РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 254/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
относно многогодишна програма „Потребители“ за периода 2014-2020 г. и за отмяна на Решение № 1926/2006/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 169 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020 - Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), се отправя призив на гражданите да бъдат предоставени възможности за пълноценно участие във вътрешния пазар, което изисква да им бъдат предоставени повече възможности и по-голяма увереност да купуват стоки и услуги зад граница, и по-специално онлайн.
(2)
Съюзът допринася да се гарантира високо равнище на защита на потребителите и да им бъде отредено централно място във вътрешния пазар чрез подпомагане и допълване на политиките на държавите членки, като стремежът е да се създадат условия, гарантиращи на гражданите възможността да се възползват в пълна степен от предимствата на вътрешния пазар, като така чрез конкретни действия ефективно се обезпечат тяхната безопасност и законните и икономическите им интереси.
(3)
Многогодишната програма „Потребители“ за периода 2014-2020 г. („Програмата“) следва да спомогне за гарантирането на висока степен на защита за потребителите и да предостави пълна подкрепа за постигането на амбициозните цели на „Европа 2020“ по отношение на растежа и конкурентоспособността, като в Програмата бъдат включени специфични въпроси, определени в „Европа 2020“ относно дневния ред в областта на цифровите технологии за Европа, за да се гарантира, че цифровизацията действително води до подобряване на благосъстоянието на потребителите, относно устойчивия растеж чрез преход към по-устойчиви модели на потребление, относно социалното приобщаване, като се отчитат специфичното положение на уязвимите потребители и потребностите на застаряващото население, както и относно интелигентното регулиране, наред с другото, чрез наблюдение на потребителските пазари, за създаването на добре обмислена и целенасочена нормативна уредба.
(4)
Съобщението на Комисията от 22 май 2012 г., озаглавено „Европейска програма за потребителите - насърчаване на доверието и растежа“(„Програмата за потребителите“), определя стратегическа рамка за политиката на Съюза относно потребителите през следващите години, като оказва подкрепа за интересите на потребителите във всички политики на Съюза. Целта на Програмата за потребителите е да се разработи стратегия, в която политическите действия да подпомагат ефикасно и ефективно потребителите през целия им живот чрез гарантиране безопасността на предоставяните им продукти и услуги, чрез информирането и ограмотяването им, чрез оказване на подкрепа на органите, които ги представляват, чрез засилване на правата им и осигуряване на достъп до правосъдие и правни средства за защита, както и чрез обезпечаване на прилаганетото на законодателството за защита на потребителите.
(5)
Неотдавнашният икономически спад разкри редица пропуски и несъответствия в рамките на вътрешния пазар, които оказаха отрицателно въздействие върху доверието на потребителите и гражданите. Макар че е необходимо да се отчитат бюджетните ограничения, при които функционира Съюзът понастоящем, Съюзът все пак следва да предоставя необходимите финансови средства, които да позволят постигането на целите на Програмата и по тази причина следва да подпомага „Европа 2020“.
(6)
Премахването на оставащите необосновани и несъразмерни пречки пред нормалното функциониране на вътрешния пазар и подобряването на доверието на гражданите в системата, по-специално при извършването на трансгранични покупки, са съществени за доизграждането на вътрешния пазар. Съюзът следва да се стреми да създава подходящи условия за увеличаване ролята на потребителите, като им предоставя необходимите инструменти, знания и компетентност, които да им позволяват да вземат обмислени и информирани решения, и като повишава тяхната осведоменост.
(7)
В настоящия регламент са взети предвид особеностите на икономическата, социалната и техническата среда и съответните възникващи предизвикателства. По-специално, дейностите, финансирани по Програмата, ще търсят решение на проблеми, свързани с глобализацията, цифровизацията, нарастващата степен на сложност на решенията, които потребителите трябва да вземат, необходимостта да се премине към по-устойчиви модели на потребление, застаряването на населението, социалното изключване и проблема с уязвимите потребители. Приоритетно място заема включването на интересите на потребителите във всички политики на Съюза в съответствие с член 12 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Координирането с другите политики и програми на Съюза е от съществено значение, за да се гарантира отчитането в пълна степен на интересите на потребителите в рамките на другите политики. С цел насърчаване на полезното взаимодействие и избягване на дублирането, в рамките на други фондове и програми на Съюза следва да се предвиди финансова подкрепа с цел включване на интересите на потребителите в съответните области.
