РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 897/2014 НА КОМИСИЯТА
от 18 август 2014 година
за определяне на специални разпоредби за изпълнението на програми за трансгранично сътрудничество, финансирани по Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски инструмент за съседство
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 291 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за създаване на Европейски инструмент за съседство (1), и по-специално член 12 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2014 г. за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност (2), и по-специално член 6, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Един от аспектите на Регламент (ЕС) № 232/2014 е свързан със сътрудничеството, от една страна, между една или повече държави - членки на Европейския съюз и, от друга страна, една или повече партньорски държави, посочени в приложение I, и/или Руската федерация, което се осъществява по протежението на общата им част от външната граница на Съюза с цел засилване на трансграничното сътрудничество („ТГС“).
(2)
С Регламент (ЕС) № 236/2014 се определят правилата за изпълнението на помощ, които са общи за всички инструменти за външна дейност.
(3)
В Регламент (ЕС) № 232/2014 се предвижда приемането на правила за изпълнение, с които се определят специални разпоредби за изпълнението на програмите за трансгранично сътрудничество. Тези правила съдържат inter alia разпоредби относно: процента и методите на съфинансиране; съдържанието, подготовката, изменението и приключването на съвместни оперативни програми; ролята и функцията на програмните структури, включително техния статус, конкретна насоченост, отчетност и отговорност, описание на системите за управление и контрол и условия за техническото и финансовото управление на подкрепата от Съюза; процедурите за възстановяване на средства във всички участващи държави; мониторинга и оценката; осигуряването на видимост и информационните дейности; споделеното и непрякото управление.
(4)
В програмния документ, предвиден в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 232/2014, се определят стратегическите цели, които трябва да бъдат постигнати чрез трансгранично сътрудничество, както и тематичните цели и очакваните индикативни резултати от това сътрудничество и в него се съдържа списъкът на съвместните оперативни програми, които трябва да бъдат създадени.
(5)
Трансграничното сътрудничество следва да се осъществява чрез многогодишни съвместни оперативни програми, които обхващат сътрудничество по граница или група граници и включват многогодишни приоритети, които имат последователен набор от тематични цели и които могат да бъдат изпълнени с подкрепата от Съюза.
(6)
Необходимо е да бъдат изготвени правила за изпълнение, които съдържат подробни разпоредби за изпълнението на програми за трансгранично сътрудничество, финансирани по Регламент (ЕС) № 232/2014, и едновременно с това дават възможност на участващите държави да проявят известна гъвкавост по отношение на подробните договорености относно организирането и изпълнението на конкретните програми, като се отчитат особеностите на всяка програма. Въз основа на този принцип и в съответствие с настоящия регламент участващите държави следва да представят съвместно предложения за съвместни оперативни програми за приемане от Комисията съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014.
(7)
Като се има предвид, че всички участващи държави трябва да участват в програмните структури за вземане на решения, а задачите по изпълнението обикновено се възлагат на управляващ орган в държава членка, са необходими правила, уреждащи организационната структура, която изпълнява функциите на управляващ орган, и разделението на функциите между всички органи, които са част от програмните структури, както и в рамките на всеки такъв орган.
(8)
Въз основа на опита, натрупан през програмния период 2007-2013 г., Комисията няма да носи автоматично крайната отговорност за възстановяването на средства в партньорските държави. Поради това в правилата за изпълнение са включени нови разпоредби, с които се дават по-големи отговорности на участващите държави по отношение на управлението, контрола и одита. Програмите трябва да определят свои системи за управление и контрол въз основа на тези правила. Партньорските държави трябва да оказват съдействие на управляващите органи при изпълнението на програмите, като създадат национални органи, контактни точки за контрол и група одитори.
(9)
В съответствие с член 10, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 232/2014, при необходимост, между участващите държави и управляващия орган се подписват споразумения, съдържащи разпоредби, които не са включени в споразуменията за финансиране, подписани с партньорските държави или Руската федерация.
(10)
Въз основа на опита, натрупан през програмния период 2007-2013 г., процедурите и правилата за отпускане на безвъзмездни средства, разработени от Комисията за външните дейности, вече няма да бъдат задължителни. При програмите следва да се разреши прилагането на процедури, разработени от участващите държави, при положение че се спазват някои стандарти, посочени в настоящия регламент.
(11)
В съответствие с член 7, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 232/2014 финансирането по настоящия регламент може да бъде обединено с финансиране по съответни други регламенти на Съюза. Това ще даде възможност за прехвърляне на финансиране от Регламент (ЕС) № 232/2014 към програми, финансирани по Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3). Еквивалентно правило съществува в Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4) във връзка с прехвърлянето на финансиране към Регламент (ЕС) № 232/2014, за да се обезпечи участието на бенефициерите по Регламент (ЕС) № 232/2014 в програмите за трансгранично сътрудничество, които са предмет на този регламент. Тези нови правила ще опростят процедурите за управление, свързани с участието на тези държави в програмите.
(12)
Тъй като програмите обикновено се изпълняват чрез споделено управление, системите за управление и контрол следва да отговарят на правилата на Съюза, по-специално Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (6), както и на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (7). Комисията следва да гарантира, че по време на изпълнението на програмите финансовите средства на Съюза се използват съгласно приложимите правила.
(13)
Тези мерки са в съответствие със становището на комитета, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014.
(14)
За да се даде възможност за навременно програмиране и изпълнение на програмите, настоящият регламент следва да влезе в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ПЪРВА ЧАСТ
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят подробни разпоредби за изпълнението на програми за трансгранично сътрудничество, както е посочено в член 12 от Регламент (ЕС) № 232/2014 и в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„програма“ означава съвместна оперативна програма по смисъла на член 10 от Регламент (ЕС) № 232/2014;
б)
„участващи държави“ означава всички държави членки, партньорските държави по ТГС и всяка държава от Европейското икономическо пространство, която участва в програма;
в)
„програмен документ“ означава документът, който е посочен в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 232/2014 и който определя стратегическите цели, списъка на програмите, индикативните многогодишни разпределения на средства за всяка програма и допустимостта по географски признак на програмите;
г)
„програмна област“ означава основни региони, съседни региони, главните социални, икономически или културни центрове и териториалните единици, посочени съответно в член 8, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014;
д)
„основни региони“ означава териториалните единици, посочени в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 232/2014, и граничните райони в географски единици по Инструмента за предприсъединителна помощ и в държави от Европейското икономическо пространство, както е определено в програмния документ;
е)
„съседни региони“ означава териториалните единици, посочени в член 8, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 232/2014, и териториалните единици, съседни на основни региони в географски субекти по Инструмента за предприсъединителна помощ и в държави от Европейското икономическо пространство;
ж)
„съвместен комитет за мониторинг“ означава съвместният комитет, който отговаря за мониторинга на изпълнението на програмата;
з)
„управляващ орган“ означава органът или структурата, определени от участващите държави като отговарящи за управлението на програмата;
и)
„национален орган“ означава субектът, определен от всяка участваща държава, който носи крайната отговорност за оказването на подкрепа на управляващия орган при изпълнението на програмата на територията на участващата държава;
й)
„съвместен технически секретариат“ означава структурата, създадена от участващите държави, за да оказва съдействие на органите на програмата;
к)
„финансови инструменти“ означава мерки на Съюза за финансова подкрепа, предоставяна като допълнителна подкрепа с цел реализиране на една или повече конкретни цели на политиките на Съюза. Инструментите може да бъдат под формата на капиталови или квазикапиталови инвестиции, заеми или гаранции или други инструменти за поделяне на риска, като по целесъобразност може да бъдат комбинирани с безвъзмездни средства;
л)
„партньорски държави по ТГС“ означава държавите и териториите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 232/2014, Руската федерация и бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, при наличието на съфинансиране съгласно този регламент;
м)
„нередности“ означава всяко нарушение на споразумение за финансиране, договор или приложимо право, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, участващ в изпълнението на програмата, което има или би имало за последица нанасянето на вреда на бюджета на Съюза чрез начисляване на неправомерен разход в бюджета на Съюза;
н)
„финансово участие на Съюза“ означава частта от допустимите разходи по програмата или проекта, която се финансира от Съюза;
о)
„договор“ означава договор за обществена поръчка или договор за безвъзмездни средства, сключен в рамките на програма;
п)
„големи инфраструктурни проекти“ означава проекти, включващи набор от строителни работи, дейности или услуги, с които се цели изпълнението на точно определена неделима задача, чрез която се преследват ясно определени цели от общ интерес с оглед на осъществяването на инвестиции, които имат трансгранично въздействие и ползи и при които от бюджета са заделени най-малко 2,5 милиона евро за придобиването на инфраструктура;
р)
„междинно звено“ означава всяка публична или частна структура, която действа на отговорността на управляващ орган или която изпълнява задължения от името на такъв орган спрямо изпълняващите проекти бенефициери;
с)
„изпълнител“ означава физическо или юридическо лице, с което е сключен договор за обществена поръчка;
т)
„бенефициер“ означава физическо или юридическо лице, с което е подписан договор за безвъзмездни средства;
у)
„счетоводна година“ означава периодът от 1 юли до 30 юни, с изключение на първата счетоводна година, по отношение на която означава периодът от началната дата за допустимостта на разходите до 30 юни 2015 г. Последната счетоводна година е от 1 юли 2023 г. до 30 септември 2024 г. Когато става въпрос за непряко управление с международна организация по смисъла на член 80, счетоводната година е финансовата година;
ф)
„финансова година“ означава периодът от 1 януари до 31 декември.
ВТОРА ЧАСТ
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ДЯЛ I
ОБЩА РАМКА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
ГЛАВА 1
Програми
Член 3
Подготовка
Всяка програма се подготвя чрез общо споразумение между всички участващи държави в съответствие с Регламент (ЕС) № 232/2014, програмния документ и настоящия регламент.
Член 4
Съдържание
Всяка програма съдържа по-специално следната информация:
1.
Въведение: кратко описание на стъпките за подготвянето на програмата, включително информация относно консултациите и действията, предприети за включването на участващите държави и други заинтересовани страни в подготвянето на програмата.
2.
Описание на програмната област:
а)
основни региони: списък на допустимите териториални единици, както е посочено в програмния документ, и, когато е приложимо, разширяване на допустимостта в съответствие с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014 и в съответствие с изискванията, посочени в програмния документ;
б)
съседни региони, когато е приложимо: списък на съседните региони, обосновка на включването им в съответствие с изискванията, посочени в програмния документ, и определените от участващите държави условия за тяхното участие в програмата;
в)
главни социални, икономически или културни центрове, посочени в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 232/2014, когато е приложимо: списък на центровете, подредени по приоритет, обосновка на включването им в съответствие с изискванията, посочени в програмния документ, и условията за тяхното участие в програмата, за които са взели решение участващите държави;
г)
карта на програмната област, на която е отбелязано наименованието на всяка териториална единица и, когато е приложимо, се прави разлика между териториалните единици, посочени в букви а), б) и в);
д)
в допълнение към описанието на програмната област, когато е приложимо, в програмата се посочва намерението да се използва член 10, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 232/2014 при условията, посочени в програмния документ.
3.
Стратегия на програмата:
а)
описание на стратегията на програмата, включително избора на тематични цели и съответни приоритети съгласно разпоредбите на програмния документ;
б)
обосновка на избраната стратегия, която се основава на:
-
анализ на социално-икономическото положение и на екологичната обстановка в програмната област от гледна точка на силните страни и слабостите и потребностите в средносрочен план, произтичащи от този анализ.
-
описание на заключенията, направени вследствие на предишен опит от трансгранични програми;
-
въз основа на по-широка консултация със заинтересованите страни, информация относно съгласуваността с други, финансирани от Съюза програми в съответните държави и региони и анализ на съгласуваността с националните и регионалните стратегии и политики;
-
анализ на риска и мерки за намаляването му;
в)
описание на обективно проверими показатели, по-специално:
-
очакваните резултати за всеки приоритет и съответните показатели за резултатите с базова стойност и целева стойност;
-
показатели за крайните продукти за всеки приоритет, включително количествено изразена целева стойност, които се очаква да допринесат за резултатите;
г)
описание на начините, по които ще бъдат засегнати следните междусекторни теми, когато това е приложимо: демокрация и права на човека, устойчивост на околната среда, равенство на половете и ХИВ/СПИН.
4.
Структури и назначаване на компетентните органи и структурите за управление:
а)
състава и задачите на Съвместния комитет за мониторинг;
б)
управляващия орган и процедурата по определянето му;
в)
националните органи на всички участващи държави, по-специално органа във всяка участваща държава, посочен в членове 20 и 31, и когато е приложимо, структурите за оказване на подкрепа, различни от посочените в букви д) и е);
г)
процедурата за създаване на съвместния технически секретариат и филиали и задачи, когато това е приложимо;
д)
одитния орган и членовете на групата одитори;
е)
структурата или структурите, определени за контактни точки за контрол във всички участващи държави, и нейните/техните задачи съгласно член 32;
5.
Изпълнение на програмата:
а)
кратко описание на системите за управление и контрол в съответствие с член 30;
б)
график за изпълнението на програмата;
в)
описание на процедурите за подбор на проекти в съответствие с член 30;
г)
описание на естеството на подкрепата по приоритет в съответствие с член 38, включително списък на проектите, които трябва да бъдат подбрани чрез процедура за пряко възлагане или участие във финансови инструменти. Описанието съдържа също така индикативен график за подбора на проекти, които ще бъдат финансирани в съответствие с член 41;
д)
описание на предвиденото използване на техническа помощ и приложимите процедури за възлагане на договори;
е)
описание на системите за мониторинг и оценка заедно с индикативен план за извършването на мониторинг и оценка през целия период на изпълнение на програмата;
ж)
комуникационната стратегия за целия програмен период и индикативен план за информационните и комуникационните дейности за първата година;
з)
информация относно изпълнението на регулаторните изисквания, определени в Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8);
и)
индикативен финансов план, съдържащ две таблици (без да се прави разделение по участваща държава):
-
таблица, в която за всяка тематична цел и техническа помощ се посочват годишните предварителни бюджетни задължения и плащания, за които е предвидена подкрепа от Съюза. Бюджетните кредити за първата година съдържат разходите за подготвителни действия съгласно член 16;
-
таблица, в която за всяка тематична цел и техническа помощ се посочват предварителният размер на бюджетните кредити на подкрепата от Съюза и съфинансирането за целия програмен период;
й)
правила относно допустимоста на разходите, посочени в членове 48 и 49;
к)
разпределението на отговорностите между участващите държави в съответствие с член 74;
л)
правилата относно трансфера, използването и мониторинга на съфинансирането;
м)
описание на информационните системи за предаване и обмен на компютризирани данни между управляващия орган и Комисията;
н)
езика/езиците, приет/приети от програмата в съответствие с член 7.
Член 5
Приемане
1. В срок до една година от одобрението на програмния документ участващите държави съвместно представят на Комисията предложение за програма, съдържащо всички елементи, посочени в член 4. Участващите държави потвърждават в писмен вид, че са съгласни със съдържанието на програмата, преди тя да бъде представена на Комисията.
2. Комисията проверява дали програмата съдържа всички елементи, посочени в член 4. Комисията прави оценка на съгласуваността на програмата с Регламент (ЕС) № 232/2014, с програмния документ, с настоящия регламент и с друго съответно законодателство на Съюза. Оценката засяга по-специално:
а)
качеството на анализа, неговата съгласуваност с предлаганите приоритети и с други финансирани от Съюза програми;
б)
точността на финансовия план;
в)
съответствието с Директива 2001/42/ЕО.
3. В срок до три месеца от датата на представяне на програмата Комисията представя коментарите си и иска да бъдат внесени необходимите изменения. В срок до два месеца от искането на Комисията участващите държави предоставят цялата необходима информация. В срок до шест месеца от датата на представяне на програмата Комисията я одобрява, при условие че всички нейни коментари са били надлежно взети предвид. Комисията може да удължи тези срокове в зависимост от естеството на исканите изменения.
4. Всяка програма се приема с решение на Комисията за целия програмен период в съответствие с член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 232/2014.
Член 6
Адаптиране и изменение
1. Адаптиране на програмата, което не засяга значително нейното естество и цели, се смята за несъществено. По-специално:
а)
кумулативни промени, възлизащи на не повече от 20 % от първоначално предвиденото финансово участие на Съюза за всяка тематична цел или техническа помощ, или изменения съгласно параграф 2, свързани с прехвърляне между тематични цели или от техническа помощ към тематични цели;
б)
кумулативни промени, възлизащи на не повече от 20 % от първоначално предвиденото финансово участие на Съюза за всяка тематична цел, или изменения съгласно параграф 2, свързани с прехвърляне от тематични цели към техническа помощ.
Посочените в буква а) промени във финансовия план на програмата могат да бъдат направени директно от управляващия орган с предварителното съгласие на Съвместния комитет за мониторинг. Управляващият орган уведомява Комисията за всяка от тези промени най-късно в следващия годишен доклад и предоставя на Комисията цялата необходима допълнителна информация.
В случая на посочените в буква б) промени управляващият орган трябва да потърси предварителното съгласие както на Съвместния комитет за мониторинг, така и на Комисията.
2. В отговор на обосновано искане от Съвместния комитет за мониторинг или по инициатива на Комисията, след като е провела консултации със Съвместния комитет за мониторинг, програмите могат да бъдат изменени вследствие на едно от следните:
а)
преразглеждане на програмния документ;
б)
съществени социално-икономически промени или значителни промени в програмната област;
в)
трудности при изпълнението;
г)
промени във финансовия план, надхвърлящи маржа на гъвкавост, посочен в параграф 1, или промяна, която засяга значително естеството и целите на програмата;
д)
одити, мониторинг и оценки.
3. Исканията за изменение на програми са надлежно обосновани и отразяват очакваното въздействие от промените в програмата.
4. Комисията прави оценка на информацията, предоставена в съответствие с параграфи 2 и 3. Ако Комисията има коментари, управляващият орган ѝ представя цялата необходима допълнителна информация. В срок до пет месеца от представянето на искането за изменение Комисията го одобрява, при условие че всички нейни коментари са били надлежно взети предвид.
5. Всяко изменение на програма в случаите, посочени в параграф 2 или в член 66, параграф 5, се приема с решение на Комисията и може да наложи изменение на посочените в членове 8 и 9 споразумения за финансиране.
Член 7
Използване на езици
1. Всяка програма използва един или повече официални езика на Съюза като работни езици. Освен това участващите държави могат да вземат решение да използват като работни езици други езици, които не са официални за Съюза. Изборът на работен език или работни езици се описва в програмата съгласно член 4.
2. За да се вземе под внимание партньорският характер на програмите, бенефициерите могат да представят на управляващия орган документи относно своя проект на националния си език, при условие че тази възможност е изрично посочена в програмата и че съвместният комитет за мониторинг осигури чрез управляващия орган устния и писмения превод, които може да се окажат необходими.
3. Разходите за устен и писмен превод за всички езици, избрани от програмата, се поемат от бюджета за техническа помощ на равнище програма или от бюджета за всеки отделен проект на равнище проект.
ГЛАВА 2
Споразумения за финансиране
Член 8
Споразумения за финансиране с партньорските държави по ТГС
1. Комисията сключва споразумения за финансиране с всяка от партньорските държави по ТГС. Споразумения за финансиране могат да бъдат подписани също така от останалите участващи държави и от управляващия орган или от държавата, в която е установен управляващият орган.
2. Споразуменията за финансиране се подписват не по-късно от края на годината, която следва годината на решението на Комисията за приемане на програмата. Независимо от това, когато дадена програма обхваща повече от една партньорска държава по ТГС, всички страни подписват поне едно споразумение за финансиране преди тази дата. Останалите партньорски държави по ТГС могат да подпишат своите съответни споразумения за финансиране след това. До влизането в сила на споразумението за финансиране външният компонент на програмата със съответната партньорска държава по ТГС, не може да бъде стартиран. Когато дадена програма се съфинансира съгласно Регламент (ЕС) № 231/2014 и обхваща повече от една партньорска държава по ТГС, всички страни подписват поне едно споразумение за финансиране с участваща партньорска държава от списъка в приложение I към Регламент (ЕС) № 232/2014 или с Руската федерация не по-късно от края на годината, която следва годината на решението на Комисията за приемане на програмата.
Член 9
Споразумения за финансиране с партньорските държави по ТГС, в които се предвижда съфинансиране
1. Когато съфинансиране от партньорска държава по ТГС се прехвърли на управляващия орган, посоченото в член 8 споразумение за финансиране се подписва също така от другите участващи държави членки и партньорски държави по ТГС и от управляващия орган или от държавата, в която е установен управляващият орган.
2. Това споразумение за финансиране съдържа разпоредби относно съфинансирането от партньорската държава по ТГС, свързани с:
а)
размера;
б)
предвиденото използване и условията за използване, включително условията за кандидатстване;
в)
реда и условията за извършване на плащанията;
г)
финансовото управление;
д)
воденето на отчетност;
е)
задълженията за докладване;
ж)
проверки и контрол;
з)
нередности и възстановяване на средства.
ГЛАВА 3
Други споразумения или меморандуми за разбирателство
Член 10
Съдържание
Управляващият орган може да сключва с участващите държави меморандуми за разбирателство или други споразумения, които съдържат разпоредби относно дадена програма, по-специално относно национално съфинансиране, конкретни финансови отговорности, одити и възстановяване на средства.
Съдържанието на тези меморандуми за разбирателство или други споразумения трябва да бъде в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и с разпоредбите на споразумението или споразуменията за финансиране.
ГЛАВА 4
Изпълнение
Член 11
Методи на изпълнение
Програмите се изпълняват обикновено чрез споделено управление с държави членки в съответствие с член 59 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Участващите държави могат да предложат изпълнение чрез непряко управление от страна на партньорската държава по ТГС или на международна организация в съответствие с член 60 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Програмите, изпълнявани чрез непряко управление, са уредени в трета част от настоящия регламент.
ДЯЛ II
СЪФИНАНСИРАНЕ
Член 12
Процент на съфинансиране
1. Съфинансирането възлиза на най-малко 10 % от финансовото участие на Съюза.
2. По възможност съфинансирането се разпределя равномерно през целия срок на програмата, за да се гарантира, че до края на програмата ще бъде постигната минималната цел от 10 %.
3. Предоставената по програмата помощ е в съответствие с приложимите правила на Съюза относно държавната помощ по смисъла на член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 13
Източници на съфинансиране
1. Съфинансирането се осигурява от източници, различни от Съюза.
2. За всяка програма участващите държави имат правото свободно да определят източника, размера и разпределението на съфинансирането.
3. Ако партньорска държава по ТГС реши да прехвърли съфинансирането си на управляващия орган, договореностите относно предоставянето, използването и мониторинга на съфинансирането се определят в споразумението за финансиране, посочено в член 9, и, когато е приложимо, в споразуменията, посочени в член 10.
4. Във всички останали случаи договореностите относно съфинансирането могат да се определят в споразуменията, посочени в член 10.
Член 14
Непарично участие
1. Всяко безплатно предоставяне на нефинансови ресурси от трета страна се смята за непарично участие на равнище програма или проект. Разходите за персонала, работещ по проект или програма, не се смятат за непарично участие, но могат да се смятат за част от минималното съфинансиране от 10 %, посочено в член 12, когато се заплащат от бенефициерите или от участващите държави.
2. Непаричното участие не е допустим разход и не може да се смята за част от минималното съфинансиране от 10 %, посочено в член 12.
ДЯЛ III
ПЕРИОД НА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 15
Период на изпълнение
Периодът на изпълнение на всяка програма започва най-рано на датата на приемане на програмата от Комисията и най-късно на 31 декември 2024 г.
Член 16
Начален етап на програмата
1. При споделено управление програмата започва в участващите държави членки при получаване на нотификацията, посочена в член 25, параграф 4, с което Комисията информира, че не възнамерява да изиска посочените в този член документи или че няма коментари. Участващите държави могат да започнат подготвителните действия, необходими за създаването на системите за управление и контрол, по-рано. Свързаните с това разходи са допустими в съответствие с член 36.
2. При непрякото управление, посочено в членове 80 и 82, програмата започва в участващите държави членки след влизането в сила на споразумението, с което задачите по изпълнението на бюджета се възлагат на международна организация или на партньорска държава по ТГС.
3. Освен това могат да бъдат предприети следните допълнителни подготвителни действия, необходими за започването на програмата:
а)
създаване на управляващия орган и, когато е приложимо, на съвместния технически секретариат;
б)
провеждане на първите заседания на съвместния комитет за мониторинг, в който участват също представители на партньорските държави по ТГС, които все още не са подписали споразумение за финансиране или в които споразумението за финансиране все още не е влязло в сила;
в)
подготвяне и стартиране на процедурите за подбор на проекти и възлагане на договори с клауза за спиране, обвързана с влизането в сила на споразуменията за финансиране.
4. В очакване на влизането в сила на съответните споразумения за финансиране могат да бъдат започнати единствено подготвителните действия, посочени в параграфи 1 и 3, със съответната партньорска държава по ТГС.
Член 17
Преустановяване на програмата
1. Когато нито една от партньорските държави по ТГС не е подписала съответното споразумение за финансиране преди посочената в член 8, параграф 2 дата, програмата се преустановява.
Годишните траншове от Европейския фонд за регионално развитие, които са вече поети като задължения, продължават да са достъпни за своя нормален жизнен цикъл, но могат да се използват само за дейности, които се извършват изцяло в съответните държави членки и за които са сключени договори преди решението на Комисията за преустановяване. Управляващият орган предава на Комисията окончателния доклад в тримесечен срок след приключването на договорите и Комисията действа в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Когато програмата не може да бъде изпълнена поради проблеми, възникнали в отношенията между участващите държави, и в други надлежно обосновани случаи, Комисията може да реши да преустанови програмата преди крайния срок за изпълнение по искане на съвместния комитет за мониторинг или по своя инициатива след консултация със съвместния комитет за мониторинг.
3. При преустановяване на програмата управляващият орган представя окончателния доклад в шестмесечен срок от решението на Комисията. След уравняване на предишните плащания за предварително финансиране Комисията плаща окончателното салдо или, когато е приложимо, издава нареждане за възстановяване на средства. Освен това Комисията отменя салдото на поетите задължения.
Като алтернатива може да бъде взето решение за намаляване на бюджетните средства за програмата в съответствие с член 6, параграф 2, буква в).
4. В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, подкрепата от Европейския фонд за регионално развитие, която представлява годишни траншове, за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, и която не е била преразпределена към друга програма от същата категория програми за външно сътрудничество, се разпределя към вътрешните програми за трансгранично сътрудничество в съответствие с член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013.
Подкрепата съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014, която представлява годишни траншове за които все още не са поети задължения, или годишни траншове, за които са били поети и впоследствие отменени задължения изцяло или отчасти в рамките на същата бюджетна година, се използва за финансирането на други програми или проекти, допустими съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014.
Член 18
Проекти
1. Договорите за големи инфраструктурни проекти, подбрани чрез процедура за пряко възлагане, се подписват и участието във финансовите инструменти се осигурява преди 30 юни 2019 г.
2. Всички други договори се подписват преди 31 декември 2021 г.
3. Всички дейности по проекта, финансирани от програмата, приключват най-късно на 31 декември 2022 г.
Член 19
Приключване на програмата
1. Между 1 януари 2023 г. и 30 септември 2024 г. могат да се извършват единствено дейности, свързани с приключването на програмата.
2. Дадена програма се смята за приключена, когато:
а)
всички договори, сключени по програмата, са приключили;
б)
окончателното сладо е било платено или възстановено;
в)
оставащите бюджетни кредити са били отменени от Комисията.
3. Приключването на програмата не засяга правото на Комисията да направи на по-късен етап финансови корекции по отношение на управляващия орган или бенефициерите, ако окончателният размер на програмата или проектите трябва да бъде адаптиран в резултат на контрол или одит, извършен след датата на приключването.
ДЯЛ IV
ПРОГРАМНИ СТРУКТУРИ
Член 20
Назначаване на органи и управленски структури
1. Участващите държави избират за управляващ орган национален, регионален или местен публичен орган или структура или частноправна структура със задача за публична услуга. Един и същ управляващ орган може да бъде избран за повече от една програма.
2. Участващите държави определят национален, регионален или местен публичен орган или структура, функционално независим/а от управляващия орган, за единствен одитен орган. Одитният орган се намира в държавата членка, в която е установен управляващият орган. Един и същ одитен орган може да бъде определен за повече от една програма.
3. Едно или повече междинни звена могат да бъдат определени да изпълняват определени задачи на управляващия орган на негова отговорност. Съответните договорености между управляващия орган и междинните звена се оформят официално в писмена форма. Междинното звено гарантира платежоспособността си и компетенциите си в съответната област, както и своя административен и финансов капацитет.
4. Участващите държави определят в системите за управление и контрол и, когато е приложимо, в споразуменията за финансиране, посочени в членове 8 и 9, и/или в споразуменията, посочени в член 10, правилата, уреждащи техните отношения с управляващия орган и одитния орган, отношенията между тези органи и отношенията между тези органи и Комисията.
5. Държавата членка, в която е установен управляващият орган, може по своя инициатива да посочи координационна структура, натоварена със задачата да поддържа връзка с Комисията и да ѝ предоставя информация, да координира действията на останалите определени органи и да насърчава хармонизираното прилагане на приложимото право.
6. Всяка участваща държава определя:
а)
национален орган, който оказва подкрепа на управляващия орган при управлението на програмата в съответствие с принципа на добро финансово управление;
б)
контактна точка за контрол, която оказва подкрепа на управляващия орган при упражняването на контрол върху задълженията, произтичащи от програмата;
в)
представител в групата одитори, посочена в член 28, параграф 2;
г)
представители в съвместния комитет за мониторинг, посочен в член 21.
ГЛАВА 1
Съвместен комитет за мониторинг
Член 21
Съвместен комитет за мониторинг
В тримесечен срок от датата на приемането на програмата от Комисията участващите държави създават съвместния комитет за мониторинг.
Член 22
Състав на съвместния комитет за мониторинг
1. Съвместният комитет за мониторинг се състои от един или повече представители, определени от всяка участваща държава. Представителите се определят в зависимост от функциите, а не на лична основа. Съвместният комитет за мониторинг може да определи други лица за наблюдатели.
2. Когато е възможно и целесъобразно, участващите държави осигуряват подходящо участие на всички заинтересовани страни, и по-специално на местни представители, включително организации на гражданското общество и местни органи, за да гарантират участието им в изпълнението на програмата.
3. Комисията участва в работата на съвместния комитет за мониторинг като наблюдател. Тя получава покана за всяко заседание на съвместния комитет за мониторинг по същото време като представителите на участващите държави. Комисията може да реши дали да участва или не в цялото или в част от всяко заседание на съвместния комитет за мониторинг.
