustamisprotsess ühe ja sama lepingu raames;
46) „põllumajandustootja majapidamise liige”- füüsiline või juriidiline isik või füüsiliste või juriidiliste isikute rühm, olenemata sellest, milline õiguslik seisund on sellele rühmale ja rühma liikmetele riiklike õigusaktidega antud, välja arvatud põllumajandusliku majapidamise töötajad;
47) „TSE (transmissiivse spongioosse entsefalopaatia) ja BSE (veiste spongioosse entsefalopaatia) testide kulud”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 999/2001 (29) X lisa C peatüki kohaseks proovivõtmiseks ja laborianalüüsiks vajalike proovide võtmise, transportimise, analüüsimise, säilitamise ja hävitamisega seotud kulud ning testikomplektide kulud;
48) „tõuraamat”- raamat, register, andmik või andmekandja,
a)
mida peab tõuaretajate organisatsioon või ühing, mis on ametlikult tunnustatud liikmesriigis, kus ta on asutatud, ning
b)
kuhu kantakse sisse või milles registreeritakse ühte tõugu tõuveised ühes nende eellaste nimetamisega.
49) „kaitsealune loom”- liidu või siseriiklike õigusaktide kohaselt kaitse all olev loom;
50) „teadmisi levitav organisatsioon”- üksus (nt ülikool või uurimisinstituut, tehnosiirde agentuur, innovatsioonivahendaja, teadusuuringutele pühendunud füüsiline või virtuaalne koostööüksus) hoolimata oma õiguslikust staatusest (ava- või eraõiguslik) või rahastamise viisist, mille peamine eesmärk on sõltumatult teostada alusuuringuid, rakendusuuringuid või tootearendust või laialdaselt levitada sellise tegevuse tulemusi, kasutades selleks õpetamist, avaldamist või teadmussiiret. Kui üksus tegeleb ka majandustegevusega, tuleb sellise majandustegevuse rahastamine, kulud ja tulud arvestada eraldi. Ettevõtjatel, kes avaldavad mõju sellisele üksusele, nt aktsionäridel või liikmetel, ei tohi olla eelisjuurdepääsu sellise üksuse teaduspotentsiaalile ja tema saavutatud teadustulemustele;
51) „reaalturutingimuste põhimõte”- põhimõte, mille kohaselt ei tohi lepinguosaliste vahelise investeerimistehingu tingimused erineda sõltumatute ettevõtjate vahel sõlmitud tehingu tingimustest ning need tingimused ei tohi sisaldada salalepete elemente. Iga tehing, mis tuleneb avatud, läbipaistvast ja tingimusteta menetlusest, loetakse reaalturutingimuste põhimõttele vastavaks;
52) „kiire kasvuga puud”- lühikese raieringiga mets, kus kahe raiekoristuse vaheline aeg on minimaalselt 8 ja maksimaalselt 20 aastat;
53) „lühikese raieringiga madalmetsa puud”- CN-koodi 06 02 9041 alla kuuluvad puuliigid, mille määratlevad liikmesriigid ja mis hõlmavad puittaimi, mitmeaastaseid taimi, pookealuseid või pärast koristamist mulda jäävaid juuremugulaid, mis järgmisel hooajal ajavad uusi võrseid, ning mille maksimaalse raietsükli määravad kindlaks liikmesriigid;
54) „tehingukulu”- kohustusega seotud täiendav kulu, mis aga ei tulene otseselt kohustuse rakendamisest ega sisaldu kuludes ega saamatajäänud tuludes, mida hüvitatakse vahetult ning mida võib arvutada standardkulu alusel;
55) „muu maahaldaja”- muu kui põllumajandussektoris tegutsev maad haldav ettevõtja;
56) „põllumajandustoodete töötlemine mittepõllumajandustoodeteks”- mis tahes põllumajandustoodete töötlemine, mille saadus ei ole hõlmatud aluslepingu I lisaga;
57) „punkti a alad”- aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktile a vastavad alad, mis on tähistatud ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;
58) „punkti c alad”- aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktile c vastavad alad, mis on tähistatud ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;
59) „hõredalt asustatud piirkonnad”- piirkonnad, mille komisjon on sellisena heaks kiitnud eraldi otsustega regionaalabi kaartide kohta ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020;
60) „NUTS 3. tasandi piirkond”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1059/2003 (30) alusel ühise statistiliste territoriaalüksuste liigituse 3. tasandil kindlaks määratud piirkond;
61) „eelnevalt kindlaksmääramata punkti c alad”- piirkonnad, mille liikmesriik on omal äranägemisel määranud punkti c alaks, eeldusel et liikmesriik tõendab, et sellised piirkonnad vastavad teatavatele sotsiaalmajanduslikele kriteeriumidele ning et need piirkonnad on kooskõlas aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktiga c tähistatud ajavahemikuks 1. juulist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;
62) „endised punkti a alad”- alad, mis olid tähistatud punkti a aladena ajavahemikuks 1. jaanuarist 2011 kuni 30. juunini 2014 heaks kiidetud regionaalabi kaardil;
63) „toiduained”- toiduained, mis ei ole põllumajandustooted ja mis on loetletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (31) I lisas.
Artikkel 3
Teavitamiskohustusest vabastamise tingimused
Abikavad, selliste kavade raames antav üksikabi ja sihtotstarbeline üksikabi peavad olema siseturuga kokkusobivad aluslepingu artikli 107 lõike 2 või 3 tähenduses ning need tuleb aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastada, kui kõnealune abi vastab kõigile käesoleva määruse I peatükis sätestatud tingimustele ning käesoleva määruse III peatükis asjaomase abiliigi suhtes sätestatud eritingimustele.
Artikkel 4
Teavitamiskünnised
1. Käesolevat määrust ei kohaldata üksikabi suhtes, mille brutotoetusekvivalent ületab järgmisi künniseid:
a)
abi põllumajanduslikes majapidamistes materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavateks investeeringuteks, mis on seotud põllumajandusliku esmatootmisega (artikkel 14): 500 000 eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
b)
investeeringuteks ettenähtud abi seoses põllumajandusliku tootmishoone ümberpaigutamisega, millega kaasneb rajatiste ajakohastamine või tootmisvõimsuse suurenemine (artikli 16 lõige 4): 500 000 eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
c)
investeeringuteks ettenähtud abi seoses põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega (artikkel 17); 7,5 miljonit eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
d)
investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks (artikkel 29): 500 000 eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
e)
põllumajandus- ja metsandussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi (artikkel 31): 7,5 miljonit eurot projekti kohta;
f)
metsastamise ja metsamaa loomise abi (artikkel 32): 7,5 miljonit eurot investeerimisprojekti kohta;
g)
agrometsandussüsteemide abi (artikkel 33): 7,5 miljonit eurot agrometsandussüsteemi rajamise projekti kohta;
h)
investeeringuteks ettenähtud abi metsa ökosüsteemide vastupanuvõime ja keskkonnaväärtuse parandamiseks (artikkel 35): 7,5 miljonit eurot investeerimisprojekti kohta;
i)
abi investeerimiseks metsanduse arendamise, ajakohastamise või kohandamisega seotud taristusse (artikkel 40): 7,5 miljonit eurot investeerimisprojekti kohta;
j)
metsandustehnoloogiate ning metsandustoodete töötlemise, kokkukogumise ja turustamisega seotud investeeringuteks ettenähtud abi (artikkel 41): 7,5 miljonit eurot investeerimisprojekti kohta;
k)
investeeringuteks ettenähtud abi põllumajandustoodete mittepõllumajandustoodeteks ümbertöötlemiseks või puuvilla tootmiseks (artikkel 44): 7,5 miljonit eurot investeerimisprojekti kohta.
2. Lõikes 1 osutatud künniseid ei tohi abikavade või abiprojektide kunstliku osadeks jaotamisega eirata.
Artikkel 5
Abi läbipaistvus
1. Käesolevat määrust kohaldatakse ainult niisuguse abi suhtes, mille brutotoetusekvivalent on juba eelnevalt võimalik täpselt välja arvutada, ilma et oleks vaja teha riskianalüüsi („läbipaistev abi”).
2. Läbipaistvana käsitatakse järgmisi abiliike:
a)
toetuste ja intressitoetustena antav abi;
b)
laenudena antav abi, kui brutotoetusekvivalent on arvutatud abi andmise ajal kehtinud viitemäära alusel;
c)
garantiidena antav abi:
i)
kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud komisjoni teatises, või
ii)
kui enne abi rakendamist on brutotoetusekvivalendi arvutamise meetod heaks kiidetud, lähtudes komisjoni teatisest EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes või mis tahes seda asendavast teatisest, kui meetodist on teatatud komisjonile vastavalt sel ajal kohaldatavale riigiabi valdkonnas vastuvõetud komisjoni määrusele, ja heakskiidetud meetodiga käsitletakse sõnaselgelt niisugust liiki garantiisid ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust;
d)
maksusoodustuste vormis antav abi, kui meetmega on ette nähtud ülemmäär, millega tagatakse, et kohaldatavat künnist ei ületata;
e)
tagasimakstava ettemakse vormis antav abi, kui tagasimakstavate ettemaksete kogusumma ei ületa käesoleva määruse alusel kohaldatavaid künniseid või enne meetme rakendamist on tagasimakstava ettemakse brutotoetusekvivalendi arvutamise metoodikast komisjonile teatatud ja komisjon on selle heaks kiitnud.
3. Käesoleva määruse kohaldamisel ei käsitata läbipaistva abina järgmisi abiliike:
a)
kapitalisüstidena antav abi;
b)
riskifinantseerimismeetmetena antav abi.
Artikkel 6
Ergutav mõju
1. Käesolevat määrust kohaldatakse ainult abi suhtes, millel on ergutav mõju.
2. Abil loetakse olevat ergutav mõju, kui abisaaja on asjaomasele liikmesriigile esitanud kirjaliku abitaotluse enne projekti või tegevusega seotud töö alustamist. Abitaotlused peavad sisaldama vähemalt järgmist teavet:
a)
ettevõtja nimi ja suurus;
b)
projekti või tegevuse kirjeldus, sealhulgas selle algus- ja lõppkuupäev;
c)
projekti või tegevuse asukoht;
d)
rahastamiskõlblike kulude loetelu;
e)
projekti/tegevuse jaoks vajaliku riikliku rahastamise liik (toetus, laen, garantii, tagasimakstav ettemakse vms) ja summa.
3. Suurettevõtjatele antaval sihtotstarbelisel üksikabil loetakse olevat ergutav mõju, kui lisaks lõikes 2 sätestatud tingimuse täitmise tagamisele on liikmesriik enne asjaomase üksikabi andmist kontrollinud, et abisaaja koostatud dokumentatsioon kinnitab, et abi toob kaasa ühe või mitu tulemust järgmisest:
a)
projekti või tegevuse ulatus suureneb oluliselt abi tulemusel;
b)
projekti või tegevusega seoses abisaaja poolt kulutatud kogusumma suureneb oluliselt abi tulemusel;
c)
projekti või tegevuse lõpuleviimine kiireneb oluliselt või
d)
investeeringuteks ettenähtud sihtotstarbelise üksikabi puudumisel ei oleks projekti või tegevust asjaomases maapiirkonnas teostatud või see ei oleks olnud asjaomases maapiirkonnas abi saajale piisavalt kasumlik.
4. Erandina lõigetest 2 ja 3 loetakse maksusoodustuste vormis antaval abil olevat ergutav mõju, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
meetmega kehtestatakse õigus saada abi kooskõlas objektiivsete kriteeriumidega, ilma et liikmesriik saaks täiendavalt oma kaalutlusõigust kasutada ning
b)
meede on vastu võetud ja jõustunud enne abi saava projekti või tegevusega seotud töö alustamist, v.a maksumeetme kava järglaskavade puhul juhul, kui tegevus oli juba hõlmatud eelnevate maksusoodustuste kavadega.
5. Erandina lõigetest 2, 3 ja 4 ei nõuta järgmiste abiliikide puhul ergutava mõju olemasolu või loetakse neil see olemas olevat:
a)
maakorralduse abikavad, kui on täidetud artiklis 15 või artiklis 43 sätestatud tingimuse ning eeldusel et
i)
abikavaga antakse õigus saada abi kooskõlas objektiivsete kriteeriumidega ja ilma, et liikmesriik saaks täiendavalt oma kaalutlusõigust kasutada ning
ii)
abikava on vastu võetud ja jõustunud enne, kui abisaaja on kandnud artikli 15 või artikli 43 kohased abikõlblikud kulud;
b)
abi müügiedendusmeetmeteks publikatsioonide kaudu, mille eesmärk on tõsta üldsuse teadlikkust põllumajandustoodetest, kui on täidetud artikli 24 lõike 2 punktis b sätestatud tingimused;
c)
abi loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest tingitud kahju korvamiseks, kui on täidetud artiklis 25 sätestatud tingimused;
d)
loomahaiguste ja taimekahjurite likvideerimisega seotud kulude korvamiseks antav abi ning kõnealuste loomahaiguste ja taimekahjurite tekitatud kahju korvamiseks antav abi, kui on täidetud artikli 26 lõigetes 9 ja 10 sätestatud tingimused;
e)
abi hukkunud loomade kõrvaldamise ja hävitamisega seotud kulude katmiseks, kui on täidetud artikli 27 lõike 1 punktides c, d ja e sätestatud tingimused;
f)
investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks (artikkel 29);
g)
abi loodusõnnetuse tekitatud kahju korvamiseks, kui on täidetud artiklis 30 sätestatud tingimused;
h)
põllumajandus- ja metsandussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi, kui on täidetud artiklis 31 sätestatud tingimused;
i)
abi metsapõlengutest, loodusõnnetustest, ebasoodsatest ilmastikutingimustest, taimekahjuritest, loomahaigustest, katastroofidest ja kliimamuutusega seotud põhjustest tingitud metsakahjustuste kõrvaldamiseks kooskõlas artikli 34 lõike 5 punktiga d, kui on täidetud artiklis 34 sätestatud tingimused;
Artikkel 7
Abi osakaal ja abikõlblikud kulud
1. Abi osakaalu ja abikõlblike kulude arvutamisel lähtutakse kõigi kasutatavate arvude puhul summadest, millest ei ole makse ega muid tasusid maha arvatud. Rahastamiskõlblikke kulusid tõendatakse selgete, konkreetsete ja ajakohaste dokumentidega.
2. Käibemaks ei ole abikõlblik, välja arvatud juhul, kui see ei ole riigi käibemaksuõiguse alusel tagasi nõutav.
3. Kui abi antakse muus vormis kui toetus, on abi suuruseks abi brutotoetusekvivalent.
4. Mitmes osas makstav abi diskonteeritakse vastavalt abi andmise ajal kehtivale väärtusele. Abikõlblikud kulud diskonteeritakse samuti nende väärtusele abi andmise kuupäeval. Diskonteerimisel kasutatakse intressimäärana abi andmise ajal kohaldatavat diskontomäära.
5. Kui abi antakse maksusoodustustena, siis diskonteeritakse abi osad diskontomäärade alusel, mis kehtivad maksusoodustuse kasutamise erinevatel aegadel.
6. Kui abi antakse tagasimakstavate ettemaksetena, mida brutotoetusekvivalendi arvutamise aktsepteeritava metoodika puudumise tõttu väljendatakse protsendina abikõlblikest kuludest, ning meede näeb ette, et projekti õnnestumise korral, mis on määratletud mõistliku ja kaalutletud hüpoteesi alusel, makstakse ettemaks tagasi koos intressiga, mis on vähemalt võrdne abi andmise kuupäeval kohaldatud diskontomääraga, võib III peatükis sätestatud abi ülemmäära suurendada 10 protsendipunkti võrra.
Artikkel 8
Kumuleerimine
1. Selleks et teha kindlaks, kas artiklis 4 sätestatud teavitamiskünniseid ning III peatükis sätestatud abi ülemmäära ja maksimaalseid abisummasid on järgitud, võetakse arvesse toetatavale tegevusele või projektile või ettevõtjale eraldatava riigiabi kogusummat.