(8)
Програмата следва да гарантира висока степен на защита за всички потребители, като обръща особено внимание на уязвимите потребители, за да се вземат предвид техните специфични потребности и да се засилят възможностите им, както се призовава в Резолюцията на Европейския парламент от 22 май 2012 г. относно стратегия за укрепване на правата на уязвимите потребители (4). По-специално Програмата следва да гарантира достъпа на уязвимите потребители до информация за стоки и услуги, за да имат равни възможности за свободен и информиран избор, особено като се има предвид, че за тези потребители достъпът до информация и разбирането ѝ могат да са свързани със затруднения и следователно съществува риск те да бъдат подведени.
(9)
Програмата следва да обръща особено внимание на децата, включително посредством работа със заинтересованите страни, така че да се гарантира тяхното отговорно отношение към рекламата, насочена към непълнолетни лица, и по-специално да се противодейства на подвеждащата реклама в интернет.
(10)
В Програмата следва да бъдат предвидени действия и рамка на Съюза за финансирането им. В съответствие с член 54 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5) настоящият регламент следва да предостави правното основание за предприемане на тези действия и за прилагане на Програмата. Настоящият регламент се опира на действията, финансирани по силата на Решение № 1926/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), и ги продължава.
(11)
Важно е да се подобри защитата на потребителите. За да се постигне тази обща цел, следва да се определят специфични цели по отношение на безопасността, информацията и образованието на потребителите и подкрепата за организациите на потребителите, действащи на равнището на Съюза, правата и правните средства за защита, както и правоприлагането по отношение на правата на потребителите. Качеството и въздействието на мерките, предприемани по Програмата, следва да бъдат предмет на редовно наблюдение и оценка, за да се улесни разработването на по-добре обмислена политика в интерес на потребителите. С цел оценяване на политиката за защита на потребителите, и в частност на точното въздействие на предприетите мерки, следва да се разработят показатели, чиято полза обаче следва да се разглежда в по-широк контекст.
(12)
Важно е да се повиши доверието на потребителите. За да се постигне тази цел, е необходимо да се увеличат възможностите за действие, по-специално чрез подходяща финансова подкрепа за организации на потребителите на европейско равнище и за европейските потребителски центрове, като се взема под внимание тяхната основна роля при предоставянето на информация и за оказване на съдействие на потребителите относно техните права, подпомагането на потребителите при потребителски спорове, особено по отношение на достъпа до подходящи механизми за разрешаване на спорове, и утвърждаването на интересите на потребителите при правилното функциониране на вътрешния пазар. Тези организации и центрове следва да разполагат с необходимия капацитет за засилване на защитата и доверието на потребителите чрез предприемане на действия на място и съобразяване на помощта, информацията и обучението с индивидуалните потребности.
(13)
Необходимо е да се предвидят допустимите действия, с които да бъдат постигнати тези цели.
(14)
Необходимо е да се определят категориите потенциални бенефициери, отговарящи на условията за отпускане на безвъзмездни средства.
(15)
В настоящия регламент е включена финансова референтна сума за Програмата по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и доброто финансово управление (7), без с това да се засягат бюджетните правомощия на Европейския парламент и на Съвета, както са заложени в ДФЕС.
(16)
В духа на принципите на доброто финансово управление, на прозрачност и гъвкавост при прилагането на Програмата следва да е допустимо изпълнителната агенция да продължи дейността си, при условие че са изпълнени всички изисквания, установени с Регламент (ЕО) № 58/2003 (8).
(17)
Разходите от страна на Съюза и на държавите членки в областта на безопасността, образованието и правата на потребителите, както и на правоприлагането, следва да бъдат по-добре координирани, за да се гарантира взаимно допълване, по-голяма ефективност и видимост и за да се постигне по-добро бюджетно взаимодействие.
(18)
Споразумението за Европейското икономическо пространство предвижда сътрудничество в областта на защитата на потребителите между Съюза и неговите държави членки, от една страна, и страните от Европейската асоциация за свободна търговия, участващи в Европейското икономическо пространство, от друга. Освен това следва да се предвиди разпоредба за отваряне на Програмата за участие и на други държави, по-специално съседни на Европейския съюз държави и държави, които са подали молба за членство, имат статут на кандидатки или се присъединяват към Европейския съюз.