4. Съвместният комитет за мониторинг се председателства от един от своите членове, от представител на управляващия орган или от друго лице, както е определено в процедурния правилник.
5. Представител на управляващия орган, на съвместния технически секретариат или на междинното звено, посочено в член 20, параграф 3, се определя за секретар на съвместния комитет за мониторинг.
Член 23
Функциониране
1. Съвместният комитет за мониторинг изготвя и приема процедурния си правилник с единодушие.
2. Съвместният комитет за мониторинг се стреми да взема решенията с консенсус. Той може да подложи някои решения на гласуване, особено свързаните с окончателния подбор на проектите и размера на предоставените им безвъзмездни средства, в съответствие със своя процедурен правилник.
3. Всяка участваща държава има еднакъв брой гласове независимо от броя представители, които е определила.
4. Секретарят, Комисията или друг наблюдател нямат право да гласуват.
5. Председателят на съвместния комитет за мониторинг изпълнява функцията на модератор и води дискусиите. Председателят има право да гласува, когато е представител на участваща държава.
6. Съвместният комитет за мониторинг заседава поне веднъж годишно. Той се свиква от своя председател по искане на управляващия орган или при надлежно обосновано искане на участваща държава или на Комисията. Също така той може да взема решения чрез писмена процедура по инициатива на своя председател, на управляващия орган или на участваща държава в съответствие с процедурния си правилник.
7. След всяко заседание на съвместния комитет за мониторинг се изготвя протокол за подпис от председателя и секретаря. Копие от този протокол се предава на представителите на участващите държави, Комисията и всеки друг наблюдател.
Член 24
Функции на съвместния комитет за мониторинг
1. Съвместният комитет за мониторинг следи изпълнението на програмата и напредъка ѝ към постигането на нейните приоритети, като използва обективно проверими показатели и свързани с тях целеви стойности, определени в програмата. Съвместният комитет за мониторинг разглежда всички въпроси, засягащи изпълнението на програмата.
2. Съвместният комитет за мониторинг може да издава препоръки към управляващия орган относно изпълнението на програмата и нейната оценка. Той осъществява мониторинг на действията, предприети вследствие на неговите препоръки.
3. По-специално съвместният комитет за мониторинг:
а)
одобрява работната програма и финансовия план на управляващия орган, включително предвиденото използване на техническа помощ;
б)
осъществява мониторинг на изпълнението на работната програма и финансовия план от страна на управляващия орган;
в)
одобрява критериите за подбор на проекти, които ще бъдат финансирани от програмата;
г)
отговаря за процедурата за оценка и подбор, приложима към проектите, които ще бъдат финансирани от програмата;
д)
одобрява предложенията за изменение на програмата;
е)
разглежда всички доклади, предадени от управляващия орган, и при необходимост взема целесъобразни мерки;
ж)
разглежда спорни случаи, представени на вниманието му от страна на управляващия орган;
з)
разглежда и одобрява годишния доклад, посочен в член 77;
и)
разглежда и одобрява годишния план за мониторинг и оценка, посочен в член 78;
й)
разглежда и одобрява годишните планове за информационни и комуникационни дейности, посочени в член 79.
4. Без да се засяга параграф 3, буква г), съвместният комитет за мониторинг може да сформира комитет за подбор на проекти, който ще действа на негова отговорност.
ГЛАВА 2
Управляващ орган
Член 25
Определяне
1. Управляващият орган, избран от участващите в програмата държави, преминава процедура на определяне в държавата членка, в която е установен, като за тази цел се взема решение на подходящо равнище.
2. Процедурата на определяне се основава на доклад и становище на независима одитна структура, която прави оценка на съответствието на системите за управление и контрол, включително ролята на междинните звена в тях, с критериите за определяне, посочени в приложение I към настоящия регламент. Одитната структура взема предвид, когато е приложимо, дали системите за управление и контрол за програмата са подобни на създадените за предходния програмен период, както и всички доказателства за тяхното ефективно функциониране.
Независимата одитна структура е одитният орган или друг публично- или частноправен орган, който разполага с необходимия капацитет за одит и е функционално независим от управляващия орган. Тя изпълнява задачите си в съответствие с международно приетите стандарти за одит.
3. Държавата членка представя на Комисията официалното решение, посочено в параграф 1, възможно най-скоро след приемането на програмата от страна на Комисията.
4. В двумесечен срок от получаването на официалното решение, посочено в параграф 1, Комисията може да поиска доклада и становището на независимата одитна структура и описанието на системата за управление и контрол във връзка по-специално с частите относно подбора на проекти. Ако Комисията не възнамерява да поиска тези документи, тя нотифицира за това държавата членка възможно най-скоро. Ако Комисията поиска тези документи, тя може да направи коментари в двумесечен срок от получаването им, като документите трябва да бъдат преразгледани, като се вземат предвид коментарите. Когато Комисията няма първоначални или по-нататъшни коментари, тя нотифицира за това държавата членка възможно най-скоро.
5. Ако наличните резултати от одита и контрола показват, че определеният орган вече не отговаря на критериите, посочени в параграф 2, държавата членка посочва на подходящо равнище нужните корективни действия и предвид сериозността на проблема определя изпитателен срок, в който да се предприемат тези корективни действия.
Ако определеният орган не успее да изпълни нужните корективни действия в рамките на посочения от държавата членка изпитателен срок, държавата членка отнема на съответното равнище статута му на определен орган.
Държавата членка незабавно нотифицира Комисията:
-
когато определен орган е подложен на изпитателен срок, и предоставя информация за корективните действия и съответния изпитателен срок; или
-
когато след изпълнението на корективните действия изпитателният срок е прекратен; или
-
когато статутът на определен орган е отнет.
Без да се засяга прилагането на член 61, нотифицирането за поставянето на определената структура на изпитателен срок от страна на държава членка не води до прекъсване на обработването на исканията за плащания.
Ако на управляващия орган бъде отнет статутът на определен орган, участващите държави определят нов орган или структура, както е посочено в член 20, параграф 1, за да поеме функциите на управляващия орган. Тази структура или орган преминава процедурата на определяне, предвидена в параграф 2, и Комисията се нотифицира за това в съответствие с параграф 4. Тази промяна налага изменение на програмата съгласно член 6.
Член 26
Функции на управляващия орган
1. Управляващият орган носи отговорност за управлението на програмата в съответствие с принципа на добро финансово управление и за гарантирането на това, че решенията на съвместния комитет за мониторинг са в съответствие с приложимото право и разпоредби.
2. По отношение на управлението на програмата управляващият орган:
а)
подпомага работата на съвместния комитет за мониторинг и му предоставя информацията, необходима за изпълнението на неговите задачи, по-специално данни относно напредъка на оперативната програма при постигането на нейните очаквани резултати и цели;
б)
изготвя и, след одобрението на съвместния комитет за мониторинг, представя на Комисията годишния доклад и окончателния доклад;
в)
обменя с междинните звена, съвместния технически секретариат, одитния орган и бенефициерите информация, която е необходима за изпълнението на техните задачи или на проекта;
г)
създава и поддържа компютризирана система за записването и съхраняването на данни за всеки проект, необходими за мониторинга, оценката, финансовото управление, контрола и одита, включително данни за отделните участници в проектите, когато е приложимо. По-специално той записва и съхранява техническите и финансовите доклади за всеки проект. Системата предоставя всички данни, необходими за изготвянето на исканията за плащания и годишните отчети, в това число записи на подлежащите на събиране суми, на събраните суми и на сумите, намалени в резултат на отмяната на цялото финансово участие в проект или програма или на част от него;
д)
извършва, когато е приложимо, проучвания във връзка с оценката на въздействието върху околната среда на равнище програма;
е)
изпълнява плановете за информационни и комуникационни дейности в съответствие с член 79;
ж)
изпълнява плановете за мониторинг и оценка в съответствие с член 78.
3. По отношение на подбора и управлението на проектите управляващият орган:
а)
изготвя и стартира процедурите за подбор;
б)
управлява процедурите за подбор на проекти;
в)
предоставя на главния бенефициер документ, съдържащ условията за подкрепа за всеки проект, включително плана за финансиране и сроковете за изпълнение;
г)
подписва договори с бенефициерите;
д)
управлява проекти.
4. По отношение на техническата помощ управляващият орган:
а)
управлява процедурите за възлагане на договори;
б)
подписва договори с изпълнителите;
в)
управлява договорите.
5. По отношение на финансовото управление и контрола на програмата управляващият орган:
а)
проверява дали услугите, доставките или строителните работи са извършени, доставени и/или монтирани и дали разходите, декларирани от бенефициерите, са заплатени от тях, както и дали това съответства на приложимото законодателство, правилата на програмата и условията за подкрепа на проектите;
б)
гарантира, че бенефициерите, участващи в изпълнението на проектите, поддържат отделна счетоводна система или подходящ счетоводен код за всички трансакции, отнасящи се до даден проект;
в)
въвежда ефективни и пропорционални мерки за борба с измамите при отчитане на установените рискове;
г)
установява процедури, с които гарантира, че с всички документи относно разходите и одитите, необходими за осигуряването на адекватна одитна следа, се борави в съответствие с изискванията на член 30;
д)
изготвя декларацията и годишното обобщение за управлението, посочени в член 68;
е)
изготвя и предава на Комисията исканията за плащания в съответствие с член 60;
ж)
изготвя годишните отчети;
з)
взема под внимание резултатите от всички одити, извършени от одитния орган или на негова отговорност, при изготвянето и предаването на исканията за плащания;
и)
поддържа компютризирани счетоводни записи на декларираните пред Комисията разходи и на плащанията, направени към бенефициерите;
й)
води счетоводство на сумите, подлежащи на събиране, и на сумите, намалени в резултат на отмяната на всички безвъзмездни средства или на част от тях.
6. Проверките по параграф 5, буква а) включват следните процедури:
а)
административни проверки за всяко подадено от бенефициерите искане за плащания;
б)
проверки на място във връзка с проекта.
Честотата и обхватът на проверките на място са пропорционални на размера на безвъзмездните средства за даден проект и на равнището на риска, установен при тези проверки и одити от одитния орган по отношение на системите за управление и контрол като цяло.
7. Проверките на място във връзка с проекта съгласно параграф 6, буква б) могат да се извършват на база извадка.
8. В случай че институцията, в която се намира управляващият орган, е също бенефициер в рамките на програмата, уредбата относно проверките, посочени в параграф 5, буква а), гарантира адекватно разделение на функциите.
Член 27
Съвместен технически секретариат и филиали
1. Участващитe държави могат да вземат решение за създаването на съвместен технически секретариат, който се описва в програмата в съответствие с член 4.
2. Съвместният технически секретариат оказва съдействие на управляващия орган, на съвместния комитет за мониторинг и, когато е приложимо, на одитния орган при изпълнението на съответните им функции. По-специално той уведомява потенциалните бенефициери за възможностите за финансиране по програми и оказва съдействие на бенефициерите при изпълнението на проектите. Той може да бъде назначен също така като междинното звено, посочено в член 20, параграф 3.
3. След решение на участващите държави в държавите могат да бъдат създадени филиали. Задачите на филиалите се описват в програмата и могат да включват комуникационни и информационни дейности и оказване на съдействие на управляващия орган при оценката на проекта и проследяването на неговото изпълнение. В никакъв случай на филиала не може да бъде възложена задача, предполагаща упражняването на публична власт или на правомощие за вземане на решения по собствена преценка във връзка с проектите.
4. Функционирането на съвместния технически секретариат и на филиалите се финансира от бюджета за техническа помощ.
ГЛАВА 3
Одитен орган
Член 28
Функции на одитния орган
1. Одитният орган на програмата гарантира провеждането на одити на системите за управление и контрол, на подходяща извадка от проекти и на годишните отчети на програмата.
2. Одитният орган се подпомага от група одитори, състояща се от представител на всяка участваща държава в програмата.
3. Когато одитите се извършват от структура, различна от одитния орган, одитният орган гарантира, че тази структура има необходимата функционална независимост.
4. Одитният орган гарантира, че одитната дейност се извършва в съответствие с международно признатите стандарти за одит.
5. В деветмесечен срок от подписването на първото споразумение за финансиране в съответствие с член 8, параграф 2 одитният орган представя на Комисията одитна стратегия за извършването на одитите. В одитната стратегия се определят методиката на одита на годишните отчети и проектите, методът за подбор на извадка за одита на проектите и планирането на одитите за текущата счетоводна година и следващите две счетоводни години. Одитната стратегия се актуализира ежегодно от 2017 г. до края на 2024 г. Когато за няколко програми се прилага обща система за управление и контрол, може да бъде изготвена единна стратегия за одит на съответните програми. Актуализираната одитна стратегия се представя на Комисията заедно с годишния доклад за програмата.
6. В съответствие с член 68 одитният орган изготвя:
а)
одитно становище относно годишните отчети за предходната счетоводна година;
б)
годишен одитен доклад.
Когато за няколко програми се прилага обща система за управление и контрол, информацията, изисквана по буква б), може да бъде обхваната в един доклад.
Член 29
Сътрудничество с одитния орган
Комисията си сътрудничи с одитния орган за координацията на неговите одитни планове и методи и незабавно обменя резултатите от проведените одити на системите за управление и контрол на съответната програма.
ДЯЛ V
СИСТЕМИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ И КОНТРОЛ
Член 30
Общи принципи на системите за управление и контрол
1. Системите за управление и контрол включват:
а)
функциите на всяка структура, участваща в управлението и контрола, включително разделението на функциите в самата структура и тяхната вътрешна организация в съответствие с принципа на разделение на функциите между тези структури и в самите тях;
б)
процедури за гарантиране на правомерността и редовността на декларираните разходи;
в)
електронни системи с данни за счетоводство, съхраняване, мониторинг и докладване;
г)
системи за мониторинг и докладване в случаите, в които отговорната структура е възложила изпълнението на задачи на друга структура;
д)
механизми за извършване на одит на функционирането на системите за управление и контрол;
е)
системи и процедури за осигуряване на надеждна одитна следа;
ж)
процедури за предотвратяване, откриване и поправяне на нередности, включително на измами, и за събиране на недължимо платени суми заедно с лихвите;
з)
процедури за възлагането на договори за техническа помощ и процедури за подбора на проекти;
и)
ролята на националните органи и отговорностите на участващите държави в съответствие с член 31.
2. Управляващият орган гарантира, че системите за управление и контрол на програмата са създадени в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и функционират ефективно.
Член 31
Национални органи и отговорности на участващите държави
1. Националният орган, определен съгласно член 20, параграф 6, буква а), inter alia:
а)
отговаря за създаването и ефективното функциониране на системите за управление и контрол на национално равнище;
б)
осигурява цялостната координация на институциите, участващи в изпълнението на програмата на национално равнище, в това число inter alia институциите, действащи като контактни точки за контрол и като член на групата одитори;
в)
представлява своята страна в съвместния комитет за мониторинг.
За партньорските държави по ТГС националният орган е структурата, която носи крайната отговорност за изпълнението на разпоредбите на споразумението за финансиране, посочено в членове 8 и 9.
2. Участващите държави оказват подкрепа на управляващия орган при изпълнението на задължението му, посочено в член 30, параграф 2.
3. Участващите държави предотвратяват, откриват и поправят нередности, включително измами, и събират недължимо платени суми заедно с всички лихви съгласно член 74 на своята територия. Те незабавно нотифицират управляващия орган и Комисията за тези нередности и ги държат в течение на развитието на свързаните административни и съдебни производства.
4. Отговорностите на участващите държави във връзка с недължимо платени суми на бенефициер са посочени в член 74.
5. Извършването на финансова корекция от страна на Комисията не засяга задължението на управляващия орган да събира вземания по членове 74 и 75, нито задължението на държавите членки да събират държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз и съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (9).
Член 32
Структури за одит и контрол
1. Разходите, декларирани от бенефициера в подкрепа на искане за плащания, се проверяват от одитор или от компетентен публичен служител, който е независим от бенефициера. Одиторът или компетентният публичен служител проверява дали декларираните от бенефициера разходи и приходите по проекта са реални, вписани точно и допустими в съответствие с договора.
Тази проверка се извършва въз основа на договорена процедура, при която се спазват:
а)
Международният стандарт за свързаните по съдържание услуги 4400 „Ангажименти за извършване на договорени процедури относно финансова информация“, публикуван от Международната федерация на счетоводителите (МФС);
б)
Етичният кодекс на професионалните счетоводители, изготвен и публикуван от Съвета по международни етични стандарти за счетоводители към МФС.
За публичните служители посочените процедури и стандарти се определят на национално равнище, като се отчитат международните стандарти.
Одиторът трябва да изпълнява поне едно от посочените по-долу изисквания:
а)
да е член на национална счетоводна или одитна структура или институция, която на свой ред е член на МФС;
б)
да е член на национална счетоводна или одитна структура или институция. Когато тази организация не е член на МФС, одиторът поема ангажимент да извърши работата в съответствие със стандартите и етичния кодекс на МФС;
в)
да е регистриран като задължителен одитор в публичния регистър на публична структура за надзор в държава членка в съответствие с принципите на публичния надзор, посочени в Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
г)
да е регистриран като задължителен одитор в публичния регистър на публична структура за надзор в партньорска държава по ТГС, при условие че този регистър отговаря на принципите за публичен надзор, посочени в законодателството на съответната държава.
Публичният служител притежава необходимия технически опит за извършването на проверката.
2. Освен това управляващият орган извършва собствени проверки съгласно член 26, параграф 5, буква а) и член 26, параграф 6. За целите на извършването на проверки в цялата програмна област управляващият орган може да получи съдействие от контактните точки за контрол.
Участващите държави предприемат всички възможни мерки, за да окажат подкрепа на управляващия орган при изпълнението на задачите му за контрол.
3. Одитният орган гарантира провеждането на одити на системите за управление и контрол, на подходяща извадка от проекти и на годишните отчети на програмата, както е посочено в член 28. Групата одитори, посочена в член 28, параграф 2, се създава в тримесечен срок от определянето на управляващия орган. Тя изготвя свой процедурен правилник. Групата одитори се председателства от одитния орган, определен за програмата.
Всяка участваща държава може да упълномощи одитния орган да извършва пряко своите задължения на нейна територия.
4. Гарантира се независимостта на структурата(ите), посочен(и) в параграфи 1, 2 и 3.
Член 33
Контрол от страна на Съюза
1. Комисията, Европейската служба за борба с измамите, Европейската сметна палата и всеки външен одитор, упълномощен от тези институции и структури, могат да правят проверка на използването на средства от Съюза от страна на управляващия орган, бенефициерите, изпълнителите, подизпълнителите и трети страни при получаването на финансова подкрепа, като преглеждат документи и/или извършват проверки на място. Във всеки договор изрично се посочва, че тези институции и структури могат да упражняват правомощието си за контрол по отношение на помещенията, както и на документите и информацията, независимо от начина, по който те се съхраняват.
2. Комисията се уверява, въз основа на наличната информация, включително решението за определяне, годишната декларация за управлението, годишните контролни доклади, годишното одитно становище, годишния доклад и одитите, извършени от националните структури и структурите на Съюза, че системите за управление и контрол отговарят на изискванията на настоящия регламент и функционират ефективно.
3. Комисията може да поиска от управляващия орган да предприеме необходимите действия, за да гарантира ефективността на системите за управление и контрол и редовността на разходите.
ДЯЛ VI
ТЕХНИЧЕСКА ПОМОЩ
Член 34
Бюджет за техническа помощ
1. За техническа помощ могат да бъдат заделени не повече от 10 % от общия размер на финансовото участие на Съюза. В надлежно обосновани случаи и при споразумение с Комисията може да бъде заделен по-голям дял.
2. Размерът на техническата помощ следва да отразява реалните нужди на програмата, по-специално като се отчитат фактори като общия бюджет на програмата, размерите на географската област, обхваната от програмата, и броя на участващите държави.
Член 35
Цел
1. Дейностите, свързани с техническата помощ, включват подготовка, управление, мониторинг, оценка, информационни дейности, комуникационни дейности, изграждане на контакти, разглеждане на жалби, контрол и одит, свързани с изпълнението на програмата, както и дейности за засилване на административния капацитет за изпълнението на програмата.
2. Техническата помощ за дейностите, посочени в параграф 1, следва да се използва както за нуждите на програмните структури, така и за тези на бенефициерите.
3. Разходите за дейности по популяризиране и изграждане на капацитет, направени извън програмната област, могат да бъдат поети в границите, определени в член 39, параграф 2, и при условие че посочените в него изисквания са изпълнени.
Член 36
Допустимост
1. Към разходите за техническа помощ се прилагат mutatis mutandis изискванията за допустимост, посочени в член 48. Разходите, свързани със служителите от участващите държави, работещи по програмата, могат да се смятат за допустими като разходи за техническа помощ. Избягват се успоредните системи за възнаграждения и предоставянето на допълнителни средства. Посочените в член 49 разходи не се смятат за допустими като разходи за техническа помощ.
2. Посочените в член 16 разходи за подготвителни действия са допустими при представянето на програмата на Комисията съгласно член 4, но не по-рано от 1 януари 2014 г., при условие че програмата е одобрена от Комисията съгласно член 5.
Член 37
Правила за обществени поръчки
1. Ако за изпълнението на годишния план за използване на бюджета за техническа помощ е необходима обществена поръчка, договорът трябва да бъде възложен при спазване на следните правила:
а)
когато субектът е установен в държава членка, той прилага националните законови, подзаконови и административни разпоредби, приети във връзка със законодателството на Съюза, приложимо към правилата за обществени поръчки, или правилата за поръчки, посочени в дял IV на втора част от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в дял II на втора част от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012;
б)
във всички останали случаи съответните правила за обществени поръчки се описват в споразумението за финансиране, посочено в членове 8 и 9, или в споразуменията, посочени в членове 81 и 82.
2. Във всички случаи се прилагат правилата относно националността и произхода, посочени в членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
3. Обществените поръчки от страна на филиалите трябва да бъдат ограничени до обикновените текущи разходи и разходите за комуникационни дейности и дейности по осигуряването на видимост.
ДЯЛ VII
ПРОЕКТИ
ГЛАВА 1
Общи разпоредби
Член 38
Естество на подкрепата
1. Проект e поредица от дейности, определени и управлявани във връзка с целите, крайните продукти, резултатите и въздействията, които той има за цел да постигне в рамките на определен период от време и бюджет. Целите, крайните продукти, резултатите и въздействията следва да допринасят за приоритетите, посочени в програмата.
2. Финансовото участие от програма за проекти се осигурява чрез безвъзмездни средства и, по изключение, чрез трансфери за финансови инструменти. Проектите, финансирани чрез безвъзмездни средства, подлежат на разпоредбите в глави 2-4.
3. Безвъзмездни средства се отпускат на проекти, подбрани чрез покани за представяне на предложения в съответствие с правилата, изложени в програмата, освен в надлежно обоснованите извънредни случаи в член 41.
4. Делът на участието на Съюза в големи инфраструктурни проекти и на участието във финансови инструменти, посочено в член 42, не може да надвишава 30 %.
Член 39
Условия за финансиране
1. Проектите могат да получат финансово участие от програма, при условие че отговарят на всяко от следните условия:
а)
имат за резултат ясно въздействие и ползи по отношение на трансграничното сътрудничество, описано в програмния документ, и доказана добавена стойност за стратегиите и програмите на Съюза;
б)
изпълняват се в програмната област;
в)
попадат в една от следните категории:
i)
интегрирани проекти, когато всеки бенефициер извършва част от дейностите на проекта на своя територия;
ii)
симетрични проекти, когато подобни дейности се извършват успоредно в участващите държави;
iii)
проекти в една държава, когато проектите се изпълняват главно или изцяло в една от участващите държави, но в полза на всички или някои от участващите държави, и когато са установени трансгранични въздействия и ползи.
2. Проектите, отговарящи на критериите в параграф 1, могат да бъдат частично изпълнявани извън програмната област, при условие че е спазено всяко от следните условия:
а)
проектите са необходими за постигането на целите на програмата и са от полза за програмната област;
б)
общата сума, разпределена по програмата за дейности извън програмната област, не надвишава 20 % от участието на Съюза на равнище програма;
в)
задълженията на управляващите и одитните органи във връзка с управлението, контрола и одита на проекта се изпълняват от програмните органи или чрез споразумения, сключени с органи в държавите, в които се извършва дейността.
3. Всеки проект, включващ инфраструктурен компонент, възстановява участието на Съюза, ако в срок от пет години от приключването на проекта или в рамките на периода от време, определен в правилата за държавната помощ - когато е приложимо - е претърпял значителна промяна, която засяга естеството, целите или условията за изпълнение на проекта и която би довела до подкопаване на неговите първоначални цели. Неправомерно платените суми във връзка с проекта се събират от управляващия орган пропорционално на периода, за който изискването не е било изпълнено.
4. Управляващият орган се стреми да предотврати дублирането на дейности между проектите, финансирани от Съюза. За тази цел управляващият орган може да проведе консултациите, които смята за подходящи, като консултираните субекти, включително Комисията, предоставят необходимата подкрепа.
5. Управляващият орган предоставя на главния бенефициер на всеки подбран проект документ, в който се посочват условията за предоставяне на подкрепа за проекта, включително конкретните изисквания относно продуктите или услугите, които следва да бъдат получени в резултат на проекта, финансовия план и графика за изпълнение.
Член 40
Покани за представяне на предложения
При всяка покана за представяне на предложения управляващият орган предоставя на кандидатите документ, в който се посочват условията за участието в поканата, подбора и изпълнението на проекта. Този документ включва също така конкретните изисквания относно конкретните крайни резултати по проекта, финансовия план и срока за изпълнение.
Член 41
Пряко възлагане
1. Проектите могат да бъдат възлагани без покана за представяне на предложения само в следните случаи и при условие че това е надлежно обосновано в решението за възлагане:
а)
структурата, на която се възлага проектът, има de jure или de facto монопол;
б)
проектът се отнася до действия със специфични характеристики, които изискват определен вид структура въз основа на нейната техническа компетентност, висока степен на специализация или административни правомощия.
2. В програмата се включва окончателен списък на големите инфраструктурни проекти, предложени за подбор без покана за представяне на предложения. След приемането на програмата, но не по-късно от 31 декември 2017 г., управляващият орган предоставя на Комисията пълните заявления за проекти, включително информацията, посочена в член 43, заедно с обосновката за пряко възлагане.
3. В програмата се включва индикативен списък на проектите, различни от големите инфраструктурни проекти, предложени за подбор без покана за представяне на предложения. Съвместният комитет за мониторинг може да реши да избере допълнителни проекти без покана за представяне на предложения по всяко време след приемането на програмата. И в двата случая се търси предварителното одобрение на Комисията. За тази цел управляващият орган предоставя на Комисията информацията, посочена в член 43, заедно с обосновката за пряко възлагане.
4. Проектите, предложени за подбор без покана за представяне на предложения, се одобряват от Комисията въз основа на двуетапна процедура, състояща се от представянето на кратко описание на проекта, последвано от цялостно заявление за проекта. На всеки етап Комисията уведомява управляващия орган за своето решение в срок от два месеца от датата на представяне на документа. Този срок може да бъде удължен при необходимост. Когато Комисията отхвърли предложен проект, тя уведомява управляващия орган за мотивите си.
Член 42
Участие във финансови инструменти
1. Програмата може да участва във финансов инструмент, при условие че последният е в съответствие с приоритетите на програмата.
2. В програмата се включва окончателен списък на участията във финансови инструменти. След приемането на програмата, но не по-късно от 31 декември 2017 г., управляващият орган предоставя на Комисията информацията, посочена в член 43.
3. Комисията разглежда предложеното участие, за да определи неговата добавена стойност и неговото съответствие с програмата.
4. Процесът на одобрение следва правилата на съответните финансови инструменти. Когато Комисията отхвърли предложено участие, тя уведомява управляващия орган за мотивите си.
5. Участието в съответните финансови инструменти подлежи на правилата, които се прилагат по отношение на самите инструменти.
Член 43
Съдържание на проектите
1. Документите от заявлението за проект съдържат най-малко следното:
а)
анализ на проблемите и потребностите, които са основание за проекта, като се взимат предвид програмната стратегия и очакваното участие на програмата по отношение на съответния приоритет;
б)
оценка на неговото трансгранично въздействие;
в)
логическата рамка;
г)
оценка на устойчивостта на очакваните резултати от проекта след неговото приключване;
д)
обективно проверими показатели;
е)
информация относно географския обхват и целевите групи на проекта;
ж)
очакван срок на изпълнение на проекта и подробен план на работа;
з)
анализ на въздействието на проекта върху междусекторните въпроси, посочени в член 4, параграф 3, буква г), когато е приложимо;
и)
изискванията за изпълнение на проекта, включително следното:
i)
идентифициране на бенефициерите и определяне на главния бенефициер, като се предоставят гаранции относно неговите компетенции в съответната област, както и неговия капацитет за административно и финансово управление;
ii)
описание на структурата на управление и изпълнение на проекта;
iii)
договорености между бенефициерите в съответствие с член 46;
iv)
договорености за мониторинг и оценка;
v)
планове за информационни и комуникационни дейности, по-специално мерки за огласяване на подкрепата на Съюза за проекта;
й)
подробен финансов план и бюджет.
2. Заявленията за проекти в случай на проекти, включващи инфраструктурен компонент от най-малко 1 милион евро, съдържат освен това:
а)
подробно описание на инвестицията в инфраструктура и нейното местоположение;
б)
подробно описание на компонента на проекта, свързан с изграждането на капацитет, с изключение на надлежно обосновани случаи;
в)
извършено цялостно проучване за осъществимост или негов еквивалент, включително анализа на вариантите, резултатите и независим преглед на качеството;
г)
оценка на въздействието на проекта върху околната среда в съответствие с Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11), както и, за участващите държави, които са страни по нея, с Конвенцията на ИКЕ на ООН за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст от 25 февруари 1991 г. (Конвенцията от Еспо);
д)
доказателство от бенефициерите за собственост или достъп до земя;
е)
разрешително за строеж.
3. По изключение и в надлежно обосновани случаи управляващият орган може да приеме по-късно подаване на документите, посочени в буква е).
Член 44
Публикуване на списък на проектите
1. С цел да се гарантира прозрачност по отношение на проектите, подкрепени от програма, управляващият орган поддържа списък на възложените проекти под формата на електронна таблица, което позволява сортиране, търсене, извличане, сравняване и лесно публикуване на данните в интернет. Списъкът на проектите е достъпен на уебсайта на програмата и се актуализира поне веднъж на всеки шест месеца. За да се стимулира многократното използване на списъка на проектите от частния сектор, гражданското общество или националната публична администрация, на уебсайта може ясно да са указани приложимите лицензионни правила, съобразно които са публикувани данните.