2. Kui koos riigiabi andmisega toimub liidu institutsioonide, asutuste, ühisettevõtjate või muude organite poolt keskselt hallatav liidu rahastamine, mis ei ole otseselt või kaudselt liikmesriigi kontrolli all, võetakse arvesse ainult riigiabi, et määrata kindlaks, kas teavitamise künniseid ja abi ülemmäärasid on järgitud, eeldusel et avalikust sektorist saadud toetuse kogusumma, mida antakse samade abikõlblike kulude katmiseks, ei ületa kõige soodsamat rahastamise määra, mis on sätestatud liidu õigusaktidega kehtestatud eeskirjades.
3. Kindlaks tehtavate abikõlblike kuludega abi, mis on käesoleva määruse alusel vabastatud aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, võib kumuleerida järgmisega:
a)
mis tahes muu riigiabi, kui kõnealused abimeetmed on seotud erinevate kindlaks tehtavate abikõlblike kuludega;
b)
mis tahes muu riigiabi, mis on seotud samade abikõlblike kuludega, mis osaliselt või täielikult kattuvad, kuid ainult juhul, kui sellise kumuleerimise tulemusel ei ületata suurimat abi osakaalu või abisummat, mida käesoleva määruse kohaselt kõnealuse abi suhtes kohaldatakse.
4. Käesoleva määruse artiklite 18 ja 45 kohaselt teavitamiskohustusest vabastatud abi, mille puhul ei ole abikõlblikke kulusid võimalik kindlaks teha, võib kumuleerida muu riigiabiga, mille puhul on abikõlblikke kulusid võimalik kindlaks teha.
Abi, mille puhul ei ole abikõlblikke kulusid võimalik kindlaks teha, võib kumuleerida muu riigiabiga, mille puhul ei ole abikõlblikke kulusid võimalik kindlaks teha, kuni kogufinantseerimise kõrgeima asjakohase ülemmäärani, mis on iga juhtumi konkreetseid asjaolusid arvesse võttes kindlaks määratud käesoleva või mõne muu grupierandi määrusega või komisjoni vastu võetud otsusega.
5. Riigiabi, mis on teavitamiskohustusest vabastatud käesoleva määruse III peatüki 1., 2. või 3. jao alusel, ei kumuleerita määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 81 lõikes 2 ja artiklis 82 osutatud maksetega samade abikõlblike kulude katteks, kui kumuleerimise tulemusel ületaks abi osakaal või abisumma käesolevas määruses sätestatud ülemmäärasid.
6. Käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud riigiabi ei tohi kumuleerida samade abikõlblike kulude katmiseks antud vähese tähtsusega abiga, kui sellise kumuleerimise tulemusel ületab abi osakaal või abisumma III peatükiga ettenähtud ülemmäärasid.
7. Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajandusliku tootmispotentsiaali taastamiseks vastavalt käesoleva määruse artikli 14 lõike 3 punktile e ei kumuleerita abiga, mida antakse käesoleva määruse artiklites 25, 26 ja 30 osutatud varalise kahju hüvitamiseks.
8. Käesoleva määruse artiklis 19 osutatud stardiabi põllumajandussektori tootjarühmadele ja -organisatsioonidele ei kumuleerita abiga põllumajandussektori tootjarühmade ja -organisatsioonide asutamiseks, millele on osutatud määruse (EL) nr 1305/2013 artiklis 27.
Käesoleva määruse artiklis 18 osutatud stardiabi noortele põllumajandustootjatele ja stardiabi väikeste põllumajanduslike majapidamiste arendamiseks ei kumuleerita määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 19 lõike 1 punkti a alapunktides i ja iii osutatud ettevõtlusega alustamise toetusega noortele põllumajandustootjatele ja toetusega väikeste põllumajanduslike majapidamiste arendamiseks, kui kumuleerimise tulemusel ületaks abisumma käesolevas määruses sätestatud summasid.
Artikkel 9
Avaldamine ja teavitamine
1. Hiljemalt kümme tööpäeva enne käesoleva määruse alusel aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastatud abikava jõustumist või enne käesoleva määruse alusel vabastatud sihtotstarbelise üksikabi andmist esitavad liikmesriigid komisjonile komisjoni riigiabist teatamise süsteemi veebirakenduse kaudu kooskõlas määruse (EÜ) nr 794/2004 artikliga 3 sellise abi kohta kokkuvõtliku teabe käesoleva määruse II lisas esitatud standardvormingus.
Kümne tööpäeva jooksul alates kokkuvõtliku teabe kättesaamisest saadab komisjon liikmesriigile kättesaamisteatise koos abi tunnusnumbriga.
2. Asjaomane liikmesriik tagab riigi või piirkondliku tasandi riigiabi veebisaidil järgmise teabe avaldamise:
a)
lõikes 1 osutatud kokkuvõtlik teave või link sellele;
b)
iga lõikes 1 osutatud abimeetme tervikteksti sealhulgas selle muudatused, või link, mis võimaldab tekstile juurdepääsu;
c)
käesoleva määruse III lisa kohane teave iga üksikabi kohta, mis ületab:
i)
60 000 eurot põllumajandusliku esmatootmisega tegelevate abisaajate puhul;
ii)
500 000 eurot abisaajate puhul, kes tegelevad põllumajandustoodete töötlemise või turustamisega või tegutsevad metsandussektoris või tegevusalal, mis ei kuulu aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse.
3. Maksusoodustuste vormis abikavade puhul loetakse seda tingimust täidetuks, kui liikmesriigid avaldavad nõutava teabe üksikute abusummade kohta järgmiste vahemikena (miljonites eurodes):
a)
0,06-0,5 üksnes põllumajandusliku esmatootmise puhul;
b)
0,5-1;
c)
1-2;
d)
2-5;
e)
5-10;
f)
10-30 ning
g)
30 ja enam.
4. Käesoleva artikli lõike 2 punktis c osutatud teave esitatakse ning see on kättesaadav standardvormis, nagu on kirjeldatud III lisas, ning selle haldamiseks peab saama kasutada tõhusat otsingu- ja allalaadimisfunktsiooni. Lõikes 2 osutatud teave avaldatakse kuue kuu jooksul alates abi andmise kuupäevast või maksusoodustuse vormis antava abi puhul ühe aasta jooksul alates maksudeklaratsiooni esitamise tähtpäevast ning see jääb kättesaadavaks vähemalt kümneks aastaks alates abi andmise kuupäevast.
5. Lõikes 1 osutatud kava või sihtotstarbelise abimeetme terviktekst peab sisaldama eelkõige sõnaselget viidet käesolevale määrusele, tsiteerides selle pealkirja ja selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise viidet, ja III peatüki sätetele, mis on asjakohased kõnealuse akti puhul, või kui on kohaldatav, liikmesriigi õigusaktidele, mis tagavad, et käesoleva määruse asjakohased sätted on täidetud. Sellele lisatakse määruse rakendussätted ja muudatused.
6. Komisjon avaldab oma veebisaidil:
a)
lõikes 1 osutatud teabe kokkuvõtte;
b)
lingid lõikes 2 osutatud kõigi liikmesriikide riigiabi veebisaitidele.
7. Liikmesriigid saavutavad vastavuse lõigete 2, 3 ja 4 sätetele hiljemalt kahe aastaga pärast käesoleva määruse jõustumist.
Artikkel 10
Topeltavaldamise vältimine
Kui üksikabi kuulub määruse (EL) nr 1305/2013 reguleerimisalasse ja seda kaasrahastatakse EAFRDst või antakse selliste kaasrahastavate meetmete raames täiendava riikliku rahastamisena, võib liikmesriik otsustada mitte avaldada seda käesoleva määruse artikli 9 lõikes 2 osutatud riigiabi veebisaidil, tingimusel et teave üksikabi kohta on juba avaldatud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 artiklitega 111, 112 ja 113 (32). Sellisel juhul esitab liikmesriik käesoleva määruse artikli 9 lõikes 2 osutatud riigiabi veebisaidil viite määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 111 osutatud veebisaidile.
II PEATÜKK
MENETLUSNÕUDED
Artikkel 11
Grupierandi tühistamine
Kui liikmesriik annab abi, mis on käesoleva määruse alusel väidetavalt vabastatud aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kuid ei vasta I-III peatükis sätestatud tingimustele, võib komisjon pärast asjaomasele liikmesriigile oma seisukohtade esitamiseks võimaluse andmist võtta vastu otsuse, et asjaomase liikmesriigi kõikidest või osast edaspidistest abimeetmetest, mis muidu vastaksid käesolevas määruses sätestatud nõuetele, tuleb komisjoni aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt teavitada. Abimeetmed, millest tuleb teatada, võivad piirduda teatavate abiliikidega, teatavatele abisaajatele antava abiga või abimeetmetega, mille on vastu võtnud asjaomase liikmesriigi teatavad asutused.
Artikkel 12
Aruandlus
1. Liikmesriigid esitavad komisjonile elektrooniliselt määruse (EÜ) nr 794/2004 III peatükis osutatud iga-aastase aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta seoses iga täisaasta või iga aasta osaga, mil käesolevat määrust kohaldatakse.
2. Lisaks peab aastaaruanne sisaldama järgmist teavet:
a)
loomahaigused või taimekahjurid (artikkel 26);
b)
meteoroloogiateave loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste (artikkel 25) või põllumajandussektoris toimunud loodusõnnetuse (artikkel 30) liigi, toimumisaja, suhtelise ulatuse ja toimumiskoha kohta.
Artikkel 13
Järelevalve
Liikmesriigid peavad üksikasjalikku registrit teabe ja tõendavate dokumentidega, mis on vajalikud selleks, et tõendada kõikide käesolevas määruses sätestatud tingimuste täitmist. Selliseid dokumente säilitatakse kümme aastat alates kuupäevast, mil sihtotstarbeline üksikabi anti või mil anti abikava kohaselt viimane üksikabi. Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile 20 tööpäeva jooksul või võimaliku taotluses kindlaksmääratud pikema tähtaja jooksul kogu teabe ja tõendavad dokumendid, mida komisjon peab käesoleva määruse kohaldamise järelevalve jaoks vajalikuks.
III PEATÜKK
ABILIIGID
1. JAGU
Abi põllumajandusliku esmatootmise ning põllumajandustoodete töötlemise või turustamisega tegelevatele VKEdele
Artikkel 14
Abi põllumajandusliku esmatootmisega seotud põllumajanduslikele majapidamistele materiaalsesse ja mittemateriaalsesse varasse tehtavate investeeringute jaoks
1. Põllumajandusliku esmatootmisega seotud põllumajanduslikes majapidamistes materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavateks investeeringuteks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui on täidetud käesoleva artikli lõigetes 2-14 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Investeeringu võib teha üks või mitu abisaajat või see võib olla seotud ühe või mitme abisaaja kasutatava materiaalse või immateriaalse varaga.
3. Kõnealune investeering peab täitma vähemalt üht järgmistest eemärkidest:
a)
põllumajandusliku majapidamise üldise tulemuslikkuse ja jätkusuutlikkuse parandamine, eelkõige tootmiskulude vähendamise või tootmise täiustamise ja ümberpaigutamise abil;
b)
looduskeskkonna, hügieenitingimuste või loomade heaolu parandamine, kui investeeringu tagajärjel saavutatakse kehtivates ELi normatiivides sätestatust paremaid tulemusi;
c)
põllumajanduse arendamise, kohandamise ja ajakohastamisega seotud taristu loomine ja parandamine, sealhulgas põllumaale juurdepääs, maakorraldus ja -parandus, energia- ja veevarustus ning energia ja vee säästmine;
d)
põllumajanduslike keskkonna- ja kliimaeesmärkide, sealhulgas liikide ja elupaikade elurikkuse kaitsestaatuse saavutamine, ning Natura 2000 ala või riiklikus või piirkondlikus maaelu arendamise programmis kindlaksmääratud muude kõrge loodusliku väärtusega süsteemide üldkasutusväärtuse suurendamine tingimusel, et investeeringud on vähetootlikud;
e)
loodusõnnetuste, loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste, loomahaiguste ja taimekahjurite tõttu kahjustunud tootmispotentsiaali taastamine ning nimetatud sündmustest tingitud kahju ennetamine.
4. Investeering võib olla seotud põllumajanduslikus majapidamises biokütuste või taastuvenergia tootmisega, kui selline toodangumaht ei ületa asjaomase põllumajandusliku majapidamise aasta keskmist kütuse- või energiatarbimist.
Kui investeering tehakse biokütuse tootmiseks, ei tohi tootmisrajatiste tootmisvõimsus ületada põllumajandusliku majapidamise aasta keskmist transpordikütuse tarbimist ning toodetud biokütust ei müüda turul.
Kui investeering tehakse põllumajanduslikus majapidamises taastuvatest energiaallikatest toodetud soojusenergia ja elektri tootmisse, täidavad tootmisrajatised ainult abisaaja enda energiavajadust ning nende tootmisvõimsus ei ole suurem kui põllumajandusliku majapidamise keskmine soojus- ja elektrienergia tarbimine aastas. Elektrit lubatakse võrku müüa üksnes niivõrd, kuivõrd peetakse kinni oma tarbeks kasutamise aastalimiidist.
Kui investeeringu teevad mitu abisaajat omaenda biokütuse ja energiavajaduse rahuldamiseks, loetakse keskmiseks aastaseks tarbimiseks kõigi abisaajate keskmise aastase tarbimise summat.
Investeeringud taastuvenergia taristusse, millega tarbitakse või toodetakse energiat, vastavad energiatõhususe miinimumnõuetele, kui need on riigi tasandil vastu võetud.
Investeeringud rajatistesse, mille esmafunktsioon on elektri tootmine biomassist, on abikõlblikud üksnes juhul, kui kasutatakse soojusenergia minimaalset protsendimäära, mille kehtestavad liikmesriigid.
Liikmesriigid kehtestavad eri käitiseliikide jaoks bioenergia, sealhulgas biokütuste tootmiseks kasutatavad maksimaalsed teravilja-, muude tärkliserohkete kultuuride ning suhkru- ja õlikultuuride kogused. Abi bioenergia investeerimisprojektidele piirdub bioenergiaga, mis vastab liidu õigusaktides, sh direktiivi 2009/28/EÜ artikli 17 lõigetes 2-6 sätestatud kohaldatavatele säästlikkuse kriteeriumidele.
5. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeeringute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et enne üksikabi andmise kuupäeva on selline hindamine toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba.
6. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, omandamine, sealhulgas liisimine, või parandamine, kuid maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine ülempiiriga kuni vara turuväärtuseni;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine või arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste ja kaubamärkide omandamine;
e)
eespool lõike 3 punktis d nimetatud eesmärkide saavutamiseks tehtavate vähetootlike investeeringute kulud;
f)
niisutuse puhul üksnes kulud seoses investeeringutega, mis vastavad järgmistele tingimustele:
i)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ (33) artikli 13 kohaselt nõutavast veemajanduskavast peab olema komisjonile teatatud kogu ala puhul, millega seoses investeering tehakse, samuti muude alade puhul, mille keskkonda võib investeering mõjutada. Kõnealuse direktiivi artikli 11 kohaselt veemajanduskava alusel jõustuvaid meetmeid, mis on põllumajandussektori jaoks asjakohased, tuleb täpsustada asjakohases meetmeprogrammis. On vaja teha veemõõtmist, mis võimaldab mõõta vee kasutamist toetatud investeeringu tasandil, või tuleb selline mõõtmine teha võimalikuks investeeringu osana;
ii)
investeeringu tulemusel väheneb veekasutus varasemaga võrreldes vähemalt 25 %;
Punkti f puhul tuleb siiski lisada, et käesoleva artikli alusel ei ole abikõlblikud investeeringud, mis mõjutavad põhja- või pinnaveekogumeid, mille puhul on asjakohases veemajanduskavas tehtud kindlaks, et nende seisund on vee kogusega seotud põhjustel vähem kui hea, ning investeeringud, mille tulemusel suureneb niisutatud ala netopind, mis mõjutab konkreetset põhja- või pinnaveekogumit.