(19)
В контекста на изпълнението на Програмата и предвид глобализирането на производствената верига и нарастващата взаимозависимост на пазарите следва да се насърчи сътрудничеството с трети държави, които не участват в Програмата, като се отчитат всички приложими споразумения между тези държави и Съюза.
(20)
В съответствие с член 290 от ДФЕС на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове по отношение на адаптирането на показателите, определени в приложение II, за да се вземат предвид измененията в законодателната рамка в областта на защитата на потребителите, и по отношение на изменението на приложение I чрез премахване на съответни специфични действия, за да се вземат предвид резултатите от доклада за оценка на Комисията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Като се има предвид, че с Програмата не се установяват критерии за безопасността на продуктите, а се цели осигуряването на финансова подкрепа за инструменти за провеждането на политиката в областта на безопасност на продуктите, както и предвид сравнително малката сума, предвидена за тази цел, е целесъобразно да се приложи процедурата по консултиране.
(22)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, включително предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, неправомерно платени или неправилно използвани средства и, където е необходимо, налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(23)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради трансграничния характер на засегнатите въпроси, а поради по-големия потенциал на действието на равнището на Съюза, могат да бъдат по-добре постигнати на това равнище, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
Решение № 1926/2006/ЕО следва да бъде отменено.
(25)
Целесъобразно е да се осигури плавен преход без прекъсване между програмата за действие на Общността в областта на политиката за защита на потребителите (2007-2013 г.), създадена с Решение № 1926/2006/ЕО, и настоящата Програма, по-специално по отношение на продължаването на многогодишните мерки и оценката на успехите на предишната програма и на областите, които изискват повече внимание. Във връзка с това е целесъобразно програмата да обхваща период от седем години, за да се съобрази нейната продължителност с тази на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г., предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Ето защо настоящата програма следва да се прилага от 1 януари 2014 г. Считано от 1 януари 2021 г., бюджетните кредити за техническа и административна помощ следва да покриват, ако е необходимо, разходите, свързани с управлението на дейности, които не са завършени до края на 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Многогодишна програма „Потребители“
С настоящия регламент се създава многогодишна програма „Потребители“, обхващаща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. („Програмата“).
Член 2
Обща цел
Общата цел на Програмата е да гарантира високо равнище на защита на потребителите, да увеличи ролята им и да им отреди централно място във вътрешния пазар в рамките на цялостната стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. За тази цел Програмата ще способства за опазването на здравето, безопасността и законните и икономически интереси на потребителите, както и за утвърждаването на тяхното право на информация и образование и право да се организират с цел защита на техните интереси и подпомагане на интегрирането на интересите на потребителите в други области на политиката. Програмата следва да допълва, подкрепя и наблюдава политиките на държавите членки.
Член 3
Специфични цели и показатели
1. Общата цел по член 2 се изпълнява посредством следните специфични цели:
а)
Цел I - безопасност: да се укрепи и повиши безопасността на продуктите чрез ефективен надзор на пазара на цялата територия на Съюза.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез дейността и ефективността на системата на ЕС за бърз обмен на информация за опасни потребителски продукти (RAPEX).
б)
Цел II - информиране и образование на потребителите и подкрепа за организациите на потребителите: да се повиши образованието, информираността и осведомеността на потребителите за техните права, да се разработи информационна база, която да послужи като основа за политиката за защита на потребителите, и да се подпомогнат организациите на потребителите, включително като се вземат предвид и специфичните потребности на уязвимите потребители.
в)
Цел III - права и правни средства за защита: да се развият и укрепят правата на потребителите, по-специално чрез добре обмислени регулаторни мерки и подобряване на достъпа до опростени, ефикасни, бързи и евтини правни средства за защита, включително механизми за извънсъдебно разрешаване на спорове.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез данни за прибягването до извънсъдебни способи за разрешаване на трансгранични спорове, за работата на обща за целия Европейски съюз система за онлайн разрешаване на спорове и за процента потребители, които предприемат действия в отговор на възникнал проблем.
г)
Цел IV - правоприлагане: да се подкрепи спазването на правата на потребителите чрез укрепване на сътрудничеството между националните правоприлагащи органи и чрез подкрепа на потребителите с консултации и съвети.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез нивото на информационния поток и ефективността на сътрудничеството в рамките на мрежата за сътрудничество между националните правоприлагащи органи в областта на защитата на потребителите, чрез дейността на европейските потребителски центрове и степента на тяхната известност сред потребителите.