2. Списъкът съдържа най-малко следната информация:
-
име на бенефициера (само юридическите лица; имената на физическите лица не се посочват);
-
наименование на проекта;
-
кратко описание на проекта;
-
срок на изпълнение на проекта;
-
общо допустими разходи;
-
процент на съфинансиране от Съюза;
-
пощенски код на проекта или друг подходящ показател за местоположението;
-
географски обхват;
-
дата на последното актуализиране на списъка на проектите.
3. Списъкът на проектите се предоставя на Комисията не по-късно от 30 юни на годината, следваща финансовата година, през която са избрани проектите. Тази информация се публикува на интернет сайт на институциите на Съюза.
ГЛАВА 2
Бенефициери
Член 45
Участие в проекти
1. Проектите включват бенефициери от поне една от участващите държави членки и една от участващите държави партньори, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 232/2014, или Руската федерация.
2. Бенефициерите са физически или юридически лица, на които са отпуснати безвъзмездни средства за проект. Физически лица могат да бъдат бенефициери, доколкото това се изисква от естеството или характеристиките на дейността или целта, преследвана от заявителя. Участието на физически лица се решава на равнище програма.
3. Бенефициерите, посочени в параграф 1, трябва да отговарят на всяко от следните условия:
а)
да са граждани на някоя от участващите държави или юридически лица, които ефективно са установени в програмната област, или международни организации, които извършват основната част от своите дейности в програмната област. Европейска група за териториално сътрудничество може да бъде бенефициер, независимо от мястото си на установяване, при условие че нейният географски обхват е в рамките на програмната област;
б)
да отговарят на критериите за допустимост, определени за всяка процедура по подбор;
в)
да не попадат в нито едно от положенията за отстраняване, посочени в член 106, параграф 1 и член 107 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
4. Бенефициери, които не отговарят на критериите, посочени в параграф 3, буква а), могат да участват в допълнение към бенефициерите, посочени в параграф 1, при условие че е спазено всяко от следните условия:
а)
те могат да участват в съответствие с членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014;
б)
тяхното участието се изисква от естеството и целите на проекта и е необходимо за неговото ефективно изпълнение;
в)
общата сума, разпределена по програмата за бенефициери, които не отговарят на критериите, посочени в параграф 3, буква а), е в рамките на ограничението, посочено в член 39, параграф 2, буква б).
Член 46
Задължения на бенефициерите
1. Всеки проект определя главен бенефициер, представляващ партньорството.
2. Всички бенефициери активно си сътрудничат в разработването и изпълнението на проектите. Освен това те си сътрудничат по отношение на персонала и/или финансирането на проектите. Всеки бенефициер носи правна и финансова отговорност за дейностите, които изпълнява, и за дела от средствата на Съюза, които получава. Конкретните задължения, както и финансовите отговорности на бенефициерите се определят в споразумението, посочено в параграф 3, буква в).
3. Главният бенефициер:
а)
получава финансовото участие от управляващия орган за изпълнението на проектните дейности;
б)
гарантира, че бенефициерите получават общата сума на безвъзмездните средства възможно най-бързо и в пълен размер в съответствие с договореностите, посочени в буква в). Не се приспадат или удържат суми и не се налагат специални такси с равностоен ефект, които биха намалили размера на сумите за бенефициерите;
в)
изготвя договорености за партньорство с другите бенефициери в споразумение, съдържащо разпоредби, които inter alia гарантират добро финансово управление на отпуснатите за проекта средства, включително договорености за възстановяване на неправомерно изплатени средства;
г)
поема отговорност да гарантира изпълнението на целия проект;
д)
гарантира, че разходите, представени от бенефициерите, са направени с цел изпълнение на проекта и отговарят на дейностите, определени в договора и съгласувани между всички бенефициери;
е)
удостоверява дали разходите, представени от бенефициерите, са проверени съгласно член 32, параграф 1.
ГЛАВА 3
Допустимост на разходите
Член 47
Форми на безвъзмездните средства
1. Безвъзмездните средства могат да бъдат отпуснати под формата на:
а)
възстановяване на определена част от действително направените допустими разходи, посочени в член 48;
б)
финансиране с единна ставка, определено чрез прилагане на процент към една или няколко определени категории разходи;
в)
еднократни суми;
г)
възстановяване на база единични разходи;
д)
съчетание от формите, посочени в букви а)-г), само когато всяка от тях обхваща различна категория разходи.
2. Безвъзмездните средства под формата, посочена в параграф 1, буква а), се изчисляват въз основа на допустимите разходи, действително направени от бенефициера, и за тях се прави предварителна бюджетна прогноза, която се представя с предложението и се включва в договора. Финансирането с единна ставка, посочено в параграф 1, буква б), обхваща специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително чрез прилагане на процент. Еднократните суми, посочени в параграф 1, буква в), обхващат като цяло всички или някои специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително. Единичните разходи, посочени в параграф 1, буква г), обхващат всички или някои специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително чрез прилагане на сума за единица.
3. Безвъзмездните средства не могат да имат за цел или резултат реализирането на печалба в рамките на проекта. Прилагат се изключенията, определени в член 125, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 48
Допустимост на разходите
1. Безвъзмездните средства не надвишават общ таван, изразен като процент и абсолютна стойност, която се определя въз основа на прогнозните допустими разходи. Безвъзмездните средства не надвишават допустимите разходи.
2. Допустимите разходи са разходи, действително направени от бенефициера, които отговарят на всеки от следните критерии:
а)
направени са през срока на изпълнение на проекта. По-специално:
i)
разходите, свързани с услуги и строителни работи, се отнасят до дейности, извършени през срока на изпълнение. Разходите за доставки се отнасят до доставка и монтиране на стоки през срока на изпълнение. Подписването на договор, правенето на поръчка или поемането на задължение за разход в рамките на срока на изпълнение за бъдещо предоставяне на услуги, строителни работи или стоки след изтичането на срока на изпълнение не отговарят на това изискване; паричните преводи между главния бенефициер и другите бенефициери могат да не бъдат счетени за направени разходи;
ii)
направените разходи следва да бъдат платени преди предаването на окончателните доклади. Те могат да бъдат платени впоследствие, при условие че са изброени в окончателния доклад заедно с предвидената дата на плащане;
iii)
изключение се прави за разходите, свързани с окончателните доклади, включително за проверка на разходите, одит и окончателна оценка на проекта, които могат да бъдат направени след срока на изпълнение на проекта;
iv)
процедурите за възлагане на поръчки, посочени в член 52 и следващи, могат да бъдат започнати и договорите могат да бъдат сключени от бенефициера (бенефициерите) преди началото на срока на изпълнение на проекта, при условие че са спазени разпоредбите на член 52 и следващи;
б)
посочени са в предвидения общ бюджет за проекта;
в)
необходими са за изпълнението на проекта;
г)
възможно е да бъдат установени и проверени, по-специално като се записват в счетоводната документация на бенефициера и се определят съгласно приложимите счетоводни стандарти и обичайните практики за определяне и анализ на разходите, приложими към бенефициера;
д)
отговарят на изискванията на приложимото данъчно и социално законодателство;
е)
те са разумни, основателни и съответстват на изискванията за добро финансово управление, и по-специално по отношение на икономията и ефикасността;
ж)
те са подкрепени от фактури или документи с еквивалентна доказателствена стойност.
3. Безвъзмездни средства могат да бъдат отпускани със задна дата в следните случаи:
а)
когато заявителят може да докаже необходимостта от започване на проекта преди подписването на договора. Допустимите за финансиране разходи обаче не могат да са направени преди датата на подаване на заявлението за отпускане на безвъзмездни средства; или
б)
за разходи, свързани с проучвания и документация за проекти, включващи инфраструктурен компонент.
Безвъзмездни средства не могат да бъдат отпускани със задна дата за вече приключени проекти.
4. С оглед на създаването на условия за здрави партньорства разходи, направени преди подаване на заявлението за безвъзмездни средства в рамките на проекти, на които са отпуснати безвъзмездни средства, са допустими, при условие че също са изпълнени следните условия:
а)
направени са след публикуването на поканата за представяне на предложения;
б)
ограничени са до пътни и дневни разходи на персонала, нает от бенефициерите, при условие че отговарят на условията на параграф 5, буква б);
в)
не надвишават максималния размер, определен на равнище програма.
5. При спазване на параграфи 1 и 2 допустими са следните преки разходи на бенефициера:
а)
разходите за персонал, назначен по проекта, при следните кумулативни условия:
-
те се отнасят до разходите за дейности, които бенефициерът не би извършил, ако проектът не е предприет;
-
те не трябва да надвишават разходите, които обикновено се поемат от бенефициера, освен ако е доказано, че това е от основно значение за изпълнението на проекта;
-
те се отнасят до действителните брутни заплати, включително вноски за социално осигуряване и други разходи, които влизат във възнаграждението;
б)
пътни и дневни разходи на персонала и други лица, участващи в проекта, при условие че те не надвишават нито разходите, обикновено покривани от бенефициера в съответствие с неговите правила и разпоредби, нито ставките, публикувани от Комисията към момента на мисията, ако се възстановяват въз основа на еднократни суми, единични разходи или финансиране с единна ставка;
в)
разходи за закупуване и наемане на оборудване (ново или втора употреба) и стоки специално за целите на проекта, при условие че те съответстват на пазарните цени;
г)
разходите за консумативи, специално закупени за проекта;
д)
разходи вследствие на договори, възложени от бенефициерите за целите на проекта;
е)
разходи, произтичащи пряко от изисквания, наложени от настоящия регламент и от проекта (например действия за осигуряване на информация и видимост, оценки, външни одити, преводи), включително разходите за финансови услуги (например разходите за банкови преводи и финансови гаранции).
6. Съгласно член 4 дадена програма може да определи допълнителни правила за допустимост за програмата като цяло.
Член 49
Недопустими разходи
1. Не се считат за допустими следните разходи, свързани с изпълнението на проекта:
а)
дългове и такси за обслужване на дългове (лихви);
б)
резерви за загуби или задължения;
в)
разходи, декларирани от бенефициера и вече финансирани от бюджета на Съюза;
г)
закупуване на земя или сгради на стойност над 10 % от допустимите разходи за съответния проект;
д)
загуби от валутна обмяна;
е)
мита, данъци и такси, включително ДДС, с изключение на случаите, когато не подлежат на възстановяване съгласно приложимото национално данъчно законодателство, освен ако е предвидено друго в съответните разпоредби, договорени с партньорските държави по ТГС;
ж)
заеми на трети страни;
з)
глоби, финансови санкции и разходи за съдебни спорове;
и)
непаричното участие, определено в член 14, параграф 1.
2. Съгласно член 4 дадена програма може да обяви други категории разходи за недопустими.
Член 50
Еднократни суми, единични разходи и финансиране с единна ставка
1. Общата сума на финансиране въз основа на еднократни суми, единични разходи и финансиране с единна ставка не може да надвишава 60 000 евро за бенефициер и за проект, освен ако в програмата е определена друга сума съгласно член 4, но не по-голяма от 100 000 евро.
2. Използването на еднократни суми, единични разходи и финансиране с единна ставка се обосновава най-малко със следното:
а)
обосновка на уместността на тези форми на финансиране по отношение на естеството на проектите, както и с оглед на рисковете от нередности и измами и разходите за контрол;
б)
посочване на разходите или категориите разходи, обхванати от еднократни суми, единични разходи или финансиране с единна ставка, които не включват недопустими разходи, посочени в член 49;
в)
описание на методите за определяне на еднократните суми, единичните разходи или финансирането с единна ставка, както и на условията за гарантиране в разумна степен на спазване на правилото за недопускане на печалба и принципите за съфинансиране и за избягване на двойно финансиране. Тези методи се основават на:
i)
статистически данни или подобни обективни средства; или
ii)
подход, специфичен за всеки бенефициер, чрез използване на заверени или подлежащи на одит ретроспективни данни на бенефициера или на обичайните му практики за определяне и анализ на разходите.
3. След като сумите са оценени и одобрени от управляващия орган, те не се оспорват от последващи проверки.
Член 51
Непреки разходи
1. Непреките разходи могат да бъдат изчислени въз основа на единна ставка в размер до 7 % от допустимите преки разходи, с изключение на разходите, направени във връзка с предоставянето на инфраструктура, при условие че ставката се изчислява въз основа на коректен, справедлив и проверим метод на изчисление.
2. За непреки разходи по проекта се смятат онези допустими разходи, които не могат да бъдат определени като конкретни разходи, пряко свързани с изпълнението на проекта, и не могат да бъдат счетоводно записани директно към него съгласно условията за допустимост, определени в член 48. Те не могат да включват недопустими разходи, посочени в член 49, или разходи, които вече са декларирани под друга разходна позиция или функция на бюджета на проекта.
ГЛАВА 4
Раздел 1
Обществени поръчки
Член 52
Приложими правила
1. Ако изпълнението на проект изисква възлагане на обществена поръчка за стоки, строителни работи или услуги от бенефициер, се прилагат следните правила:
а)
когато бенефициерът е възлагащ орган или възложител по смисъла на законодателството на Съюза, приложимо към процедурите за възлагане на обществени поръчки, той може да приложи националните законови, подзаконови и административни разпоредби, приети във връзка със законодателството на Съюза, или разпоредбите на параграф 2;
б)
когато бенефициерът е международна организация, тя може да прилага своите собствени правила за възлагане на обществени поръчки, ако те предлагат гаранции, равностойни на международно приетите стандарти;
в)
когато бенефициерът е публичен орган на партньорска държава по ТГС, чието съфинансиране се прехвърля на управляващия орган, той може да приложи националните законови, подзаконови и административни разпоредби, при условие че споразумението за финансиране го позволява и общите принципи, посочени в параграф 2, буква а), са спазени.
2. Във всички други случаи се спазват следните задължения:
а)
поръчката се възлага на участника, предложил икономически най-изгодната оферта или, ако е подходящо, на участника, предложил офертата с най-ниската цена, като се избягват всякакви конфликти на интереси;
б)
за поръчки на стойност над 60 000 евро се прилагат също следните правила:
i)
създава се комитет за оценка на заявленията и/или офертите въз основа на критериите за отстраняване, подбор и възлагане, публикувани от бенефициера предварително в тръжните документи. Комитетът трябва да се състои от нечетен брой членове с целия технически и административен капацитет, необходим за даването на информирано становище относно офертите/заявленията;
ii)
трябва да бъдат гарантирани достатъчна прозрачност, лоялна конкуренция и съответна предварителна публичност;
iii)
гарантират се равно третиране, пропорционалност и недопускане на дискриминация;
iv)
тръжните документи трябва да бъдат съставени в съответствие с най-добрите международни практики;
v)
сроковете за подаване на заявленията или офертите трябва да бъдат достатъчно дълги, така че да предоставят на заинтересованите страни приемлив период от време за подготовка на техните оферти;
vi)
кандидатите или оферентите се отстраняват от участие в процедура за възлагане на обществена поръчка, ако попадат в някое от положенията, описани в член 106, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Кандидатите или оферентите трябва да удостоверят, че не се намират в някое от посочените положения. Освен това поръчките не могат да се възлагат на кандидати или оференти, които по време на процедурата за възлагане на обществена поръчка попадат в някое от положенията, посочени в член 107 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012;
vii)
следват се процедурите за възлагане на обществени поръчки, предвидени в членове 53-56.
3. Във всички случаи се прилагат правилата за националност и произход, определени в членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 53
Процедури за възлагане на обществени поръчки за предоставяне на услуги
1. Поръчки за услуги на стойност 300 000 евро или повече се възлагат чрез международна ограничена тръжна процедура след публикуване на обявление за обществена поръчка. Обявлението за обществена поръчка се публикува във всички подходящи медии извън програмната област, като се посочва броят на кандидатите, които ще бъдат поканени да представят оферти, вариращ от четири до осем кандидати, и се гарантира истинска конкуренция.
2. Поръчки за услуги на стойност по-голяма от 60 000 евро, но по-малка от 300 000 евро, се възлагат посредством състезателна процедура на договаряне без публикуване. Бенефициерът се консултира с най-малко трима доставчици на услуги по свой избор и договаря условията на поръчката с един или повече от тях.
Член 54
Процедури за възлагане на обществени поръчки за доставка на стоки
1. Поръчки за доставка на стоки на стойност 300 000 евро или повече се възлагат посредством открита международна тръжна процедура след публикуване на обявление за обществена поръчка във всички подходящи медии извън програмната област.
2. Поръчки за доставка на стоки на стойност 100 000 евро или повече, но по-малка от 300 000 евро, се възлагат посредством открита тръжна процедура, публикувана в програмната област. На всички отговарящи на условията за допустимост оференти трябва да бъдат предоставени същите възможности, както на местните фирми.
3. Поръчки за доставка на стоки на стойност по-голяма от 60 000 евро, но по-малка от 100 000 евро, се възлагат посредством състезателна процедура на договаряне без публикуване. Бенефициерът се консултира с най-малко трима доставчици по свой избор и договаря условията на поръчката с един или повече от тях.
Член 55
Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителни работи
1. Поръчки за строителни работи на стойност 5 000 000 евро или повече се възлагат посредством открита международна тръжна процедура или - с оглед на специфичните характеристики на някои строителни работи - посредством ограничена тръжна процедура след публикуване на обявление за обществена поръчка във всички подходящи медии извън програмната област.
2. Поръчки за строителни работи на стойност 300 000 евро или повече, но по-малка от 5 000 000 евро, се възлагат посредством открита тръжна процедура, публикувана в програмната област. На всички отговарящи на условията за допустимост оференти трябва да бъдат предоставени същите възможности, както на местните фирми.
3. Поръчки за строителни работи на стойност по-голяма от 60 000 евро, но по-малка от 300 000 евро, се възлагат посредством състезателна процедура на договаряне без публикуване. Бенефициерът се консултира с най-малко трима предприемачи по свой избор и договаря условията на поръчката с един или повече от тях.
Член 56
Използване на процедура на договаряне
Бенефициерът може да реши да използва процедура на договаряне въз основа само на една оферта в случаите, посочени в членове 266, 268, 270 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
Раздел 2
Финансова подкрепа за трети страни
Член 57
Финансова подкрепа за трети страни
1. Ако проектът изисква предоставянето на финансова подкрепа за трети страни, такава може да бъде дадена, при условие че:
а)
всяка трета страна дава адекватни гаранции по отношение на събирането на сумите;
б)
спазени са принципите на пропорционалност, прозрачност, добро финансово управление, равно третиране и недопускане на дискриминация;
в)
предотвратени са конфликти на интереси;
г)
финансовата подкрепа не може да се кумулира или отпуска със задна дата, включва, по принцип, съфинансиране и не може да има за цел или резултат реализирането на печалба за съответната трета страна;
д)
условията за предоставяне на такава подкрепа са строго определени в договора, за да се избегне възможността бенефициерът да действа по своя преценка. По-специално договорът определя категориите лица, които отговарят на условията за подкрепа, критериите за възлагане (включително критериите за определяне на точната сума) и определен списък на различните видове дейност, които могат да получат такава финансова подкрепа;
е)
максималният размер на финансовата подкрепа, която може да бъде платена, не надвишава 60 000 евро за трета страна, с изключение на случаите, когато финансовата подкрепа е основната цел на проекта.
2. Прилагат се правилата за националност и произход, предвидени в членове 8 и 9 от Регламент (ЕС) № 236/2014. Когато вторично отпуснатите безвъзмездни средства надвишават 60 000 евро, се прилагат mutatis mutandis правилата за участие, определени в член 52, буква б), подточка vi).
ДЯЛ VIII
ПЛАЩАНИЯ, ПРЕДСТАВЯНЕ И ПРИЕМАНЕ НА ОТЧЕТИ, ФИНАНСОВИ КОРЕКЦИИ И СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНИЯ
ГЛАВА 1
Плащания
Член 58
Годишни бюджетни задължения
1. При споделено управление Комисията поема първоначалните бюджетни задължения след приемането на програмата от Комисията съгласно член 5.
2. При непряко управление Комисията поема първоначалните бюджетни задължения след приемането на програмата, след влизането в сила на споразумението за делегиране на задачи по изпълнението на бюджета на международна организация или на партньорска държава по ТГС, посочени в членове 81 и 82.
3. Впоследствие Комисията поема съответните бюджетни задължения не по-късно от 1 май на всяка финансова година. Размерът на годишните бюджетни задължения се определя в съответствие с финансовия план, като се вземат предвид напредъкът на програмата и наличните средства. Комисията уведомява управляващия орган при поемането на годишното бюджетно задължение.
Член 59
Общи правила за плащанията
1. Плащанията към управляващите органи могат да бъдат под формата на предварително финансиране или плащане на окончателното салдо.
2. Открива се банкова сметка в евро, специално предназначена за програмата. Когато плащания от Комисията преминават през банкова сметка, различна от тази на програмата, съответните суми и всички начислени лихви се превеждат в банковата сметка на програмата незабавно и изцяло.
3. На тези суми и всички начислени лихви не се приспадат или удържат суми и не се начисляват специални или други такси с равностоен ефект.
Член 60
Общи правила за изчисляване на предварителното финансиране
1. Всяка финансова година, след като управляващият орган е уведомен за годишното бюджетно задължение, той може да поиска като предварително финансиране изплащането на максимум 80 % от участието на Съюза за текущата финансова година. От втората финансова година към искането за предварително финансиране се прилага предварителният бюджет, обхващащ всички задължения и плащания на управляващия орган за двете счетоводни години след последното одитно становище, посочено в член 68. След като прегледа този доклад, направи оценка на реалните нужди от финансиране на програмата и провери наличните средства, Комисията извършва плащането на цялото или на част от исканото предварително финансиране не по-късно от 60 дни след датата, на която искането за плащане е заведено в Комисията.
2. През текущата финансова година управляващият орган може да поиска изплащането на целия размер или на част от средствата, за които е поето задължение, като допълнително предварително финансиране. Управляващият орган подкрепя искането си с междинен финансов доклад, в който доказва, че действително направените разходи или разходите, които се очаква да бъдат направени преди края на финансовата година, надвишават вече платените предварителни финансирания. Това допълнително плащане съставлява допълнително предварително финансиране освен ако не е одобрено с одитното становище, посочено в член 68.
3. Всяка финансова година от изпълнението на програмата Комисията извършва уравняване на предишните предварителни финансирания според действително направените допустими разходи, така както са одобрени в одитното становище, посочено в член 68, след приемане на отчетите, посочени в член 69, параграф 2. Въз основа на резултатите от горепосоченото уравняване Комисията извършва при необходимост съответните финансови корекции.
Член 61
Прекъсване на срока за плащане
1. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 може да прекъсне срока за плащане по искане за плащане за максимален срок от шест месеца при някое от следните обстоятелства:
а)
вследствие на сведенията, предоставени от национален одитен орган или одитен орган на Съюза, са налице явни доказателства, които говорят за съществуването на съществен недостатък във функционирането на системата за управление и контрол;
б)
оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити трябва да направи допълнителни проверки, когато до него достигне информация, че разходи са свързани с нередност със значителни финансови последици;
в)
не е представен някой от документите, изисквани по силата на член 77;
г)
не е представен някой от документите, изисквани по силата на членове 60 и 64.
Управляващият орган може да приеме удължаване на срока за прекъсване с още три месеца.
2. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити ограничава прекъсването само до частта от разходите, обхваната от искането за плащане, до която се отнасят обстоятелствата, посочени в параграф 1, първа алинея, освен ако не е възможно да се определи частта на съответните разходи. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити незабавно уведомява писмено държавата членка, на чиято територия се намира управляващият орган, и управляващия орган за причините за прекъсването и ги приканва да поправят ситуацията. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити слага край на прекъсването веднага след като бъдат предприети необходимите мерки. Това прекъсване може да бъде удължено над шест месеца, ако не са взети необходимите мерки.
Член 62
Спиране на плащанията
1. Комисията може да спре всички плащания или част от тях при някое от следните обстоятелства:
а)
налице е сериозен недостатък във връзка с ефективното функциониране на системите за управление и контрол на програмата, който излага на риск участието на Съюза и за чието отстраняване не са били предприети мерки;
б)
съществува сериозно нарушение от страна на участващите държави на задълженията им по член 31;
в)
разходи са свързани с нередност със сериозни финансови последици, която не е била отстранена;
г)
налице е сериозен недостатък в качеството и надеждността на системата за оценка и мониторинг;
д)
налице са доказателства, произтичащи от мониторинг, оценка или одит, че програмата не постига резултати в съответствие с графиците, посочени в член 4, и докладваното в съответствие с член 77.
2. Комисията може да реши да спре плащането на цялото предварително финансиране или на част от него, след като даде на управляващия орган възможност да представи своите коментари.
3. Комисията отменя спирането на всички плащания или на част от тях, когато управляващият орган е предприел необходимите мерки, за да даде възможност за отмяна на спирането.
Член 63
Плащания към главни бенефициери
1. Плащанията към главните бенефициери могат да бъдат под една от следните форми:
а)
предварително финансиране;
б)
междинно плащане;
в)
плащане на окончателното салдо.
2. Управляващият орган гарантира, че плащанията към главните бенефициери се извършват във възможно най-кратък срок съгласно подписания договор. Не се приспадат или удържат суми, освен въз основа на подписания договор, и не се начисляват специални такси с равностоен ефект, които биха намалили размера на тези плащания.
Член 64
Плащане на окончателното салдо
1. До 30 септември 2024 г. управляващият орган представя искането за плащане на окончателното салдо, придружено от документите, посочени в член 77, параграф 5.
2. Окончателното салдо се изплаща не по-късно от три месеца след датата на уравняване на сметките от последната счетоводна година или един месец след датата на приемане на окончателния доклад за изпълнението в зависимост от това коя дата е по-късна.
Член 65
Изключване от отмяна
1. Засегнатата от отмяната сума се намалява със сумите, които управляващият орган не е бил в състояние да декларира пред Комисията поради:
а)
проекти, спрени поради съдебно производство или административно обжалване със суспензивно действие; или
б)
форсмажорни обстоятелства, които сериозно засягат изпълнението на цялата програма или на част от нея;
в)
прилагане на членове 61 и 62;
2. Управляващият орган който твърди, че са били налице форсмажорни обстоятелства съгласно параграф 1, буква б), доказва преките последствия от форсмажорните обстоятелства върху изпълнението на цялата програма или на част от нея. За целите на параграф 1, букви а) и б) намалението може да бъде поискано веднъж, в случай че спирането или форсмажорните обстоятелства са продължили не повече от една година, или няколко пъти в зависимост от продължителността на форсмажорните обстоятелства или броя на годините между датата на съдебното или административното решение, спиращо изпълнението на проекта, и датата на окончателното съдебно или административно решение.
3. До 15 февруари управляващият орган предава на Комисията информация относно посочените в параграф 1 изключения за сумата, която е трябвало да бъде декларирана до 31 декември на предходната финансова година.
Член 66
Процедура за отмяна
1. Комисията своевременно уведомява управляващия орган, когато е налице риск от отмяна съгласно член 6 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
2. Въз основа на информацията, получена към 15 февруари, Комисията уведомява управляващия орган относно размера на отмяната, до която е довела информацията.
3. Управляващият орган разполага с два месеца, за да се съгласи със сумата, която трябва да бъде отменена, или да представи коментари.
4. До 30 юни управляващият орган представя на Комисията изменен финансов план, отразяващ за съответната финансова година въздействието на намаления размер на подкрепата върху тематичните цели или техническата помощ по програмата. Ако планът не бъде представен, Комисията изменя финансовия план, като намалява участието на Съюза за съответната финансова година. Намалението засяга пропорционално тематичните цели и техническата помощ.
5. Комисията изменя решението за приемане на програмата.
Член 67
Използване на еврото
1. Разходите, направени в друга валута, се преизчисляват в евро от управляващия орган и от бенефициера, като използват месечния счетоводен обменен курс на Комисията за един от следните месеци:
а)
месеца, през който са направени разходите;
б)
месеца, през който разходите са представени за проверка в съответствие с член 32, параграф 1;
в)
месеца, през който разходите са докладвани на главния бенефициер.
2. Избраният метод се посочва в програмата и се прилага за цялата продължителност на програмата. За техническата помощ и за проектите могат да се прилагат различни методи.
ГЛАВА 2
Представяне и приемане на отчетите
Член 68
Представяне на отчетите
1. Отчетите на програма се изготвят от управляващия орган. Отчетите са независими и се водят отделно, като обхващат единствено трансакциите, свързани със програмата. Чрез тях се извършва аналитичен мониторинг на програмата по приоритети и техническа помощ.
2. До 15 февруари управляващият орган предоставя в годишния си доклад до Комисията следната финансова информация:
а)
отчетите за предходната счетоводна година;
б)
декларация за управлението, подписана от представителя на управляващия орган в уверение на това, че:
i)
информацията е подходящо представена, пълна и точна;
ii)
разходите са използвани по предназначение;
iii)
въведените системи за контрол дават необходимите гаранции по отношение на законосъобразността на съответните трансакции;
в)
годишно обобщение на осъществения от управляващия орган контрол, включително анализ на естеството и размера на установените грешки и слабости в системите, както и коригиращите действия, които са предприети или планирани;
г)
одитно становище относно годишните отчети;
д)
годишен одитен доклад, изготвен от одитния орган, в който се предоставя обобщение на извършените одити, включително анализ на естеството и размера на установените грешки и слабости както на равнище система, така и за проекти, а също и коригиращите действия, които са предприети или планирани;
е)
приблизителна оценка на разходите, направени от 1 юли до 31 декември на предходната година;
ж)
списъка на проектите, приключени през счетоводната година.
3. Отчетите, посочени в параграф 2, буква а), се представят за всяка програма ивключват на равнището на всеки приоритет и техническа помощ:
а)
направените и платени разходи и реализираните и получени приходи от управляващия орган;
б)
опростените и събраните през счетоводната година суми, сумите, подлежащи на събиране до края на счетоводната година, и неподлежащите на събиране суми.
4. В одитното становище, посочено в параграф 2, буква г), се установява дали отчетите дават вярна и точна представа, дали свързаните с тях трансакции са законосъобразни и редовни и дали съответно въведените системи за контрол функционират. В становището се заявява също така дали одитната дейност поставя под съмнение твърденията в декларацията за управлението, посочена в параграф 2, буква б).
Член 69
Приемане на отчетите
1. Комисията проверява отчетите и уведомява управляващия орган до 31 май на годината, следваща края на счетоводната година, дали приема, че отчетите са пълни, точни и верни.