Punkti f alapunktides i ja ii sätestatud tingimusi ei kohaldata olemasolevasse rajatisse tehtava investeeringu suhtes, mis mõjutab üksnes energiatõhusust, või veehoidla rajamiseks tehtava investeeringu suhtes või investeeringu suhtes taaskasutatud vee kasutamisse, mis ei mõjuta põhja- või pinnaveekogu;
g)
loodusõnnetuste, loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste, loomahaiguste või taimekahjurite tõttu kahjustunud põllumajandusliku tootmispotentsiaali taastamiseks tehtavate investeeringute korral võivad abikõlblikud kulud hõlmata kulusid, mida tehakse põllumajandusliku tootmispotentsiaali taastamiseks enne nende nähtuste esinemist valitsenud tasemeni;
h)
loodusõnnetustest, loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, loomahaigustest või taimekahjuritest põhjustatud kahju ennetamiseks tehtavate investeeringute korral võivad abikõlblikud kulud hõlmata spetsiifiliste ennetusmeetmete kulusid.
7. Liisingulepingutega seotud kulusid (nt liisinguandja kasumimäär, intressi refinantseerimiskulud, üldkulud ja kindlustustasud), v.a lõike 6 punktides a ja b osutatud kulud, ei käsitata abikõlblike kuludena.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
8. Alates 1. jaanuarist 2017 maksavad niisutuse puhul abi üksnes sellised liikmesriigid, kes tagavad seoses vesikonnaga, milles investeering tehakse, eri veekasutusviiside panuse veeteenuste kulude katmisel põllumajandussektorite kaupa kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikli 9 lõike 1 esimese taandega, võttes vajaduse korral arvesse kulude katmise sotsiaalset, keskkonnaalast ja majanduslikku mõju ning asjaomase piirkonna või asjaomaste piirkondade geograafilisi ja kliimatingimusi.
9. Abi ei anta järgmisteks eesmärkideks:
a)
tootmisõiguste, toetusõiguste ja üheaastaste taimede ostmine;
b)
üheaastaste taimede istutamine;
c)
drenaažitööd
d)
ELi normatiivide täitmiseks tehtavad investeeringud, välja arvatud noortele põllumajandustootjatele antud abi 24 kuu jooksul alates tegevuse alustamisest;
e)
loomade ostmine, välja arvatud investeeringuteks ettenähtud abi vastavalt lõike 3 punktile e.
10. Abi andmist ei piirata kindlate põllumajandustoodetega ning see peab seega olema avatud kõigile põllumajandusliku esmatootmise sektoritele või kogu taime- või loomakasvatussektorile. Liikmesriik võib siiski jätta teatavad tooted abikavast välja liigse tootmisvõimsuse tõttu siseturul või turustamisvõimaluste puudumise tõttu.
11. Lõikes 1 osutatud abi ei anta, kui see on vastuolus määrusega (EL) nr 1308/2013] ette nähtud keeldude või piirangutega, isegi kui need keelud ja piirangud kehtivad üksnes kõnealuses määruses sätestatud liidu toetuse suhtes.
12. Abi osatähtsus peab olema kuni:
a)
75 % abikõlblikest kuludest äärepoolseimates piirkondades;
b)
75 % abikõlblikest kuludest Egeuse mere väikesaartel;
c)
50 % abikõlblikest kuludest vähem arenenud piirkondades ja kõikides piirkondades, mille SKP ühe elaniku kohta ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 oli väiksem kui 75 % EL 25 keskmisest võrdlusperioodil, aga mille SKP ühe elaniku kohta on suurem kui 75 % EL 27 keskmisest;
d)
40 % abikõlblikest kuludest muudes piirkondades.
13. Tingimusel et abi ülemmäär ei ületa 90 %, on lõikega 12 ettenähtud määrasid lubatud suurendada 20 protsendipunkti võrra seoses järgmisega:
a)
noored põllumajandustootjad või põllumajandustootjad, kes on tegevust alustanud viie aasta jooksul enne abi taotlemist;
b)
ühisinvesteeringud, näiteks põllumajandustootjate rühma kasutatavad laorajatised või põllumajandustoodete turustamiseks ettevalmistamise rajatised, ja integreeritud projektid, mis hõlmavad mitut määruses (EL) nr 1305/2013 sätestatud meedet, sealhulgas tootjaorganisatsioonide ühinemisega seotud meetmed;
c)
investeeringud looduslikust või muust konkreetsest eripärast tingitud piirangutega aladel;
d)
Euroopa innovatsioonipartnerluse (EIP) raames toetatud tegevused, näiteks investeering uue talli rajamiseks, mis võimaldab katsetada põllumajandustootjatest, teadlastest ja loomade heaoluga tegelevatest vabaühendustest koosnevas töörühmas välja töötatud uusi loomapidamisvõtteid;
e)
investeeringud looduskeskkonna, hügieenitingimuste või loomade heaolu parandamiseks, nagu on osutatud lõike 3 punktis b; sellisel juhul kohaldatakse käesoleva lõikega ettenähtud suuremat määra ainult sellise lisakulu suhtes, mis on vajalik kehtivates liidu standardites sätestatud tasemest paremate tulemuste saavutamiseks ning mille tulemusel tootmisvõimsus ei suurene.
14. Lõike 3 punktis d osutatud vähetootlike investeeringute ja lõike 3 punktis e osutatud tootmispotentsiaali taastamiseks tehtavate investeeringute puhul ei tohi abi ülemmäär ületada 100 %.
Lõike 3 punktis e nimetatud ennetusmeetmetega seotud investeeringute puhul ei tohi maksimaalne abi osakaal ületada 80 %. Seda võib siiski suurendada kuni 100 %, kui investeeringu teevad mitu abisaajat ühiselt.
Artikkel 15
Abi põllumajandusmaa korralduseks
Põllumajandusmaa korralduseks antav abi sobib siseturuga kokku aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui on täidetud I peatükis sätestatud tingimused ning seda antakse kuni 100 % ulatuses tegelikest kuludest, mis tulenevad õigus- ja halduskuludest, sealhulgas maamõõtmiskulud.
Artikkel 16
Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslike tootmishoonete ümberpaigutamiseks
1. Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslike tootmishoonete ümberpaigutamiseks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-5 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Põllumajandusliku tootmishoone ümberpaigutamine toimub üldise huvi eesmärgil.
Käesoleva artikli alusel abi andmise põhjendamiseks nimetatud avalik huvi peab olema täpsustatud asjaomase liikmesriigi vastavates õigusakti sätetes.
3. Kui põllumajandusliku tootmishoone ümberpaigutamine tähendab olemasolevate rajatiste demonteerimist, teisaldamist ja taaspüstitamist, siis võib abi osakaal olla kuni 100 % sellise tegevuse tegelikest kuludest.
4. Kui ümberpaigutamisega kaasneb lisaks lõikes 3 osutatud demonteerimisele, teisaldamisele ja taaspüstitamisele kõnealuste rajatiste ajakohastamine või tootmisvõimsuse suurenemine, kohaldatakse ajakohastamise või tootmisvõimsuse suurenemisega seotud kulude suhtes artikli 14 lõigetes 12 ja 13 osutatud investeeringuteks ettenähtud abi osakaalu.
Käesoleva lõike kohaldamisel ei käsitata ajakohastamisena olemasoleva hoone või rajatise asendamist uue ajakohastatud hoone või rajatisega ilma tootmise iseloomu või kasutatavat tehnoloogiat põhjalikult muutmata.
5. Kui ümberpaigutamine hõlmab maapiirkonna asulate läheduses toimuvaid tegevusi eesmärgiga parandada asula elukvaliteeti ja keskkonnatoimet, võib abi ülemmäär olla kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 17
Põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega seotud investeeringuteks ettenähtud abi
1. Seoses põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega materiaalsesse või immateriaalsesse varasse tehtavateks investeeringuteks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-10 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Investeering peab olema seotud põllumajandustoodete töötlemise või turustamisega.
3. Toidukultuuripõhiste biokütuste tootmisega seotud investeeringud ei ole käesoleva artikli alusel abikõlblikud.
4. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeeringute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et enne üksikabi andmise kuupäeva on selline hindamine toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba.
5. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine ülempiiriga kuni vara turuväärtuseni;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine.
6. Liisingulepingutega seotud kulusid (nt liisinguandja kasumimäär, intressi refinantseerimiskulud, üldkulud ja kindlustustasud), v.a lõike 5 punktides a ja b osutatud kulud, ei käsitata abikõlblike kuludena.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
7. Kehtivatele ELi normatiividele vastavuse saavutamiseks vajalike investeeringute jaoks abi ei anta.
8. Abi ei anta, kui see on vastuolus määrusega (EL) nr 1308/2013 ette nähtud keeldude või piirangutega, isegi kui need keelud ja piirangud kehtivad üksnes kõnealuses määruses sätestatud liidu toetuse suhtes.
9. Abi osakaal ei tohi ületada:
a)
75 % abikõlblikest kuludest äärepoolseimates piirkondades;
b)
75 % abikõlblikest kuludest Egeuse mere väikesaartel;
c)
50 % abikõlblikest kuludest vähem arenenud piirkondades ja kõikides piirkondades, mille SKP ühe elaniku kohta aastatel 2007-2013 oli väiksem kui 75 % EL 25 keskmisest võrdlusperioodil, aga mille SKP ühe elaniku kohta on suurem kui 75 % EL 27 keskmisest SKPst;
d)
40 % abikõlblikest kuludest muudes piirkondades.
10. Tingimusel, et abi ülemmäär ei ületa 90 %, on lõikega 9 ettenähtud määrasid lubatud suurendada 20 protsendipunkti võrra tegevuse puhul, mis on seotud
a)
tootjaorganisatsioonide ühinemisega või
b)
mida toetatakse EIP raames.
Artikkel 18
Stardiabi noortele põllumajandustootjatele ja väikeste põllumajanduslike majapidamiste arendamiseks
1. Noortele põllumajandustootjatele ja väikeste põllumajanduslike majapidamiste arendamiseks antav stardiabi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-7 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse noortele põllumajandustootjatele, kes on määratletud käesoleva määruse artikli 2 punktis 34, või väikestele põllumajanduslikele majapidamistele vastavalt liikmesriikide määratlusele.
Väikeste põllumajanduslike majapidamiste liikmesriikidepoolne määratlus vastab määratlusele, mis on lisatud vastavatesse maaelu arengu programmidesse ja komisjoni poolt heaks kiidetud.
Liikmesriigid määravad noorte põllumajandustootjate stardiabile ja väikeste põllumajanduslike majapidamiste arendamiseks mõeldud abile juurdepääsuks ülemise ja alumise künnise põllumajandusliku majapidamise tootmispotentsiaali põhjal, mida mõõdetakse standardtoodanguga vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1242/2008 (34) artikli 5 või mõnele samaväärsele määratlusele. Noorte põllumajandustootjate jaoks antava stardiabi saamise alumine künnis on kõrgem kui ülemine künnis väikeste põllumajanduslike majapidamiste arengutoetuse saamiseks.
Abi on ette nähtud üksnes mikro- ja väikestele ettevõtjatele.
3. Kui abi antakse noorele põllumajandustootjale, kes asutab ettevõtte juriidilise isikuna, peab noorel põllumajandustootjal olema selle juriidilise isiku juhtimist, tulusid ja finantsriske käsitlevate otsuste üle tegelik ja püsiv kontroll. Kui mitu füüsilist isikut, sh isikud, kes ei ole noored põllumajandustootjad, osalevad juriidilise isiku kapitalis või juhtimises, peab noor põllumajandustootja olema võimeline tegema sellist tegelikku ja püsivat kontrolli kas üksi või koos teiste isikutega. Kui juriidilist isikut kontrollib üksi või koos teiste isikutega mõni teine juriidiline isik, kohaldatakse kõnealuseid nõudeid mis tahes füüsilise isiku suhtes, kes sellist teist juriidilist isikut kontrollib.
4. Abi andmise tingimuseks on asjaomase liikmesriigi pädevale asutusele äriplaani esitamine, mille rakendamine algab üheksa kuu jooksul alates abi andmise otsuse vastuvõtmisest.
Äriplaanis kirjeldatakse vähemalt järgmist:
a)
noorte põllumajandustootjate stardiabi:
i)
põllumajandusliku majapidamise esialgne olukord;
ii)
uue põllumajandusliku majapidamise tegevuse konkreetsed vahe- ja arengueesmärgid;
iii)
põllumajandusliku majapidamise tegevuse arendamiseks vajalike meetmete üksikasjad (sh keskkonnasäästlikkuse ja ressursitõhususega seotud üksikasjad), nt investeeringud, koolitus, nõustamine;
b)
väikeste põllumajanduslike majapidamiste stardiabi:
i)
põllumajandusliku majapidamise esialgne olukord;
ii)
majandusliku elujõulisuse saavutamist toetavate meetmete (nt investeeringud, koolitus, koostöö) üksikasjad, sh keskkonnasäästlikkuse ja ressursitõhususega seotud üksikasjad.
5. Noorte põllumajandustootjate puhul tuleb käesoleva artikli lõike 4 punktis a osutatud äriplaanis sätestada, et abisaaja peab vastama artikli 2 punktis 42 sätestatud aktiivse põllumajandustootja määratlusele 18 kuu jooksul alates tegevuse alustamisest. Kui abisaajal ei ole vastavaid ametialaseid oskusi ja pädevusi, et vastata kõnealusele määratlusele, on tal siiski õigus saada abi, tingimusel et ta kohustub omandama kõnealused oskused 36 kuu jooksul alates abi andmise otsuse vastuvõtmisest. Kõnealune kohustus tuleb lisada äriplaani.
6. Abi makstakse vähemalt kahes osas maksimaalselt viie aasta jooksul.
Noortele põllumajandustootjatele tehakse abi viimane osamakse tingimusel, et lõike 4 punktis a osutatud äriplaan on nõuetekohaselt täidetud.
7. Abisumma noore põllumajandustootja kohta sõltub asjaomase liikmesriigi sotsiaalmajanduslikust olukorrast ning piirdub 70 000 euroga.
Abisumma väikese põllumajandusliku majapidamise kohta on kuni 15 000 eurot.
Artikkel 19
Stardiabi põllumajandussektori tootjarühmadele ja -organisatsioonidele
1. Stardiabi tootjarühmadele ja -organisatsioonidele sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-9 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi saavad taotleda ainult tootjarühmad või -organisatsioonid, mida asjaomase liikmesriigi pädev asutus on esitatud äriplaani alusel ametlikult tunnustanud.
3. Abi antakse tingimusel, et asjaomane liikmesriik täidab kohustust kontrollida, kas lõikes 2 osutatud äriplaani eesmärgid on saavutatud viie aasta jooksul alates tootjarühma või -organisatsiooni ametlikust tunnustamisest.
4. Tootjarühma või -organisatsiooni raames sõlmitud kokkulepped, tehtud otsused või kooskõlastatud tavad peavad vastama määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 206-210 alusel kohaldatavatele konkurentsieeskirjadele.
5. Abi ei anta:
a)
tootjaorganisatsioonidele (üksused/asutused), nagu äriühingud või kooperatiivid, kelle eesmärk on ühe või mitme põllumajandusliku majapidamise haldamine ning keda seetõttu saab käsitada üksikute tootjatena;
b)
muudele põllumajandusühistutele, kes täidavad selliseid ülesandeid nagu vastastikune abi, asendusteenused ja oma liikmete põllumajanduslike majapidamiste haldamine, ilma et nad oleksid kaasatud toodangu ühisesse turunõuetele kohandamisse;
c)
tootjarühmadele, -organisatsioonidele või -ühendustele, kelle eesmärgid ei vasta määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 152 lõike 1 punktile c ja lõikele 3 ning artiklile 156.
6. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid: sobivate ruumide rentimise kulud, kontoriinventari, sealhulgas arvuti riistvara ja tarkvara ostmist, bürootöötajate kulusid, üldkulusid ning õigus- ja halduskulusid.
Kui ruumid ostetakse, peavad ruumide abikõlblikud kulud piirduma turuhindadele vastavate rendikuludega.
7. Abi makstakse kindlasummalise toetusena iga-aastaste osadena esimese viie aasta jooksul alates kuupäevast, mil pädev asutus tootjarühma või -organisatsiooni lõikes 2 osutatud äriplaani alusel ametlikult tunnustas.
Liikmesriigid maksavad viimase osa välja alles pärast seda, kui on kontrollitud, kas kõnealune äriplaan on nõuetekohaselt rakendatud.
Abi väheneb järk-järgult.
8. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
9. Abisumma piirdub 500 000 euroga.
Artikkel 20
Abi põllumajandustoodete tootjate liitumiseks kvaliteedikavadega
1. Põllumajandustoodete tootjatele antav abi sobib siseturuga kokku aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui kõnealune abi hõlmab järgmist:
a)
kvaliteedikavadega liitumiseks antav abi, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-6 ja I peatükis sätestatud tingimused;
b)
abi seoses kvaliteedikavadest tulenevate selliste kohustuslike kontrollimeetmete kuludega, mis on võetud liidu või siseriiklike õigusaktide kohaselt või pädevate asutuste nimel, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2, 4, 6, 7 ja 8 ja I peatükis sätestatud tingimused;
c)
abi seoses kuludega, mis tulenevad turu-uuringutest, tootekontseptsioonide ja -kavandite väljatöötamisest ning kvaliteedikavade tunnustamise taotluste ettevalmistamisest, kui see vastab käesoleva artikli lõigetes 2, 6, 7 ja 8 sätestatud tingimustele ja I peatükile.
2. Lõikes 1 osutatud abi antakse seoses järgmiste kvaliteedikavadega:
a)
kvaliteedikavad, mis on asutatud järgmiste määruste ja sätete alusel:
i)
määruse (EL) nr 1308/2013 II osa II jaotise I peatüki 2. jagu seoses veiniga;
ii)
määrus (EL) nr 1151/2012;
iii)
nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007 (35);
iv)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 110/2008 (36);
v)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 251/2014 (37);
b)
põllumajandustoodete kvaliteedikavad, sealhulgas põllumajanduslike majapidamiste sertifitseerimiskavad, mille puhul liikmesriigid on kinnitanud vastavust järgmistele kriteeriumidele:
i)
kõnealuse kvaliteedikava raames toodetud lõpptoote eripära tuleneb selgetest kohustustest, millega tagatakse:
-
toote eripärased tunnused või
-
eripärased kasvatus- või tootmismeetodid või
-
lõpptoote kvaliteet, mis on inimeste, loomade või taimede tervise, loomade heaolu või keskkonnakaitse seisukohast oluliselt parem kui see, mida nõutakse kaubandusstandarditega;
ii)
kvaliteedikava peab olema avatud kõigile tootjatele;
iii)
kvaliteedikava peab sisaldama siduvaid lõpptoodete spetsifikatsioone ja nendele spetsifikatsioonidele vastavust peab kontrollima avaliku sektori asutus või sõltumatu kontrolliasutus;
iv)
kvaliteedikava peab olema läbipaistev ja tagama põllumajandustoodete täieliku jälgitavuse;
c)
põllumajandustoodete vabatahtliku sertifitseerimise süsteemid, mille kohta asjaomased liikmesriigid kinnitavad, et need vastavad nõuetele, mis on sätestatud komisjoni teatises „ELi suunised põllumajandustoodete ja toiduainete vabatahtliku sertifitseerimise süsteemide parimate tavade kohta” (38).
3. Lõike 1 punktis a osutatud abi antakse põllumajandustoodete tootjatele iga-aastase stimuleeriva maksena, mille suurus määratakse kindlaks vastavalt toetatavates kvaliteedikavades osalemisest tulenevate püsikulude tasemele.
4. Lõike 1 punktides a ja b osutatud abi ei anta kulude jaoks, mis tulenevad abisaaja enda tehtavast kontrollist, või kui liidu õigusaktidega on ette nähtud, et kontrolli kulud kannavad põllumajandustoodete tootjad ja tootjarühmad, ilma tasude tegelikku taset täpsustamata.
5. Lõike 1 punktis a osutatud abi antakse maksimaalselt viieks aastaks ning see on kuni 3 000 eurot abisaaja kohta aastas.
6. Abi peab olema objektiivselt määratud tingimuste alusel kättesaadav kõigile abikõlblikele ettevõtjatele asjaomases piirkonnas.
7. Lõike 1 punktides b ja c osutatud abi ei tohi hõlmata otsemakseid abisaajatele.
Lõike 1 punktides b ja c osutatud abi makstakse kontrollimeetmete eest vastutavale asutusele, teadusasutusele või nõustamisteenuste pakkujale.
8. Lõike 1 punktides b ja c osutatud abi ei tohi olla suurem kui 100 % tegelikest kuludest.
Artikkel 21
Abi teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks
1. Abi teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-8 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi hõlmab kutseõpet ja oskuste omandamise meetmeid, sealhulgas koolituskursused, õpikojad ja juhendamine, tutvustustegevusi ja teabemeetmeid.
Abi võib hõlmata ka põllumajandusliku majapidamise juhtkonna liikmete lühiajalisi vastastikuseid vahetusi ja põllumajanduslike majapidamiste külastamist.
Abi tutvustamistegevusele võib hõlmata asjaomaseid investeeringukulusid.
3. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kutseõppe, oskuste omandamise meetmete (sealhulgas koolituskursused, töötoad ja juhendamine), tutvustustegevuse või teabemeetmete korralduskulud;
b)
osalejate reisi- ja majutuskulud ning päevarahad;
c)
osalejate äraoleku ajal asendusteenuste osutamise kulud;
d)
näidisprojektide investeeringud:
i)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
ii)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine ülempiiriga kuni vara turuväärtuseni;
iii)
punktides i ja ii nimetatud kuludega seotud üldkulud, nagu näiteks arhitektide, inseneride ja konsultantide tasud, keskkonnasäästlikkuse ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamise tasud, sealhulgas teostatavusuuringud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kuludeks isegi juhul, kui nende tulemuste põhjal punktide i ja ii kohaseid kulusid ei tehta;
iv)
arvutitarkvara omandamine või arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste ja kaubamärkide omandamine.
4. Lõike 3 punktis d osutatud kulud on abikõlblikud üksnes sel määral, mil neid kasutatakse näidisprojekti jaoks ja kestel.
Abikõlblikuks peetakse vaid sellist amortisatsioonikulu, mis vastab näidisprojekti kestusele ja mis arvutatakse üldiselt aktsepteeritava raamatupidamistava kohaselt.
5. Lõike 3 punktides a ja c osutatud abi ei tohi hõlmata otsemakseid abisaajatele.
Lõike 3 punktides a ja c osutatud abi makstakse teadmussiirde ja teabemeetmete teenuste osutajale.
6. Teadmussiirde ja teabemeetmetega seotud teenuseid osutavatel asutustel peab olema kõnealuste ülesannete täitmiseks piisav suutlikkus, mis väljendub personali kvalifikatsioonis ja korrapärases koolituses.
Lõikes 2 osutatud tegevust võivad teostada tootjarühmad või muud organisatsioonid, olenemata nende suurusest.
7. Abi peab olema objektiivselt määratud tingimuste alusel kättesaadav kõigile abikõlblikele ettevõtjatele asjaomases piirkonnas.
Kui lõikes 2 osutatud tegevust viivad läbi tootjarühmad või -organisatsioonid, ei tohi sellise tegevuse kasutamise tingimuseks seada sellise rühma või organisatsiooni liikmeks olemist.
Mitteliikmete osamaksud asjaomase tootjarühma või -organisatsiooni halduskulude katmiseks peavad piirduma lõikes 2 osutatud tegevuse läbiviimise kuludega.
8. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Lõike 3 punktis d osutatud näidisprojektide puhul piirdub maksimaalne abisumma kolme eelarveaasta jooksul 100 000 euroga.
Artikkel 22
Abi nõustamisteenuste kasutamiseks
1. Abi nõustamisteenuste kasutamiseks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-8 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi eesmärk on aidata põllumajandussektoris tegutsevatel ettevõtjatel ja noortel põllumajandustootjatel kasutada nõustamisteenuseid oma ettevõtte või investeeringu majandusliku ja keskkonnaalase tulemuslikkuse, kliimasõbralikkuse ja vastupanuvõime parandamiseks.
3. Nõustamine peab olema seotud vähemalt ühe liidu maaelu arengu prioriteediga vastavalt määruse (EL) nr 1305/2013 artiklile 5 ning hõlmama vähemalt ühte järgmistest aspektidest:
a)
määruse (EL) nr 1306/2013 VI jaotise I peatükis sätestatud kohustuslikest majandamisnõuetest või maa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmise standarditest tulenevad kohustused;
b)
vajaduse korral määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 3. peatükis sätestatud kliima- ja keskkonnahoidlikud põllumajandustavad ning kõnealuse määruse artikli 4 lõike 1 punktis c osutatud põllumajandusmaa säilitamine;
c)
ajakohastamise, konkurentsivõime suurendamise, valdkondliku integratsiooni, innovatsiooni, turule orienteerituse ning ettevõtluse edendamise meetmed;
d)
liikmesriikide poolt kindlaks määratud nõuded Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ artikli 11 lõike 3 rakendamiseks;
e)
liikmesriikide poolt kindlaks määratud nõuded Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1107/2009 (39) artikli 55 rakendamiseks ning eelkõige integreeritud kahjuritõrje üldpõhimõtete järgimine, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/128/EÜ (40) artiklis 14;
f)
kui on asjakohane, siis tööohutusnõuded või põllumajandusliku majapidamisega seotud ohutusnõuded;
g)
erinõuanded esmakordselt põllumajanduslikku majapidamist asutavatele põllumajandustootjatele, sh majandusliku jätkusuutlikkuse ja keskkonnasäästlikkuse alane nõustamine.
4. Nõustamine võib hõlmata ka küsimusi (v.a käesoleva artikli lõikes 3 osutatud küsimused) kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise kohta, elurikkuse ja veekaitse kohta, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas, või põllumajandusliku majapidamise majandusliku ja keskkonnaalase tulemuslikkusega seotud küsimusi, sealhulgas konkurentsivõime aspekte. See võib hõlmata nõustamist lühikeste tarneahelate väljaarendamiseks ning mahepõllumajanduse ja loomapidamisega seotud tervishoiuküsimustes.
5. Abi ei hõlma otsetoetusi abisaajatele. Abi saaja on nõustamisteenuse pakkuja.
6. Nõustamisteenuse osutamiseks valitud asutustel peavad olema asjakohased ressursid, st korrapäraselt koolitatud ja kvalifitseeritud personal ning nõustamiskogemus ja usaldusväärsus oma nõustamisvaldkonnas.
Nõustamisteenust võivad osutada tootjarühmad või muud organisatsioonid, olenemata nende suurusest.
Nõustamisteenuse osutamisel peab nõustamisteenuse pakkuja järgima määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 13 lõikes 2 osutatud andmete avalikustamata jätmisega seotud kohustusi.
7. Abi peab olema objektiivselt määratud tingimuste alusel kättesaadav kõigile abikõlblikele ettevõtjatele asjaomases piirkonnas.
Kui nõustamisteenuste pakkumisega tegelevad tootjarühmad või -organisatsioonid, ei seata teenuse kasutamise tingimuseks sellise rühma või organisatsiooni liikmeks olemist.
Mitteliikmete osamaksud asjaomase rühma või organisatsiooni halduskulude katmiseks peavad piirduma nõustamisteenuse osutamise kuludega.
8. Abisumma on kuni 1 500 eurot nõustamise kohta.
Artikkel 23
Abi asendusteenuste kasutamiseks põllumajanduslikus majapidamises
1. Abi asendusteenuste kasutamiseks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-5 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse põllumajandustootja, põllumajandusliku majapidamise liikmeks oleva füüsilise isiku või põllumajandusliku majapidamise töötaja haiguse, sh selliste isikute lapse haiguse, puhkuse, sünnitus- või lapsehoolduspuhkuse ajal või surma korral tema asendamise tegelike kulude katteks.
3. Asendamise kogukestus piirdub kolme kuuga aastas abisaaja kohta, v.a sünnitus- ja lapsehoolduspuhkuse puhul, mil asendamise kestus piirdub mõlemal juhul kuue kuuga.
4. Abi ei hõlma otsetoetusi abisaajatele.
Abi antakse on põllumajanduslikule majapidamisele asendusteenuste pakkujale.
Asendusteenust võivad põllumajanduslikus majapidamises osutada tootjarühmad ja -organisatsioonid, olenemata nende suurusest. Sellisel juhul ei eelda teenuse kasutamine sellise rühma või organisatsiooni liikmeks olekut.
5. Abi osakaal on kuni 100 % tegelikest kuludest.
Artikkel 24
Abi põllumajandustoodete müügiedendusmeetmete jaoks
1. Abi põllumajandustoodete müügiedendusmeetmete jaoks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-8 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi katab järgmised kulud:
a)
konkursside, messide ja näituste korraldamist ja neil osalemist;
b)
publikatsioonid, mille eesmärk on tõsta üldsuse teadlikkust põllumajandustoodetest.
3. Lõike 2 punktis b osutatud publikatsioonides ei ole lubatud nimetada ühtegi konkreetset ettevõtjat, kaubamärki ega päritolu.
See piirang ei kehti siiski viite suhtes põllumajandustoote päritolule, kui kõnealune toode on hõlmatud:
a)
artikli 20 lõike 2 punktis a osutatud kvaliteedikavadega, tingimusel et kõnealune viide esitatakse täpselt ELis kaitstud kujul;
b)
artikli 20 lõike 2 punktides b ja c osutatud kvaliteedikavadega, tingimusel et kõnealune viide on teates teisejärguline.
4. Lõike 2 punktis a osutatud konkursside, messide või näituste korraldamise ja nendel osalemise puhul hõlmavad abikõlblikud kulud järgmist:
a)
osalustasud;
b)
reisikulud ja loomade transpordi kulud;
c)
ürituse toimumisest teatavate publikatsioonide ja veebisaitide kulud;
d)
näituseruumide ja messibokside üür ning nende montaaži ja demontaažiga seotud kulud;
e)
sümboolsed auhinnad väärtusega kuni 1 000 eurot ühe auhinna ja konkursi võitja kohta.
5. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid seoses lõike 2 punktis b osutatud publikatsioonidega, mille eesmärk on tõsta üldsuse teadlikkust põllumajandustoodetest:
a)
selliste trüki- ja elektroonilises meedias avaldatud artiklite, veebisaitide ja elektroonilise meedia, raadio- ja telereklaami kulud, millega antakse faktilist teavet teatavast piirkonnast pärit või teatavat põllumajandustoodet tootvate abisaajate kohta, tingimusel et kõnealune teave on neutraalne ja et kõikidel asjaomastel abisaajatel on võrdsed võimalused enda tutvustamiseks;
b)
teadustulemuste ja faktilise teabe levitamise kulud seoses järgmiste valdkondadega:
i)
artikli 20 lõikes 2 osutatud kvaliteedikavad, mis on avatud teistest liikmesriikidest ja kolmandatest riikidest pärit põllumajandustoodetele;
ii)
üldised põllumajandustooted ja nende toitumisalane kasulikkus ning nende soovituslik kasutusviis.
6. Abi antakse:
a)
mitterahalise abina või
b)
abisaaja tegelike kulude hüvitamise põhjal.
Mitterahalist abi ei anta mitte otsemaksetena abisaajale, vaid müügiedendusmeetmete pakkujale.
Müügiedendusmeetmeid võivad pakkuda tootjarühmad või muud organisatsioonid, olenemata nende suurusest.
Abi lõike 4 punktis e osutatud sümboolseteks auhindadeks makstakse müügiedendusmeetme pakkujale välja üksnes siis, kui auhind on tegelikult üle antud ja auhinna andmist tõendava dokumendi esitamisel.
7. Müügiedendusmeetmeteks antav abi peab olema objektiivselt määratud tingimuste alusel kättesaadav kõigile asjaomases piirkonnas asuvatele abikõlblikele ettevõtjatele.
Kui müügiedendusmeetme pakkujaks on tootjarühmad või -organisatsioonid, ei tohi osalemise tingimuseks seada sellise rühma või organisatsiooni liikmeks olemist ning osamaksud rühma või organisatsiooni halduskulude katmiseks peavad piirduma müügiedendusmeetmete kuludega.
8. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 25
Abi loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest tingitud kahju hüvitamiseks
1. Põllumajandusliku esmatootmisega tegelevatele VKEdele loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste tagajärjel põhjustatud kahju korvamiseks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-10 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Käesoleva artikli alusel antava abi suhtes kehtivad järgmised tingimused:
a)
liikmesriigi pädev asutus on ametlikult tunnistanud kõnealuse olukorra loodusõnnetusega võrreldavateks ebasoodsateks ilmastikutingimusteks ning
b)
loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste ja ettevõtja kantud kahju vahel on otsene põhjuslik seos.
3. Abi makstakse otse asjaomasele ettevõtjale või tootjarühmale või -organisatsioonile, mille liige kõnealune ettevõtja on.
Abi maksmise korral tootjarühmale või -organisatsioonile ei tohi abisumma olla suurem kui abikõlblik summa, millele kõnealusel ettevõtjal on õigus.
4. Abikavad koostatakse kolme aasta jooksul pärast loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemist.
Abi makstakse välja nelja aasta jooksul pärast kõnealust kuupäeva.
5. Abikõlblikud on kulud seoses loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste otsesel tagajärjel tekkinud kahjuga, mida hindab ametiasutus, abi andva ametiasutuse poolt tunnustatud sõltumatu ekspert või kindlustusandja.
Kõnealune kahju hõlmab järgmist:
a)
põllumajandustoodangu ja tootmisvahendite täieliku või osalise hävimise tõttu saamata jääv tulu, millele on osutatud lõikes 6;
b)
lõikes 7 osutatud varaline kahju.
6. Kõnealuse saamata jäänud tulu arvutamiseks lahutatakse
a)
loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemise aastal või igal järgneval aastal, mida tootmisvahendite täielik või osaline hävimine mõjutab, toodetud põllumajandustoodangu hulga ja samal aastal saadud keskmise müügihinna korrutis
järgmisest:
b)
loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemisele eelneval kolmel aastal toodetud põllumajandustoodangu keskmise aastakoguse või loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemisele eelneval viiel aastal põhineva kolme aasta keskmise (mille arvutamisel on kõrvale jäetud kõige kõrgem ja kõige madalam näitaja) ja saadud keskmise müügihinna korrutis.
Kõnealust vähendamist võib arvutada kas põllumajandusliku majapidamise aastatoodangu või põllukultuuride või põllumajandusloomade tasandil.
Kõnealusele summale võib liita muud kulud, mis tekkisid põllumajandustootjal loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste tagajärjel.
Kõnealust summat vähendatakse kulude võrra, mida ei tekitanud loodusõnnetusega võrreldavad ebasoodsad ilmastikutingimused.
Abisaaja põllumajandustoodangu arvutamiseks võib kasutada indekseid, eeldusel et kasutatud arvutusmeetod võimaldab kindlaks määrata abisaaja tegeliku kahju kõnealusel aastal.
7. Loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste poolt põhjustatud varaline kahju sellisele varale nagu põllumajanduslikud hooned, seadmed ja masinad, varud ja tootmisvahendid arvutatakse, lähtudes kahjustatud vara remondikuludest või majanduslikust väärtusest enne loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemist.
See ei ületa remondikulu või õiglase turuväärtuse õnnetusest põhjustatud vähenemist, st vahet vara väärtuste vahel vahetult enne ja vahetult pärast loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste esinemist.
Kui lõikes 6 osutatud abisaaja tulu vähenemine arvutatakse põllukultuuride või põllumajandusloomade tasandil võetakse arvesse ainult kõnealuste põllukultuuride või põllumajandusloomadega seotud varalist kahju.
8. Loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste põhjustatud kahju arvutatakse iga üksiku abisaaja tasandil.
9. Käesoleva artikli kohaselt antavat abi vähendatakse 50 % võrra, välja arvatud juhul, kui see antakse abisaajatele, kes on sõlminud kindlustuslepingu, mis katab vähemalt 50 % tema keskmisest aastatoodangust ja toodanguga seotud tulust ja milles võetakse arvesse asjaomases liikmesriigis või piirkonnas statistiliselt kõige sagedamini esinevaid ilmastikuga seotud riske, mida kindlustusleping katab.
10. Abi ja mis tahes muud kahju hüvitamiseks saadud maksed, sealhulgas muude siseriiklike või liidu meetmete kohased maksed või kindlustushüvitused, ei tohi ületada 80 % abikõlblikest kuludest.
Looduslikust eripärast tingitud piirangutega aladel võib abi osakaalu suurendada 90 %ni.
Artikkel 26
Abi loomahaiguste ja taimekahjurite ennetamise, tõrje ja likvideerimise kulude ning loomahaiguste ja taimekahjurite tekitatud kahjude hüvitamiseks
1. Põllumajandusliku esmatootmisega tegelevate VKEdele loomahaiguste või taimekahjurite ennetamise, tõrje ja likvideerimisega seotud kulude ning selliste loomahaiguste või taimekahjurite tekitatud kahju korvamiseks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-13 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi makstakse üksnes:
a)
seoses loomahaiguste või taimekahjuritega, mille kohta on olemas liidu või riiklikud eeskirjad, mis on kehtestatud seaduse, määruse või haldusaktiga ning
b)
osana järgmisest:
i)
asjaomase loomahaiguse või taimekahjuri leviku ennetamiseks, tõrjeks või likvideerimiseks ette nähtud programmist liidu, riigi või piirkonna tasandil või
ii)
pädeva asutuse kehtestatud erakorralisest meetmest või
iii)
nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ kohastest meetmetest taimekahjurite likvideerimiseks või nende leviku piiramiseks.
Punktis b osutatud programm ja meetmed sisaldavad asjaomaste ennetus-, kontrolli- või tõrjemeetmete kirjeldust.
3. Abi ei tohi olla seotud meetmetega, mille suhtes on liidu õigusaktidega ette nähtud, et selliste meetmete maksumuse peab tasuma abisaaja, juhul kui selliste abimeetmete maksumust ei kompenseerita täielikult abisaajatelt võetavate kohustuslike maksudega.
4. Loomahaigustega seoses antakse abi üksnes maailma loomatervishoiu organisatsiooni koostatud loetelus või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 652/2014 (41) I ja II lisas loetletud loomahaiguste ja zoonooside korral.
5. Abi makstakse otse asjaomasele ettevõtjale või tootjarühmale või -organisatsioonile, mille liige kõnealune ettevõtja on.
Abi maksmise korral tootjarühmale või -organisatsioonile ei tohi abisumma olla suurem kui abikõlblik summa, millele kõnealusel ettevõtjal on õigus.
6. Abikavad tuleb kehtestada kolme aasta jooksul pärast loomahaiguse või taimekahjuri põhjustatud kulu või kahju tekkimise kuupäeva.
Abi makstakse välja nelja aasta jooksul pärast kõnealust kuupäeva.
7. Ennetusmeetmete korral katab abi järgmiseid abikõlblikke kulusid:
a)
tervisekontrollid;
b)
analüüsid, sh in vitro diagnostika;
c)
testid ja muud kontrollimeetmed, sh TSE ja BSE testid;
d)
vaktsiini, ravimite, loomade raviainete ning taimekaitsevahendite ostmise, säilitamise, kasutamise ja jaotamise kulud;
e)
loomade ennetav tapmine või loomsete saaduste ja taimede hävitamine ning põllumajandusliku majapidamise ja seadmete puhastamine ja desinfitseerimine.
8. Tõrje- ja likvideerimismeetmete korral katab abi järgmiseid abikõlblikke kulusid:
a)
loomahaiguste testid ja muud kontrollimeetmed, sh TSE ja BSE testid;
b)
vaktsiini, ravimite, loomade raviainete ning taimekaitsevahendite ostmise, säilitamise, kasutamise ja jaotamise kulud;
c)
loomade tapmine ja hävitamine ning loomsete saaduste ja taimede hävitamine, sealhulgas vaktsineerimise või muude pädeva asutuse käsul võetud meetmete tagajärjel surnud loomad või hävitatud saak, ning põllumajandusliku majapidamise ja seadmete puhastamine ja desinfitseerimine.
9. Loomahaiguste või taimekahjurite tekitatud kahju korvamiseks antava abi korral arvutatakse hüvitis üksnes:
a)
selliste tapetud või surnud loomade turuväärtuse või hävitatud loomsete saaduste või hävitatud taimede turuväärtuse põhjal:
i)
loomahaiguste või taimekahjurite tagajärjel;
ii)
lõike 2 punktis b osutatud riikliku programmi või meetme tagajärjel.
Turuväärtuse leidmisel lähtutakse loomade, saaduste või taimede väärtusest vahetult enne seda, kui kerkis või leidis kinnitust loomahaiguse või taimekahjuriga seotud kahtlus.
b)
lõike 2 punktis b osutatud riikliku programmi või meetme osana ette nähtud karantiinikohustuste tõttu, loomakarjade või kõlvikute taastamisel esinenud raskuste tõttu või kohustusliku külvikorra kehtestamise tõttu saamata jäänud tulu põhjal.
Seda summat vähendatakse mis tahes kulude võrra, mis ei ole otseselt seotud loomahaiguse või taimekahjuriga ning mida abisaaja oleks kandnud ka muul juhul.
10. Abi loomahaiguste või taimekahjurite põhjustatud kahju hüvitamiseks piirdub selliste loomahaiguste ja taimekahjurite põhjustatud kulude ja kahjuga, mille puhul pädev asutus
a)
on ametlikult registreerinud loomahaiguse puhangu või
b)
on ametlikult kinnitanud taimekahjurite levikut.
11. Lõigetes 7 ja 8 osutatud abikõlblike kuludega seotud abi antakse mitterahalises vormis ning abi saaja on ennetus- ja tõrjemeetmete pakkuja.
Erandina käesoleva lõike esimesest lõigust võib järgmistes lõigetes osutatud abikõlblike kuludega seotud abi anda otse abisaajale tema tegelike kulude hüvitamise põhjal:
a)
lõike 7 punkt d ja lõike 8 punkt b loomahaiguste ja taimekahjurite puhul ning
b)
lõike 7 punkt e ja lõike 8 punkt c taimekahjurite puhul ning põllumajandusliku majapidamise ja seadmete puhastamise ja desinfitseerimise puhul.
12. Kui on kindlaks tehtud, et loomahaiguse või taimekahjuriga saastumise on tahtlikult või hooletuse tagajärjel põhjustanud abisaaja, siis üksikabi ei anta.
13. Abi ja mis tahes muud abisaajale tehtud maksed, sealhulgas muude siseriiklike või liidu meetmete kohased maksed või kindlustushüvitused samade abikõlblike kulude eest, nagu on osutatud lõikes 7, 8 ja 9, ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 27
Loomakasvatussektori ja hukkunud loomadega seotud abi
1. Järgmine loomakasvatajatele antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 ning I peatükis sätestatud tingimused:
a)
abi ülemmääraga 100 % tõuraamatute koostamise ja pidamise halduskuludest;
b)
abi ülemmääraga 70 % kolmanda isiku poolt või tema nimel tehtavate selliste testide kuludest, millega määratakse karja geneetiline kvaliteet või tootlikkus, välja arvatud karja omaniku poolt tehtavad kontrollid ning rutiinne piima kvaliteedi kontroll;
c)
abi ülemmääraga 100 % kuludest, mis on seotud hukkunud loomade kõrvaldamisega, ja 75 % kuludest, mis on seotud hukkunud loomade hävitamisega, või samaväärse osakaaluga abi kindlustusmaksete katteks, mida loomakasvatajad on maksnud kindlustusandjatele, kes katavad hukkunud loomade kõrvaldamise ja hävitamise kulud;
d)
abi ülemmääraga 100 % hukkunud loomade kõrvaldamise ja hävitamisega seotud kuludest, kui kõnealust abi rahastatakse lõivudest või kohustuslikest maksetest, mis on ette nähtud selliste hukkunud loomade hävitamise rahastamiseks, kui sellised lõivud või maksed hõlmavad ainult lihasektorit ja on otse sellele määratud;
e)
abi määraga 100 % hukkunud loomade korjuste kõrvaldamise ja hävitamisega seotud kuludest, kui asjaomastel hukkunud loomadel tuleb teha TSE testid, või artikli 26 lõikes 4 osutatud loomahaiguse puhangu korral.
2. Lõike 1 punktides c, d ja e osutatud abi sõltub sellest, kas liikmesriigil on olemas järjepidev seireprogramm kõigi hukkunud loomade ohutu kõrvaldamise tagamiseks.
Käesoleva artikli lõike 1 punktis c osutatud abi kindlustusmaksete jaoks, mida põllumajandustootjad on maksnud kindlustusandjatele, kes katavad hukkunud loomade kõrvaldamise ja hävitamise kulud, peab vastama artikli 28 lõikes 2 sätestatud tingimustele.
3. Selline abi on mitterahaline ning see ei tohi hõlmata otsemakseid abisaajatele.
Lõike 1 punktides c, d ja e osutatud abi haldamise lihtsustamiseks võib abi maksta ettevõtjatele või isikutele, kes
a)
on tegevad loomakasvatussektoris tegutsevatele ettevõtjatele järgneval turul ning
b)
osutavad hukkunud loomade korjuste kõrvaldamise ja hävitamisega seotud teenuseid.
Artikkel 28
Abi kindlustusmaksete tasumiseks
1. Põllumajandusliku esmatootmisega tegelevate VKEdele antav abi kindlustusmaksete tasumiseks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui on täidetud käesoleva artikli lõigetes 2-6 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi ei tohi:
a)
takistada kindlustusteenuste siseturu toimimist;
b)
piirduda üheainsa kindlustusandja või -grupi pakutava kindlustusega
c)
ning selle tingimuseks ei tohi olla kindlustuslepingu sõlmimine asjaomases liikmesriigis asuva kindlustusandjaga.
3. Kindlustus on ette nähtud kulude katteks, mille on põhjustanud:
a)
loodusõnnetused;
b)
loodusõnnetusega võrreldavad ebasoodsad ilmastikutingimused ja muud ebasoodsad ilmastikutingimused;
c)
loomahaigused või taimekahjurid;
d)
kaitse all olevad loomad.
4. Kindlustusega
a)
hüvitatakse ainult lõikes 3 osutatud kahjude korvamisega seotud kulud ja
b)
kindlustuseks ei nõuta ega määratleta tulevase põllumajandusliku tootmise liiki ega kogust.
5. Liikmesriigid võivad sobivaid ülemmäärasid kohaldades piirata kindlustusmakse summat, mille ulatuses võib abi anda.
6. Abi osakaal peab olema kuni 65 % kindlustusmaksetest.
2. JAGU
Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajandusliku majapidamise territooriumil asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks
Artikkel 29
Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajandusliku majapidamise territooriumil asuva kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks
1. Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajanduslikus majapidamises asuvate kultuuri- ja looduspärandisse kuuluvate looduslike maastike ja hoonete säilitamiseks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui on täidetud käesoleva artikli lõigetes 2-6 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi õigusaktidele.
3. Abi kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks antakse looduslike maastike ja hoonete jaoks, mida liikmesriigi pädevad asutused tunnustavad ametlikult kultuuri- või looduspärandina.
4. Abikõlblikud on järgmised kulud kultuuri- ja looduspärandi säilitamiseks:
a)
investeeringud materiaalsesse varasse;
b)
kapitaaltööd.
5. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
6. Kapitaaltöödeks antav abi on kuni 10 000 eurot aastas.
3. JAGU
Abi loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks põllumajandussektoris
Artikkel 30
Abi loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks põllumajandussektoris
1. Loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-8 ning I peatükis sätestatud tingimused.
2. Käesoleva artikli alusel antava abi suhtes kehtivad järgmised tingimused:
a)
liikmesriigi pädev asutus on ametlikult kinnitanud, et antud juhtumi puhul oli tegemist loodusõnnetusega ning
b)
loodusõnnetuse ja ettevõtjale tekkinud kahju vahel on otsene põhjuslik seos.
3. Abi makstakse otse asjaomasele ettevõtjale või tootjarühmale või -organisatsioonile, mille liige kõnealune ettevõtja on.
Abi maksmise korral tootjarühmale või -organisatsioonile ei tohi abisumma olla suurem kui abikõlblik summa, millele kõnealusel ettevõtjal on õigus.
4. Konkreetse loodusõnnetusega seotud abikavad tuleb kehtestada kolme aasta jooksul alates loodusõnnetuse toimumise kuupäevast.