Висококачествената информация и участието на потребителите са приоритет за множество сектори и следователно, когато е възможно, се интегрират изрично във всички секторни цели и действия, финансирани по програмата.
2. Описанието на показателите се съдържа в приложение II.
3. В съответствие с член 15, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове с цел адаптиране на показателите, посочени в приложение II.
Член 4
Допустими действия
Конкретните цели по член 3 се осъществяват посредством допустимите действия, посочени в следния списък:
а)
в рамките на цел I - безопасност:
1)
научни съвети и анализ на риска, свързани със здравето и безопасността на потребителите, по отношение на нехранителни продукти и услуги, включително подкрепа за работата на независимите научни комитети, учредени с Решение 2008/721/ЕО на Комисията (11);
2)
координиране на действията за надзор на пазара и за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите, в съответствие с Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12), и действия за подобряване безопасността на услугите за потребителите;
3)
поддръжка и доразвиване на базите данни за козметичните продукти;
б)
в рамките на цел II - информация и образование на потребителите, както и подкрепа за организациите на потребителите:
4)
изграждане и подобряване на достъпа до информационната база, която ще служи като основа за разработването на политиката в области, засягащи потребителите, за създаването на по-добре обмислена и целенасочена нормативна уредба и за разкриването на евентуални нарушения във функционирането на пазара или промени в потребностите на потребителите, които да послужат за основа за разработването на политиката за защита на потребителите, за набелязването на най-проблематичните за потребителите области и за включването на интересите на потребителите в други политики на Съюза;
5)
подкрепа чрез финансиране на организации на потребителите на равнището на Съюза и чрез изграждане на капацитет на организациите на потребителите на националнои регионално равнище и на равнището на Съюза, повишаване на прозрачността и засилване на обмена на добри практики и експертен опит;
6)
повишаване прозрачността на потребителските пазари и на информацията за потребителите, като се гарантира, че потребителите разполагат със сравнима, надеждна и леснодостъпна информация, включително за трансгранични случаи, за да могат да сравняват не само цените, но и качеството и надеждността на стоките и услугите;
7)
повишаване на образованието на потребителите като процес, протичащ през целия живот, с особено внимание към уязвимите потребители;
в)
в рамките на цел III - права и правни средства за защита:
8)
подготовка от Комисията на законодателство и други регулаторни инициативи в областта на защитата на потребителите, наблюдение на транспонирането им от държавите членки и последваща оценка на тяхното въздействие, както и насърчаване на инициативи за съвместно регулиране и саморегулиране и наблюдение на реалното въздействие на тези инициативи върху потребителските пазари;
9)
улесняване на достъпа на потребителите до механизми за разрешаване на спорове, по-специално до способи за извънсъдебно разрешаване на спорове, включително посредством система за онлайн решаване на спорове, обхващаща целия Съюз, и включването в мрежа на националните органи за алтернативно разрешаване на спорове, като се обръща особено внимание на мерките, съобразени с потребностите и правата на уязвимите потребители; наблюдение на функционирането и ефективността на механизмите за разрешаване на потребителски спорове, включително чрез разработване и поддръжка на съответните средства на информационните технологии, и на обмена на настоящи добри практики и опит в държавите членки;
г)
в рамките на цел IV - правоприлагане:
10)
координиране на действията за надзор и правоприлагане във връзка с Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (13);
11)
финансово участие в съвместни действия с публичноправни органи или организации с нестопанска цел, влизащи в състава на мрежи на равнището на Съюза, които предоставят информация и помощ на потребителите, за да им се помогне да упражняват правата си и да получат достъп до подходящи механизми за разрешаване на спорове, включително и до способи за извънсъдебно разрешаване на спорове онлайн (мрежата на европейските потребителски центрове).
Където е приложимо, упоменатите в първата алинея на настоящия член допустими действия са допълнително уточнени в приложение I чрез изброяване на свързани с тях конкретни действия.
Член 5
Бенефициери, отговарящи на условията за отпускане на безвъзмездни средства
1. Безвъзмездни средства за функционирането на организации на потребителите на равнището на Съюза могат да се отпускат на европейски организации на потребителите, които отговарят кумулативно на следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да имат за свои основни цели и дейности укрепването и опазването на здравето, безопасността и икономическите и законни интереси на потребителите в Съюза;
б)
да имат за задача да представляват интересите на потребителите на равнището на Съюза чрез организации в поне половината от държавите членки, които са представителни по отношение на потребителите в съответствие с националното законодателство или практика и действат на регионално или национално равнище.