2. Въз основа на направените допустими разходи, заверени от одитното становище, посочено в член 68, параграф 2, буква г), Комисията уравнява предварителното финансиране.
3. Приемането на отчетите не засяга евентуалното извършване на последващи финансови корекции в съответствие с член 72.
Член 70
Срок за съхранение на отчетните документи
1. Управляващият орган и бенефициерите съхраняват всички документи, свързани с програмата или проект, за срок от пет години от датата на плащането на салдото по програмата. По-специално те съхраняват докладите и удостоверяващите документи, както и отчетите, счетоводните документи и всякакви други документи, свързани с финансирането на програмата (включително всички документи, отнасящи се до възлагането на поръчка) и проектите.
2. Независимо от параграф 1, документацията във връзка с одити, обжалвания, съдебни спорове или подадени искове за вземания, възникнали вследствие на изпълнението на програмата или проекта, се съхранява до приключването на тези одити, обжалвания, съдебни спорове или искове.
ГЛАВА 3
Финансови корекции и събиране
Раздел 1
Финансови корекции
Член 71
Финансови корекции от страна на управляващия орган
1. Управляващият орган на първо място носи отговорност за предотвратяването и разследването на нередностите и за извършването на необходимите финансови корекции и събирането на вземания. В случай на системна нередност управляващият орган разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които потенциално могат да бъдат засегнати.
Управляващият орган прави финансовите корекции, необходими във връзка с единични или системни нередности, открити в проектите, техническата помощ или програмата. Финансовите корекции се изразяват в отмяна на цялото участие на Съюза или на част от него за даден проект или за техническа помощ. Управляващият орган взема предвид характера и сериозността на нередностите и финансовата загуба и прилага пропорционална финансова корекция. Финансовите корекции се вписват в годишните отчети от управляващия орган за счетоводната година, през която е взето решението за отмяна.
2. Отмененото в съответствие с параграф 1 участие на Съюза може да бъде повторно използвано в рамките на съответната програма при условията, посочени в параграф 3.
3. Отмененото в съответствие с параграф 1 участие не може да бъде повторно използвано за проекта, който е предмет на финансова корекция, или - когато финансовата корекция се извършва за системна нередност - за всеки проект, засегнат от системната нередност.
Член 72
Финансови корекции от страна на Комисията
1. Комисията прави финансови корекции, като отменя цялото участие на Съюза или част от него в дадена програма и извършва събиране от управляващия орган с цел изключване от финансиране от Съюза на разходи, които са направени в нарушение на приложимото законодателство или са свързани с недостатъци в системите за управление и контрол на програмата, открити от Комисията или от Европейската сметна палата.
2. Дадено нарушение на приложимото законодателство води до финансова корекция само във връзка с разходите, които са декларирани на Комисията, и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
нарушението е повлияло върху избора на проект или договор за техническа помощ или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се определи това въздействие, но съществува основателен риск нарушението да е оказало подобно влияние;
б)
нарушението е повлияло на размера на разходите, декларирани от програмата, или в случаите, при които поради естеството на нарушението е невъзможно да се даде количествено изражение на неговите финансови последици, но съществува основателен риск нарушението да е оказало подобно влияние.
3. По-специално Комисията прави финансови корекции, когато след извършване на необходимата проверка тя прави някое от следните заключения:
а)
налице е сериозен недостатък в системите за управление и контрол на програмата, който излага на риск вече платеното от Съюза участие в програмата;
б)
управляващият орган не е спазил своите задължения съгласно член 71 преди откриването на процедурата за финансова корекция по настоящия параграф;
в)
разходите, декларирани в годишния или окончателния доклад, са неправомерни и не са коригирани от управляващия орган преди откриването на процедурата за финансова корекция по настоящия параграф.
Комисията основава своите финансови корекции на констатираните отделни случаи на нередности, като отчита дали нередността е системна. Когато не е възможно да се определи точно размерът на неправомерните разходи, Комисията прилага единна ставка или екстраполирана финансова корекция.
4. Когато взема решение относно размера на финансова корекция по параграф 3, Комисията зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и сериозността на нередността и степента и финансовите последици от недостатъците в системите за управление и контрол, установени в програмата.
5. Когато Комисията основава позицията си на доклади от одитори, различни от одиторите от нейните служби, тя прави свои собствени заключения относно финансовите последици, след като изслуша управляващия орган и одиторите.
6. Приключването на програма не засяга правото на Комисията да предприеме на по-късен етап финансови корекции спрямо управляващия орган.
7. Критериите за определяне на равнището на финансови корекции, което ще се прилага, и критериите за прилагане на фиксирана ставка или екстраполирана финансова корекция са тези, които са приети в съответствие с Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), и по-специално член 144, както и тези, които се съдържат в Решението на Комисията от 19 декември 2013 г. (13)
Член 73
Процедура
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията уведомява управляващия орган за предварителните заключения от своята проверка и изисква от управляващия орган да представи коментарите си в срок от два месеца.
2. Когато Комисията предлага финансова корекция въз основа на екстраполация или на единна ставка, на управляващия орган се предоставя възможност да докаже чрез проверка на съответната документация, че действителната степен на нередност е по-ниска от преценката на Комисията. Със съгласието на Комисията управляващият орган може да ограничи обхвата на тази проверка до подходяща част или извадка от съответната документация. Освен в надлежно обосновани случаи, срокът, който се предоставя за проверката, не надвишава два месеца след двумесечния срок, посочен в параграф 1.
3. Комисията взема предвид всяко доказателство, представено от управляващия орган в сроковете, посочени в параграфи 1 и 2.
4. В случай че управляващият орган не приеме предварителните заключения на Комисията, управляващият орган се кани на изслушване от Комисията с цел да се гарантира, че цялата информация, която е от значение, и всички коментари са налице като основа за заключенията на Комисията относно прилагането на финансовата корекция.
5. В случай на споразумение и без да се засяга параграф 6, управляващият орган може да използва отново отмененото участие за съответната програма в съответствие с член 71, параграф 2.
6. С оглед на извършване на финансови корекции Комисията взема решение в срок от шест месеца от датата на изслушването или от датата на получаване на допълнителна информация, когато управляващият орган се съгласи да представи такава допълнителна информация след изслушването. Комисията взима предвид цялата информация и коментарите, предоставени в хода на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечният период започва да тече два месеца след датата на писмото покана за изслушването, изпратено от Комисията.
7. Когато Комисията или Европейската сметна палата установи нередности, които показват сериозен недостатък в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, произтичащата от това финансова корекция води до намаляване на участието на Съюза.
Първа алинея не се прилага в случай на сериозен недостатък в ефективното функциониране на системите за управление и контрол, който преди датата на установяването от Комисията или Европейската сметна палата:
а)
е бил идентифициран в декларацията за управлението, годишния контролен доклад или одитното становище, представени на Комисията в съответствие с член 68, или в други одитни доклади на одитния орган, представени на Комисията, и са били предприети подходящи мерки; или
б)
е бил предмет на подходящи коригиращи мерки от страна на управляващия орган.
Оценката на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системите за управление и контрол се основава на приложимото право към момента на подаване на съответните декларации за управлението, годишни контролни доклади и одитни становища.
Когато взема решение относно финансова корекция, Комисията:
а)
зачита принципа на пропорционалност, като взема предвид естеството и значимостта на сериозните недостатъци в ефективното функциониране на системата за управление и контрол и техните финансови отражения върху бюджета на Съюза;
б)
за целите на прилагането на единна ставка или екстраполирана корекция, изключва неправомерните разходи, установени преди това от управляващия орган, които са били подложени на корекция в отчетите и разходите - предмет на текуща оценка за тяхната законосъобразност и редовност;
в)
взема предвид единната ставка или екстраполираните корекции, приложени към разходите от управляващия орган за други сериозни недостатъци, установени от управляващия орган, при определянето на остатъчния риск за бюджета на Съюза.
Раздел 2
Събиране
Член 74
Финансови отговорности и събиране.
1. Управляващият орган носи отговорност за събирането на неправомерно изплатени суми.
2. В случай че събирането се отнася до нарушение на правни задължения от страна на управляващия орган, произтичащи от настоящия регламент и от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, управляващият орган носи отговорност за възстановяването на съответните суми към Комисията.
3. В случай че събирането се отнася до системни пропуски в системите за управление и контрол на програмата, управляващият орган носи отговорност за възстановяването на съответните суми на Комисията в съответствие с разпределението на задълженията между участващите държави, определено в програмата.
4. В случай че събирането се отнася до дълг на бенефициер, установен в държава членка, или управляващият орган не успее да събере вземането, държавата членка, в която се намира въпросният бенефициер, извършва плащането на дълга на управляващия орган, преди да се обърне към бенефициера.
5. В случай че събирането се отнася до дълг на бенефициер, установен в партньорска държава по ТГС, и управляващият орган не успее да събере вземането, степента на отговорност на партньорската държава по ТГС, в която се намира въпросният бенефициер, е определената в съответните споразумения за финансиране, посочени в членове 8 и 9.
Член 75
Възстановяване на суми към управляващия орган
1. Управляващият орган събира от главния бенефициер неправомерно изплатените суми заедно с лихвите за просрочени плащания. Съответните бенефициери възстановяват на главния бенефициер неправомерно изплатените суми съгласно споразумението за партньорство, подписано между тях. Ако главният бенефициер не успее да осигури възстановяване на сумите от съответния бенефициер, управляващият орган уведомява официално бенефициера да възстанови сумите на главния бенефициер. Ако съответният бенефициер не възстанови сумите, управляващият орган предявява искане към участващата държава, в която е установен съответният бенефициер, да възстанови неправомерно изплатените суми в съответствие с член 74, параграфи 2-5.
2. Управляващият орган проявява надлежно усърдие, за да гарантира възстановяване на средствата по нарежданията за събиране на вземания с подкрепа от участващите държави. По-специално управляващият орган гарантира, че вземането е безспорно, ликвидно и дължимо. Когато управляващият орган възнамерява да се откаже изцяло или частично от събирането на установено вземане, той гарантира, че отказът е правомерен и съответства на принципите на добро финансово управление и пропорционалност. Решението за отказ трябва да се представи на съвместния комитет за мониторинг за предварително одобрение.
3. Управляващият орган информира Комисията за всички стъпки, предприети за събиране на дължимите суми. Комисията може по всяко време да поеме задачата за събиране на сумите директно от бенефициера или от съответната участваща държава.
4. Досието, предадено на участваща държава или на Комисията, съдържа всички документи, необходими за събирането, както и доказателства за стъпките, предприети от управляващия орган за събиране на дължимите суми.
5. Сключените от управляващия орган договори съдържат клауза, чрез която Комисията или участващата държава, в която е установен бенефициерът, събира всички суми, дължими на управляващия орган, ако последният не успее да ги събере.
Член 76
Възстановяване на суми на Комисията
1. Всяко възстановяване на суми, дължими на Комисията, се извършва преди падежа, указан в нареждането за събиране. Падежът е 45 дни от датата на издаване на дебитното известие.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за просрочено плащане, която започва да тече от падежа и приключва на датата на действителното плащане. Процентът на тази лихва е три и половина пункта над прилагания от Европейската централна банка лихвен процент спрямо основните ѝ операции за рефинансиране в първия работен ден от месеца на падежа. Суми, които подлежат на възстановяване, могат да бъдат прихванати от суми от всякакъв вид, които се дължат на бенефициера или участваща държава. Това не засяга правото на страните да се споразумеят за плащане на вноски.
ДЯЛ IХ
ДОКЛАДВАНЕ, МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА
Член 77
Годишни доклади на управляващия орган
1. До 15 февруари управляващият орган предоставя на Комисията годишен доклад, одобрен от съвместния комитет за мониторинг. Този годишен доклад включва техническа част и финансова част, обхващащи предходната счетоводна година.
2. Техническата част описва:
а)
напредъка, постигнат при изпълнението на програмата и нейните приоритети;
б)
подробен списък на подписаните договори, както и списък на подбраните проекти, по които все още не са сключени договори, включително резервните списъци;
в)
извършените дейности за техническа помощ;
г)
мерките, предприети за мониторинг и оценка на проекти, резултатите от тях и предприетите действия за справяне с установените проблеми;
д)
осъществените информационни и комуникационни дейности.
3. Финансовата част се изготвя в съответствие с член 68, параграф 2.
4. Освен това годишният доклад съдържа дейностите, предвидени да бъдат изпълнени през следващата счетоводна година. Това включва:
а)
актуализирана одитна стратегия;
б)
работната програма, финансовия план и планираното използване на техническа помощ;
в)
годишния план за мониторинг и оценка в съответствие с член 78, параграф 2;
г)
годишния план за информационни и комуникационни дейности в съответствие с член 79, параграф 4.
5. До 30 септември 2024 г. управляващият орган представя на Комисията окончателен доклад, одобрен от съвместния комитет за мониторинг. Окончателният доклад съдържа mutatis mutandis информацията, изисквана съгласно параграфи 2 и 3 по-горе, за последната счетоводна година и за целия срок на програмата.
Член 78
Мониторинг и оценка
1. Мониторингът и оценката на програмата целят подобряване на качеството на нейното оформяне и изпълнение, както и оценяване и подобряване на нейната съгласуваност, ефективност, ефикасност и въздействие. Констатациите от мониторинга и оценките се вземат предвид в цикъла на програмиране и изпълнение.
2. Програмата включва примерен план за мониторинг и оценка за целия срок на програмата. Всяка програма съставя впоследствие годишен план за мониторинг и оценка, който се изпълнява от управляващия орган в съответствие с насоките и методиката за оценка на Комисията. Годишният план се предоставя на Комисията не по-късно от 15 февруари.
3. Освен ежедневния мониторинг управляващият орган извършва мониторинг на програмата и проекта с оглед на постигането на резултати.
4. Комисията има достъп до всички доклади за мониторинг и оценка.
5. Комисията може във всеки момент да стартира оценка или мониторинг на програмата или на част от нея. Резултатите от тези действия, които се съобщават на съвместния комитет за мониторинг и на управляващия орган на съответната програма, могат да доведат до корекции в програмата.
ДЯЛ X
ВИДИМОСТ
Член 79
Видимост
1. Основната отговорност за това да осигурят разпространението на подходяща информация сред обществеността следва да бъде както на управляващия орган, така и на бенефициерите.
2. Управляващият орган и бенефициерите гарантират съответна видимост на участието на Съюза в програми и проекти с цел да се засили осведомеността на обществото относно действията на Съюза и да се създаде последователен облик на подкрепата на Съюза във всички участващи държави.
3. Управляващият орган гарантира, че неговата стратегия за видимост и мерките за видимост, предприети от бенефициерите, съответстват на насоките на Комисията.
4. В програмата се включват комуникационната стратегия за целия срок на програмата и примерен план за информационните и комуникационните дейности през първата година, включително мерки за осигуряване на видимост. Всяка програма съставя впоследствие годишен план за информационни и комуникационни дейности, който се изпълнява от управляващия орган. Посоченият план се предоставя на Комисията не по-късно от 15 февруари.
ТРЕТА ЧАСТ
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ДЯЛ I
НЕПРЯКО УПРАВЛЕНИЕ С МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 80
Международни организации като управляващ орган
1. Участващите държави могат да предложат програмата да се управлява от международна организация.
2. Само международни организации по смисъла на член 43 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 могат да бъдат предложени за управляващ орган.
3. Международната организация трябва да отговаря на изискванията, определени в член 60 от Регламент (ЕС) № 966/2012.
4. Преди Комисията да приеме дадена програма, тя получава доказателства, че са изпълнени изискванията, посочени в параграф 3.
Член 81
Правила, приложими към програми, управлявани от международна организация
1. Комисията и международната организация сключват споразумение, в което подробно се описват правилата, приложими към програмата. В случай че програмата участва във финансов инструмент съгласно член 42, се спазват условията и изискванията за докладване, посочени в член 140 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Разпоредбите, които се съдържат във втора част, се прилагат към програми, управлявани от международна организация, освен ако в споразумението, посочено в параграф 1, е предвидено друго.
ДЯЛ II
НЕПРЯКО УПРАВЛЕНИЕ С ПАРТНЬОРСКА ДЪРЖАВА ПО ТГС
Член 82
Партньорски държави по ТГС като управляващ орган
1. Участващите държави могат да предложат програмата да се управлява от партньорска държава по ТГС.
2. Естеството на задачите, възложени на посочената партньорска държава по ТГС, се определят в споразумение, подписано от Комисията и партньорската държава по ТГС, съгласно разпоредбите относно непрякото управление, съдържащи се в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012.
3. В споразумението, посочено в параграф 2, подробно се описват правилата, приложими за програмата. По-специално в споразумението се определят разпоредбите от втора част, които се прилагат с оглед на естеството на задачите, възложени на управляващия орган, и съответните суми.
ЧЕТВЪРТА ЧАСТ
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 83
Преходни разпоредби
Регламент (ЕО) № 951/2007 на Комисията (14) продължава да се прилага спрямо правните актове и задълженията по изпълнение на бюджета за финансовите години, предхождащи 2014 г.
Член 84
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 август 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 897/2014,
18. august 2014,
millega kehtestatakse erisätted Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 232/2014 (millega luuakse Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend) alusel rahastatavate piiriülese koostöö programmide rakendamiseks
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 291,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrust (EL) nr 232/2014, millega luuakse Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend, (1) eriti selle artiklit 12,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrust (EL) nr 236/2014, milles sätestatakse liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Üks määruse (EL) nr 232/2014 programmide valdkondadest hõlmab ühelt poolt Euroopa Liidu ühe või mitme liikmesriigi ja teiselt poolt määruse I lisas määratletud ühe või mitme partnerriigi ja/või Venemaa Föderatsiooni vahelist koostööd piirkondades, mis külgnevad nende ühisosaga liidu välispiirist, et tõhustada piiriülest koostööd.
(2)
Määrusega (EL) nr 236/2014 nähakse ette abi rakendamise eeskirjad, mis kehtivad kõikide välistegevuse rahastamisvahendite suhtes.
(3)
Määruses (EL) nr 232/2014 on sätestatud, et vastu võetakse rakenduseeskirjad, millega nähakse ette erisätted piiriülese koostöö programmide rakendamiseks. Kõnealused eeskirjad sisaldavad sätteid, milles käsitletakse muu hulgas kaasrahastamise määra ja meetodeid; ühiste rakendusprogrammide sisu, koostamist, muutmist ja lõpetamist; programmidega seotud struktuuride rolli ja ülesandeid, sealhulgas nende staatust, tõhusat identifitseerimist, aruandluskohustust ja vastutusalasid, haldus- ja kontrollisüsteemide kirjeldust ning liidu toetuse tehnilise haldamise ja finantsjuhtimise tingimusi; sissenõudmismenetlusi kõikides osalevates riikides; seiret ja hindamist; nähtavust ja teavitustegevust ning eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega ja kaudset eelarve täitmist.
(4)
Määruse (EL) nr 232/2014 artikli 9 lõikes 1 osutatud programmdokumendis kehtestatakse piiriülese koostöö strateegilised ja temaatilised eesmärgid ning kõnealuse koostöö oodatavad soovituslikud tulemused ning see sisaldab loodavate ühiste rakendusprogrammide loetelu.
(5)
Piiriülest koostööd tuleks teha mitmeaastaste ühiste rakendusprogrammide raames, mis hõlmavad koostööd piiri või piiride rühma tasandil ning mitmeaastaseid prioriteete, mille aluseks on ühtne temaatiliste eesmärkide kogum ning mida võib rakendada liidu toetuse abil.
(6)
Koostada tuleb rakenduseeskirjad, millega nähakse ette üksikasjalikud sätted määruse (EL) nr 232/2014 alusel rahastatavate piiriülese koostöö programmide rakendamiseks, võimaldades osalevatele riikidele samal ajal teatavat paindlikkust konkreetsete programmide korralduses ja rakendamise üksikasjalikus korras, võttes arvesse iga programmi eripärasid. Selle põhimõtte kohaselt ja kooskõlas käesoleva määrusega peaksid osalevad riigid ühiselt esitama komisjonile ettepanekud ühiste rakendusprogrammide kohta, mis võetakse vastu määruse (EL) nr 232/2014 artikli 10 lõike 4 alusel.
(7)
Arvestades, et programmidega seotud otsuste tegemise struktuuridesse tuleb kaasata kõik osalevad riigid, samal ajal kui rakendamisülesanded määratakse tavaliselt mõnes liikmesriigis asuvale korraldusasutusele, on vaja organisatsioonilist struktuuri reguleerivaid eeskirju, milles käsitletakse korraldusasutuse ülesandeid ning ülesannete jaotust kõikide programmiga seotud struktuurides osalevate asutuste vahel ja nende sees.
(8)
Tuginedes programmitöö perioodil 2007-2013 saadud kogemustele, ei võta komisjon endale automaatselt lõplikku vastutust sissenõudmise eest osalevates riikides. Seepärast on rakenduseeskirjades kehtestatud uued sätted, millega antakse osalevatele riikidele haldamisel, kontrollimisel ja auditeerimisel suurem vastutus. Nende eeskirjade põhjal tuleb määratleda programmide haldus- ja kontrollisüsteemid. Partnerriigid peavad korraldusasutusi programmide rakendamisel abistama, luues riigi ametiasutused, kontrolli kontaktpunktid ja audiitorite rühma.
(9)
Kooskõlas määruse (EL) nr 232/2014 artikli 10 lõikega 8 sõlmitakse partnerriikide ja korraldusasutuse vahel vajaduse korral kokkulepped, et kehtestada sätted, mida partnerriikide või Venemaa Föderatsiooniga sõlmitud rahastamislepingud ei sisalda.
(10)
Tuginedes programmitöö perioodil 2007-2013 saadud kogemustele, ei ole toetuste määramise menetlused ja välistegevuse kohta välja töötatud komisjoni eeskirjad enam kohustuslikud. Programmide puhul peaks olema lubatud kohaldada osalevate riikide väljatöötatud menetlusi, tingimusel et täidetud on teatavad käesolevas määruses kehtestatud normid.
(11)
Kooskõlas määruse (EL) nr 232/2014 artikli 7 lõikega 7 võib käesoleva määruse kohased rahalised vahendid ühendada muude asjakohaste liidu määruste kohaste vahenditega. See võimaldab kanda määruse (EL) nr 232/2014 kohaseid rahalisi vahendeid üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1299/2013 (3) alusel rahastatavatele programmidele. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 231/2014 (4) sisaldab samaväärset eeskirja rahaliste vahendite ülekandmise kohta määruse (EL) nr 232/2014 kohaldamiseks, et katta viimase määruse kohaste toetusesaajate osalemist käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvates piiriülese koostöö programmides. Nende uute eeskirjadega lihtsustatakse asjaomaste riikide programmides osalemise haldamise menetlusi.
(12)
Kuna programmide rakendamisel kasutatakse tavaliselt eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega, peaksid haldus- ja kontrollisüsteemid olema kooskõlas liidu eeskirjadega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 (5) ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012, (6) samuti nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (7). Komisjon peaks tagama, et programmide rakendamise käigus kasutatakse liidu vahendeid kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega.
(13)
Kõnealused meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 232/2014 alusel loodud komitee arvamusega.
(14)
Selleks et programme oleks võimalik aegsalt kavandada ja rakendada, peaks käesolev määrus jõustuma kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
ESIMENE OSA
REGULEERIMISESE JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse vastavalt määruse (EL) nr 232/2014 artiklile 12 ja määruse (EL) nr 236/2014 artikli 6 lõikele 2 üksikasjalikud sätted piiriülese koostöö programmide rakendamiseks.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „programm”- ühine rakendusprogramm määruse (EL) nr 232/2014 artikli 10 tähenduses;
b) „osalevad riigid”- kõik programmis osalevad liikmesriigid, piiriülese koostöö partnerriigid ja Euroopa Majanduspiirkonna riigid;
c) „programmdokument”- määruse (EL) nr 232/2014 artikli 9 lõikes 1 osutatud dokument, milles kehtestatakse programmide strateegilised eesmärgid, programmide loetelu, nende mitmeaastaste assigneeringute soovituslik jaotus ja geograafiline toetuskõlblikkus;
d) „programmipiirkond”- põhipiirkonnad, nendega külgnevad piirkonnad ning suuremad sotsiaalsed, majanduslikud ja kultuurilised keskused ning territoriaalüksused, millele on osutatud vastavalt määruse (EL) nr 232/2014 artikli 8 lõigetes 3 ja 4;
e) „põhipiirkonnad”- määruse (EL) nr 232/2014 artikli 8 lõikes 1 osutatud territoriaalüksused ning ühinemiseelse rahastamisvahendi geograafilistes üksustes ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides asuvad piirialad, nagu on sätestatud programmdokumendis;
f) „külgnevad piirkonnad”- määruse (EL) nr 232/2014 artikli 8 lõikes 2 osutatud territoriaalüksused ning ühinemiseelse rahastamisvahendi geograafilistes üksustes ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides asuvate põhipiirkondadega külgnevad piirkonnad;
g) „ühine seirekomitee”- ühiskomitee, mis vastutab programmi rakendamise seire eest;
h) „korraldusasutus”- asutus või organ, mille osalevad riigid on määranud vastutavaks programmi juhtimise eest;
i) „riigi ametiasutus”- iga osaleva riigi määratud üksus, millel lasub lõplik vastutus korraldusasutuse toetamise eest programmi rakendamisel asjaomase riigi territooriumil;
j) „ühine tehniline sekretariaat”- organ, mille osalevad riigid on loonud programmi organite abistamiseks;
k) „rahastamisvahendid”- rahalise toetuse meetmed, mis liit võtab vastastikuse täiendavuse põhimõttel, et toetada liidu ühe või mitme konkreetse poliitikaeesmärgi saavutamist. Sellised vahendid võivad olla omakapitali- või kvaasikapitali investeeringute, laenude või tagatiste või muude riskijagamisvahendite vormis ja neid võidakse vajaduse korral kombineerida toetustega;
l) „piiriülese koostöö partnerriigid”- määruse (EL) nr 232/2014 I lisas loetletud riigid ja territooriumid, Venemaa Föderatsioon ning määruse (EL) nr 231/2014 alusel toimuva kaasrahastamise korral selle määruse I lisas loetletud abisaajad;
m) „eeskirjade eiramine”- rahastamislepingu, lepingu või kohaldatava õiguse rikkumine, mis tuleneb programmi rakendamisega seotud ettevõtja tegevusest või tegevusetusest, mis on kahjustanud või kahjustaks liidu eelarvet, kandes liidu eelarvesse põhjendamata kulu;
n) „liidu rahaline toetus”- see osa programmi või projekti rahastamiskõlblikest kuludest, mida rahastab liit;
o) „leping”- programmi raames sõlmitud mis tahes hanke- või toetusleping;
p) „suured taristuprojektid”- projektid, mis koosnevad töödest, meetmetest või teenustest, mis on suunatud ühe konkreetse tervikülesande täitmiseks, millel on selgelt kindlaks määratud ühist huvi pakkuvad eesmärgid selliste investeeringute tegemiseks, millel on piiriülene positiivne mõju ja mille puhul on taristu hankimiseks eelarvest eraldatud vähemalt 2,5 miljonit eurot;
q) „vahendusasutus”- mis tahes avaliku või erasektori asutus, kes tegutseb korraldusasutuse alluvuses või täidab selle nimel ülesandeid, mis on seotud projekte rakendavate toetusesaajatega;
r) „töövõtja”- füüsiline või juriidiline isik, kellega on sõlmitud hankeleping;
s) „toetusesaaja”- füüsiline või juriidiline isik, kellega on sõlmitud toetusleping;
t) „aruandeaasta”- ajavahemik 1. juulist kuni 30. juunini, välja arvatud esimese aruandeaasta puhul, mil see tähendab ajavahemikku alates kulutuste rahastamiskõlblikkuse alguskuupäevast kuni 30. juunini 2015. Viimane aruandeaasta kestab 1. juulist 2023 kuni 30. septembrini 2024. Eelarve kaudse täitmise korral koos mõne rahvusvahelise organisatsiooniga artikli 80 tähenduses on aruandeaasta eelarveaasta;
u) „eelarveaasta”- ajavahemik 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini.
TEINE OSA
ÜHISSÄTTED
I JAOTIS
RAKENDAMISE ÜLDRAAMISTIK
1. PEATÜKK
Programmid
Artikkel 3
Ettevalmistamine
Iga programm valmistatakse ette kõikide osalevate riikide ühisel kokkuleppel kooskõlas määruse (EL) nr 232/2014, programmdokumendi ja käesoleva määrusega.
Artikkel 4
Sisu
Iga programm sisaldab eelkõige järgmist teavet.
1.
Sissejuhatus: programmi ettevalmistamise etappide lühikirjeldus, sealhulgas teave konsultatsioonide ja meetmete kohta, millega osalevaid riike ja teisi sidusrühmi kaasatakse programmi ettevalmistamisse.
2.
Programmipiirkonna kirjeldus:
a)
põhipiirkonnad: loetelu programmdokumendis kehtestatud toetuskõlblikest territoriaalüksustest ja vajaduse korral laiendustest määruse (EL) nr 232/2014 artikli 8 lõike 4 alusel ja kooskõlas programmdokumendis sätestatud nõuetega;
b)
külgnevad piirkonnad, kui see on asjakohane: loetelu külgnevatest piirkondadest, nende kaasamise põhjendus kooskõlas programmdokumendis sätestatud nõuetega ning nende programmis osalemise tingimused, nagu osalevad riigid on kokku leppinud;
c)
määruse (EL) nr 232/2014 artikli 8 lõikes 3 osutatud suuremad sotsiaalsed, majanduslikud ja kultuurilised keskused, kui see on asjakohane: keskuste loetelu prioriteetide kaupa, nende kaasamise põhjendus kooskõlas programmdokumendis sätestatud nõuetega ning nende programmis osalemise tingimused, nagu osalevad riigid on kokku leppinud;
d)
programmipiirkonna kaart, millel on märgitud iga territoriaalüksuse nimi, eristades vajaduse korral punktides a, b ja c osutatud territoriaalüksusi;
e)
lisaks programmipiirkonna kirjeldusele osutatakse programmis vajaduse korral kavatsusele tugineda programmdokumendis sätestatud tingimustel määruse (EL) nr 232/2014 artikli 10 lõikele 5.
3.