Abi makstakse välja nelja aasta jooksul pärast kõnealust kuupäeva.
5. Abikõlblikud on kulud seoses loodusõnnetuse otsesel tagajärjel tekkinud kahjuga, mida hindab ametiasutus, abi andva ametiasutuse poolt tunnustatud sõltumatu ekspert või kindlustusandja.
Kõnealune kahju võib hõlmata järgmist:
a)
varaline kahju sellisele varale nagu hooned, seadmed, masinad, varud ja tootmisvahendid;
b)
põllumajandusliku toodangu ja põllumajandusliku tootmise vahendite täieliku või osalise hävimise tagajärjel saamata jääv tulu.
Kahju arvutatakse välja iga abisaaja kohta eraldi.
6. Materiaalse kahju arvutamine põhineb remondikuludel või kahjustatud vara majanduslikul väärtusel enne õnnetust. See ei ületa remondikulu või õiglase turuväärtuse vähenemist õnnetuse tagajärjel, st vahet vara väärtuste vahel vahetult enne ja vahetult pärast loodusõnnetuse toimumist.
7. Kõnealuse saamata jäänud tulu arvutamiseks lahutatakse
a)
loodusõnnetuse aastal või igal järgneval aastal, mida tootmisvahendite täielik või osaline hävimine mõjutab, toodetud põllumajandustoodangu hulga ja samal aastal saadud keskmise müügihinna korrutis
järgmisest:
b)
loodusõnnetusele eelneval kolmel aastal toodetud põllumajandustoodangu keskmise aastakoguse või loodusõnnetusele eelneval viiel aastal põhineva kolme aasta keskmise (mille arvutamisel on kõrvale jäetud kõige kõrgem ja kõige madalam näitaja) ja saadud keskmise müügihinna korrutis.
Kõnealusele summale võib liita muud kulud, mis tekkisid põllumajandustootjal loodusõnnetusega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste tagajärjel.
Kõnealust summat vähendatakse kulude võrra, mis ei ole tekkinud loodusõnnetuse tagajärjel.
Abisaaja aastatoodangu arvutamiseks võib kasutada indekseid, eeldusel et kasutatud arvutusmeetod võimaldab kindlaks määrata abisaaja tegeliku kahju kõnealusel aastal.
8. Abi ja mis tahes muud kahju hüvitamiseks saadud maksed, sealhulgas kindlustushüvitised, ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
4. JAGU
Abi teadus- ja arendustegevuseks põllumajandus- ja metsandussektoris
Artikkel 31
Abi teadus- ja arendustegevuseks põllumajandus- ja metsandussektoris
1. Põllumajandus- ja metsandussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-7 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Toetatav projekt peab vastama kõigi asjaomases põllumajandus- või metsandussektoris või allsektoris tegutsevate ettevõtjate huvidele.
3. Enne abi saava projekti alustamist tuleb internetis avaldada järgmised andmed:
a)
abi saava projekti teostamise fakt;
b)
abi saava projekti eesmärgid;
c)
abi saava projekti tulemuste avaldamise ligikaudne kuupäev;
d)
abi saava projekti eeldatavate tulemuste avaldamise koht internetis;
e)
viide, et abi saava projekti tulemused on tasuta kättesaadavad kõigile asjaomases põllumajandus- ja metsandussektoris või allsektoris tegutsevatele ettevõtjatele.
4. Abi saava projekti tulemused tehakse kättesaadavaks internetis projekti lõppkuupäeval või kuupäeval, mil neid tulemusi käsitlev teave antakse mis tahes konkreetse organisatsiooni liikmetele, olenevalt sellest, kumb on varasem. Tulemused peavad olema internetis kättesaadavad vähemalt viie aasta jooksul alates projekti lõppkuupäevast.
5. Abi antakse otse teadus- ja teadmiste levitamisega tegelevatele organisatsioonidele.
Abi ei hõlma põllumajandustoodete hinnal põhinevaid makseid põllumajandussektoris tegutsevatele ettevõtjatele.
6. Järgmised kulud on abikõlblikud:
a)
personalikulud: teadlased, tehnikud ja muu abikoosseis selles ulatuses, mil nad tegelevad konkreetse projektiga;
b)
vahendite ja seadmete kulud sel määral ja sellise ajavahemiku jooksul, mil neid kasutatakse projekti jaoks. Kui vahendeid ja seadmeid ei kasutata projektis kogu nende kasutusea vältel, peetakse abikõlblikuks vaid amortisatsioonikulusid, mis vastavad projekti kestusele ja mis arvutatakse üldiselt aktsepteeritava raamatupidamistava kohaselt;
c)
ehitiste ja maa kulud sel määral ja sellise ajavahemiku jooksul, mil neid kasutatakse projekti jaoks. Ehitise puhul peetakse abikõlblikuks vaid amortisatsioonikulu, mis vastab projekti kestusele ja mis arvutatakse üldiselt aktsepteeritava raamatupidamistava kohaselt. Maa puhul on abikõlblikud äritegevuse üleandmise kulud või tegelikult tekkinud kapitalikulud;
d)
turutingimustel välisallikast ostetud või litsentsitud lepinguliste teadusuuringute, teadmiste ja patentide kulud ning üksnes projekti jaoks kasutatud nõustamisteenuste ja muude sarnaste teenuste kulud;
e)
täiendavad üldkulud ja muud tegevuskulud, sealhulgas materjali, varustuse ja samalaadsete toodete kulud, mis on kantud otseselt projekti tõttu.
7. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
5. JAGU
Metsandusele antav abi
Artikkel 32
Abi metsastamiseks ja metsamaa loomiseks
1. Metsastamiseks ja metsamaa loomiseks avalik-õiguslikele ja eramaaomanikele ja nende ühendustele antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-16 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Riigi omandis oleva maa metsastamise korral antakse abi ainult juhul, kui sellist maad majandav asutus on eraettevõtja või omavalitsusüksus.
5. Lõikes 4 osutatud metsa omandiõiguse piiranguid ei kohaldata troopiliste või subtroopiliste metsade ja Assooride, Madeira, Kanaari saarte, Egeuse mere väikesaarte ning Prantsuse ülemeredepartemangude territooriumide metsaga kaetud alade suhtes.
6. Abi antakse metsastamiseks ja metsamaa loomiseks nii põllumajandusmaale kui ka mittepõllumajandusmaale.
7. Metsastamiseks ja metsamaa loomiseks antav abi hõlmab metsa rajamise kulude hüvitamist ja iga-aastast hektaritoetust.
Metsastamise ja metsamaa loomise abi võib hõlmata ka investeerimist.
Abi avaliku sektori asutuste omandisse kuuluva maa metsastamiseks või kiirekasvuliste puude jaoks katab ainult metsa rajamise kulusid.
8. Metsastamise ja metsamaa loomise investeerimistoiminguteks antavast abist võib katta järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine;
e)
metsamajandamiskava või samaväärse dokumendi koostamise kulud.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
9. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeerimistoimingute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et selline hindamine on toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba enne üksikabi andmise kuupäeva.
10. Abikõlblikud võivad olla järgmised metsa rajamise kulud:
a)
istutus- ja paljundusmaterjali kulud;
b)
istutuskulud ja istutamisega otseselt seotud kulud;
c)
muude seotud toimingute, sh istikute ladustamise ning vajalike ennetus- ja kaitsematerjalidega töötlemise kulud;
d)
esimese metsastamisaasta jooksul vajaliku taasistutamise kulud.
11. Iga-aastane hektaritoetus hõlmab saamata jäänud põllumajandustulu ja hooldusega seotud kulusid, sealhulgas kevadise ja sügisese sanitaarraie kulusid kuni 12 aasta jooksul alates abi andmise kuupäevast.
12. Abi ei anta järgmiste puude istutamiseks:
a)
lühikese raieringiga madalmetsa puud;
b)
jõulupuud või
c)
kiiresti kasvavad puud energia tootmiseks.
13. Istutatud liigid peavad olema kohastunud piirkonna keskkonna- ja kliimatingimustega ning täitma keskkonnaalaseid miinimumnõudeid.
14. Piirkondades, kus metsastamine on karmide mullastiku- ja kliimatingimuste tõttu raske, võib abi anda kohalike tingimustega sobivate mitmeaastaste puittaimeliikide, näiteks põõsaste ja põõsastike istutamiseks.
15. Liikmesriikide poolt maaelu arengu programmides kindlaks määratavast teatavast suurusest suurematele abisaajatele antakse abi tingimusel, et nad esitavad teavet, mis pärineb metsamajandamiskavast või säästva metsamajandamise põhimõtetele vastavast samaväärsest dokumendist, nagu määratleti 1993. aastal Euroopa metsade kaitset käsitlenud teisel ministrite konverentsil.
16. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 33
Abi agrometsandussüsteemide rajamiseks
1. Agrometsandussüsteemide jaoks eramaavaldajatele, omavalitsustele ja nende liitudele antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-11 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Agrometsandussüsteemidele antav abi hõlmab metsa rajamise kulude hüvitamist ja iga-aastast hektaritoetust.
Agrometsandussüsteemide abi võib hõlmata investeerimistoiminguid.
5. Investeerimistoimingutega seotud abi agrometsandussüsteemidele hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine;
e)
metsamajandamiskava või samaväärse dokumendi koostamise kulud.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
6. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeerimistoimingute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et selline hindamine on toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba enne üksikabi andmise kuupäeva.
7. Abikõlblikud võivad olla järgmised agrometsandussüsteemide rajamise kulud:
a)
kulud agrometsandussüsteemi rajamiseks puude istutamise teel, sh istutusmaterjali, istutamise, istikute ladustamise ning vajalike ennetus- ja kaitsematerjalidega töötlemise kulud;
b)
kulud agrometsandussüsteemi rajamiseks olemasoleva metsa või muu metsamaa ümberkujundamise teel, sh puude langetamise, harvendamise ja tagasilõikamise ning kariloomade eest kaitsmise kulud;
c)
muud vahetult agrometsandussüsteemi rajamisega seotud kulud, nagu teostatavusuuringute, metsastamiskava koostamise, pinnase uurimise, pinnase ettevalmistamise ja kaitse kulud;
d)
metsakarjamaa süsteemi korral kastmiskulud ja kaitserajatiste kulud;
e)
agrometsandussüsteemi rajamisega seotud vajaliku hoolduse, sh kastmise ja niitmise kulud;
f)
taasistutamise kulud esimese aasta jooksul pärast agrometsandussüsteemi rajamist.
8. Iga-aastane hektaritoetus hõlmab agrometsandussüsteemi hooldamise kulusid ning seda makstakse kuni viie aasta jooksul alates abi andmise kuupäevast.
Abikõlblikud hoolduskulud võivad olla seotud rajatud puuvöönditega, umbrohutõrje, harvendamise, tagasilõikamise ja kaitsemeetmetega ning investeeringutega näiteks tarade või kaitsetorude paigaldamiseks.
9. Liikmesriigid määravad kindlaks ühele hektarile istutatavate puude maksimumarvu, võttes arvesse:
a)
kohalikke mullastiku- ja kliima- ning keskkonnatingimusi;
b)
metsataimede liike ning
c)
vajadust tagada maa jätkusuutlik põllumajanduslik kasutamine.
10. Liikmesriikide poolt kindlaks määratavast teatavast suurusest suurematele abisaajatele antakse abi tingimusel, et nad esitavad teavet, mis pärineb metsamajandamiskavast või säästva metsamajandamise põhimõtetele vastavast samaväärsest dokumendist, nagu määratleti 1993. aastal Euroopa metsade kaitset käsitlenud teisel ministrite konverentsil.
11. Abi ülemmäär peab olema kuni:
a)
80 % abikõlblikest kuludest investeerimistoimingute ja rajamiskulude puhul, millele on osutatud lõigetes 5 ja 7 ning
b)
100 % lõikes 8 osutatud aastasest toetusest.
Artikkel 34
Abi metsapõlengutest, loodusõnnetustest, loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, muudest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, taimekahjuritest ja katastroofidest tingitud metsakahjustuste ennetamiseks ja kõrvaldamiseks
1. Metsapõlengutest, loodusõnnetustest, loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, muudest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, kahjuritest ja katastroofidest ning kliimamuutustest tingitud metsakahjustuste ennetamiseks ja kõrvaldamiseks era- ja riigimetsavaldajatele ja muudele era- ja avalik-õiguslikele asutustele ja nende ühendustele määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 24 kohaselt antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b või artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-12 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Metsatulekahjude ennetamise abi võib anda ainult metsaaladele, mis on asjaomases liikmesriigis kehtestatud metsakaitsekavades liigitatud keskmise või suure põlenguriskiga aladeks.
5. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kaitseotstarbelise infrastruktuuri loomine.
b)
metsapõlengute ja muude loodusõnnetuste vastu võetavad kohalikud väikesemahulised ennetusmeetmed, sealhulgas kariloomade kasutamine;
c)
metsapõlengute, kahjurite leviku ja haiguspuhangute seire- ja teavitusvahendite hankimine ja täiustamine;
d)
tulekahjude, loodusõnnetuste, loodusõnnetustega võrreldavate ebasoodsate ilmastikutingimuste, muude ebasoodsate ilmastikutingimuste, taimekahjurite, katastroofide ja kliimamuutustega seotud nähtuste tõttu kahjustunud metsapotentsiaali taastamine.
6. Abi võib hõlmata tuletõkestusvööndite hoolduskulusid.
7. Abi ei anta põllumajandusega seotud tegevuseks põllumajanduse keskkonnakaitse kohustustega hõlmatud aladel.
8. Metsapotentsiaali taastamise korral vastavalt lõike 5 punktile d on abi andmise tingimuseks, et asjaomase liikmesriigi pädevad ametiasutused kinnitavad ametlikult, et:
a)
tulekahju, loodusõnnetus, loodusõnnetusega võrreldavad ebasoodsad ilmastikutingimused, muud ebasoodsad ilmastikutingimused, taimekahjurite levik, katastroof või kliimamuutustega seotud nähtus on esinenud või aset leidnud ning
b)
käesoleva lõike punktis a osutatud sündmuse või vastavalt direktiivile 2000/29/EÜ taimekahjuri tõrjeks või leviku piiramiseks võetud meetmete tõttu on hävinud vähemalt 20 % asjaomasest metsapotentsiaalist.
9. Kahjuritest tingitud metsakahjustuste ennetamiseks antava abi korral tuleb sellise ohu võimalikkuse kohta esitada teaduslikud tõendid ja riikliku teadusorganisatsiooni kinnitus.
Asjaomase liikmesriigi maaelu arengu programmis tuleb esitada selliste taimedele kahjulike organismide liikide loetelu, mis võivad põhjustada kahjurite levikut.
10. Abi saavad tegevused või projektid peavad olema kooskõlas liikmesriigi kehtestatud metsakaitsekavaga.
Liikmesriikide kindlaksmääratavast teatavast suurusest suurematele abisaajatele antakse abi tingimusel, et nad esitavad teavet, mis pärineb metsamajandamiskavast või säästva metsamajandamise põhimõtetele vastavast samaväärsest dokumendist, nagu määratleti 1993. aastal Euroopa metsade kaitset käsitlenud teisel ministrite konverentsil, kus täpsustati ennetuseesmärke.
Muid kui lõikes 5 osutatud kulusid, mis on seotud metsandussektori eripäraga, võib käsitada abikõlblike kuludena.
11. Metsapõlengutest, loodusõnnetustest, loodusõnnetusega võrreldavatest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, muudest ebasoodsatest ilmastikutingimustest, taimekahjuritest ja katastroofidest tingitud tulu saamatajäämise hüvitamiseks abi ei anta.
12. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Lõike 5 punktis d osutatud abikõlblike kuludega seotud abi ja mis tahes muud abisaajale tehtud maksed, sealhulgas muude siseriiklike või liidu meetmete kohased maksed või kindlustushüvitused samade abikõlblike kulude eest, ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 35
Investeeringuteks ettenähtud abi metsa ökosüsteemide vastupanuvõime ja keskkonnaväärtuse parandamiseks
1. Metsa ökosüsteemide vastupanuvõime ja keskkonnaväärtuse parandamiseks füüsilistele isikutele, era- ja riigimetsavaldajatele, era- ja avalik-õiguslikele asutustele ja nende ühendustele antav investeeringuteks ettenähtud abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-8 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Investeeringute eesmärk on täita kohustusi, mis on võetud keskkonnaalaste eesmärkide saavutamiseks, ökosüsteemi teenuste osutamiseks või asjaomase piirkonna metsa ja metsaala üldkasutusväärtuse suurendamiseks või ökosüsteemide kliimamuutuste leevendamise potentsiaali tõhustamiseks, välistamata majanduskasu saamise võimalust pikaajalises perspektiivis.
5. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeeringute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et enne üksikabi andmise kuupäeva on selline hindamine toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba.
6. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine või arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste ja kaubamärkide omandamine;
e)
metsamajandamiskava või samaväärse dokumendi koostamise kulud.
7. Liisingulepingutega seotud kulusid (nt liisinguandja kasumimäär, intressi refinantseerimiskulud, üldkulud ja kindlustustasud), v.a lõike 6 punktides a ja b osutatud kulud, ei käsitata abikõlblike kuludena.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
8. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 36
Abi Natura 2000 metsaaladega seotud ebasoodsate tingimuste hüvitamiseks
1. Seoses ebasoodsate tingimustega Natura 2000 metsaaladel, nagu on määratletud direktiivi 92/43/EMÜ artiklis 3 ja direktiivi 2009/147/EÜ artiklis 3, erametsavaldajatele ja erametsavaldajate ühendustele antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-6 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Abi antakse iga-aastaselt metsamaa hektari kohta, et hüvitada abisaajate kantud kulusid ja saamata jäänud tulu, mis on tingitud ebasoodsatest tingimustest käesoleva artikli lõikes 5 osutatud aladel seoses direktiivide 92/43/EMÜ ja 2009/147/EÜ rakendamisega.
5. Abi võivad saada järgmised metsaalad:
a)
Natura 2000 metsaalad vastavalt direktiivi 92/43/EMÜ artiklile 3 ja direktiivi 2009/147/EÜ artiklile 3;
b)
maastikuvormid, mis aitavad kaasa direktiivi 92/43/EMÜ artikli 10 rakendamisele; need alad ei tohi ületada 5 % Natura 2000 võrgustikku kantud aladest, mis on hõlmatud asjaomase maaelu arengu programmi territoriaalse kohaldamisalaga.
6. Maksimaalsed abisummad on kuni viie aasta pikkusel esialgsel perioodil 500 eurot hektari kohta aastas ning seejärel 200 eurot hektari kohta aastas.
Erandjuhtudel võib nimetatud summasid suurendada, võttes arvesse konkreetseid asjaolusid, mida tuleb maaelu arendamise programmides põhjendada.
Liikmesriigid arvavad vajaliku summa abisummast maha, et välistada määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 29 osutatud tegevuste topeltrahastamist.
Artikkel 37
Abi metsakeskkonna- ja kliimateenustele ja metsakaitsele
1. Metsanduse keskkonna- ja kliimateenusteks ning metsakaitseks antav abi era- ja riigimetsavaldajatele, era- ja avalik-õiguslikele asutustele ja nende ühendustele sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-9 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks oleva maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Riigi omandis oleva maa metsanduse keskkonna- ja kliimateenuste ning metsakaitse korral antakse abi ainult juhul, kui sellist maad majandav asutus on eraettevõtja või omavalitsusüksus.
5. Liikmesriikide kindlaksmääratavast teatavast künnisest suurematele metsandusettevõtjatele antakse abi tingimusel, et nad esitavad teavet, mis pärineb metsamajandamiskavast või säästva metsamajandamise põhimõtetele vastavast samaväärsest dokumendist, nagu määratleti 1993. aastal Euroopa metsade kaitset käsitlenud teisel ministrite konverentsil.
6. Abi antakse metsamaa hektari kohta.
7. Abi hõlmab üksnes selliseid kohustusi, mis on rangemad kui riigi metsandusseaduse või muude asjakohaste siseriiklike või liidu õigusaktidega kehtestatud kohustuslikud nõuded. Kohustuslikud siseriiklikud nõuded peavad olema selgelt eristatud.
Kohustused võetakse viie kuni seitsme aasta pikkuseks ajavahemikuks. Vajaduse korral ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võivad liikmesriigid määrata teatavat liiki kohustuste jaoks siiski pikema ajavahemiku.
8. Abiga hüvitatakse abisaajatele lõikes 7 osutatud kohustustest tingitud lisakulud ning saamatajäänud tulu tervikuna või osaliselt.
Vajaduse korral võib see hõlmata tehingukulusid kuni 20 % ulatuses abi summast.
Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib keskkonnakaitsemeetmete korral abi puude ja metsade kommertskasutusest loobumise kohustuste võtmiseks anda lisakulude ja saamata jäänud tulu alusel väljaarvutatud kindlamääralise või ühekordse väljamaksena ühiku kohta.
9. Maksimaalne abisumma on 200 eurot hektari kohta aastas.
Erandjuhtudel võib nimetatud maksimumsummat suurendada, võttes arvesse konkreetseid asjaolusid, mida tuleb maaelu arengu programmides põhjendada.
Artikkel 38
Abi teadmussiirdele ja teabemeetmetele metsandussektoris
1. Teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks antav abi metsandussektoris tegutsevatele ettevõtjatele sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-6 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi hõlmab kutseõpet ja oskuste omandamise meetmeid, sealhulgas koolituskursused, õpikojad ja juhendamine, tutvustustegevusi ja teabemeetmeid.
Abi võib hõlmata ka metsamajandamise juhtide lühiajalisi vastastikuseid vahetusi ja metsakülastusi.
Abi tutvustamistegevusele võib hõlmata asjaomaseid investeeringukulusid.
3. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
teadmussiirde või teabemeetme korraldamise ja läbiviimise kulud;
b)
investeeringutega seotud näidisprojektide puhul:
i)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
ii)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
iii)
punktides i ja ii nimetatud kuludega seotud üldkulud, nagu näiteks arhitektide, inseneride ja konsultantide tasud, keskkonnasäästlikkuse ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamise tasud, sealhulgas teostatavusuuringud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kuludeks isegi juhul, kui nende tulemuste põhjal punktide i ja ii kohaseid kulusid ei tehta;
iv)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine;
c)
osalejate reisi- ja majutuskulud ning päevarahad.
4. Lõike 3 punktides a ja b osutatud abi ei hõlma otsemakseid abisaajatele. Abi makstakse teadmussiirde ja teabemeetmete teenuste osutajale.
5. Teadmussiirde ja teabemeetmeid osutavatel asutustel peab olema kõnealuste ülesannete täitmiseks piisav suutlikkus personali väljaõppe ja korrapärase koolituse näol.
6. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 39
Nõustamisteenuste jaoks antav abi metsandussektoris
1. Metsandussektoris nõustamisteenusteks antav abi metsaomanikele ja teistele maahaldajatele sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-7 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi eesmärk on aidata metsaomanikel ja teistel maahaldajatel kasutada nõustamisteenuseid oma metsaomandi, ettevõtte või investeeringu majandusliku ja keskkonnaalase tulemuslikkuse, kliimasõbralikkuse ja vastupanuvõime parandamiseks.
3. Nõustamine peab hõlmama vähemalt direktiivide 92/43/EMÜ, 2000/60/EÜ ja 2009/147/EÜ rakendamisega seotud probleeme.
Nõustamisel võidakse samuti käsitleda metsandusettevõtja majandusliku ja keskkonnaalase tulemuslikkusega seotud küsimusi.
4. Abi ei hõlma otsetoetusi abisaajatele. Abi saaja on nõustamisteenuste osutaja.
Nõustamisteenuse osutamiseks valitud asutustel peavad olema asjakohased ressursid, st korrapäraselt koolitatud ja kvalifitseeritud personal ning nõustamiskogemus ja usaldusväärsus oma nõustamisvaldkonnas.
5. Nõustamisteenuse osutamisel peab nõustamisteenuse pakkuja järgima määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 13 lõikes 2 osutatud andmete avalikustamata jätmisega seotud kohustusi.
6. Õigustatud juhtudel ja vajaduse korral võib osaliselt nõustada rühmiti, võttes samas arvesse nõustamisteenuste üksikkasutajate olukorda.
7. Abisumma on kuni 1 500 eurot nõustamise kohta.
Artikkel 40
Abi investeerimiseks metsanduse arendamise, ajakohastamise või kohandamisega seotud taristusse
1. Metsanduse arendamise, ajakohastamise või kohandamisega seotud taristusse investeerimiseks ettenähtud abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-9 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeeringute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et enne üksikabi andmise kuupäeva on selline hindamine toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba.
5. Abi hõlmab investeeringuid materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse seoses metsade arendamise, moderniseerimise või kohandamisega seotud taristuga, sealhulgas järgmisega:
a)
juurdepääs metsamaale;
b)
maakorraldus ja -parandus;
c)
energia- ja veevarustus.
6. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine;
e)
metsamajandamiskava või samaväärse dokumendi koostamise kulud.
7. Liisingulepingutega seotud kulusid (nt liisinguandja kasumimäär, intressi refinantseerimiskulud, üldkulud ja kindlustustasud), v.a lõike 6 punktides a ja b osutatud kulud, ei käsitata abikõlblike kuludena.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
8. Vähetootlike investeeringute ja ainult metsade keskkonnaväärtuse suurendamise eesmärgil tehtavateks investeeringuteks ja investeeringuteks seoses metsateedega, mis on avalikuks tasuta kasutamiseks ja täidavad metsa mitmekülgsuse eesmärki, on antava abi ülemmäär 100 % abikõlblikest kuludest.
9. Metsade lühi- või pikaajalise majanduspotentsiaali suurendamiseks tehtavate investeeringute korral peab abi osakaal olema kuni:
a)
75 % abikõlblikest investeeringukuludest äärepoolseimates piirkondades;
b)
75 % abikõlblikest investeeringukuludest Egeuse mere väikesaartel;
c)
50 % abikõlblikest investeeringukuludest vähem arenenud piirkondades ja kõikides piirkondades, mille SKP ühe elaniku kohta ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 oli väiksem kui 75 % EL 25 keskmisest võrdlusperioodil, aga mille SKP ühe elaniku kohta on suurem kui 75 % EL 27 keskmisest;
d)
40 % abikõlblikest investeeringukuludest muudes piirkondades.
Artikkel 41
Metsandustehnoloogiate ning metsandustoodete töötlemise, kokkukogumise ja turustamisega seotud investeeringuteks antav abi
1. Erametsavaldajatele, omavalitsustele ja nende ühendustele ning VKEdele metsandustehnoloogiasse ning metsandustoodete töötlemise, kokkukogumise ja turustamisega seotud investeeringuteks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-11 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeeringute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et enne üksikabi andmise kuupäeva on selline hindamine toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba.
5. Assooride, Madeira, Kanaari saarte, Egeuse mere väikesaarte ja Prantsuse ülemeredepartemangude territooriumil võib abi anda ka ettevõtjatele, kes ei ole VKEd.
6. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine;
e)
metsamajandamiskava ja samaväärse dokumendi koostamise kulud.
7. Liisingulepingutega seotud kulusid (nt liisinguandja kasumimäär, intressi refinantseerimiskulud, üldkulud ja kindlustustasud), v.a lõike 6 punktides a ja b osutatud kulud, ei käsitata abikõlblike kuludena.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
8. Investeeringud metsade majandusliku väärtuse suurendamisse peavad olema põhjendatud oodatava kasuga metsadele ühes või mitmes metsandusettevõttes ja need võivad sisaldada investeeringuid mulda ja maavarasid säästvasse metsatehnikasse ja töövõtetesse.
9. Investeeringud, mis on seotud puidu kasutamisega tooraine või energiaallikana, peavad piirduma tööstusliku töötlemise eelsete tööprotsessidega.
Investeeringud taastuvenergia taristusse, millega tarbitakse või toodetakse energiat, vastavad energiatõhususe miinimumnõuetele, kui need on riigi tasandil vastu võetud.
Investeeringud rajatistesse, mille esmafunktsioon on elektri tootmine biomassist, on abikõlblikud üksnes juhul, kui kasutatakse soojusenergia minimaalset protsendimäära, mille kehtestavad liikmesriigid.
Abi bioenergia investeerimisprojektidele piirdub bioenergiaga, mis vastab liidu õigusaktides, sh direktiivi 2009/28/EÜ artikli 17 lõigetes 2-6 sätestatud kohaldatavatele säästlikkuse kriteeriumidele.
10. Liikmesriikide kindlaksmääratavast teatavast künnisest suurematele metsandusettevõtjatele antakse abi tingimusel, et nad esitavad teavet, mis pärineb metsamajandamiskavast või säästva metsamajandamise põhimõtetele vastavast samaväärsest dokumendist, nagu määratleti 1993. aastal Euroopa metsade kaitset käsitlenud teisel ministrite konverentsil.
11. Abi osakaal on piiratud järgmiste määradega:
a)
75 % abikõlblikest investeeringukuludest äärepoolseimates piirkondades;
b)
75 % abikõlblikest investeeringukuludest Egeuse mere väikesaartel;
c)
50 % abikõlblikest investeeringukuludest vähem arenenud piirkondades ja kõikides piirkondades, mille SKP ühe elaniku kohta ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 oli väiksem kui 75 % EL 25 keskmisest võrdlusperioodil, aga mille SKP ühe elaniku kohta on suurem kui 75 % EL 27 keskmisest;
d)
40 % abikõlblikest investeeringukuludest muudes piirkondades.
Artikkel 42
Geneetiliste ressursside säilitamine metsanduses
1. Metsanduse geneetiliste ressursside säilitamiseks antav abi, mis on seotud metsanduse keskkonna- ja kliimateenustega ja metsakaitsega ning mida antakse era- ja avalik-õiguslikele asutustele, sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-6 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „in situ säilitamine” metsanduses - geneetiliste materjalide säilitamine ökosüsteemides ja looduslikes elupaikades ning liikide elujõuliste populatsioonide hoidmine ja taastamine nende looduslikus keskkonnas;
b) „säilitamine metsamajandusettevõttes”- in situ säilitamine ja arendamine metsamajandusettevõtte tasandil;
c) „ex situ säilitamine”- metsanduse geneetilise materjali säilitamine väljaspool looduslikku elupaika;
d) „ex situ kogu”- metsanduse geneetilise materjali kogu, mida hoitakse väljaspool looduslikku elupaika.
5. Abi katab järgmiste meetmete kulud:
a)
metsa geneetiliste ressursside ex situ ja in situ säilitamist, kirjeldamist, kogumist ja kasutamist edendav tegevus, sh praegu in situ säilitatavate geneetiliste ressursside veebipõhised loetelud, k.a metsamajandusettevõttes säilitamine ning ex situ kogud ja andmebaasid;
b)
kooskõlastatud tegevus: tegevus, millega edendatakse liidu metsade geneetiliste ressursside säilitamise, kirjeldamise, kogumise ja kasutamisega seotud teabevahetust liikmesriikide pädevate organisatsioonide vahel;
c)
kaasnevad meetmed: teavitamis-, levitamis- ja nõuandetegevused, millesse kaasatakse valitsusväliseid organisatsioone ja teisi asjaomaseid sidusrühmi ning mis sisaldavad koolitusi ja tehniliste aruannete koostamist.
6. Abi osakaal on kuni 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 43
Abi metsamaa korralduseks
Abi metsamaa korralduseks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on I peatükis sätestatud tingimused ning abi antakse
a)
VKEdest erametsaomanikele ning
b)
ainult õigus- ja halduskulude, sh uuringukulude hüvitamiseks ning
c)
kuni 100 % ulatuses tekkinud tegelikest kuludest.
6. JAGU
Maapiirkondade VKEdele antav abi, mida kaasrahastab EAFRD või mis eraldatakse selliselt kaasrahastatud meetmete täiendava riikliku rahastamisena
Artikkel 44
Investeeringuteks ettenähtud abi põllumajandustoodete mittepõllumajandustoodeteks ümbertöötlemiseks või puuvilla tootmiseks
1. VKEdele põllumajandustoodete mittepõllumajandustoodeteks ümbertöötlemiseks või puuvilla tootmiseks, sh lõugutamiseks antav investeeringuteks ettenähtud abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-10 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Investeeringud, mis on seotud biokütuse tootmise või taastuvatest allikatest energia tootmisega, ei ole käesoleva artikli kohaselt abikõlblikud.