2. Безвъзмездни средства за функционирането на международни организации, които насърчават прилагането на принципи и политики, способстващи за постигането на целите на Програмата, могат да се отпускат на организации, които отговарят на всички от следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да имат за свои основни цели и дейности укрепването и опазването на здравето, безопасността и икономическите и законни интереси на потребителите;
б)
да извършват всички посочени по-долу дейности: предоставяне на официален механизъм, позволяващ на представителите на потребителите от Съюза и от трети държави да участват в политически дискусии и в разработването на политики, организиране на срещи с отговорни за политиката длъжностни лица и регулаторни органи с цел отстояване и защита на интересите на потребителите пред публичните органи, набелязване на общи проблеми и предизвикателства пред потребителите, отстояване на позициите на потребителите в контекста на двустранните отношения между Съюза и трети държави, допринасяне за обмена и разпространяването на експертен опит и познания по въпроси, засягащи потребителите, в Съюза и в трети държави, както и изготвяне на препоръки във връзка с разработването на политиките.
3. Безвъзмездни средства за функционирането на органи на равнището на Съюза, създадени за координиране на действията за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите, могат да се отпускат на органи, признати за тази цел от законодателството на Съюза.
4. Безвъзмездни средства за действие за органи, действащи на цялата територия на Съюза във връзка с разработването на кодекси за поведение, най-добри практики и насоки за съпоставяне на цените, качеството и дълготрайността на продуктите могат да се отпускат на органи, които отговарят на всички от следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да включват сред своите основни цели и дейности за утвърждаване и защитата на интересите на потребителите;
б)
да упражняват дейност в поне половината от държавите членки.
5. Безвъзмездни средства за организирането на прояви на председателството, свързани с политиката на Съюза за защита на потребителите, могат да се отпускат на национални органи на държавата членка, която изпълнява председателството на съставите на Съвета, с изключение на този по външни работи, или на органи, определени от тази държава членка.
6. Безвъзмездни средства за действие, предназначени за органи в държавите членки, отговарящи за потребителските въпроси, и за съответните органи в трети държави, могат да се отпускат на органи, за които Комисията е нотифицирана в съответствие с Регламент (ЕО) № 2006/2004 или Директива 2001/95/ЕО от държава членка или от трета държава по член 7 от настоящия регламент, или на органи с нестопанска цел, които са изрично посочени от въпросните органи за тази цел.
7. Безвъзмездни средства за длъжностни лица в сферата на правоприлагането от държавите членки и от трети държави могат да се отпускат на длъжностни лица от органите, за които Комисията е нотифицирана за целите на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2001/95/ЕО от държава членка или от трета държава по член 7 от настоящия регламент.
8. Безвъзмездни средства за действие могат да се отпускат на посочени от държава членка или от трета държава по член 7 публичен орган или организация с нестопанска цел, подбрана чрез прозрачна процедура. Така посоченият орган е част от мрежа на Съюза, която предоставя информация и помощ за потребителите, за да им се помогне да упражняват правата си и да получат достъп до подходящ механизъм за разрешаване на спорове (Мрежа на европейските потребителски центрове). Между Комисията и Мрежата на европейските потребителски центрове и/или съставляващите я органи може да се установи рамково партньорство като механизъм за дългосрочно сътрудничество.
9. Безвъзмездни средства за действие могат да се отпускат на органи за разглеждане на жалби, които са учредени и действат на територията на държавите членки на Съюза и в държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, които участват в Европейското икономическо пространство, които отговарят за приемането на жалби на потребители или за предприемането на действия за намиране на решение по тях, за предоставянето на консултации исъвети или на информация на потребителите във връзка с жалби или запитвания и се явяват трета страна по жалба или запитване на потребител във връзка с търговец. Те не включват механизмите за разглеждане на потребителски жалби, използвани от търговците за разглеждане на запитвания и жалби с непосредственото участие на потребителя, нито механизмите за предоставяне на услуги във връзка с разглеждането на жалби, използвани от или от името на търговец.
Член 6
Финансова рамка
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.е в размер на 188 829 000 EUR по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити се отпускат от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка.