Programmi strateegia:
a)
programmi strateegia, sealhulgas valitud temaatiliste eesmärkide ja vastavate prioriteetide kirjeldus kooskõlas programmdokumendiga;
b)
valitud strateegia põhjendus, tuginedes:
-
programmipiirkonna sotsiaalmajandusliku ja keskkonnaalase olukorra tugevate ja nõrkade külgede analüüsile ning asjaomasel analüüsil põhinevatele keskpika ajavahemiku vajadustele;
-
varasemate piiriüleste programmide käigus saadud kogemuste kirjeldusele;
-
teabele sidususe kohta muude liidu rahastatavate programmidega asjaomastes riikides ja piirkondades, lähtudes laiematest konsultatsioonidest sidusrühmadega, koos analüüsiga sidususe kohta riiklike ja piirkondlike strateegiate ja poliitikavaldkondadega;
-
riskianalüüsile ja riskimaandamismeetmetele;
c)
objektiivselt kontrollitavate näitajate kirjeldus, eelkõige:
-
iga prioriteedi oodatavad tulemused ning vastavad tulemusnäitajad koos alg- ja sihtväärtusega;
-
iga prioriteedi väljundinäitajad, sealhulgas kvantifitseeritud sihtväärtus, mis eelduste kohaselt aitavad tulemusi saavutada;
d)
vajaduse korral kirjeldus selle kohta, kuidas võetakse arvesse järgmisi valdkondadevahelisi küsimusi: demokraatia ja inimõigused, keskkonnasäästlikkus, sooline võrdõiguslikkus ja HIV/aids.
4.
Pädevate asutuste ja korraldusorganite ülesehitus ja määramine:
a)
ühise seirekomitee koosseis ja ülesanded;
b)
korraldusasutus ja selle määramise protsess;
c)
kõikide osalevate riikide ametiasutused, eelkõige artiklites 20 ja 31 osutatud asutus igas osalevas riigis ning vajaduse korral muud asjakohased tugistruktuurid peale nende, millele on viidatud punktides e ja f;
d)
menetlus ühise tehnilise sekretariaadi ja vajaduse korral selle allkontorite loomiseks ning nende ülesanded;
e)
auditeerimisasutus ja audiitorite rühma liikmed;
f)
kontrolli kontaktpunktideks määratud asutus või asutused kõikides osalevates riikides ja selle/nende ülesanded vastavalt artiklile 32.
5.
Programmi rakendamine:
a)
haldus- ja kontrollisüsteemide kokkuvõtlik kirjeldus kooskõlas artikliga 30;
b)
programmi rakendamise ajakava;
c)
projektide valimise menetluste kirjeldus kooskõlas artikliga 30;
d)
toetuse laadi kirjeldus prioriteetide kaupa kooskõlas artikliga 38, sealhulgas loetelu projektidest, mis valitakse projektikonkurssi korraldamata, või rahaline toetus rahastamisvahenditele. Selle alla kuulub ka soovituslik ajakava nende projektide valimiseks, mida rahastatakse kooskõlas artikliga 41;
e)
tehnilise abi kavandatud kasutamise ja kohaldatavate hankemenetluste kirjeldus;
f)
seire- ja hindamissüsteemide kirjeldus koos soovitusliku seire- ja hindamiskavaga programmi kogu kestuse ajaks;
g)
teabevahetusstrateegia kogu programmiperioodi kohta ning esimese aasta soovituslik teavitamis- ja teabevahetuskava;
h)
teave Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/42/EÜ (8) sätestatud regulatiivsete nõuete täitmise kohta;
i)
soovituslik rahastamiskava, mis sisaldab kaht tabelit (mis ei ole osalevate riikide kaupa liigendatud):
-
tabel, milles on täpsustatud liidu antava toetuse jaoks ette nähtud iga-aastased esialgsed kulukohustustega seotud assigneeringud ja maksetega seotud assigneeringud iga temaatilise eesmärgi ja tehnilise abi jaoks. Esimese aasta assigneeringud sisaldavad ettevalmistavate meetmete kulusid vastavalt artiklile 16;
-
tabel, milles on täpsustatud liidu toetuse esialgsed assigneeringud ja kaasrahastamine kogu programmitöö perioodiks iga temaatilise eesmärgi ja tehnilise abi jaoks;
j)
kulude rahastamiskõlblikkuse eeskirjad, millele on osutatud artiklites 48 ja 49;
k)
kohustuste jaotus osalevate riikide vahel kooskõlas artikliga 74;
l)
kaasrahastamise ülekandmise, kasutamise ja järelevalve eeskirjad;
m)
korraldusasutuse ja komisjoni vahelise elektrooniliste andmete esitamise ja vahetamise IT-süsteemide kirjeldus;
n)
programmi jaoks valitud keel(ed) kooskõlas artikliga 7.
Artikkel 5
Vastuvõtmine
1. Ühe aasta jooksul alates programmdokumendi heakskiitmisest esitavad osalevad riigid komisjonile ühiselt ettepaneku programmi kohta, mis sisaldab kõiki artiklis 4 osutatud elemente. Enne programmi esitamist komisjonile kinnitavad osalevad riigid kirjalikult oma nõustumist selle sisuga.
2. Komisjon veendub, et programm sisaldab kõiki artiklis 4 osutatud elemente. Komisjon hindab programmi kooskõla määrusega (EL) nr 232/2014, programmdokumendiga, käesoleva määrusega ja muude asjakohaste liidu õigusaktidega. Hindamisel käsitletakse eelkõige järgmist:
a)
analüüsi kvaliteet ning selle kooskõla kavandatud prioriteetide ja muude liidu rahastatavate programmidega;
b)
rahastamiskava täpsus;
c)
direktiivis 2001/42/EÜ sätestatud nõuete täitmine.
3. Kolme kuu jooksul alates programmi esitamise kuupäevast esitab komisjon oma tähelepanekud ja taotleb vajalike korrektsioonide tegemist. Kahe kuu jooksul alates komisjoni taotlusest esitavad osalevad riigid kogu vajaliku teabe. Kuue kuu jooksul alates programmi esitamise kuupäevast kiidab komisjon programmi heaks, tingimusel et kõiki komisjoni tähelepanekuid on nõuetekohaselt arvesse võetud. Sõltuvalt taotletud korrektsioonide laadist võib komisjon kõnealuseid tähtaegu pikendada.
4. Iga programm võetakse vastu komisjoni otsusega programmi kogu kestuse ajaks kooskõlas määruse (EL) nr 232/2014 artikli 10 lõikega 4.
Artikkel 6
Kohandused ja läbivaatamine
1. Programmi kohandusi, mis programmi olemust ega eesmärke märkimisväärselt ei mõjuta, ei käsitata olulistena. Eelkõige peetakse silmas:
a)
kumulatiivseid muudatusi kuni 20 % ulatuses iga temaatilise eesmärgi või tehnilise abi jaoks algselt eraldatud liidu toetusest või lõike 2 kohaselt muudetud toetusest, mille puhul on vahendeid temaatiliste eesmärkide vahel või tehnilisest abist temaatilistele eesmärkidele üle kantud;
b)
kumulatiivseid muudatusi kuni 20 % ulatuses iga temaatilise eesmärgi jaoks algselt eraldatud liidu toetusest või lõike 2 kohaselt muudetud toetusest, mille puhul on vahendeid temaatilistest eesmärkidest tehnilisele abile üle kantud;
Punktis a osutatud muudatusi programmi rahastamiskavas võib ühise seirekomitee eelneval nõusolekul teha vahetult korraldusasutus. Korraldusasutus teavitab komisjoni kõikidest kõnealustest muudatustest hiljemalt järgmises aastaaruandes ja esitab komisjonile kogu vajaliku lisateabe.
Punktis b osutatud muudatuste puhul programmi rahastamiskavas taotleb korraldusasutus nii ühise seirekomitee kui ka komisjoni eelnevat nõusolekut.
2. Ühise seirekomitee põhjendatud taotluse korral või komisjoni algatusel, kes on eelnevalt konsulteerinud ühise seirekomiteega, võidakse programmid läbi vaadata mis tahes järgmisel põhjusel:
a)
programmdokumendi läbivaatamine;
b)
suured sotsiaalmajanduslikud muutused või olulised muudatused programmipiirkonnas;
c)
rakendamisprobleemid;
d)
lõikes 1 osutatud paindlikkuse määrast ulatuslikumad muudatused rahastamiskavas või mis tahes muutused, mis mõjutavad märkimisväärselt programmi olemust ja eesmärke;
e)
auditid, seire ja hindamised.
3. Programmi läbivaatamise taotlused peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud ja kajastama programmi muudatuste eeldatavat mõju.
4. Komisjon hindab lõigete 2 ja 3 kohaselt esitatud teavet. Kui komisjonil on tähelepanekuid, esitab korraldusasutus komisjonile kogu vajaliku lisateabe. Viie kuu jooksul alates läbivaatamistaotluse esitamisest kiidab komisjon selle heaks, tingimusel et kõiki komisjoni tähelepanekuid on nõuetekohaselt arvesse võetud.
5. Lõikes 2 või artikli 66 lõikes 5 osutatud juhtudel võetakse programmi mis tahes muudatused vastu komisjoni otsusega ning nende puhul võib olla vajalik muuta artiklites 8 ja 9 osutatud rahastamislepinguid.
Artikkel 7
Keelte kasutamine
1. Iga programmi puhul kasutatakse töökeelena üht või mitut liidu ametlikku keelt. Peale selle võivad osalevad riigid otsustada kasutada töökeelena ka mõnda muud keelt kui liidu ametlikud keeled. Artikli 4 kohaselt tuleb programmis kirjeldada töökeel(t)e valimist.
2. Programmide partnerlusel põhineva laadi arvessevõtmiseks võivad toetusesaajad esitada korraldusasutusele nende projekti käsitlevad dokumendid oma riigi keeles, tingimusel et seda võimalust on programmis konkreetselt nimetatud ning et ühine seirekomitee näeb korraldusasutuse kaudu ette mis tahes vajaliku suulise ja kirjaliku tõlke.
3. Kõikide programmi jaoks valitud keelte suulise ja kirjaliku tõlke kulud kaetakse kas tehnilise abi eelarvest programmi tasandil või iga individuaalse projekti eelarvest projektide tasandil.
2. PEATÜKK
Rahastamislepingud
Artikkel 8
Rahastamislepingud piiriülese koostöö partnerriikidega
1. Komisjon sõlmib iga piiriülese koostöö partnerriigiga rahastamislepingu. Rahastamislepingu võivad allkirjastada ka muud osalevad riigid ja korraldusasutus või riik, kus asub korraldusasutus.
2. Rahastamislepingud allkirjastatakse hiljemalt selle aasta lõpus, mis järgneb aastale, mil komisjon teeb otsuse programmi vastuvõtmise kohta. Kui programmi on aga kaasatud rohkem kui üks piiriülese koostöö partnerriik, allkirjastavad kõik pooled vähemalt ühe rahastamislepingu enne asjaomast kuupäeva. Muud piiriülese koostöö partnerriigid võivad allkirjastada oma vastavad rahastamislepingud hiljem. Kuni piiriülese koostöö partnerriigi rahastamislepingu jõustumiseni ei saa alustada programmi väliskomponendiga, mis on seotud selle riigiga. Kui programmi kaasrahastatakse määruse (EL) nr 231/2014 alusel ja piiriülese koostöö partnerriike on rohkem kui üks, peavad kõik pooled hiljemalt selle aasta lõpus, mis järgneb aastale, mil komisjon teeb otsuse programmi vastuvõtmise kohta, allkirjastama rahastamislepingu vähemalt ühe määruse (EL) nr 232/2014 I lisas loetletud osaleva partnerriigiga või Venemaa Föderatsiooniga.
Artikkel 9
Rahastamislepingud kaasrahastamist pakkuvate piiriülese koostöö partnerriikidega
1. Kui piiriülese koostöö partnerriigi kaasrahastamine kantakse üle korraldusasutusele, allkirjastavad artiklis 8 osutatud rahastamislepingu ka teised osalevad liikmesriigid ja piiriülese koostöö partnerriigid ning korraldusasutus või riik, kus asub korraldusasutus.
2. Selline rahastamisleping sisaldab piiriülese koostöö partnerriigi kaasrahastamist käsitlevaid sätteid, nagu:
a)
summa;
b)
kavandatud kasutusviis ja -tingimused, sealhulgas taotlemistingimused;
c)
maksete tegemise kord;
d)
finantsjuhtimine;
e)
andmete säilitamine;
f)
aruandluskohustused;
g)
kontrollid;
h)
eeskirjade eiramine ja sissenõudmine.
3. PEATÜKK
Muud kokkulepped ja vastastikuse mõistmise memorandumid
Artikkel 10
Sisu
Korraldusasutus võib sõlmida osalevate riikidega vastastikuse mõistmise memorandumeid või mis tahes muu programmi käsitleva kokkuleppe, milles kirjeldatakse eelkõige riikidepoolset kaasrahastamist, konkreetseid rahalisi kohustusi, auditeid ja sissenõudmist.
Kõnealuste vastastikuse mõistmise memorandumite või mis tahes muu kokkuleppe sisu on kooskõlas käesoleva määruse ja rahastamislepingu(te)ga.
4. PEATÜKK
Eelarve täitmine
Artikkel 11
Eelarve täitmise viisid
Programmide rakendamisel täidetakse eelarvet tavaliselt koostöös liikmesriikidega kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikliga 59. Osalevad riigid võivad teha ettepaneku, et piiriülese koostöö partnerriik või rahvusvaheline organisatsioon täidaks eelarvet kaudselt kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikliga 60.
Programmid, mille puhul täidetakse eelarvet kaudselt, on reguleeritud käesoleva määruse kolmanda osaga.
II JAOTIS
KAASRAHASTAMINE
Artikkel 12
Kaasrahastamise määr
1. Kaasrahastamine moodustab vähemalt 10 % liidu rahalisest toetusest.
2. Võimaluse korral jaotatakse kaasrahastamine tasakaalustatult programmi kogu kestuse peale, et tagada, et programmi lõpuks saavutatakse minimaalne 10 % eesmärk.
3. Programmi alusel antav abi on kooskõlas kohaldatavate riigiabi käsitlevate liidu eeskirjadega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 tähenduses.
Artikkel 13
Kaasrahastamise allikad
1. Kaasrahastamine peab tulema muudest kui liidu allikatest.
2. Osalevad riigid võivad iga programmi raames vabalt otsustada kaasrahastamise allika, summa ja jaotuse.
3. Kui piiriülese koostöö partnerriik kohustub kandma oma kaasrahastamise osa üle korraldusasutusele, sätestatakse kaasrahastamise andmise, kasutamise ja nende üle järelevalve teostamise kord artiklis 9 osutatud rahastamislepingus ja vajaduse korral artiklis 10 osutatud kokkulepetes.
4. Kõikidel muudel juhtudel võib kaasrahastamise suhtes kohaldatava korra sätestada artiklis 10 osutatud kokkulepetes.
Artikkel 14
Mitterahaline osalus
1. Kolmanda isiku poolt tasuta pakutavaid mis tahes mitterahalisi vahendeid käsitatakse mitterahalise osalusena programmis või projektis. Projekti või programmi personali kulusid ei käsitata mitterahalise osalusena, kuid neid võib käsitada osana artiklis 12 osutatud minimaalsest 10 % kaasrahastamisest, kui need kulud katavad toetusesaajad või osalevad riigid.
2. Mitterahalise osaluse puhul ei ole tegemist rahastamiskõlblike kuludega ning seda ei saa käsitada osana artiklis 12 osutatud minimaalsest 10 % kaasrahastamisest.
III JAOTIS
TÄITMISPERIOOD
Artikkel 15
Täitmisperiood
Iga programmi täitmise periood algab kõige varem kuupäeval, mil komisjon programmi vastu võtab, ning lõpeb hiljemalt 31. detsembril 2024.
Artikkel 16
Programmi alustamise etapp
1. Kui eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega, algab programm osalevates liikmesriikides pärast seda, kui kätte on saadud artikli 25 lõikes 4 osutatud teade, milles komisjon teatab, et ta ei kavatse taotleda kõnealuses artiklis osutatud dokumente või et tal ei ole mingeid tähelepanekuid. Osalevad riigid võivad alustada haldus- ja kontrollisüsteemide loomiseks vajalike ettevalmistavate meetmetega enne seda. Kooskõlas artikliga 36 on sellega seotud kulud rahastamiskõlblikud.
2. Artiklites 80 ja 82 osutatud kaudse eelarve täitmise korral algab programm osalevates liikmesriikides pärast seda, kui on jõustunud kokkulepe, millega eelarve täitmise ülesanded antakse mõnele rahvusvahelisele organisatsioonile või piiriülese koostöö partnerriigile.
3. Peale selle on lubatud järgmised programmi alustamiseks vajalikud täiendavad ettevalmistavad meetmed:
a)
korraldusasutuse ja vajaduse korral ühise tehnilise sekretariaadi loomine;
b)
ühise seirekomitee esimesed koosolekud, kus osalevad muu hulgas nende piiriülese koostöö partnerriikide esindajad, kes ei ole rahastamislepingule veel alla kirjutanud või kus rahastamisleping ei ole veel jõustunud;
c)
projektide valimise või hankemenetluste ettevalmistamine ja nendega alustamine, kasutades peatamisklauslit, mis on seotud rahastamislepingu jõustumisega.
4. Kuni vastavate rahastamislepingute jõustumiseni võib asjaomase piiriülese koostöö partnerriigiga alustada üksnes lõigetes 1 ja 3 osutatud ettevalmistavaid meetmeid.
Artikkel 17
Programmi katkestamine
1. Kui ükski piiriülese koostöö partnerriik ei ole asjakohast rahastamislepingut artikli 8 lõikes 2 osutatud kuupäevaks allkirjastanud, siis programm katkestatakse.
Euroopa Regionaalarengu Fondi iga-aastased osamaksed, mille suhtes on kulukohustused juba võetud, jäävad kättesaadavaks nende tavapärase kasutusaja lõpuni, kuid neid võib kasutada üksnes selliseks tegevuseks, mis toimub ainult asjaomastes liikmesriikides ja mille suhtes on lepingud sõlmitud enne komisjoni katkestamisotsust. Korraldusasutus edastab lõpparuande kolme kuu jooksul alates lepingute lõpetamisest komisjonile, kes toimib vastavalt lõigetele 2 ja 3.
2. Kui programmi ei ole võimalik rakendada osalevate riikide vahelistest suhetest tulenevate probleemide tõttu või muudel nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib komisjon otsustada katkestada programmi enne selle täitmise perioodi lõppkuupäeva ühise seirekomitee taotlusel või omal algatusel, olles ühise seirekomiteega eelnevalt konsulteerinud.
3. Programmi katkestamise korral edastab korraldusasutus lõpparuande kuue kuu jooksul alates komisjoni otsusest. Pärast varasemate eelmaksete tasaarvestamist teeb komisjon lõppmakse või väljastab vajaduse korral sissenõudekorralduse. Samuti vabastab komisjon täitmata kulukohustused.
Teise võimalusena võidakse otsustada vähendada programmile eraldatud assigneeringud kooskõlas artikli 6 lõike 2 punktiga c.
4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud juhtudel eraldatakse Euroopa Regionaalarengu Fondist antav toetus, mis vastab iga-aastastele osamaksetele, mille suhtes ei ole kulukohustusi veel võetud, või iga-aastastele osamaksetele, mille suhtes on kulukohustused võetud ja mille kulukohustused on sama eelarveaasta jooksul täielikult või osaliselt vabastatud ning mida ei ole ümber jaotatud muule sama väliskoostööprogrammide kategooria programmile, kooskõlas määruse (EL) nr 1299/2013 artikliga 4 liidusisestele piiriülese koostöö programmidele.
Määruse (EL) nr 232/2014 alusel antavat toetust, mis vastab iga-aastastele osamaksetele, mille suhtes ei ole kulukohustusi veel võetud, või iga-aastastele osamaksetele, mille suhtes on kulukohustused võetud ja mille kulukohustused on sama eelarveaasta jooksul täielikult või osaliselt vabastatud, kasutatakse muude määruse (EL) nr 232/2014 alusel rahastamiskõlblike programmide või projektide rahastamiseks.
Artikkel 18
Projektid
1. Projektikonkursita valitud suurte taristuprojektide lepingud allkirjastatakse ning rahaline toetus rahastamisvahenditele antakse enne 30. juunit 2019.
2. Kõik muud lepingud sõlmitakse enne 31. detsembrit 2021.
3. Kõik programmist rahastatavad projektimeetmed lõpevad hiljemalt 31. detsembril 2022.
Artikkel 19
Programmi lõpetamine
1. Ajavahemikul 1. jaanuarist 2023 kuni 30. septembrini 2024 võib võtta ainult programmi lõpetamisega seotud meetmeid.
2. Programm loetakse lõpetatuks siis, kui:
a)
kõik programmi raames sõlmitud lepingud on lõpetatud;
b)
jääksumma on välja makstud või hüvitatud;
c)
komisjon on ülejäänud assigneeringud vabastanud.
3. Programmi lõpetamine ei piira komisjoni õigust teha korraldusasutuse või toetusesaajate suhtes hiljem finantskorrektsioone, juhul kui programmi või projektide lõppsummat tuleb pärast lõpetamiskuupäeva tehtud kontrollide või auditite tulemusel kohandada.
IV JAOTIS
PROGRAMMIDEGA SEOTUD STRUKTUURID
Artikkel 20
Asutuste ja juhtorganite määramine
1. Osalevad riigid valivad korraldusasutuseks mõne riikliku, piirkondliku või kohaliku avalik-õigusliku asutuse või organi või avalikke teenuseid osutava eraõigusliku asutuse. Sama korraldusasutuse võib valida rohkem kui ühe programmi jaoks.
2. Osalevad riigid määravad ühtseks auditeerimisasutuseks mõne riikliku, piirkondliku või kohaliku avalik-õigusliku asutuse või organi, kes on oma ülesannete täitmisel korraldusasutusest sõltumatu. Auditeerimisasutus asub korraldusasutusega samas liikmesriigis. Sama auditeerimisasutuse võib määrata rohkem kui ühe programmi jaoks.
3. Osalevad riigid võivad määrata ühe või mitu vahendusasutust, kes täidavad teatavaid korraldusasutuse ülesandeid selle asutuse vastutusel. Korraldusasutuse ja vahendusasutuste vastavasisulised omavahelised kokkulepped vormistatakse ametlikult kirjaliku dokumendina. Vahendusasutus tagab nii enda maksevõime ja pädevuse asjaomases valdkonnas kui ka haldus- ja finantsjuhtimissuutlikkuse.
4. Osalevad riigid kehtestavad haldus- ja kontrollisüsteemides ning vajaduse korral artiklites 8 ja 9 osutatud rahastamislepingutes ja/või artiklis 10 osutatud kokkulepetes eeskirjad, millega reguleeritakse nende suhteid korraldus- ja auditeerimisasutustega, nende asutuste omavahelisi suhteid ning nende asutuste suhteid komisjoniga.
5. Liikmesriik, kus haldusasutus asub, võib omal algatusel määrata koordineerimisasutuse, kelle ülesanne on pidada sidet komisjoniga ja teda teavitada, koordineerida teiste asjaomaste määratud asutuste tegevust ning edendada kohaldatava õiguse ühetaolist kohaldamist.
6. Iga osalev riik määrab:
a)
ametiasutuse, kes toetab korraldusasutust programmi haldamisel kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega;
b)
kontrolli kontaktpunkti, kes toetab korraldusasutust programmist tulenevate kohustuste täitmise kontrollimisel;
c)
esindaja artikli 28 lõikes 2 osutatud audiitorite rühma;
d)
esindajad artiklis 21 osutatud ühisesse seirekomiteesse.
1. PEATÜKK
Ühine seirekomitee
Artikkel 21
Ühine seirekomitee
Kolme kuu jooksul alates kuupäevast, mil komisjon programmi vastu võtab, moodustavad osalevad riigid ühise seirekomitee.
Artikkel 22
Ühise seirekomitee koosseis
1. Ühine seirekomitee koosneb iga osaleva riigi määratud ühest või mitmest esindajast. Esindajad määratakse ameti-, mitte isikupõhiselt. Ühine seirekomitee võib määrata muid isikuid vaatlejateks.
2. Kui see on võimalik ja asjakohane, tagavad osalevad riigid kõikide asjaomaste osalejate, eelkõige kohalike sidusrühmade, sealhulgas kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsuste nõuetekohase osalemise, et tagada nende kaasamine programmi rakendamisse.
3. Komisjon osaleb ühise seirekomitee töös vaatlejana. Komisjon kutsutakse kõikidele ühise seirekomitee koosolekutele samaaegselt osalevate riikide esindajatega. Komisjon otsustab, kas ta osaleb kogu ühise seirekomitee koosolekul või selle teataval osal või mitte.
4. Ühise seirekomitee esimees on üks selle liige, korraldusasutuse esindaja või mõni muu isik, nagu on sätestatud kodukorras.
5. Ühise seirekomitee sekretäriks määratakse korraldusasutuse, ühise tehnilise sekretariaadi või artikli 20 lõikes 3 osutatud vahendusasutuse esindaja.
Artikkel 23
Toimimine
1. Ühine seirekomitee koostab ja võtab ühehäälselt vastu oma kodukorra.
2. Ühine seirekomitee püüab võtta otsused vastu konsensuse alusel. Kooskõlas oma kodukorraga võib komitee panna teatavad otsused hääletamisele, eriti kui need on seotud projektide lõpliku valiku ning nendele eraldatavate toetussummadega.
3. Igal osaleval riigil on võrdne hääleõigus, olenemata tema määratud esindajate arvust.
4. Sekretäril, komisjonil ega ühelgi teisel vaatlejal ei ole hääleõigust.
5. Ühise seirekomitee esimees tegutseb vahendajana ja juhib arutelusid. Esimehel on hääleõigus juhul, kui ta on mõne osaleva riigi esindaja.
6. Ühine seirekomitee tuleb kokku vähemalt korra aastas. Komitee kutsub kokku selle esimees korraldusasutuse taotlusel või mõne osaleva riigi või komisjoni põhjendatud taotlusel. Esimehe, korraldusasutuse või mis tahes osaleva riigi algatusel võib komitee kooskõlas oma kodukorraga teha otsuseid ka kirjaliku menetluse teel.
7. Pärast ühise seirekomitee iga koosolekut koostatakse protokoll, millele kirjutavad alla esimees ja sekretär. Kõnealuse protokolli koopia saadetakse osalevate riikide esindajatele, komisjonile ja kõikidele teistele vaatlejatele.
Artikkel 24
Ühise seirekomitee ülesanded
1. Ühine seirekomitee jälgib programmi rakendamist ja edusamme selle prioriteetide täitmise suunas, kasutades programmis määratletud objektiivselt kontrollitavaid näitajaid ja seotud sihtväärtusi. Ühine seirekomitee uurib kõiki programmi tulemuslikkust mõjutavaid küsimusi.
2. Ühine seirekomitee võib esitada korraldusasutusele programmi rakendamise ja hindamise kohta soovitusi. Komitee jälgib meetmeid, mis võetakse tema soovituste alusel.
3. Eelkõige tegeleb ühine seirekomitee järgmisega:
a)
kiidab heaks korraldusasutuse tööprogrammi ja rahastamiskava, sealhulgas tehnilise abi kavandatud kasutamise;
b)
jälgib korraldusasutuse tööprogrammi ja rahastamiskava täitmist;
c)
kiidab heaks programmi alusel rahastatavate projektide valimise kriteeriumid;
d)
vastutab programmi alusel rahastatavate projektide suhtes kohaldatava hindamis- ja valikumenetluse eest;
e)
kiidab heaks kõik programmi läbivaatamist käsitlevad ettepanekud;
f)
tutvub kõikide korraldusasutuse esitatud aruannetega ja võtab vajaduse korral asjakohaseid meetmeid;
g)
uurib võimalikke vaidlusaluseid juhtumeid, millele korraldusasutus on tema tähelepanu juhtinud;
h)
tutvub artiklis 77 osutatud aastaaruandega ning kiidab selle heaks;
i)
tutvub artiklis 78 osutatud iga-aastase seire- ja hindamiskavaga ning kiidab selle heaks;
j)
tutvub artiklis 79 osutatud iga-aastaste teavitamis- ja teabevahetuskavadega ning kiidab need heaks.
4. Olenemata lõike 3 punktist d võib ühine seirekomitee moodustada projektide valimise komitee, kes tegutseb tema vastutusel.
2. PEATÜKK
Korraldusasutus
Artikkel 25
Määramine
1. Programmis osalevate riikide valitud korraldusasutus määratakse selle asukohariigis määramismenetluse kohaselt ja kinnitatakse otsusega asjakohasel tasandil.
2. Määramismenetluse aluseks on sõltumatu auditeerimisorgani aruanne ja auditiarvamus, milles hinnatakse haldus- ja kontrollisüsteemide, sealhulgas nende raames tegutsevate vahendusasutuste rolli vastavust käesoleva määruse I lisas sätestatud määramiskriteeriumidele. Vajaduse korral võtab auditeerimisorgan arvesse seda, kas programmi haldus- ja kontrollisüsteemid sarnanevad eelmise programmitöö perioodi süsteemidega, samuti võimalikke tõendeid nende tõhusa toimimise kohta.
Sõltumatu auditeerimisorgan on auditeerimisasutus või mõni teine piisava auditivõimega avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus, kes on oma ülesannete täitmisel korraldusasutusest sõltumatu. Auditeerimisorgan teeb oma tööd kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud auditistandarditega.
3. Liikmesriik edastab lõikes 1 osutatud ametliku otsuse komisjonile võimalikult kiiresti pärast seda, kui komisjon on programmi vastu võtnud.
4. Kahe kuu jooksul alates lõikes 1 osutatud ametliku otsuse kättesaamisest võib komisjon paluda esitada sõltumatu auditeerimisorgani aruande ja auditiarvamuse ning eelkõige nende haldus- ja kontrollisüsteemide osade kirjelduse, mis käsitlevad projektide valimist. Kui komisjon ei kavatse kõnealuseid dokumente taotleda, teavitab ta sellest võimalikult kiiresti liikmesriiki. Kui komisjon taotleb nende dokumentide esitamist, võib ta teha tähelepanekuid kahe kuu jooksul alates kõnealuste dokumentide kättesaamisest ning dokumentidesse tehakse tähelepanekuid arvestades vastavad muudatused. Kui komisjonil ei ole esialgseid ega täiendavaid tähelepanekuid, teavitab ta sellest võimalikult kiiresti liikmesriiki.
5. Kui kehtivad auditeerimis- ja kontrollitulemused näitavad, et määratud asutus ei vasta enam lõikes 2 osutatud kriteeriumidele, näeb liikmesriik asjakohasel tasandil ette vajalikud parandusmeetmed ja kehtestab probleemi raskusastmest lähtuvalt katseaja, mille jooksul tuleb sellised parandusmeetmed võtta.
Kui määratud asutus ei rakenda nõutud parandusmeetmeid liikmesriigi kehtestatud katseaja jooksul, lõpetab liikmesriik määramise asjakohasel tasandil.