5. Investeering peab vastama liidu ja asjaomase liikmesriigi keskkonnakaitsealaste õigusaktide nõuetele. Investeeringute puhul, mille suhtes nõutakse direktiivi 2011/92/EL kohaselt keskkonnamõju hindamist, sõltub abi tingimusest, et enne üksikabi andmise kuupäeva on selline hindamine toimunud ning asjaomasele investeerimisprojektile on antud teostusluba.
6. Abi hõlmab investeeringuid materiaalsesse ja mittemateriaalsesse varasse.
7. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
b)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
c)
punktides a ja b osutatud kulutustega seotud üldkulud, nagu arhitekti-, inseneri- ja konsultatsioonitasud, keskkonnaalase ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamisega seotud kulud, sealhulgas teostatavusuuringute kulud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kulutusteks isegi siis, kui nende tulemuste põhjal punktide a ja b kohaseid kulutusi ei teki;
d)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine.
8. Liisingulepingutega seotud kulusid (nt liisinguandja kasumimäär, intressi refinantseerimiskulud, üldkulud ja kindlustustasud), v.a lõike 7 punktides a ja b osutatud kulud, ei käsitata abikõlblike kuludena.
Käibekapitali ei käsitata abikõlbliku kuluna.
9. Abi osakaal on piiratud järgmiste määradega:
a)
äärepoolseimates piirkondades:
i)
80 % abikõlblike investeerimiskulude summast piirkondades, mille SKP inimese kohta on alla 45 % EL 27 keskmisest või sellega võrdne;
ii)
65 % abikõlblike investeerimiskulude summast piirkondades, mille SKP inimese kohta on 45 % - 60 % EL 27 keskmisest;
iii)
55 % abikõlblike investeerimiskulude summast piirkondades, mille SKP inimese kohta on 60-75 % EL 27 keskmisest;
iv)
45 % abikõlblike investeerimiskulude summast muudes äärepoolseimates piirkondades;
b)
vähem arenenud piirkondades:
i)
60 % abikõlblike investeerimiskulude summast piirkondades, mille SKP inimese kohta on alla 45 % EL 27 keskmisest või sellega võrdne;
ii)
45 % abikõlblike investeerimiskulude summast piirkondades, mille SKP inimese kohta on 45 % - 60 % EL 27 keskmisest;
iii)
35 % abikõlblikest investeerimiskuludest piirkondades, mille SKP inimese kohta on üle 60 % EL 27 keskmisest;
c)
punkti c aladel:
i)
25 % abikõlblike investeerimiskulude summast hõredalt asustatud aladel ja NUTS 3 piirkondades või NUTS 3 piirkondade osades, millel on maismaapiir riigiga, mis ei kuulu Euroopa Majanduspiirkonda või Euroopa Vabakaubandusühendusse;
ii)
20 % abikõlblike investeerimiskulude summast eelnevalt kindlaksmääramata punkti c aladel;
iii)
endistel punkti a aladel võib abi osakaalu suurendada kuni 5 protsendipunkti võrra alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2017;
iv)
kui punkti c ala asub punkti a ala kõrval, võib NUTS 3 piirkondades või NUTS 3 piirkondade osades lubatud abi ülemmäära sellel punkti c alal, mis külgneb punkti a alaga, suurendada, nagu vaja, nii et abi osakaalu erinevus nende kahe ala vahel ei ületa 15 protsendipunkti;
d)
10 % abikõlblike investeerimiskulude summast kõigis muudes piirkondades.
10. Lõikes 9 sätestatud abi ülemmäära võib mikro- ja väikeettevõtjate puhul suurendada kuni kümne protsendipunkti võrra.
Artikkel 45
Stardiabi põllumajandusega mitteseotud ettevõtlustegevuseks maapiirkondades
1. Stardiabi, mis antakse VKEdele põllumajandusega mitteseotud ettevõtlustegevuseks maapiirkondades, sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-9 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Abi antakse järgmistele abisaajatele:
a)
põllumajandustootjad või põllumajandustootja majapidamise liikmed (maapiirkondades), kes mitmekesistavad oma tegevusvaldkonda mittepõllumajanduslike tegevustega;
b)
mikro- ja väikeettevõtjad maapiirkondades ning
c)
füüsilised isikud maapiirkondades.
5. Kui lõike 4 punktis a osutatud põllumajandustootja majapidamise liige on juriidiline isik või juriidiliste isikute rühm, peab ta abitaotluse esitamise ajal tegelema põllumajandustegevusega asjaomases põllumajanduslikus majapidamises.
6. Abi andmise tingimuseks on asjaomase liikmesriigi pädevale asutusele äriplaani esitamine. Kõnealuse äriplaani rakendamine peab algama üheksa kuu jooksul alates abi andmise otsuse kuupäevast.
Äriplaanis kirjeldatakse järgmist:
a)
abisaaja esialgne majanduslik olukord;
b)
abisaaja uue tegevuse arengu vahe- ja arengueesmärgid;
c)
üksikasjad seoses abisaaja tegevuse arenguks vajalike meetmetega, näiteks investeeringud, koolitus, nõustamine.
7. Abi makstakse välja vähemalt kahes osas maksimaalselt viie aasta jooksul.
Osade summa võib järk-järgult väheneda.
Abisumma viimase osa maksmine sõltub lõikes 6 osutatud äriplaani nõuetekohasest rakendamisest.
8. Liikmesriigid määravad kindlaks abi summa, võttes arvesse maaelu arengu programmiga hõlmatud piirkonna sotsiaalmajanduslikku olukorda.
9. Abisumma on kuni 70 000 eurot abisaaja kohta.
Artikkel 46
Abi VKEde nõustamisteenuste jaoks maapiirkondades
1. Maapiirkondade VKEdele antav abi nõustamisteenuste kasutamiseks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-9 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi eesmärk on aidata VKEdel maapiirkondades kasutada nõustamisteenuseid oma ettevõtte ja investeeringu majandusliku ja keskkonnaalase tulemuslikkuse, kliimasõbralikkuse ja vastupanuvõime parandamiseks.
4. Nõustamisel võidakse samuti käsitleda abisaaja majandusliku ja keskkonnaalase tulemuslikkusega seotud küsimusi.
5. Abi ei hõlma otsetoetusi abisaajatele. Abi saaja on nõustamisteenuste osutaja.
6. Nõustamisteenuste osutamiseks valitud asutustel peavad olema asjakohased ressursid, st korrapäraselt koolitatud ja kvalifitseeritud personal ning nõustamiskogemus ja usaldusväärsus oma nõustamisvaldkonnas.
7. Nõustamisteenuste osutamisel peab nõustamisteenuse pakkuja järgima määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 13 lõikes 2 osutatud andmete avalikustamata jätmisega seotud kohustusi.
8. Vajaduse korral võib osaliselt nõustada rühmiti, võttes samas arvesse nõustamisteenuste üksikkasutajate olukorda.
9. Abisumma ülempiir on 1 500 eurot nõustamise kohta.
Artikkel 47
Abi teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks maapiirkondades asuvatele VKEdele
1. Maapiirkondade VKEdele teadmussiirdeks ja teabemeetmeteks antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-7 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi hõlmab kutseõpet ja oskuste omandamise meetmeid, sealhulgas koolituskursused, õpikojad ja juhendamine, tutvustustegevusi ja teabemeetmeid.
Abi tutvustamistegevusele võib hõlmata asjaomaseid investeeringukulusid.
4. Abi hõlmab järgmisi abikõlblikke kulusid:
a)
teadmussiirde või teabemeetme korraldamise ja läbiviimise kulud;
b)
investeeringutega seotud näidisprojektide puhul:
i)
kinnisvara ehitamine, soetamine, sealhulgas liisinguga soetamine, või parandamine, kusjuures maa abikõlblikkus on piiratud määraga, mis ei ületa 10 % kõigist asjaomase tegevuse abikõlblikest kuludest;
ii)
masinate ja seadmete ostmine või liisimine, kusjuures ülempiiriks on vara turuväärtus;
iii)
punktides i ja ii nimetatud kuludega seotud üldkulud, nagu näiteks arhitektide, inseneride ja konsultantide tasud, keskkonnasäästlikkuse ja majandusliku jätkusuutlikkuse alase nõustamise tasud, sealhulgas teostatavusuuringud; teostatavusuuringud jäävad abikõlblikeks kuludeks isegi juhul, kui nende tulemuste põhjal punktide i ja ii kohaseid kulusid ei tehta;
iv)
arvutitarkvara omandamine ja arendamine ning patentide, litsentside, autoriõiguste, kaubamärkide omandamine;
c)
osalejate reisi- ja majutuskulud ning päevarahad.
5. Abi ei hõlma otsetoetusi abisaajatele.
Kõnealune abi makstakse teadmussiirde ja teabemeetmete teenuste osutajale.
Teadmussiirde ja teabemeetmetega seotud teenuseid osutavatel asutustel peab olema kõnealuste ülesannete täitmiseks piisav suutlikkus, mis väljendub personali kvalifikatsioonis ja korrapärases koolituses.
6. Abi on objektiivselt määratud tingimuste alusel kättesaadav kõigile asjaomases maapiirkonnas tegutsevatele abikõlblikele ettevõtjatele.
7. Abi osakaal on piiratud järgmiste määradega:
a)
60 % abikõlblikest kuludest keskmise suurusega ettevõtjate puhul;
b)
70 % abikõlblikest kuludest mikro- ja väikeettevõtjate puhul.
Artikkel 48
Aktiivsetele põllumajandustootjatele puuvilla või toiduainete kvaliteedikavadega liitumiseks antav abi
1. Puuvilla või toiduainete kvaliteedikavadega liitumiseks aktiivsetele põllumajandustootjatele ja nende rühmadele antav abi sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-7 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Abi antakse liitumiseks ühe järgmist tüüpi kvaliteedikavaga:
a)
määrusega (EL) nr 1151/2012 loodud puuvilla ja toiduainete kvaliteedikavad;
b)
puuvilla või toiduainete kvaliteedikavad, sealhulgas sertifitseerimissüsteemid, mille puhul liikmesriigid on kinnitanud vastavust järgmistele kriteeriumidele:
i)
kõnealuse kvaliteedikava raames toodetud lõpptoote eripära tuleneb selgetest kohustustest, millega tagatakse:
-
konkreetsed tooteomadused;
-
eripärased kasvatus- või tootmismeetodid või
-
lõpptoote kvaliteet, mis on inimeste, loomade või taimede tervise, loomade heaolu või keskkonnakaitse seisukohast oluliselt parem kui see, mida nõutakse kaubandusstandarditega;
ii)
kava on avatud kõigile tootjatele;
iii)
kava sisaldab siduvaid lõpptoote spetsifikatsioone ja nendele spetsifikatsioonidele vastavust kontrollib avaliku sektori asutus või sõltumatu kontrolliasutus;
iv)
kava on läbipaistev ja tagab põllumajandustoodete täieliku jälgitavuse;
c)
toiduainete vabatahtliku sertifitseerimise süsteemid, mille kohta asjaomased liikmesriigid kinnitavad, et need vastavad nõuetele, mis on sätestatud komisjoni teatises „ELi suunised põllumajandustoodete ja toiduainete vabatahtliku sertifitseerimise süsteemide parimate tavade kohta”.
5. Abi antakse iga-aastase stimuleeriva maksena, mille suurus määratakse kindlaks vastavalt kvaliteedikavades osalemisest tulenevate püsikulude tasemele.
6. Abi antakse maksimaalselt viie aasta jooksul.
7. Abisumma on kuni 3 000 eurot abisaaja kohta aastas.
Artikkel 49
Abi kvaliteedikavaga hõlmatud puuvilla ja toiduainete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete jaoks
1. Abi kvaliteedikavaga hõlmatud puuvilla ja toiduainete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete jaoks sobib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokku ning see vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesoleva artikli lõigetes 2-11 ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse:
a)
maaelu arengu programmi raames kooskõlas määrusega (EL) nr 1305/2013 ning kõnealuse määruse alusel vastu võetud delegeeritud ja rakendusaktidega
i)
EAFRDst kaasrahastatava abina või
ii)
punktis i osutatud abi täiendava riikliku rahastamisena
ning
b)
see peab olema identne aluseks olevate maaelu arengu meetmega, mis on ette nähtud punktis a osutatud maaelu arengu programmiga.
3. Abi õiguslikus aluses nähakse ette, et abi ei anta enne, kui komisjon on asjaomase maaelu arengu programmi heaks kiitnud.
4. Abi antakse teavitamis- ja müügiedendusmeetmeid rakendavatele tootjarühmadele.
5. Abikõlblikud on ainult siseturul rakendatavad teavitamis- ja müügiedendusmeetmed.
6. Abi antakse käesoleva määruse artikli 48 alusel abi saanud, kvaliteedikavaga hõlmatud puuvilla ja toiduainete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete jaoks.
7. Abi katab järgmiste meetmete kulud:
a)
meetmed, mis on kavandatud mõjutama tarbijaid ostma kvaliteedikavaga hõlmatud toiduaineid või puuvilla (artikli 48 lõige 4);
b)
meetmed, millega juhitakse tähelepanu toiduaine või puuvilla eriomadustele või eelistele, eriti kvaliteedile, erilistele tootmismeetoditele, rangetele loomade heaolu nõuetele ja keskkonnasäästlikkusele seoses asjaomase kvaliteedikavaga.
8. Käesoleva artikli lõikes 6 osutatud meetmed ei tohi tarbijaid õhutada ostma toiduaineid või puuvilla nende konkreetse päritolu tõttu, välja arvatud määruse (EL) nr 1151/2012 II jaotises kehtestatud kvaliteedikavadega hõlmatud tooted.
9. Toote päritolu võib välja tuua tingimusel, et seda ei ole põhisõnumist enam rõhutatud.
10. Konkreetsete ettevõtjate ja kaubamärkidega seotud teavitamise ja müügiedendusega seotud tegevus abikõlblik ei ole.
11. Abi osakaal on kuni 70 % abikõlblikest kuludest.
IV PEATÜKK
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 50
Kehtetuks tunnistamine
1. Määrus (EÜ) nr 1857/2006 tunnistatakse kehtetuks.
2. Erandina käesoleva artikli lõikest 1 jätkatakse määruse (EÜ) nr 1857/2006 kohaldamist kuni 31. detsembrini 2015 sellise abi suhtes, mida antakse seoses nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (42) ja selle rakenduseeskirjadega.
Artikkel 51
Üleminekusätted
1. Käesolevat määrust kohaldatakse ka enne selle jõustumist antud üksikabi suhtes, kui see abi vastab kõigile käesolevas määruses sätestatud tingimustele, välja arvatud artiklid 9 ja 10.
2. Abi, mis käesoleva määruse või mis tahes (EÜ) nr 994/98 artikli 1 alusel vastu võetud määruse kohaselt ei ole aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vabastatud, hindab komisjon kooskõlas põllumajandus- ja metsandussektoris ning maapiirkondades antava riigiabi ELi suunistega aastateks 2014-2020 ning muude asjaomaste raamistike, suuniste, teatiste ja teadetega.
3. Mis tahes üksikabi, mis on antud enne 1. jaanuari 2015 määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 1 alusel vastu võetud ja abi andmise ajal jõus olnud määruse alusel, sobib siseturuga kokku ning vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest.
4. Käesoleva määruse kehtivusaja lõppemisel jäävad käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud abikavad vabastatuks veel kuue kuu pikkuseks üleminekuajaks.
Erandina esimesest alalõigust jäävad käesoleva määruse kehtivusaja lõppemisel määruse (EL) nr 1305/2013 reguleerimisalasse kuuluvad abikavad, mida kas kaasrahastatakse EAFRDst või antakse selliste kaasrahastavate meetmete raames täiendava riikliku rahastamisena, määruse (EL) nr 1305/2013 ja selle rakendusaktide kohaselt teavitamiskohustusest vabastatuks veel programmitöö perioodiks.
Artikkel 52
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub 1. juulil 2014.
Seda kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2020.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 25. juuni 2014