Член 7
Участие на трети държави в Програмата
Програмата е отворена за:
а)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, които участват в Европейското икономическо пространство, в съответствие с условията, установени в Споразумението за Европейското икономическо пространство;
б)
трети държави, по-специално присъединяващи се държави и държави кандидатки, както и потенциални кандидатки, и държави, спрямо които се прилага Европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общите правила и условия за участието им в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения, решения на Съвета за асоцииране или подобни споразумения.
Член 8
Видове интервенции и максимални равнища на съфинансиране
1. В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 финансовото участие на Съюза може да приеме формата на безвъзмездни средства, обществени поръчки или всякаква друга форма на интервенция, необходима за постигането на целите, посочени в членове 2 и 3 от настоящия регламент.
2. Безвъзмездните средства от Съюза и съответните им максимални равнища се определят, както следва:
а)
безвъзмездни средства за функционирането на организации на потребителите на равнището на Съюза, както са определени в член 5, параграф 1 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
б)
безвъзмездни средства за функционирането на международни организации, които насърчават прилагането на принципи и политики, способстващи за постигането на целите на Програмата, както са определени в член 5, параграф 2 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
в)
безвъзмездни средства за функционирането на органи на равнището на Съюза, създадени с цел координиране на действията за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите и признати за тази цел от законодателството на Съюза, както са определени в член 5, параграф 3 - не повече от 95 % от допустимите разходи;
г)
безвъзмездни средства за действие за органи, действащи на цялата територия на Съюза във връзка с разработването на кодекси за поведение, най-добри практики и насоки за съпоставяне на цените, качеството и дълготрайността на продуктите, както са определени в член 5, параграф 4 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
д)
безвъзмездни средства за организирането на прояви на председателството, свързани с политиката на Съюза за защита на потребителите, за национални органи на държавата членка, която осъществява председателството на съставите на Съвета,с изключение на този по външни работи, или за органи, определени от тази държава членка - не повече от 50 % от допустимите разходи;
е)
безвъзмездни средства за действие за органи в държавите членки, отговарящи за потребителските въпроси, и за съответните органи в трети държави, участващи по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 6 - не повече от 50 % от допустимите разходи, освен в случай на действия от изключителна полза, като в този случай финансовото участие на Съюза в допустимите разходи не надвишава 70 %;
ж)
безвъзмездни средства за обмен на длъжностни лица в сферата на правоприлагането от държавите членки и от трети държави, участващи по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 7 - покриване на пътните и дневните разходи;
з)
безвъзмездни средства за действие за органи, посочени от държава членка или, трета държава, участваща по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 8 - не повече от 70 % от допустимите разходи;
и)
безвъзмездни средства за действие, предназначени за националните органи за разглеждане на потребителски жалби, както са определени в член 5, параграф 9 - не повече от 50 % от допустимите разходи.
3. Действията се считат за действия от изключителна полза по смисъла на параграф 2, буква е), когато:
а)
по отношение на безвъзмездни средства, отпуснати на органите и за които Комисията е нотифицирана за целите на Регламент (ЕО) № 2006/2004 - в тях участват най-малко шест държави членки или действията са свързани с нарушения, които причиняват или има вероятност да причинят щети в две или повече държави членки;
б)
по отношение на безвъзмездни средства, отпуснати на органите, отговарящи за безопасността на потребителските продукти - в тях участват най-малко десет държави членки, участващи в европейската мрежа от органи на държавите членки, компетентни по въпросите на безопасността на продуктите, посочена в член 10 от Директива 2001/95/ЕО, или действията допринасят за изпълнението на предвидени в правен акт на Съюза дейности за наблюдение на пазара в областта на безопасността на потребителските продукти.
Член 9
Административна и техническа помощ
1. С отпуснатите за Програмата финансови средства могат да се покриват и разходи за дейности по подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценяване, които са необходими за управлението на Програмата и за осъществяването на нейните цели, наред с другото корпоративна комуникация по политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел на настоящия регламент, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията във връзка с управлението на Програмата.
2. Общата сума, отпусната за покриване на разходите във връзка с дейности по подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценяване, както и за техническа и административна помощ, посочени в параграф 1, не надвишава 12 % от финансовия пакет, заделен за Програмата.
Член 10
Методи на изпълнение
Комисията изпълнява Програмата, като си служи с методите на управление, предвидени в член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 11
Съгласуваност и взаимно допълване с други политики
Комисията, в сътрудничество с държавите членки, гарантира общата съгласуваност и взаимно допълване между Програмата и други политики, инструменти и действия на Съюза в тази област, по-специално по линия на многогодишната програма „Права, равенство и гражданство“ (14) за периода 2014-2020 г.