Liikmesriik teavitab komisjoni viivitamata, kui:
-
määratud asutuse suhtes kehtestatakse katseaeg, esitades teabe parandusmeetmete ja vastava katseaja kohta, või
-
katseaeg lõpetatakse pärast parandusmeetmete võtmist või
-
asutuse määramine lõpetatakse.
Ilma et see piiraks artikli 61 kohaldamist, ei katkesta teade selle kohta, et liikmesriik on kehtestanud määratud asutusele katseaja, maksetaotluste menetlemist.
Kui korraldusasutuse määramine lõpetatakse, määravad osalevad riigid uue asutuse või organi, nagu on osutatud artikli 20 lõikes 1, kes võtab üle korraldusasutuse ülesanded. Kõnealune organ või asutus määratakse lõikega 2 ette nähtud menetluse kohaselt ning komisjoni teavitatakse sellest kooskõlas lõikega 4. Kõnealune muudatus nõuab programmi läbivaatamist artikli 6 kohaselt.
Artikkel 26
Korraldusasutuse ülesanded
1. Korraldusasutuse ülesanne on hallata programmi, järgides usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet, ning tagada, et ühise seirekomitee otsused on kooskõlas kohaldatava õiguse ja õigusnormidega.
2. Programmi haldamisel teeb korraldusasutus järgmist:
a)
toetab ühise seirekomitee tööd ja annab talle tema ülesannete täitmiseks vajalikku teavet, eelkõige andmeid programmi oodatavate tulemuste ja sihtmärkide saavutamisel tehtud edusammude kohta;
b)
koostab aastaaruande ja lõpparuande ning esitab need pärast ühise seirekomitee heakskiitu komisjonile;
c)
jagab vahendusasutuste, ühise tehnilise sekretariaadi, auditeerimisasutuse ja toetusesaajatega nende ülesannete täitmiseks või projektide rakendamiseks vajalikku teavet;
d)
loob elektroonilise süsteemi ja haldab seda, et salvestada ja säilitada iga projekti kohta andmed, mis on vajalikud seireks, hindamiseks, finantsjuhtimiseks, kontrollimiseks ja auditeerimiseks, sealhulgas vajaduse korral andmed üksikute projektides osalejate kohta. Eelkõige salvestab ja säilitab korraldusasutus iga projekti tehnilised ja finantsaruanded. Süsteemiga tagatakse kõik andmed, mis on vajalikud maksetaotluste ja raamatupidamise aastaaruannete koostamiseks, sealhulgas andmed sissenõutavate summade, sissenõutud summade ning projekti või programmi rahalise toetuse täieliku või osalise tühistamise tagajärjel vähendatud summade kohta;
e)
teostab vajaduse korral programmi tasandil keskkonnamõju hindamise uuringuid;
f)
rakendab kooskõlas artikliga 79 teavitamis- ja teabevahetuskavasid;
g)
rakendab kooskõlas artikliga 78 seire- ja hindamiskavasid.
3. Projektide valimisel ja haldamisel teeb korraldusasutus järgmist:
a)
koostab ja algatab valikumenetlused;
b)
haldab projektide valimise menetlusi;
c)
esitab juhtivale toetusesaajale dokumendi, milles on sätestatud igale projektile toetuse andmise tingimused, sealhulgas projekti rahastamiskava ja täitmise tähtajad;
d)
sõlmib lepingud toetusesaajatega;
e)
haldab projekte.
4. Tehnilise abi puhul teeb korraldusasutus järgmist:
a)
haldab hankemenetlusi;
b)
sõlmib lepingud töövõtjatega;
c)
haldab lepinguid.
5. Programmi finantsjuhtimise ja -kontrolli puhul teeb korraldusasutus järgmist:
a)
kontrollib, kas teenused on osutatud, ehitustööd tehtud või kaubad tarnitud ja/või paigaldatud ning kas toetusesaajad on deklareeritud kulud tasunud ja kas need vastavad kohaldatavale õigusele, programmi eeskirjadele ja projektile toetuse andmise tingimustele;
b)
tagab, et projekti rakendamises osalevad toetusesaajad kasutavad kõikide projektiga seotud tehingute puhul kas eraldi arvestussüsteemi või nõuetekohaseid raamatupidamiskoode;
c)
kehtestab tõhusad ja proportsionaalsed pettusevastased meetmed, võttes arvesse kindlakstehtud riske;
d)
kehtestab menetlused, millega tagatakse, et kõiki kulusid ja auditeid käsitlevaid dokumente, mis on vajalikud sobiliku kontrolljälje tagamiseks, säilitatakse kooskõlas artikli 30 nõuetega;
e)
koostab artiklis 68 osutatud kinnituse kohustuste nõuetekohase täitmise kohta ja iga-aastase kokkuvõtte;
f)
koostab maksetaotlused ja esitab need komisjonile kooskõlas artikliga 60;
g)
koostab raamatupidamise aastaaruanded;
h)
võtab maksetaotluste koostamisel ja esitamisel arvesse kõikide auditeerimisasutuse enda või tema vastutusel tehtud auditite tulemusi;
i)
peab elektroonilist raamatupidamisarvestust komisjonile deklareeritud kulude ja toetusesaajatele tehtud maksete kohta;
j)
peab arvestust sissenõutavate summade ja toetuse täieliku või osalise tühistamise tagajärjel vähendatud summade kohta.
6. Lõike 5 punkti a kohased kontrollid hõlmavad järgmisi menetlusi:
a)
toetusesaajate iga maksetaotluse halduskontroll;
b)
projektide kohapealne kontroll.
Kohapealsete kontrollide sagedus ja ulatus peab olema proportsionaalne projektile antava toetuse summaga ning haldus- ja kontrollisüsteemi kui terviku riskitasemega, mille auditeerimisasutus on kõnealuste kontrollide ja auditite käigus kindlaks teinud.
7. Lõike 6 punkti b kohaseid projektide kohapealseid kontrolle võib teha valimi alusel.
8. Kui institutsioon, mille alla korraldusasutus kuulub, on programmi alusel ühtlasi toetusesaaja, tuleb lõike 5 punktis a osutatud kontrollide läbiviimiseks tagada nõuetekohane ülesannete lahusus.
Artikkel 27
Ühine tehniline sekretariaat ja selle allkontorid
1. Osalevad riigid võivad otsustada luua ühise tehnilise sekretariaadi, mida tuleb kooskõlas artikliga 4 programmis kirjeldada.
2. Ühine tehniline sekretariaat abistab korraldusasutust, ühist seirekomiteed ja vajaduse korral auditeerimisasutust nende vastavate ülesannete täitmisel. Eelkõige teavitab ta võimalikke toetusesaajaid programmikohastest rahastamisvõimalustest ning aitab toetusesaajaid projektide rakendamisel. Ühise tehnilise sekretariaadi võib määrata ka artikli 20 lõikes 3 osutatud vahendusasutuseks.
3. Osalevate riikide otsuse põhjal võib osalevates riikides luua allkontoreid. Nende ülesandeid kirjeldatakse programmis ja nende hulka võivad kuuluda teabevahetus, teavitamine ning korraldusasutuse abistamine projektide hindamisel ja järelmeetmete rakendamisel. Mitte mingil juhul ei tohi allkontorile anda ülesandeid, mis hõlmavad avaliku võimu teostamist või projektide suhtes kaalutlusõiguse kasutamist.
4. Ühise tehnilise sekretariaadi ja selle allkontorite tegevust rahastatakse tehnilise abi eelarvest.
3. PEATÜKK
Auditeerimisasutus
Artikkel 28
Auditeerimisasutuse ülesanded
1. Programmi auditeerimisasutus tagab, et auditeeritakse haldus- ja kontrollisüsteeme, asjakohast projektide valimit ning programmi raamatupidamise aastaaruandeid.
2. Auditeerimisasutust abistab audiitorite rühm, kuhu kuulub esindaja igast programmis osalevast riigist.
3. Kui auditeid teeb mõni muu organ kui auditeerimisasutus, tagab auditeerimisasutus, et sellel organil on oma ülesannete täitmiseks vajalik sõltumatus.
4. Auditeerimisasutus tagab, et auditeerimine vastab rahvusvaheliselt tunnustatud auditistandarditele.
5. Üheksa kuu jooksul alates esimese rahastamislepingu sõlmimisest kooskõlas artikli 8 lõikega 2 esitab auditeerimisasutus komisjonile auditite tegemiseks auditistrateegia. Auditistrateegias kehtestatakse raamatupidamise aastaaruannete ja projektide auditeerimise metoodika, projektide auditite valimi moodustamise meetod ning auditite kavandamine jooksvaks aruandeaastaks ja kaheks järgmiseks aruandeaastaks. Auditistrateegiat ajakohastatakse igal aastal alates 2017. aastast kuni 2024. aasta lõpuni. Kui ühist haldus- ja kontrollisüsteemi kasutatakse rohkem kui ühe programmi suhtes, võib asjaomaste programmide jaoks koostada ühe auditistrateegia. Ajakohastatud auditistrateegia esitatakse komisjonile koos programmi aastaaruandega.
6. Auditeerimisasutus koostab kooskõlas artikliga 68:
a)
auditiarvamuse eelneva aruandeaasta raamatupidamisaruande kohta;
b)
iga-aastase auditiaruande.
Kui ühist haldus- ja kontrollisüsteemi kasutatakse rohkem kui ühe programmi suhtes, võib punktis b nõutava teabe esitada ühes aruandes.
Artikkel 29
Koostöö auditeerimisasutusega
Komisjon teeb auditeerimisasutusega tema auditeerimiskavade ja -meetodite koordineerimiseks koostööd ning jagab asjaomase programmi haldus- ja kontrollisüsteemide auditite tulemusi.
V JAOTIS
HALDUS- JA KONTROLLISÜSTEEMID
Artikkel 30
Haldus- ja kontrollisüsteemide üldpõhimõtted
1. Haldus- ja kontrollisüsteemid hõlmavad järgmist:
a)
iga halduse ja kontrolliga seotud organi ülesanded, sealhulgas ülesannete jaotus igas organis, nende sisekorraldus kooskõlas selliste organite omavaheliste ja organisiseste ülesannete lahususe põhimõttega;
b)
deklareeritud kulude seaduslikkuse ja korrektsuse tagamise menetlused;
c)
elektroonilised andmesüsteemid raamatupidamise, säilitamise, seire ja aruandluse jaoks;
d)
seire- ja aruandlussüsteemid, kui vastutav organ usaldab ülesannete täitmise mõnele teisele organile;
e)
haldus- ja kontrollisüsteemide toimimise auditeerimise kord;
f)
piisava kontrolljälje tagamise süsteemid ja menetlused;
g)
eeskirjade eiramise, sealhulgas pettuste ärahoidmise, avastamise ja kõrvaldamise ning põhjendamatult makstud summade ja võimaliku viivise sissenõudmise menetlused;
h)
tehnilise abiga seotud hankemenetlused ja projektide valimise menetlused;
i)
riikide ametiasutuste roll ning osalevate riikide kohustused kooskõlas artikliga 31.
2. Korraldusasutus tagab, et programmi haldus- ja kontrollisüsteemid luuakse kooskõlas käesoleva määrusega ning et need süsteemid toimivad tõhusalt.
Artikkel 31
Riikide ametiasutused ja osalevate riikide kohustused
1. Artikli 20 lõike 6 punkti a kohaselt riigi tasandil määratud ametiasutus teeb muu hulgas järgmist:
a)
vastutab haldus- ja kontrollisüsteemide loomise ja nende tõhusa toimimise eest riigi tasandil;
b)
tagab riigi tasandil programmi rakendamises osalevate institutsioonide, sealhulgas kontrolli kontaktpunktidena ja audiitorite rühma liikmena tegutsevate institutsioonide tegevuse üldise koordineerimise;
c)
esindab oma riiki ühises seirekomitees.
Piiriülese koostöö partnerriikide puhul lasub riigi ametiasutusel lõplik vastutus artiklites 8 ja 9 osutatud rahastamislepingutes kehtestatud sätete rakendamise eest.
2. Osalevad riigid toetavad korraldusasutust tema artikli 30 lõikes 2 osutatud kohustuse täitmisel.
3. Kooskõlas artikliga 74 hoiavad osalevad riigid ära, avastavad ja kõrvaldavad oma territooriumil eeskirjade eiramist, sealhulgas pettusi, ning nõuavad sisse põhjendamatult makstud summad koos võimaliku viivisega. Nad teavitavad kõnealustest eeskirjade eiramisjuhtumitest viivitamata korraldusasutust ja komisjoni ning hoiavad neid kursis seotud haldus- ja kohtumenetluste edenemisega.
4. Osalevate riikide kohustused seoses toetusesaajatele põhjendamatult makstud summadega on sätestatud artiklis 74.
5. Komisjoni tehtav finantskorrektsioon ei piira korraldusasutuse kohustust nõuda tagasimaksed sisse käesoleva määruse artiklite 74 ja 75 alusel ega liikmesriikide kohustust nõuda sisse riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ja nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (9) artikli 14 alusel.
Artikkel 32
Auditeerimis- ja kontrollistruktuurid
1. Kulusid, mida toetusesaaja on maksetaotluse toetamiseks deklareerinud, peab kontrollima audiitor või pädev ametiisik, kes on toetusesaajast sõltumatu. Audiitor või pädev ametiisik kontrollib, kas toetusesaaja deklareeritud kulud ja projekti tulud on tegelikult kantud, täpselt kirjendatud ja lepingu kohaselt rahastamiskõlblikud.
Kõnealune kontroll tehakse kokkuleppelise protseduuri põhjal ja selles järgitakse järgmist:
a)
Rahvusvahelise Arvestusekspertide Föderatsiooni (IFAC) avaldatud rahvusvahelise seonduvate teenuste standard 4400 - Töövõtud kokkuleppeliste protseduuride läbiviimiseks finantsinformatsiooni osas;
b)
IFACi rahvusvahelise arvestusekspertide eetikakoodeksite nõukogu koostatud ja välja antud IFACi kutseliste raamatupidajate eetikakoodeks.
Ametiisikute jaoks sätestatakse kõnealused menetlused ja normid riigi tasandil, võttes arvesse rahvusvahelisi standardeid.
Audiitor vastab vähemalt ühele järgmistest nõuetest:
a)
ta on riikliku raamatupidamis- või auditeerimisasutuse või -institutsiooni liige, kes omakorda on IFACi liige;
b)
ta on riikliku raamatupidamis- või auditeerimisasutuse või -institutsiooni liige. Kui kõnealune organisatsioon ei ole IFACi liige, kohustub audiitor järgima oma töös IFACi standardeid ja eetikat;
c)
ta on registreeritud vannutatud audiitorina liikmesriigi avaliku järelevalveasutuse avalikus registris kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2006/43/EÜ (10) sätestatud avaliku järelevalve põhimõtetega;
d)
ta on registreeritud vannutatud audiitorina piiriülese koostöö partnerriigi avaliku järelevalveasutuse avalikus registris, tingimusel et kõnealuse registri suhtes kohaldatakse asjaomase riigi õigusaktides sätestatud avaliku järelevalve põhimõtteid.
Ametiisikul on vajalikud tehnilised eriteadmised oma kontrolliülesannete täitmiseks.
2. Peale selle teeb korraldusasutus oma kontrolle kooskõlas artikli 26 lõike 5 punktiga a ja artikli 26 lõikega 6. Selleks et kontrolle oleks võimalik teha kogu programmipiirkonnas, võivad korraldusasutust abistada kontrolli kontaktpunktid.
Osalevad riigid võtavad kõik võimalikud meetmed, et toetada korraldusasutust tema kontrolliülesannete täitmisel.
3. Auditeerimisasutus tagab, et auditeeritakse haldus- ja kontrollisüsteeme, asjakohast projektide valimit ning programmi raamatupidamise aastaaruandeid, nagu on osutatud artiklis 28. Artikli 28 lõikes 2 nimetatud audiitorite rühm moodustatakse kolme kuu jooksul alates korraldusasutuse määramisest. Rühm koostab oma kodukorra. Rühma esimees on programmi jaoks määratud auditeerimisasutus.
Iga osalev riik võib anda auditeerimisasutusele volitused oma ülesannete otseseks täitmiseks tema territooriumil.
4. Tagatakse lõigetes 1, 2 ja 3 nimetatud organi(te) sõltumatus.
Artikkel 33
Liidu kontrollid
1. Komisjon, Euroopa Pettustevastane Amet, Euroopa Kontrollikoda ning kõik kõnealuste institutsioonide ja asutuste volitatud välisaudiitorid võivad dokumentide põhjal ja/või koha peal kontrollida, kuidas korraldusasutus, toetusesaajad, töövõtjad, alltöövõtjad ja rahalist toetust saanud kolmandad isikud on liidu vahendeid kasutanud. Igas lepingus sätestatakse sõnaselgelt, et kõnealused institutsioonid ja asutused võivad kasutada oma kontrollivolitusi seoses ruumide, dokumentide ja teabega, olenemata sellest, millisel kandjal teavet säilitatakse.
2. Komisjon veendub kättesaadava teabe, sealhulgas määramisotsuse, iga-aastase kohustuste nõuetekohast täitmist käsitleva kinnituse, iga-aastaste kontrolliaruannete, iga-aastaste auditiarvamuste, aastaaruannete ning riiklike ja liidu asutuste tehtud kontrollide põhjal, et haldus- ja kontrollisüsteemid on kooskõlas käesoleva määrusega ning et need süsteemid toimivad tõhusalt.
3. Komisjon võib paluda korraldusasutusel võtta vajalikud meetmed haldus- ja kontrollisüsteemide tõhususe ning kulude seaduslikkuse tagamiseks.
VI JAOTIS
TEHNILINE ABI
Artikkel 34
Tehnilise abi eelarve
1. Maksimaalselt 10 % liidu kogutoetusest võib eraldada tehnilise abi jaoks. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib kokkuleppel komisjoniga eraldada selleks suurema summa.
2. Tehnilise abi tase peaks kajastama programmi tegelikke vajadusi, võttes arvesse eelkõige selliseid tegureid nagu programmi üldeelarve, programmiga hõlmatud geograafilise ala suurus ja osalevate riikide arv.
Artikkel 35
Eesmärk
1. Tehnilise abi meetmete alla kuuluvad programmi rakendamisega seotud ettevalmistavad, haldus-, seire-, hindamis-, teavitamis- ja teabevahetusmeetmed, võrgustikutegevus, kaebuste lahendamine ning kontrolli- ja auditeerimistegevus ning meetmed, mis on suunatud programmi rakendamiseks vajaliku haldussuutlikkuse tugevdamisele.
2. Lõikes 1 osutatud meetmete jaoks mõeldud tehnilist abi tuleks kasutada nii programmiga seotud struktuuride kui ka toetusesaajate vajaduste rahuldamiseks.
3. Väljaspool programmipiirkonda kantud reklaamikulusid ja suutlikkuse suurendamisega seotud tegevuse kulusid võib katta artikli 39 lõikes 2 täpsustatud ulatuses ja tingimusel et selles kehtestatud nõuded on täidetud.
Artikkel 36
Rahastamiskõlblikkus
1. Artiklis 48 sätestatud nõudeid kohaldatakse mutatis mutandis tehnilise abi kulude suhtes. Programmi juures töötavate osalevate riikide ametnikega seotud kulusid võib käsitada rahastamiskõlblike tehnilise abi kuludena. Vältida tuleb paralleelseid tasustamissüsteeme ja lisatoetusi. Artiklis 49 osutatud kulusid ei käsitata rahastamiskõlblike tehnilise abi kuludena.
2. Artiklis 16 osutatud ettevalmistavate meetmete kulud on rahastamiskõlblikud, kui programm esitatakse komisjonile artikli 4 kohaselt, kuid mitte enne 1. jaanuari 2014, tingimusel et komisjon kiidab programmi artikli 5 kohaselt heaks.
Artikkel 37
Hanke-eeskirjad
1. Kui tehnilise abi eelarve kasutamise iga-aastase kava kohaselt on vaja korraldada hankeid, tuleb leping sõlmida kooskõlas järgmiste eeskirjadega:
a)
kui tegemist on üksusega, mis asub mõnes liikmesriigis, kohaldab see kas liikmesriigi õigus- ja haldusnorme, mis on vastu võetud seoses avalike hangete suhtes kohaldatavate liidu õigusaktidega, või määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 teise osa IV jaotises ja delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 teise osa II jaotises kehtestatud hanke-eeskirju;
b)
kõikidel muudel juhtudel kirjeldatakse asjakohaseid hanke-eeskirju artiklites 8 ja 9 osutatud rahastamislepingus või artiklites 81 ja 82 osutatud kokkulepetes.
2. Kõikidel juhtudel kohaldatakse määruse (EL) nr 236/2014 artiklites 8 ja 9 kehtestatud kodakondsus- ja päritolureegleid.
3. Allkontorite hanked piirduvad tavapäraste jooksvate kuludega ning teabevahetus- ja nähtavusmeetmetega seotud kuludega.
VII JAOTIS
PROJEKTID
1. PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 38
Toetuse laad
1. Projekt koosneb mitmest meetmest, mis on määratletud ja mida hallatakse lähtuvalt eesmärkidest, väljunditest, tulemustest ja mõjust, mida projektiga püütakse kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul ja kindlaksmääratud eelarve raames saavutada. Kõnealused eesmärgid, väljundid, tulemused ja mõju aitavad viia ellu programmis kindlaksmääratud prioriteete.
2. Projektide rahaline toetamine programmist toimub toetuste ja erandjuhtudel vahendite ülekandmise teel rahastamisvahenditesse. Toetuste kaudu rahastatavaid projekte käsitletakse 2.-4. peatükis.
3. Toetust antakse projektidele, mis on valitud projektikonkursside kaudu kooskõlas programmis kehtestatud eeskirjadega, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel, mida on kirjeldatud artiklis 41.
4. Suurtele taristuprojektidele antava liidu rahalise toetuse ja artiklis 42 osutatud rahastamisvahenditele antava rahalise toetuse osakaal ei tohi ületada 30 %.
Artikkel 39
Rahastamistingimused
1. Projektid võivad saada programmi raames rahalist toetust tingimusel, et need vastavad kõikidele järgmistele nõuetele:
a)
nendega tagatakse programmdokumendis kirjeldatud selge mõju ja kasu piiriülese koostöö seisukohast ning luuakse lisaväärtust liidu strateegiatele ja programmidele;
b)
neid rakendatakse programmipiirkonnas;
c)
need kuuluvad ühte järgmistest kategooriatest:
i)
integreeritud projektid, mille puhul iga toetusesaaja viib oma territooriumil projektimeetmetest ellu ühe osa;
ii)
sümmeetrilised projektid, mille puhul viiakse sarnaseid meetmeid ellu osalevates riikides paralleelselt;
iii)
üht riiki hõlmavad projektid, mida rakendatakse peamiselt või täielikult ühes osalevas riigis, kuid millest saavad kasu kõik või teatavad osalevad riigid ning mille puhul on kindlaks tehtud piiriülene mõju ja kasu.
2. Lõike 1 kriteeriumidele vastavaid projekte võib osaliselt rakendada väljaspool programmipiirkonda, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)
projektid on vajalikud programmi eesmärkide saavutamiseks ja programmipiirkonna jaoks kasulikud;
b)
programmi alusel väljaspool programmipiirkonda teostavateks meetmeteks eraldatud kogusumma ei ületa programmi tasandil 20 % liidu toetusest;
c)
korraldus- ja auditeerimisasutuste kohustusi seoses projekti haldamise, kontrollimise ja auditeerimisega täidavad kas programmiga seotud asutused või täidetakse neid nende riikide ametiasutustega sõlmitud kokkulepete kaudu, kus meedet ellu viiakse.
3. Kõikide projektide, sealhulgas taristukomponentide puhul makstakse liidu rahaline toetus tagasi, kui viie aasta jooksul alates projekti lõpetamisest või vajaduse korral riigiabieeskirjades sätestatud ajavahemiku jooksul toimub selles olulisi muudatusi, mis mõjutavad projekti laadi, eesmärke või rakendamistingimusi ning mille tagajärjel ei täideta selle algseid eesmärke. Korraldusasutus nõuab sisse projektile põhjendamatult makstud summad proportsionaalselt ajavahemikuga, mille jooksul see nõue oli täitmata.
4. Korraldusasutus püüab vältida liidu rahastatavate projektide seas meetmete kattumist. Selleks võib korraldusasutus viia läbi mis tahes konsultatsioone, mida ta asjakohaseks peab, ning üksused, kellega konsulteeritakse, sealhulgas komisjon, tagavad vajaliku toetuse.
5. Korraldusasutus esitab iga valitud projekti juhtivale toetusesaajale dokumendi, milles on kehtestatud projektile toetuse andmise tingimused, sealhulgas projekti raames pakutavaid tooteid või teenuseid käsitlevad erinõuded, rahastamiskava ja täitmise ajakava.
Artikkel 40
Projektikonkursid
Korraldusasutus esitab iga projektikonkursi kohta taotlejatele dokumendi, milles on kehtestatud konkursil osalemise ning projektide valimise ja rakendamise tingimused. Kõnealune dokument sisaldab ka projekti tulemusi käsitlevaid erinõudeid, rahastamiskava ja täitmise ajakava.
Artikkel 41
Toetuse andmine ilma projektikonkurssi korraldamata
1. Projektidele võib anda toetust ilma projektikonkurssi korraldamata ainult järgmistel juhtudel ning tingimusel, et see on toetuse andmise otsuses nõuetekohaselt põhjendatud:
a)
projekti teostav organ on de jure või de facto monopoliseisundis;
b)
projekt on seotud erilaadsete meetmetega, mis eeldab selle tehnilisest pädevusest, kõrgest spetsialiseerituse tasemest või haldusvolitustest tulenevalt teatavat liiki organit.
2. Programm sisaldab lõplikku loetelu suurtest taristuprojektidest, mis kavatsetakse valida ilma projektikonkurssi korraldamata. Pärast programmi vastuvõtmist, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2017, esitab korraldusasutus komisjonile täielikud projektitaotlused, sealhulgas artiklis 43 osutatud teabe koos põhjendusega toetuse andmiseks ilma projektikonkurssi korraldamata.
3. Programm sisaldab esialgset loetelu muudest projektidest kui suured taristuprojektid, mis esildatakse valimiseks ilma projektikonkurssi korraldamata. Pärast programmi vastuvõtmist võib ühisseire komitee mis tahes ajal otsustada valida täiendavaid projekte ilma projektikonkurssi korraldamata. Mõlemal juhul küsitakse komisjoni eelnevat nõusolekut. Selleks esitab korraldusasutus komisjonile artiklis 43 osutatud teabe koos põhjendusega toetuse andmiseks ilma projektikonkurssi korraldamata.
4. Komisjon kiidab heaks projektid, mis esildatakse valimiseks ilma projektikonkurssi korraldamata, kaheetapilises menetluses, mis koosneb projekti kokkuvõtte ja seejärel täieliku projektitaotluse esitamisest. Mõlemas etapis teeb komisjon oma otsuse korraldusasutusele teatavaks kahe kuu jooksul alates dokumendi esitamise kuupäevast. Seda tähtaega võib vajaduse korral pikendada. Kui komisjon lükkab esildatud projekti tagasi, teatab ta korraldusasutusele selle põhjused.
Artikkel 42
Rahaline toetus rahastamisvahenditele
1. Programmist võib anda rahalist toetust teatavale rahastamisvahendile, tingimusel et viimane on kooskõlas programmi prioriteetidega.
2. Programmis esitatakse rahastamisvahenditele antava rahalise toetuse lõplik loetelu. Pärast programmi vastuvõtmist, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2017, esitab korraldusasutus komisjonile artiklis 43 osutatud teabe.
3. Komisjon kontrollib kavandatud rahalist toetust, et teha kindlaks selle lisaväärtus ja kooskõla programmiga.
4. Heakskiitmisprotsessis järgitakse asjaomaste rahastamisvahendite suhtes kehtivaid eeskirju. Kui komisjon kavandatud rahalise toetuse tagasi lükkab, teatab ta korraldusasutusele selle põhjused.
5. Kõnealustele rahastamisvahenditele antava rahalise toetuse suhtes kohaldatakse asjaomaste rahastamisvahenditele kehtivaid eeskirju.
Artikkel 43
Projektide sisu
1. Projektitaotluses esitatavad dokumendid sisaldavad vähemalt järgmist:
a)
analüüs probleemidest ja vajadustest, millega vajadust projekti järele põhjendatakse, võttes arvesse programmi strateegiat ja selle eeldatavat osa vastava prioriteedi elluviimisesse;
b)
hinnang projekti piiriülese mõju kohta;
c)
loogiline raamistik;
d)
hinnang projekti oodatavate tulemuste kohta pärast projekti lõpetamist;
e)
objektiivselt kontrollitavad näitajad;
f)
teave projekti geograafilise katvuse ja sihtrühmade kohta;
g)
projekti eeldatav rakendusperiood ja üksikasjalik töökava;
h)
vajaduse korral analüüs projekti mõju kohta artikli 4 lõike 3 punktis d osutatud valdkondadevahelistele küsimustele;
i)
projekti rakendamise nõuded, sealhulgas järgmine:
i)
toetusesaajate isikud ja juhtiva toetusesaaja määramine, esitades tõendid tema pädevuse kohta asjaomases valdkonnas, samuti tema haldus- ja finantsjuhtimissuutlikkuse kohta;
ii)
projekti juhtimise ja rakendamise struktuuri kirjeldus;
iii)
toetusesaajate vaheline korraldus kooskõlas artikliga 46;
iv)
seire- ja hindamiskord;
v)
teavitamis- ja teabevahetuskava, eelkõige meetmed, millega tunnustatakse liidu toetust projektile;
j)
üksikasjalik rahastamiskava ja eelarve.
2. Vähemalt 1 miljoni euro suurust taristukomponenti hõlmavad projektitaotlused sisaldavad lisaks järgmist:
a)
taristuinvesteeringu üksikasjalik kirjeldus ja selle asukoht;
b)
projekti suutlikkuse suurendamise komponendi üksikasjalik kirjeldus, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel;
c)
täielik teostatavusuuring või samaväärne uuring, sealhulgas valikuvariantide analüüs, tulemused ja sõltumatu kvaliteedikontroll;
d)
projekti keskkonnamõju hinnang kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2011/92/EL (11) ning ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni 25. veebruari 1991. aasta piiriülese keskkonnamõju hindamise Espoo konventsiooniga nende osalevate riikide puhul, kes on kõnealuse konventsiooni osalisriigid;
e)
tõendid selle kohta, et maa on toetusesaajate omandis või et neil on sellele juurdepääs;
f)
ehitusluba.
3. Erandkorras ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib korraldusasutus lubada punktis f osutatud dokumendid esitada hiljem.
Artikkel 44
Projektide loetelu avaldamine
1. Programmist rahastatavate projektide läbipaistvuse parandamiseks koostab korraldusasutus toetust saanud projektide loetelu tabeli vormis, mis võimaldab andmeid sorteerida, otsida, andmetest väljavõtteid teha, neid võrrelda ja hõlpsalt internetis avaldada. Projektide loetelu on kättesaadav programmi veebisaidil ja seda ajakohastatakse vähemalt iga kuue kuu tagant. Selleks et edendada projektide loetelu korduvat kasutamist erasektoris, kodanikuühiskonnas või riikide haldusasutustes, võib veebisaidile lisada selge viite kohaldatavatele eeskirjadele, mille alusel on lubatud andmeid avaldada.
2. Loetelu sisaldab vähemalt järgmist teavet:
-
toetusesaaja nimi (ainult juriidilised isikud; füüsilisi isikuid nimepidi ei nimetata);
-
projekti nimetus;
-
projekti kokkuvõte;
-
projekti rakendamisperiood;
-
rahastamiskõlblike kulude kogusumma;
-
liidu kaasrahastamise määr;
-
projekti sihtnumber või muu asjakohane asukohanäitaja;
-
geograafiline katvus;
-
projektide loetelu viimase ajakohastamise kuupäev.
3. Projektide loetelu esitatakse komisjonile hiljemalt sellele eelarveaastale järgneva aasta 30. juunil, mil projektid välja valiti. Kõnealune teave avaldatakse liidu institutsioonide veebisaidil.
2. PEATÜKK
Toetusesaajad
Artikkel 45
Projektides osalemine
1. Projektid hõlmavad toetusesaajaid vähemalt ühest osalevast liikmesriigist ja ühest määruse (EL) nr 232/2014 I lisas loetletud osalevast partnerriigist või Venemaa Föderatsioonist.
2. Toetusesaajad on füüsilised või juriidilised isikud, kellele on antud projektitoetust. Füüsilised isikud võivad olla toetusesaajad siis, kui seda nõuab meetme laad või iseloom või taotleja eesmärgid. Füüsiliste isikute osalemine otsustatakse programmi tasandil.
3. Lõikes 1 osutatud toetusesaajad peavad vastama kõikidele järgmistele tingimustele:
a)
nad peavad olema mis tahes osaleva riigi kodanikud või juriidilised isikud, kelle tegelik asukoht on programmipiirkonnas, või rahvusvahelised organisatsioonid, kelle peamine tegevuskoht on programmipiirkonnas. Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus võib olla toetusesaaja sõltumata oma asukohast, tingimusel et tema geograafiline tegutsemispiirkond jääb programmipiirkonda;
b)
nad peavad vastama iga valikumenetluse jaoks kindlaks määratud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele;
c)
nad ei tohi olla üheski määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 106 lõikes 1 ja artiklis 107 sätestatud kõrvalejätmiseni viivas olukorras.
4. Lisaks lõikes 1 osutatud toetusesaajatele võivad osaleda ka toetusesaajad, kes ei vasta lõike 3 punktis a osutatud kriteeriumidele, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)
nad võivad osaleda kooskõlas määruse (EL) nr 236/2014 artiklitega 8 ja 9;
b)
nende osalemine on nõutav projekti laadist ja eesmärkidest tulenevalt ning vajalik selle tõhusaks rakendamiseks;
c)
programmi alusel eraldatav kogusumma nendele toetusesaajatele, kes ei vasta lõike 3 punktis a osutatud kriteeriumidele, ei ületa artikli 39 lõike 2 punktis b osutatud piirmäära.
Artikkel 46
Toetusesaajate kohustused
1. Iga projekti puhul määratakse partnerluse esindajaks üks juhtiv toetusesaaja.
2. Kõik toetusesaajad teevad projektide väljatöötamisel ja rakendamisel aktiivselt koostööd. Peale selle teevad nad koostööd projektide jaoks personali määramisel ja/või projektide rahastamisel. Iga toetusesaaja vastutab õiguslikult ja rahaliselt enda elluviidavate meetmete eest ning talle eraldatud liidu rahaliste vahendite eest. Toetusesaajate konkreetsed kohustused ning rahaline vastutus sätestatakse lõike 3 punktis c osutatud kokkuleppes.
3. Juhtiv toetusesaaja:
a)
saab korraldusasutuselt rahalist toetust projektimeetmete rakendamiseks;
b)
tagab, et toetusesaajad saavad kogu toetussumma võimalikult kiiresti ja täies ulatuses kooskõlas punktis c osutatud korraga. Maha ei tohi arvata ega kinni pidada mingeid summasid ega kehtestada mingeid samaväärse mõjuga eritasusid, mis vähendaksid kõnealuseid toetusesaajatele eraldatavaid summasid;
c)
kehtestab koos toetusesaajatega partnerluse kokkuleppes, mis sisaldab sätteid, millega muu hulgas tagatakse projektile eraldatud vahendite usaldusväärne finantsjuhtimine, sealhulgas põhjendamatult makstud vahendite sissenõudmise kord;
d)
vastutab kogu projekti rakendamise tagamise eest;
e)
tagab, et toetusesaajate esitatud kulud on kantud projekti rakendamise eesmärgil ja et need vastavad lepingus sätestatud tegevusele ning on kõikide toetusesaajatega kokku lepitud;
f)
veendub, et toetusesaajate esitatud kulusid on artikli 32 lõike 1 kohaselt kontrollitud.
3. PEATÜKK
Kulude rahastamiskõlblikkus
Artikkel 47
Toetuste vormid
1. Toetust võib anda järgmistes vormides:
a)
teatava osa artiklis 48 osutatud ja tegelikult kantud rahastamiskõlblike kulude hüvitamine;
b)
kindlamääralised maksed, mille kindlaksmääramiseks kohaldatakse ühe või mitme konkreetse kulukategooria suhtes teatavat protsendimäära;
c)
ühekordsed maksed;
d)
ühikuhindadel põhinev hüvitamine;
e)
punktides a-d osutatud vormide kombinatsioon üksnes sel juhul, kui igaüks neist on seotud eri kulukategooriaga.
2. Lõike 1 punktis a nimetatud toetused arvutatakse toetusesaaja tegelikult kantud rahastamiskõlblike kulude põhjal, mille kohta on taotluses esitatud esialgne eelarvestus ja mis sisaldub lepingus. Lõike 1 punktis b nimetatud kindlamääralisi makseid kasutatakse protsendimäära kohaldades teatavate eelnevalt selgelt kindlaks määratud rahastamiskõlblike kulude kategooriate puhul. Lõike 1 punktis c nimetatud ühekordseid makseid kasutatakse üldises mõistes kõikide eelnevalt selgelt kindlaks määratud rahastamiskõlblike kulude või nende teatavate kindlate kategooriate puhul. Lõike 1 punktis d nimetatud ühikuhindasid kasutatakse kõikide rahastamiskõlblike kulude või nende teatavate kindlate kategooriate puhul, mis on eelnevalt kindlaks määratud summana ühiku kohta.
3. Toetuste eesmärk ega tagajärg ei saa olla projekti raames kasumi teenimine. Kohaldatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 125 lõikes 4 sätestatud erandeid.
Artikkel 48
Kulude rahastamiskõlblikkus
1. Toetused ei ületa üldist protsendimäärana ja absoluutväärtusena väljendatud ülemmäära, mis kehtestatakse hinnanguliste rahastamiskõlblike kulude põhjal. Toetused ei saa ületada rahastamiskõlblikke kulusid.
2. Rahastamiskõlblikud kulud on toetusesaaja tegelikult kantud kulud, mis vastavad kõikidele järgmistele kriteeriumidele:
a)
need on kantud projekti rakendusperioodi jooksul. Eelkõige järgmised:
i)
teenuste ja ehitustööde kulud on seotud rakendusperioodi jooksul elluviidud meetmetega. Kaupade kulud on seotud toodete tarnimise ja paigaldamisega rakendusperioodi jooksul. Sellele nõudele ei vasta rakendusperioodi jooksul lepingute sõlmimine, tellimuste esitamine või mis tahes kulukohustuste võtmine edasiseks teenuste osutamiseks, ehitustööde tegemiseks või kaupade tarnimiseks pärast rakendusperioodi lõppu; juhtiva toetusesaaja ja teiste toetusesaajate vahelisi rahasiirdeid ei tohi käsitada kantud kuludena;
ii)
kantud kulud peaksid olema makstud enne lõpparuannete esitamist. Neid võib maksta hiljem, tingimusel et need on lõpparuandes loetletud koos eeldatava maksekuupäevaga;
iii)
erand tehakse lõpparuannetega seotud kulude suhtes, sealhulgas kulude kontrollimise, auditeerimise ja projekti lõpliku hindamisega seotud kulud, mida võib kanda pärast projekti rakendusperioodi;
iv)
toetusesaaja(d) võib (võivad) alustada artiklis 52 ja järgnevates artiklites osutatud menetlusi lepingute sõlmimiseks ja sõlmida lepinguid enne projekti rakendusperioodi algust, tingimusel et järgitakse artikli 52 ja järgnevate artiklite sätteid;
b)
need on näidatud projekti üldeelarveprognoosis;
c)
need on projekti rakendamiseks vajalikud;
d)
need on tuvastatavad ja kontrollitavad, eelkõige kirjendatud toetusesaaja raamatupidamisarvestuses ja määratud kindlaks vastavalt raamatupidamisstandarditele ja toetusesaaja suhtes kohaldatavatele tavapärastele kuluarvestustavadele;
e)
need on kooskõlas nõuetega, mis on kehtestatud maksustamist ja sotsiaalvaldkonda käsitlevates õigusaktides;
f)
need on mõistlikud, põhjendatud ja vastavad usaldusväärse finantsjuhtimise nõuetele, eelkõige ökonoomsuse ja tõhususe poolest;
g)
nende tõenduseks on esitatud arved või samaväärse tõendusjõuga dokumendid.
3. Toetust võib anda tagasiulatuvalt järgmistel juhtudel:
a)
kui taotleja suudab tõendada vajadust alustada projekti enne lepingu sõlmimist. Rahastamiskõlblikud kulud ei tohi aga olla kantud enne toetustaotluse esitamise kuupäeva, või
b)
taristukomponenti sisaldavate projektide uuringute ja dokumenteerimisega seotud kulud.
Toetust ei saa anda tagasiulatuvalt juba lõpetatud projektidele.
4. Selleks et oleks võimalik valmistada ette tugevaid partnerlusi, on rahastamiskõlblikud toetust saanud projektide kulud, mis on kantud enne toetustaotluse esitamist, kui on täidetud ka järgmised tingimused:
a)
need on kantud pärast projektikonkursi avaldamist;
b)
need piirduvad toetusesaajate töötajate reisikulude ja päevarahadega, kui need vastavad lõike 5 punkti b tingimustele;
c)
need ei ületa programmi tasandil kindlaks määratud maksimumsummat.
5. Ilma et see piiraks lõigete 1 ja 2 kohaldamist, on rahastamiskõlblikud järgmised toetusesaaja otsesed kulud:
a)
projekti personali kulud järgmistel kumulatiivsetel tingimustel:
-
need on seotud selliste meetmete kuludega, mida toetusesaaja ei võtaks juhul, kui projekti ei rakendataks;
-
need ei tohi ületada kulusid, mida toetusesaaja tavapäraselt kannaks, välja arvatud juhul, kui tõendatakse, et see on projekti elluviimiseks hädavajalik;
-
need on seotud tegelike brutopalkadega, sealhulgas sotsiaalkindlustusmaksete ja muude töötasuga seotud kuludega;
b)
töötajate ja teiste projektis osalevate isikute reisikulud ja päevarahad, tingimusel et need ei ületa toetusesaaja reglemendi kohaselt tavapäraselt kaetavaid kulusid ega määrasid, mille komisjon on lähetuse ajaks avaldanud, kui hüvitamine toimub ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlamääraliste maksete alusel;
c)
spetsiaalselt projekti jaoks seadmete (uute või kasutatud) ja varude ostmise või rentimise kulud, tingimusel et need vastavad turuhindadele;
d)
spetsiaalselt projekti jaoks ostetud tarbekaupade kulud;
e)
selliste lepingutega kaasnevad kulud, mille toetusesaajad on sõlminud projekti rakendamiseks;
f)
otseselt käesoleva määruse ja projektiga kehtestatud nõuetest tingitud kulud (nagu teavitamise ja nähtavusega seotud toimingud, hindamised, välisauditid, tõlked), sealhulgas finantsteenuste kulud (nagu pangaülekannete ja finantstagatiste kulud).
6. Artikli 4 kohaselt võib programmi raames kehtestada täiendavaid rahastamiskõlblikkuse eeskirju programmi kohta tervikuna.
Artikkel 49
Rahastamiskõlbmatud kulud
1. Rahastamiskõlblikeks ei peeta järgmisi projekti rakendamisega seotud kulusid:
a)
võlad ja võlgade teeninduskulud (intress);
b)
eraldised kahjumi või kohustuste katmiseks;
c)
toetusesaaja deklareeritud kulud, mida juba rahastatakse liidu eelarvest;
d)
maa ja hoonete ostmine summa eest, mis ületab 10 % asjaomase projekti rahastamiskõlblikest kuludest;
e)
vahetuskursside muutusest tingitud kahjud;
f)
tollimaksud, maksud ning muud lõivud, sealhulgas käibemaks, välja arvatud juhul, kui seda ei ole võimalik asjakohaste riiklike õigusaktide alusel tagasi saada, kui piiriülese koostöö partnerriikidega kokkulepitud asjakohaste sätetega ei ole ette nähtud teisiti;
g)
laenud kolmandatele isikutele;
h)
trahvid, rahalised karistused ja kohtuvaidluste kulud;
i)
artikli 14 lõikes 1 määratletud mitterahaline osalus.
2. Artikli 4 kohaselt võib programmi raames kuulutada rahastamiskõlbmatuks ka muid kulude kategooriaid.
Artikkel 50
Ühekordsed maksed, ühikuhinnad ja kindlamääralised maksed
1. Ühekordsete maksete, ühikuhindade ja kindlamääraliste maksete alusel rahastatav kogusumma ei tohi ületada 60 000 eurot toetusesaaja kohta ja projekti kohta, kui artikli 4 kohaselt koostatud programmist ei tulene teisiti, kuid sel juhul ei tohi see summa ületada 100 000 eurot.
2. Ühekordsete maksete, ühikuhindade ja kindlamääraliste maksete kasutamise korral tuleb esitada vähemalt järgmised tõendavad dokumendid:
a)
selliste rahastamisvormide asjakohasuse põhjendus projektide laadi, aga ka eeskirjade eiramise ja pettuste riski ning kontrollimise kulude seisukohast;
b)
ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlamääraliste maksetega rahastatavate kulude või kulukategooriate loetelu, millest jäetakse välja artiklis 49 osutatud rahastamiskõlbmatud kulud;
c)
ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlamääraliste maksete kindlaksmääramise meetodite kirjeldus ning tingimused, millega on mõistlikult tagatud kasumi taotlemise keelu eeskirjast ja kaasrahastamise põhimõttest kinnipidamine ning kulude kahekordse rahastamise vältimine. Need meetodid põhinevad järgneval:
i)
statistilistel andmetel või muudel samalaadsetel objektiivsetel vahenditel või
ii)
iga toetusesaajat eraldi käsitleval lähenemisviisil, mille raames võetakse arvesse toetusesaaja varasemaid tõendatud või auditeeritavaid andmeid või tema tavapäraseid kuluarvestustavasid.
3. Kui korraldusasutus on neid summasid hinnanud ja need heaks kiitnud, ei vaidlustata neid järelkontrollide käigus.
Artikkel 51
Kaudsed kulud
1. Kaudsed kulud võib arvutada kindla määrana kuni 7 % rahastamiskõlblikest otsestest kuludest, välja arvatud seoses taristu tagamisega kantud kulud, tingimusel et see määr arvutatakse ausa, õiglase ja kontrollitava arvutusmeetodi alusel.
2. Projekti kaudsete kuludena käsitatakse neid rahastamiskõlblikke kulusid, mida ei saa määratleda projekti rakendamisega otseselt seotud kuludena ja mida ei saa artiklis 48 sätestatud rahastamiskõlblikkuse tingimuste kohaselt projekti raamatupidamises otseselt kajastada. Need ei tohi sisaldada artiklis 49 osutatud rahastamiskõlbmatuid kulusid ega kulusid, mis on juba deklareeritud projekti eelarve mõne muu kuluartikli või eelarverea all.
4. PEATÜKK
1. jagu
Hanked
Artikkel 52
Kohaldatavad eeskirjad
1. Kui toetusesaajal on projekti rakendamiseks vaja korraldada kaupade, ehitustööde või teenuste hankeid, kohaldatakse järgmisi eeskirju:
a)
kui toetusesaaja on avaliku sektori hankija või võrgustiku sektori hankija hankemenetluste suhtes kohaldatava liidu õiguse tähenduses, võib ta kohaldada riigisiseseid õigus- ja haldusnorme, mis on vastu võetud seoses liidu õigusaktidega, või lõikes 2 sätestatud eeskirju;
b)
kui toetusesaaja on rahvusvaheline organisatsioon, võib ta kohaldada oma hanke-eeskirju, kui need pakuvad rahvusvaheliselt tunnustatud normidega samaväärseid tagatisi;
c)
kui toetusesaaja on sellise piiriülese koostöö partnerriigi avaliku sektori asutus, mille kaasrahastamine kantakse üle korraldusasutusele, võib ta kohaldada riigisiseseid õigus- ja haldusnorme, tingimusel et see on rahastamislepinguga lubatud ning et järgitakse lõike 2 punktis a sätestatud üldpõhimõtteid.
2. Kõikidel muudel juhtudel peavad olema täidetud järgmised kohustused:
a)
leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse või vajaduse korral madalaima hinnaga pakkumuse alusel, vältides sealjuures mis tahes huvide konflikti;
b)
lepingute puhul, mille maksumus ületab 60 000 eurot, kohaldatakse ka järgmisi eeskirju:
i)
moodustatakse hindamiskomisjon, kes hindab kõiki taotlusi ja/või pakkumusi menetlusest kõrvalejätmise, valiku- ja hindamiskriteeriumide alusel, mille toetusesaaja on hankedokumentides eelnevalt avaldanud. Komiteesse kuulub paaritu arv liikmeid, kellel on pakkumuste/taotluste kohta põhjendatud arvamuse esitamiseks vajalik tehniline ja halduspädevus;
ii)
tagada tuleb piisav läbipaistvus, aus konkurents ja asjakohane eelnev avalikustamine;
iii)
tagada tuleb võrdne kohtlemine, proportsionaalsus ja mittediskrimineerimine;
iv)
hankedokumendid tuleb koostada kooskõlas parima rahvusvahelise tavaga;
v)
taotluste või pakkumuste esitamise tähtajad peavad olema piisavalt pikad, et huvitatud isikutel oleks oma pakkumuste koostamiseks piisavalt aega;
vi)
taotlejad või pakkujad jäetakse hankemenetlusest kõrvale, kui nende puhul kehtib mõni määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 106 lõikes 1 kirjeldatud olukord. Taotlejad või pakkujad peavad tõendama, et nad ei ole mõnes kõnealuses olukorras. Peale selle ei tohi lepinguid sõlmida taotlejate või pakkujatega, kelle puhul tekib hankemenetluse jooksul mõni määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 107 osutatud olukord;
vii)
järgitakse artiklites 53-56 sätestatud hankemenetlusi.
3. Kõikidel juhtudel kohaldatakse määruse (EL) nr 236/2014 artiklites 8 ja 9 kehtestatud kodakondsus- ja päritolureegleid.
Artikkel 53
Hankemenetlus teenuslepingute puhul
1. Teenuslepingud, mille maksumus on vähemalt 300 000 eurot, sõlmitakse rahvusvahelise piiratud hankemenetluse teel pärast hanke teadaande avaldamist. Hanke teadaanne avaldatakse kõikides sobivates meediakanalites väljaspool programmipiirkonda, märkides selles ära kandidaatide arvu, keda kutsutakse pakkumust esitama (vahemikus neli kuni kaheksa kandidaati), ning tagades reaalse konkurentsi.
2. Teenuslepingud, mille maksumus on üle 60 000 euro, kuid alla 300 000 euro, sõlmitakse konkurentsipõhise läbirääkimistega hankemenetluse teel ilma teadaannet avaldamata. Toetusesaaja konsulteerib vähemalt kolme enda valitud teenuseosutajaga ja peab neist ühe või mitmega läbirääkimisi lepingu tingimuste üle.
Artikkel 54
Hankemenetlus tarnelepingute puhul
1. Tarnelepingud, mille maksumus on vähemalt 300 000 eurot, sõlmitakse rahvusvahelise avatud hankemenetluse teel pärast hanke teadaande avaldamist, mis avaldatakse kõikides sobivates meediakanalites väljaspool programmipiirkonda.
2. Tarnelepingud, mille väärtus on vähemalt 100 000 eurot, kuid alla 300 000 euro, sõlmitakse avatud hankemenetluse teel, mille teadaanne avaldatakse programmipiirkonnas. Kõikidele nõuetekohastele pakkujatele tuleb tagada kohalike ettevõtjatega samad võimalused.
3. Tarnelepingud, mille maksumus on üle 60 000 euro, kuid alla 100 000 euro, sõlmitakse konkurentsipõhise läbirääkimistega hankemenetluse teel ilma teadaannet avaldamata. Toetusesaaja konsulteerib vähemalt kolme enda valitud tarnijaga ja peab neist ühe või mitmega läbirääkimisi lepingu tingimuste üle.
Artikkel 55
Hankemenetlus ehitustöölepingute puhul
1. Ehitustöölepingud, mille maksumus on vähemalt 5 000 000 eurot, sõlmitakse rahvusvahelise avatud hankemenetluse teel või teatavate ehitustööde laadi arvesse võttes piiratud hankemenetluse teel pärast hanke teadaande avaldamist, mis avaldatakse kõikides sobivates meediakanalites väljaspool programmipiirkonda.
2. Ehitustöölepingud, mille väärtus on vähemalt 300 000 eurot, kuid alla 5 000 000 euro, sõlmitakse avatud hankemenetluse teel, mille teadaanne avaldatakse programmipiirkonnas. Kõikidele nõuetekohastele pakkujatele tuleb tagada kohalike ettevõtjatega samad võimalused.
3. Ehitustöölepingud, mille maksumus on üle 60 000 euro, kuid alla 300 000 euro, sõlmitakse konkurentsipõhise läbirääkimistega hankemenetluse teel ilma teadaannet avaldamata. Toetusesaaja konsulteerib vähemalt kolme enda valitud töövõtjaga ja peab neist ühe või mitmega läbirääkimisi lepingu tingimuste üle.
Artikkel 56
Läbirääkimistega hankemenetluse kasutamine
Delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artiklites 266, 268 ja 270 osutatud juhtudel võib toetusesaaja otsustada kasutada ühe pakkumuse alusel toimuvat läbirääkimistega hankemenetlust.
2. jagu
Rahaline toetus kolmandatele isikutele
Artikkel 57
Rahaline toetus kolmandatele isikutele
1. Kui projekt eeldab rahalise toetuse andmist kolmandatele isikutele, võib seda teha järgmistel tingimustel:
a)
iga kolmas osapool annab piisavad tagatised seoses summade sissenõudmisega;
b)
järgitakse proportsionaalsuse, läbipaistvuse, usaldusväärse finantsjuhtimise, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid;
c)
välditakse huvide konflikte;
d)
rahaline toetus ei tohi olla kumulatiivne ja seda ei tohi anda tagasiulatuvalt, põhimõtteliselt peab sellega kaasnema kaasrahastamine ning selle eesmärk ega tagajärg ei tohi olla igale kolmandale isikule kasumi teenimine;
e)
rahalise toetuse andmise tingimused on lepingus rangelt määratletud, vältimaks, et toetusesaaja kasutaks kaalutlusõigust. Eelkõige täpsustatakse lepingus nende isikute kategooriad, kellele võib toetust anda, hindamiskriteeriumid (sealhulgas kriteeriumid täpse summa kindlakstegemiseks) ja fikseeritud loetelu eri liiki tegevusest, millele võib sellist rahalist toetust anda;
f)
rahalise toetuse maksimumsumma on 60 000 eurot kolmanda isiku kohta, välja arvatud juhul, kui rahaline toetus on projekti peamine eesmärk.
2. Kohaldatakse määruse (EL) nr 236/2014 artiklites 8 ja 9 kehtestatud kodakondsus- ja päritolureegleid. Kui alltoetus ületab 60 000 eurot, kohaldatakse mutatis mutandis artikli 52 punkti b alapunktis vi sätestatud osalemiseeskirju.
VIII JAOTIS
MAKSED, RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANNETE ESITAMINE JA HEAKSKIITMINE, FINANTSKORREKTSIOONID JA SISSENÕUDMINE
1. PEATÜKK
Maksed
Artikkel 58
Iga-aastased kulukohustused
1. Kui eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega, võtab komisjon esialgsed kulukohustused pärast seda, kui ta on programmi artikli 5 kohaselt vastu võtnud.
2. Kaudse eelarve täitmise korral võtab komisjon esialgsed kulukohustused pärast programmi vastuvõtmist pärast seda, kui on jõustunud leping, millega delegeeritakse eelarve täitmise ülesanded mõnele artiklites 81 ja 82 osutatud rahvusvahelisele organisatsioonile või piiriülese koostöö partnerriigile.
3. Järgnevalt võtab komisjon vastavad kulukohustused hiljemalt iga eelarveaasta 1. mail. Iga-aastaste kulukohustuste summa määratakse kindlaks kooskõlas rahastamiskavaga, võttes arvesse programmi edenemist ja rahaliste vahendite kättesaadavust. Komisjon teavitab korraldusasutust sellest, kui iga-aastased kulukohustused on võetud.
Artikkel 59
Ühised makse-eeskirjad
1. Makseid korraldusasutustele võib teha eelmaksetena või lõppmaksena.
2. Programmi jaoks avatakse eraldi eurokonto. Kui komisjoni maksed tehakse muude pangakontode kui programmi konto kaudu, kantakse seotud summad ja mis tahes kogunenud intress viivitamata ja täies ulatuses programmi pangakontole.
3. Maha ei tohi arvata ega kinni pidada mingeid summasid ega kehtestada mingeid erimakse ega samaväärse mõjuga makse, mis vähendaksid kõnealuseid summasid või mis tahes kogunenud intressi.
Artikkel 60
Ühised eelmaksete arvutamise eeskirjad
1. Pärast seda, kui korraldusasutust on teavitatud iga-aastaste kulukohustuste võtmisest, võib ta igal eelarveaastal taotleda eelmaksena kuni 80 % liidu asjaomase eelarveaasta rahalise toetuse ülekandmist. Alates teisest eelarveaastast lisatakse eelmaksetaotlusele esialgne eelarve, milles on üksikasjalikult kirjeldatud korraldusasutuse kulukohustusi ja makseid järgmisel kahel aruandeaastal, lähtudes artiklis 68 osutatud viimasest auditiarvamusest. Pärast esialgse eelarve läbivaatamist, programmi tegelike rahastamisvajaduste hindamist ja rahaliste vahendite kättesaadavuse kontrollimist teeb komisjon taotletud eelmakse kas kogusummas või osaliselt hiljemalt 60 päeva jooksul alates kuupäevast, mil komisjon maksetaotluse registreeris.
2. Eelarveaasta jooksul võib korraldusasutus täiendava eelmaksena taotleda nende rahaliste vahendite ülekandmist kogusummas või osaliselt, mille suhtes on juba kulukohustused võetud. Oma taotluse toetuseks esitab korraldusasutus vahearuande, milles tõendatakse, et enne eelarveaasta lõppu tegelikult kantud või tõenäoliselt kantavad kulud ületavad juba väljamakstud eelmaksete summat. Selliste järgnevate ülekannete puhul on tegemist täiendavate eelmaksetega, kui neid ei toeta artiklis 68 osutatud auditiarvamus.
3. Igal eelarveaastal, mil programmi rakendatakse, tasaarvestab komisjon pärast artikli 69 lõikes 2 kirjeldatud raamatupidamise aastaaruande heakskiitmist eelnevad eelmaksed tegelikult kantud rahastamiskõlblike kulude alusel, mida toetatakse artiklis 68 osutatud auditiaruandes. Tasaarvestuse tulemustel võib komisjon teha vajalikud finantskohandused.
Artikkel 61
Maksetähtaja arvestamise katkestamine
1. Volitatud eelarvevahendite käsutaja määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 tähenduses võib maksetaotluse maksetähtaja arvestamise katkestada maksimaalselt kuueks kuuks mis tahes järgmistel asjaoludel:
a)
riigisisese või liidu auditeerimisorgani teabe põhjal, mille kohaselt on selgeid tõendeid, mis viitavad olulistele puudustele haldus- ja kontrollisüsteemi toimimises;
b)
volitatud eelarvevahendite käsutaja peab tegema täiendava kontrolli, kuna temani on jõudnud teavet, et kulud on seotud eeskirjade eiramisega, millel on rängad rahalised tagajärjed;
c)
jäetakse esitamata mõni artikli 77 alusel nõutav dokument;
d)
jäetakse esitamata mõni artiklite 60 ja 64 alusel nõutav dokument.
Korraldusasutus võib nõustuda, et maksetähtaja arvestamise katkestamist pikendatakse veel kolmeks kuuks.
2. Volitatud eelarvevahendite käsutaja piirab katkestamist ainult kulude selle osaga, mida käsitlevad lõike 1 esimeses lõigus osutatud asjaoludest mõjutatud maksetaotlused, välja arvatud juhul, kui kulude mõjutatud osa ei ole võimalik kindlaks teha. Volitatud eelarvevahendite käsutaja teatab liikmesriigile, kus korraldusasutus asub, ja korraldusasutusele viivitamata katkestamise põhjused ja palub neil olukorda parandada. Kui vajalikke meetmeid ei ole võetud, võib kõnealust katkestamist pikendada kauemaks kui kuueks kuuks.