Член 12
Годишни работни програми
Комисията изпълнява Програмата посредством годишни работни програми. Годишните работни програми осъществяват по последователен начин целите, определени в членове 2 и 3, и действията, посочени в член 4 и уточнени допълнително в приложение I.
Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 16, параграф 2 от настоящия регламент. В тези актове за изпълнение се съдържат елементите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и по-специално:
а)
извършването на действията в съответствие с член 4 от и приложение I към настоящия регламент и примерното разпределение на финансовите ресурси;
б)
графикът на планираните покани за участие в търгове и покани за представяне на предложения;
Член 13
Оценка и разпространение
1. По искане на Комисията държавите членки ѝ предоставят информация за изпълнението и въздействието на Програмата.
2. Комисията:
а)
до 30 септември 2017 г.:
i)
прави преглед на постигнатия напредък по изпълнението на целите на всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействието), на актуалното състояние във връзка с изпълнението на допустимите действия по член 4 и специфичните действия, посочени в приложение I, на разпределението на средствата в полза на бенефициерите в съответствие с условията, установени в член 5, на ефикасността на използването на средствата и съответната европейска добавена стойност, като отчита промените в развитието на защитата на потребителите, с оглед вземането на решение за подновяване, изменение или преустановяване на мерките;
ii)
представя доклада за оценка относно извършения преглед на Европейския парламент и на Съвета;
б)
при целесъобразност представя до 31 декември 2017 г. законодателно предложение или, при условията на параграф 3, приема делегиран акт.
В доклада за оценка се разглежда също възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, актуалността на всички цели, както и приносът на мерките към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Под внимание се вземат резултатите от оценката на дългосрочното въздействие на предходната програма.
На въздействието в по-дългосрочен план и на устойчивостта на последиците от Програмата се прави оценка, която да послужи за основа на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
3. С цел да се вземе предвид ситуация, при която в доклада за оценка по параграф 2 бъде констатирано, че специфичните действия, посочени в приложение I, не са били изпълнени до 31 декември 2016 г. и не могат да бъдат изпълнени до края на Програмата, включително когато тези специфични действия вече нямат значение за постигането на целите, посочени в членове 2 и 3, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 15, за да измени приложение I чрез заличаване на въпросните специфични действия.
4. Комисията прави публично достояние резултатите от действията, предприети в съответствие с настоящия регламент.
Член 14
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема подходящи мерки, които да гарантират, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяване на нередности, чрез събиране на неправомерно платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Европейската сметна палата имат правомощие за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да провежда разследвания, включително контрол и проверки на място в съответствие с процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с оглед да се установи дали е налице измама, корупция или всякаква друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение или решение за предоставяне на безвъзмездни средства или с договор, финансиран по силата на настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Европейската сметна палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания в съответствие със своята компетентност.
Член 15
Делегиране
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на установените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, се предоставя на Комисията за периода на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощието, посочено в член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на посоченото в същото решение правомощие. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет на основание член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, влиза в сила единствено ако не е повдигнато възражение от страна на Европейския парламент или на Съвета в двумесечен срок от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за този акт или ако преди изтичането на този срок както Европейският парламент, така и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Преходни мерки
1. Член 6 от Решение № 1926/2006/ЕО продължава да се прилага за действия, попадащи в обхвата на посоченото решение, които не са приключили към 31 декември 2013 г. Със заделените за Програмата финансови средства следователно могат да се покриват и разходи за техническа и административна помощ, необходими за осигуряване на прехода между мерките, приети по силата на Решение № 1926/2006/ЕО, и програмата.
2. При необходимост в бюджета могат да бъдат вписани бюджетни кредити за периода след 31 декември 2020 г. за покриване на предвидените в член 9 разходи, за да се даде възможност за управление на действията, които не са приключили към 31 декември 2020 г.
Член 18
Отмяна
Решение № 1926/2006/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Член 19
Влизане в сила и дата на прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 254/2014,
26. veebruar 2014,
mis käsitleb mitmeaastast tarbijakaitseprogrammi aastateks 2014-2020 ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1926/2006/EÜ
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 169,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” („strateegia „Euroopa 2020””) kutsutakse üles andma kodanikele võimalused osaleda täiel määral siseturul, milleks on vaja suurendada nende suutlikkust ning julgust osta kaupu ja teenuseid teistest liikmesriikidest, eelkõige interneti kaudu.