Artikkel 62
Maksete peatamine
1. Komisjon võib peatada kõik maksed või osa neist mis tahes järgmistel asjaoludel:
a)
haldus- ja kontrollisüsteemi tõhusas toimimises on suuri puudusi, mis on seadnud ohtu liidu rahalise toetuse ja mille suhtes ei ole võetud parandusmeetmeid;
b)
osalevad riigid on oluliselt rikkunud oma artikli 31 kohaseid kohustusi;
c)
kulud on seotud eeskirjade eiramisega, millel on rängad rahalised tagajärjed ja mida ei ole kõrvaldatud;
d)
hindamis- ja seiresüsteemi kvaliteedis ja usaldusväärsuses esineb suuri puudusi;
e)
seire, hindamise või auditeerimise tulemusel on leitud tõendeid selle kohta, et programmiga ei saavutata tulemusi vastavalt artiklile 4 esitatud aja jooksul ega vastavalt artiklis 77 osutatud aruannetes kirjeldatule.
2. Komisjon võib otsustada peatada kõik eelmaksed või osa neist pärast seda, kui ta on andnud korraldusasutusele võimaluse esitada oma tähelepanekud.
3. Komisjon lõpetab kõikide või osa maksete peatamise, kui korraldusasutus on võtnud peatamise lõpetamiseks vajalikud meetmed.
Artikkel 63
Maksed juhtivatele toetusesaajatele
1. Juhtivatele toetusesaajatele võib makseid teha ühes järgmises vormis:
a)
eelmaksena;
b)
vahemaksena;
c)
lõppmaksena.
2. Korraldusasutus tagab, et maksed juhtivatele toetusesaajatele tehakse võimalikult kiiresti kooskõlas allkirjastatud lepinguga. Maha ei tohi arvata ega kinni pidada mingeid summasid, välja arvatud juhul, kui see on lepinguga ette nähtud, ega kehtestada mingeid erimakse ega samaväärse mõjuga makse, mis vähendaksid kõnealuseid makseid.
Artikkel 64
Lõppmakse tegemine
1. 30. septembriks 2024 esitab korraldusasutus lõppmakse taotluse, millele on lisatud artikli 77 lõikes 5 osutatud dokumendid.
2. Lõppmakse tehakse hiljemalt kolme kuu jooksul alates viimase aruandeaasta raamatupidamise aastaaruande kontrollimise ja heakskiitmise kuupäevast või ühe kuu jooksul alates lõpliku rakendamisaruande heakskiitmise kuupäevast, olenevalt sellest, kumb tähtaeg on hilisem.
Artikkel 65
Erand kulukohustustest vabastamisel
1. Kulukohustustest vabastamisega seotud summat vähendatakse summade võrra, mida korraldusasutusel ei olnud võimalik komisjonile deklareerida:
a)
projektide tõttu, mis peatati kohtumenetluse või vaidega, millel on peatav toime, või
b)
vääramatu jõu tõttu, mis mõjutas oluliselt kogu programmi või selle osa rakendamist;
c)
artikli 61 või 62 kohaldamise tõttu.
2. Lõike 1 punkti b alusel vääramatule jõule tuginev korraldusasutus peab tõendama vääramatu jõu otseseid tagajärgi kogu programmi või selle osa rakendamisele. Lõike 1 punktide a ja b kohaldamisel võib vähendamist taotleda ühe korra, kui peatamine või vääramatu jõud ei ole kestnud kauem kui ühe aasta, või nii mitu korda kui vastab vääramatu jõu kestusele või aastate arvule alates sellise kohtu- või haldusotsuse kuupäevast, millega projekti rakendamine peatati, kuni lõpliku kohtu- või haldusotsuse kuupäevani.
3. Korraldusasutus edastab komisjonile hiljemalt 15. veebruariks teabe lõikes 1 osutatud erandite kohta selle summa osas, mis ta pidi deklareerima eelneva eelarveaasta 31. detsembriks.
Artikkel 66
Kulukohustustest vabastamise menetlus
1. Kui esineb oht kulukohustustest vabastamiseks määruse (EL) nr 236/2014 artikli 6 alusel, teatab komisjon sellest aegsasti korraldusasutusele.
2. Lähtudes teabest, mis on saadud 15. veebruari seisuga, teatab komisjon korraldusasutusele sellest teabest tuleneva kulukohustustest vabastatava summa.
3. Korraldusasutusel on kaks kuud aega, et nõustuda kulukohustustest vabastatava summaga või esitada oma tähelepanekud.
4. Korraldusasutus esitab komisjonile 30. juuniks läbivaadatud rahastamiskava, mis kajastab vähendatud toetussumma mõju programmi temaatilistele eesmärkidele või tehnilisele abile asjaomasel eelarveaastal. Kui läbivaadatud rahastamiskava ei esitata, muudab komisjon rahastamiskava, vähendades liidu toetust asjaomaseks eelarveaastaks. Vähendamine mõjutab temaatilisi eesmärke ja tehnilist abi proportsionaalselt.
5. Komisjon muudab programmi vastuvõtmise otsust.
Artikkel 67
Euro kasutamine
1. Korraldusasutus ja toetusesaajad konverteerivad muudes vääringutes kui eurodes kantud kulud eurodesse, kasutades komisjoni igakuist raamatupidamise vahetuskurssi sellel kuul, mil:
a)
kulud kanti;
b)
kulud esitati kooskõlas artikli 32 lõikega 1 kontrollimiseks või
c)
kuludest teavitati juhtivat toetusesaajat.
2. Valitud meetod kehtestatakse programmis ja seda kohaldatakse programmi kogu kestuse aja vältel. Tehnilise abi ja projektide suhtes võib kohaldada erinevaid meetodeid.
2. PEATÜKK
Raamatupidamise aastaaruande esitamine ja heakskiitmine
Artikkel 68
Raamatupidamise aastaaruande esitamine
1. Korraldusasutus koostab programmi raamatupidamise aastaaruande. Kõnealune raamatupidamisarvestus on sõltumatu ja eraldiseisev ning hõlmab üksnes programmiga seotud tehinguid. Seda peetakse sellisel viisil, mis võimaldab programmi prioriteetide ja tehnilise abi analüütilist jälgimist.
2. 15. veebruariks esitab korraldusasutus oma aastaaruandes komisjonile järgmise finantsteabe:
a)
eelmise aruandeaasta raamatupidamise aastaaruanne;
b)
kinnitus kohustuste nõuetekohase täitmise kohta, millele on alla kirjutanud korraldusasutuse esindaja ning milles kinnitatakse, et:
i)
andmed on nõuetekohaselt esitatud, täielikud ja täpsed;
ii)
kulusid kasutati ettenähtud otstarbel;
iii)
kehtestatud kontrollisüsteem annab vajalikud tagatised arvestuse aluseks olevate tehingute õiguspärasuse kohta;
c)
iga-aastane kokkuvõte korraldusasutuse tehtud kontrollide kohta, sealhulgas süsteemides kindlakstehtud vigade ja puuduste laadi ja ulatuse analüüs ning võetud või kavandatud parandusmeetmed;
d)
auditiarvamus raamatupidamise aastaaruande kohta;
e)
auditeerimisasutuse koostatud iga-aastane auditiaruanne, milles esitatakse kokkuvõte tehtud auditite kohta, sealhulgas nii süsteemide tasandil kui ka projektides kindlakstehtud vigade ja puuduste laadi ja ulatuse analüüs ning võetud või kavandatud parandusmeetmed;
f)
eelmise aasta 1. juulist kuni 31. detsembrini kantud hinnangulised kulud;
g)
aruandeaasta jooksul lõpetatud projektide loetelu.
3. Lõike 2 punktis a osutatud raamatupidamise aastaaruanne esitatakse iga programmi kohta ning see sisaldab iga prioriteedi ja tehnilise abi tasandil järgmist:
a)
korraldusasutuse kantud ja makstud kulud ning teenitud ja saadud tulud;
b)
summad, millest on aruandeaasta jooksul loobutud ja mis on sisse nõutud, summad, mis tuleb aruandeaasta lõpuks sisse nõuda, ja summad, mida ei ole võimalik sisse nõuda.
4. Lõike 2 punktis d osutatud auditiarvamuses tehakse kindlaks, kas raamatupidamisarvestus annab tõese ja ausa ülevaate, kas seotud tehingud on seaduslikud ja korrektsed ning kas nõuetekohaselt kehtestatud kontrollisüsteemid toimivad. Auditiarvamuses tehakse märge ka selle kohta, kas audit seab kahtluse alla lõike 2 punktis b osutatud kohustuste nõuetekohast täitmist käsitlevas kinnituses esitatud avaldused.
Artikkel 69
Raamatupidamise aastaaruande heakskiitmine
1. Komisjon kontrollib raamatupidamise aastaaruannet ja teatab korraldusasutusele aruandeaastale järgneva aasta 31. maiks, kas ta tunnistab raamatupidamise aastaaruande terviklikuks, täpseks ja õigeks.
2. Kantud rahastamiskõlblike kulude põhjal, mida on kinnitanud artikli 68 lõike 2 punktis d osutatud auditiarvamus, kontrollib komisjon eelmakseid ja kiidab need heaks.
3. Raamatupidamise aastaaruande heakskiitmine ei piira võimalikke järgnevaid finantskorrektsioone kooskõlas artikliga 72.
Artikkel 70
Andmete säilitamise aeg
1. Korraldusasutus ja toetusesaajad säilitavad programmi või projektiga seotud dokumente viie aasta jooksul alates programmi lõppmakse tegemise kuupäevast. Eelkõige säilitavad nad aruanded, tõendavad dokumendid ning raamatupidamise aastaaruanded, raamatupidamisdokumendid ja mis tahes muud programmi ja projektide rahastamist käsitlevad dokumendid (sealhulgas kõik lepingute sõlmimisega seotud dokumendid).
2. Olenemata lõikest 1 säilitatakse kõiki programmi või projekti elluviimisega seotud auditite, apellatsioonkaebuste, kohtuvaidluste või nõuete menetlemisega seotud andmeid seni, kuni auditid, apellatsioonkaebused, kohtuvaidlused ja nõuded on lõpetatud.
3. PEATÜKK
Finantskorrektsioonid ja sissenõudmine
1. jagu
Finantskorrektsioonid
Artikkel 71
Korraldusasutuse tehtavad finantskorrektsioonid
1. Eeskirjade eiramise ärahoidmine ja uurimine ning nõutavate finantskorrektsioonide ja sissenõuete tegemine on eeskätt korraldusasutuse ülesanne. Süstemaatilise eeskirjade eiramise korral laiendab korraldusasutus oma uurimist, hõlmates sellesse kõik toimingud, mida eeskirjade eiramine võib mõjutada.
Korraldusasutus teeb projektides, tehnilises abis või programmis avastatud üksiku või süstemaatilise eeskirjade eiramisega seoses nõutavad finantskorrektsioonid. Finantskorrektsioonid seisnevad projekti või tehnilise abi jaoks antava liidu rahalise toetuse täielikus või osalises tühistamises. Korraldusasutus võtab arvesse eeskirjade eiramise laadi ja raskusastet ning tekitatud rahalist kahju ja kohaldab proportsionaalseid finantskorrektsioone. Korraldusasutus kirjendab finantskorrektsioonid selle aruandeaasta raamatupidamise aastaaruandesse, mille jooksul tühistamist käsitlev otsus tehakse.
2. Liidu rahalist toetust, mis tühistatakse kooskõlas lõikega 1, võib asjaomase programmi raames uuesti kasutada, kui lõikest 3 ei tulene teisiti.
3. Lõike 1 kohaselt tühistatud rahalist toetust ei tohi kasutada projekti jaoks, mille suhtes finantskorrektsiooni kohaldati, või kui finantskorrektsioon tehti süstemaatilise eeskirjade eiramise tõttu, siis mitte ühegi projekti jaoks, mida kõnealune süstemaatiline eeskirjade eiramine mõjutas.
Artikkel 72
Komisjoni tehtavad finantskorrektsioonid
1. Komisjon teeb finantskorrektsioone, tühistades täielikult või osaliselt liidu rahalise toetuse programmile ning nõudes korraldusasutuselt summad tagasi, et välistada liidu vahenditest selliste kulude rahastamist, millega rikutakse kohaldatavat õigust või mis on seotud komisjoni või Euroopa Kontrollikoja avastatud puudustega programmi haldus- ja kontrollisüsteemides.
2. Kohaldatava õiguse rikkumisega kaasneb finantskorrektsioon ainult seoses komisjonile deklareeritud kuludega ning juhul, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:
a)
rikkumine on mõjutanud projekti valimist või tehnilise abi lepingu sõlmimist või juhul, kui rikkumise laadist tulenevalt ei ole võimalik sellist mõju kindlaks teha, esineb märkimisväärne oht, et rikkumine avaldas sellist mõju;
b)
rikkumine on mõjutanud programmi deklareeritud kulude summat või juhul, kui rikkumise laadist tulenevalt ei ole võimalik selle finantsmõju kvantifitseerida, esineb märkimisväärne oht, et rikkumine avaldas sellist mõju.
3. Eelkõige teeb komisjon finantskorrektsioone juhul, kui ta jõuab pärast vajalike kontrollide tegemist ühele järgmistest järeldustest:
a)
programmi haldus- ja kontrollisüsteemides on suuri puudusi, mis on seadnud ohtu juba makstud liidu rahalise toetuse;
b)
korraldusasutus ei ole enne käesolevas lõikes sätestatud finantskorrektsiooni menetluse alustamist täitnud artiklist 71 tulenevaid kohustusi;
c)
aastaaruandes või lõpparuandes deklareeritud kulud on seotud eeskirjade eiramisega, mida korraldusasutus ei ole enne käesolevas lõikes sätestatud finantskorrektsiooni menetluse alustamist kõrvaldanud.
Komisjon teeb finantskorrektsioone iga avastatud eeskirjade eiramisjuhtumi kohta eraldi ning võtab arvesse asjaolu, kas eeskirjade eiramine on süstemaatiline. Kui eeskirjade eiramisega seotud kulude summat ei ole võimalik täpselt kvantifitseerida, kohaldab komisjon kindlamääralisi või ekstrapoleeritud finantskorrektsioone.
4. Lõike 3 kohase finantskorrektsiooni suuruse üle otsustamisel järgib komisjon proportsionaalsuse põhimõtet, võttes arvesse eeskirjade eiramise laadi ja raskusastet ning programmi haldus- ja kontrollisüsteemides avastatud puuduste ulatust ja nende finantsmõju.
5. Kui komisjoni seisukoha aluseks on aruanded audiitoritelt, kes ei ole tema enda talitustest, teeb ta oma järeldused rahaliste tagajärgede kohta pärast seda, kui ta on korraldusasutuse ja audiitorid ära kuulanud.
6. Programmi lõpetamine ei piira komisjoni õigust teha korraldusasutuse suhtes hiljem finantskorrektsioone.
7. Kohaldatavate finantskorrektsioonide taseme kehtestamise kriteeriumid ning kindlamääraliste või ekstrapoleeritud finantskorrektsioonide kohaldamise kriteeriumid on määruse (EL) nr 1303/2013, (12) eriti selle artikli 144 kohaselt vastu võetud kriteeriumid ning komisjoni 19. detsembri 2013. aasta otsuses (13) sisalduvad kriteeriumid.
Artikkel 73
Menetlus
1. Enne finantskorrektsiooni käsitleva otsuse tegemist teatab komisjon korraldusasutusele oma kontrolli esialgsed järeldused ja palub korraldusasutusel esitada kahe kuu jooksul oma seisukohad.
2. Kui komisjon teeb ettepaneku kasutada finantskorrektsioone ekstrapoleerimise või kindla määra põhjal, antakse korraldusasutusele võimalus tõendada asjaomase dokumentatsiooni läbivaatamise teel, et eeskirjade eiramise tegelik ulatus on komisjoni hinnatust väiksem. Kokkuleppel komisjoniga võib korraldusasutus piirata läbivaatamise ulatust üksnes kõnealuste dokumentide asjakohase osa või valimiga. Selliseks läbivaatamiseks võimaldatav aeg on kõige rohkem kaks kuud pärast lõikes 1 osutatud kahekuulist tähtaega, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel.
3. Komisjon võtab arvesse kõiki tõendeid, mille korraldusasutus on esitanud lõigetes 1 ja 2 sätestatud tähtaegade jooksul.
4. Kui korraldusasutus ei nõustu komisjoni esialgsete järeldustega, kutsub komisjon korraldusasutuse ärakuulamisele, et tagada, et komisjonile oleks järelduste tegemiseks finantskorrektsiooni kohaldamise kohta kättesaadav kogu asjakohane teave ja kõik seisukohad.
5. Kui jõutakse kokkuleppele ja ilma et see piiraks lõike 6 kohaldamist, võib korraldusasutus tühistatud rahalist toetust kooskõlas artikli 71 lõikega 2 asjaomase programmi jaoks uuesti kasutada.
6. Finantskorrektsioonide kohaldamiseks võtab komisjon vastu otsuse kuue kuu jooksul alates ärakuulamise kuupäevast või lisateabe saamise kuupäevast, kui korraldusasutus nõustub ärakuulamise järel sellist lisateavet esitama. Komisjon võtab arvesse kõiki menetluse käigus esitatud teavet ja tähelepanekuid. Kui ärakuulamist ei toimu, hakatakse kõnealust kuuekuulist tähtaega arvestama kaks kuud pärast kuupäeva, mil komisjon saatis kutse ärakuulamisele.
7. Kui komisjon või Euroopa Kontrollikoda avastab eeskirjade eiramisi, mis osutavad suurtele puudustele haldus- ja kontrollisüsteemide tõhusas toimimises, vähendatakse sellest tuleneva finantskorrektsiooniga liidu rahalist toetust.
Esimest lõiku ei kohaldata haldus- ja kontrollisüsteemide tõhusas toimimises esineva suure puuduse korral, mille puhul kehtis enne kuupäeva, mil komisjon või Euroopa Kontrollikoda puuduse kindlaks tegi, järgmine:
a)
see tehti kindlaks komisjonile artikli 68 kohaselt esitatud kinnituses kohustuste nõuetekohase täitmise kohta, iga-aastases kontrolliaruandes või auditiarvamuses või muudes komisjonile esitatud auditeerimisasutuse auditiaruannetes ning võeti asjakohased meetmed või
b)
korraldusasutus on võtnud selle suhtes asjakohased parandusmeetmed.
Kui asjaomased kinnitused kohustuste nõuetekohase täitmise kohta, iga-aastased kontrolliaruanded ja auditiarvamused on esitatud, hinnatakse haldus- ja kontrollisüsteemide tõhusas toimimises esinevaid suuri puudusi kohaldatava õiguse alusel.
Finantskorrektsiooni kohaldamise otsuse tegemisel komisjon:
a)
järgib proportsionaalsuse põhimõtet, võttes arvesse haldus- ja kontrollisüsteemis esineva suure puuduse laadi ja raskusastet ning selle finantsmõju liidu eelarvele;
b)
välistab kindlamääraliste või ekstrapoleeritud korrektsioonide kohaldamiseks korraldusasutuse avastatud eeskirjade eiramisega seotud kulud, mille suhtes on raamatupidamisarvestuses tehtud kohandused, ning kulud, mille seaduslikkuse ja korrektsuse hindamine on pooleli;
c)
võtab liidu eelarvet ohustava jääkriski kindlaksmääramisel arvesse kindlamääralisi või ekstrapoleeritud korrektsioone, mida korraldusasutus on muude korraldusasutuse avastatud suurte puuduste puhul kulude suhtes kohaldanud.
2. jagu
Sissenõudmine
Artikkel 74
Rahalised kohustused ja sissenõudmine
1. Põhjendamatult makstud summade sissenõudmise eest vastutab korraldusasutus.
2. Kui sissenõudmine on seotud sellega, et korraldusasutus rikub käesolevast määrusest ja määrusest (EL, Euratom) nr 966/2012 tulenevaid õiguslikke kohustusi, tuleb korraldusasutusel asjaomased summad komisjonile tagasi maksta.
3. Kui sissenõudmine on seotud süstemaatiliste puudustega programmi haldus- ja kontrollisüsteemides, on korraldusasutus kohustatud maksma asjaomased summad komisjonile tagasi vastavalt programmis sätestatud vastutuse jagunemisele osalevate riikide vahel.
4. Kui sissenõudmine on seotud toetusesaajaga, kelle tegevuskoht on mõnes liikmesriigis, ja korraldusasutus ei suuda võlga sisse nõuda, maksab liikmesriik, kus on asjaomase toetusesaaja tegevuskoht, tasumisele kuuluva summa korraldusasutusele ja nõuab selle toetusesaajalt tagasi.
5. Kui sissenõudmine on seotud toetusesaajaga, kelle tegevuskoht on mõnes piiriülese koostöö partnerriigis, ja korraldusasutus ei suuda võlga sisse nõuda, vastab selle piiriülese koostöö partnerriigi, kus on asjaomase toetusesaaja tegevuskoht, vastutuse tase artiklites 8 ja 9 osutatud asjakohastes rahastamislepingutes sätestatule.
Artikkel 75
Tagasimaksed korraldusasutusele
1. Korraldusasutus nõuab põhjendamatult makstud summad koos võimaliku viivisega sisse juhtivalt toetusesaajalt. Asjaomased toetusesaajad maksavad põhjendamatult makstud summad juhtivale toetusesaajale tagasi kooskõlas nende vahel sõlmitud partnerluslepinguga. Kui juhtiv toetusesaaja ei suuda asjaomaselt toetusesaajalt tagasinõutavaid summasid kätte saada, esitab korraldusasutus viimasele ametliku teate, nõudes asjaomaste summade tagasimaksmist juhtivale toetusesaajale. Kui asjaomane toetusesaaja makset ei tee, palub korraldusasutus sellel osaleval riigil, kus on toetusesaaja tegevuskoht, maksta põhjendamatult makstud summad tagasi kooskõlas artikli 74 lõigetega 2-5.
2. Korraldusasutus täidab hoolsuskohustust, et tagada osalevate riikide toetusel sissenõudekorralduste täitmine. Eelkõige tagab korraldusasutus, et nõue on kindel, kindlasummaline ja kuulub tasumisele. Kui korraldusasutus kavatseb loobuda kindlaksmääratud võla sissenõudmisest, tagab ta, et loobumine on korrakohane ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Loobumisotsus tuleb esitada ühisele seirekomiteele eelneva heakskiidu saamiseks.
3. Korraldusasutus teavitab komisjoni kõikidest tasumisele kuuluvate summade sissenõudmiseks võetud meetmetest. Komisjon võib igal ajal võtta üle ülesande nõuda summad sisse otse toetusesaajalt või asjaomaselt osalevalt riigilt.
4. Osalevale riigile või komisjonile edastatavad toimikud peavad sisaldama kõiki sissenõudmiseks vajalikke dokumente, samuti tõendeid meetmete kohta, mida korraldusasutus on tasumisele kuuluvate summade sissenõudmiseks võtnud.
5. Korraldusasutuse sõlmitud lepingud peavad sisaldama klauslit, mis võimaldab komisjonil või osaleval riigil, kus on toetusesaaja tegevuskoht, nõuda sisse kõik korraldusasutusele võlgnetavad summad, mida viimane ei ole suutnud sisse nõuda.
Artikkel 76
Tagasimaksed komisjonile
1. Kõik komisjonile tehtavad tagasimaksed tuleb teha enne sissenõudekorraldusel märgitud tähtpäeva. See tähtpäev on 45 päeva alates võlateate väljastamise kuupäevast.
2. Iga hilinenud tagasimakse puhul nõutakse viivist, mida hakatakse arvestama alates tähtpäevast ja mis lõpeb makse tegeliku tegemise päeval. Sellise viivise määr on kolm ja pool protsendipunkti kõrgem kui määr, mida Euroopa Keskpank kohaldab oma põhiliste refinantseerimistehingute puhul selle kuu esimesel tööpäeval, millele tähtpäev langeb. Tagasimaksmisele kuuluvad summad võib tasaarvestada toetusesaajale või osalevale riigile tasumisele kuuluvate mis tahes summadega. See ei mõjuta poolte õigust leppida kokku tasumises osamaksetena.
IX JAOTIS
ARUANDLUS, SEIRE JA HINDAMINE
Artikkel 77
Korraldusasutuse aastaaruanded
1. 15. veebruariks esitab korraldusasutus komisjonile ühise seirekomitee heakskiidetud aastaaruande. Kõnealune aastaaruanne koosneb ühest tehnilisest osast ja ühest finantsosast, mis käsitlevad eelmist aruandeaastat.
2. Tehnilises osas kirjeldatakse järgmist:
a)
programmi rakendamisel ja selle prioriteetide saavutamisel tehtud edusammud;
b)
üksikasjalik loetelu allkirjastatud lepingutest, samuti loetelu valitud projektidest, mille kohta ei ole veel lepingut sõlmitud, sealhulgas reservnimekirjad;
c)
tehnilise abi raames võetud meetmed;
d)
projektide kontrollimiseks ja hindamiseks võetud meetmed, nende tulemused ja kindlakstehtud probleemide lahendamiseks võetud meetmed;
e)
elluviidud teavitus- ja teabevahetusmeetmed.
3. Finantsosa koostatakse kooskõlas artikli 68 lõikega 2.
4. Peale selle sisaldab aastaaruanne prognoosi järgmisel aruandeaastal elluviidavate meetmete kohta. See sisaldab järgmist:
a)
ajakohastatud auditistrateegia;
b)
tööprogramm, rahastamiskava ja tehnilise abi kavandatud kasutamine;
c)
iga-aastane seire- ja hindamiskava kooskõlas artikli 78 lõikega 2;
d)
iga-aastased teavitamis- ja teabevahetuskavad kooskõlas artikli 79 lõikega 4.
5. 30. septembriks 2024 esitab korraldusasutus komisjonile ühise seirekomitee heakskiidetud lõpparuande. Nimetatud lõpparuanne sisaldab mutatis mutandis eespool lõigetes 2 ja 3 nõutud teavet viimase aruandeaasta ja programmi kogu kestuse kohta.
Artikkel 78
Seire ja hindamine
1. Programmi seire ja hindamise eesmärk on parandada kavandamise ja rakendamise kvaliteeti ning hinnata ja parandada programmi järjepidevust, tõhusust, tulemuslikkust ja mõju. Seire ja hindamise tulemusi võetakse arvesse programmitöö- ja rakendustsüklis.
2. Programm sisaldab soovituslikku seire- ja hindamiskava kogu selle kestuse kohta. Seejärel koostatakse iga programmi jaoks iga-aastane seire- ja hindamiskava, mida korraldusasutus täidab kooskõlas komisjoni suuniste ja hindamismetoodikaga. Iga-aastane kava esitatakse komisjonile hiljemalt 15. veebruaril.
3. Lisaks igapäevasele seirele teostab korraldusasutus programmi ja projektide tulemustele suunatud seiret.
4. Komisjonil on juurdepääs kõikidele seire- ja hindamisaruannetele.
5. Komisjon võib igal ajal algatada programmi või selle osa hindamise või seire. Selle tulemused, mis edastatakse programmi ühisele seirekomiteele ja korraldusasutusele, võivad tingida programmi kohandamise.
X JAOTIS
NÄHTAVUS
Artikkel 79
Nähtavus
1. Asjakohase teabe avalikkusele edastamise tagamise eest vastutavad nii korraldusasutus kui ka toetusesaajad.
2. Korraldusasutus ja toetusesaajad tagavad programmidele ja projektidele antava liidu rahalise toetuse piisava nähtavuse, et suurendada üldsuse teadlikkust liidu meetmetest ja luua kõikides osalevates riikides liidu toetusest ühtne ettekujutus.
3. Korraldusasutus tagab, et tema nähtavusstrateegia ja toetusesaajate poolt nähtavuse tagamiseks võetavad meetmed on kooskõlas komisjoni suunistega.
4. Programmile lisatakse programmi kogu kestust hõlmav teabevahetusstrateegia ning esimese aasta teabevahetuskava, sealhulgas nähtavuse tagamiseks võetavad meetmed. Seejärel koostatakse iga programmi jaoks iga-aastane teavitamis- ja teabevahetuskava, mida täidab korraldusasutus. Kõnealune kava esitatakse komisjonile hiljemalt 15. veebruaril.
KOLMAS OSA
ERISÄTTED
I JAOTIS
KAUDNE EELARVE TÄITMINE KOOS RAHVUSVAHELISTE ORGANISATSIOONIDEGA
Artikkel 80
Rahvusvahelised organisatsioonid kui korraldusasutused
1. Osalevad riigid võivad teha ettepaneku, et programmi haldab mõni rahvusvaheline organisatsioon.
2. Korraldusasutuseks võib pakkuda üksnes rahvusvahelisi organisatsioone delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 artikli 43 tähenduses.
3. Rahvusvaheline organisatsioon täidab määruse (EL) nr 966/2012 artiklis 60 sätestatud nõudeid.
4. Enne kui komisjon programmi vastu võtab, hangib ta tõendeid selle kohta, et lõikes 3 sätestatud nõuded on täidetud.
Artikkel 81
Rahvusvaheliste organisatsioonide hallatavate programmide suhtes kohaldatavad eeskirjad
1. Komisjon ja rahvusvaheline organisatsioon sõlmivad lepingu, milles on üksikasjalikult kirjeldatud programmi suhtes kohaldatavat korda. Juhul kui programmist antakse artikli 42 kohast rahalist toetust rahastamisvahendile, järgitakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 140 sätestatud tingimusi ja aruandlusnõudeid.
2. Rahvusvahelise organisatsiooni hallatavate programmide suhtes kohaldatakse teises osas sisalduvaid sätteid, välja arvatud juhul, kui lõikes 1 osutatud lepingus on sätestatud teisiti.
II JAOTIS
KAUDNE EELARVE TÄITMINE KOOS PIIRIÜLESE KOOSTÖÖ PARTNERRIIKIDEGA
Artikkel 82
Piiriülese koostöö partnerriigid kui korraldusasutused
1. Osalevad riigid võivad teha ettepaneku, et programmi haldab mõni piiriülese koostöö partnerriik.
2. Määratud piiriülese koostöö partnerriigile delegeeritud ülesannete laad sätestatakse komisjoni ja piiriülese koostöö partnerriigi allkirjastatavas lepingus kooskõlas määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 ja delegeeritud määruses (EL) nr 1268/2012 sisalduvate kaudset eelarve täitmist käsitlevate sätetega.
3. Lõikes 2 osutatud lepingus kirjeldatakse üksikasjalikult programmi suhtes kohaldatavat korda. Eelkõige sätestatakse selles see, milliseid teise osa sätteid kohaldatakse, võttes arvesse korraldusasutusele delegeeritud ülesannete laadi ja asjaomaseid summasid.
NELJAS OSA
LÕPPSÄTTED
Artikkel 83
Üleminekusätted
Komisjoni määrust (EÜ) nr 951/2007 (14) kohaldatakse jätkuvalt 2014. aastale eelnevate eelarveaastate eesmärkide täitmisega seotud õigusaktide ja kohustuste suhtes.
Artikkel 84
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 18. august 2014