(2)
Liit aitab kaasa tarbijakaitse kõrge taseme tagamisele ning tarbijatele siseturul keskse koha andmisele liikmesriikide poliitika toetamise ja täiendamise teel, püüdes tagada, et kodanikud saavad täielikult osa siseturu hüvedest ning nende ohutus, õiguslikud ning majandushuvid on seejuures nõuetekohaselt kaitstud konkreetsete meetmete abil.
(3)
Mitmeaastane tarbijakaitseprogramm aastateks 2014-2020 (edaspidi „programm”) peaks aitama tagada tarbijakaitse kõrge taseme ning täielikult toetama strateegia „Euroopa 2020” majanduskasvu ja konkurentsivõimega seotud eesmärke, integreerides konkreetsed strateegias „Euroopa 2020” määratletud lahendamisele kuuluvad probleemid seoses Euroopa digitaalarengu tegevuskavaga (tagamaks, et digiteerimise tulemusel tarbijate heaolu tõepoolest suureneb) jätkusuutliku majanduskasvuga (liikudes säästvamate tarbimismudelite suunas), sotsiaalse kaasatusega (võttes arvesse haavatavate tarbijate eriolukorda ja vananeva elanikkonna vajadusi) ning aruka reguleerimisega (muu hulgas tarbijaturu järelevalve kaudu, et aidata koostada arukaid ja eesmärgipäraseid eeskirju).
(4)
Komisjoni 22. mai 2012. aasta teatises „Euroopa tarbijakaitse tegevuskava - suurem usaldus ja kiirem kasv” (edaspidi „tarbijakaitse tegevuskava”) esitatakse liidu tarbijakaitsepoliitika strateegiline raamistik tulevasteks aastateks, toetades tarbijate huvisid kõigis liidu poliitikavaldkondades. Tarbijakaitse tegevuskava eesmärk on koostada strateegia, mille raames poliitilised meetmed toetavad tarbijaid tõhusalt ja tulemuslikult kõigis eluetappides, tagades neile pakutavate toodete ja teenuste ohutuse, teavitades ja harides neid, toetades tarbijaid esindavaid organisatsioone, tugevdades tarbijate õigusi, andes neile juurdepääsu õigusemõistmisele ja õiguskaitsevahenditele ning tagades tarbijakaitse-alaste õigusaktide täitmise.
(5)
Hiljutine majandussurutis on esile toonud hulga selliseid puudujääke ja vastuolusid siseturul, mis mõjutavad negatiivselt tarbijate ja kodanike usaldust. Kuigi on vaja arvesse võtta eelarvepiiranguid, mille tingimustes liit praegu tegutseb, peaks liit siiski tagama piisavad rahalised vahendid programmi eesmärkide saavutamiseks ning seega toetama strateegiat „Euroopa 2020”.
(6)
Siseturu väljakujundamiseks on väga oluline kaotada järelejäänud põhjendamatud ja ebaproportsionaalsed tõkked, mis takistavad siseturu nõuetekohast toimimist, ning parandada kodanike usaldust süsteemi vastu, eelkõige piiriüleste ostude sooritamisel. Liit peaks seadma eesmärgiks õigete tingimuste loomise tarbijatele suurema mõjuvõimu andmiseks, tagades neile piisavad vahendid, teadmised ja pädevuse, et nad saaksid teha läbimõeldud otsuseid, ja suurendades tarbijate teadlikkust.
(7)
Käesolevas määruses võetakse arvesse majanduslikku, sotsiaalset ja tehnilist keskkonda ning samaaegselt tekkida võivaid probleeme. Eelkõige püütakse programmi alusel rahastatavate meetmetega lahendada küsimusi, mis on seotud üleilmastumisega, digiteerimisega, asjaoluga, et tarbijatel tuleb teha üha keerukamaid otsuseid, vajadusega liikuda säästvamate tarbimisharjumuste poole, elanikkonna vananemisega, sotsiaalse tõrjutusega ja haavatavate tarbijatega. Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 12 kohaselt on tarbijate huvidega arvestamine kõikides liidu poliitikavaldkondades väga tähtis. Kooskõlastamine teiste liidu poliitikasuundade ja programmidega on peamine alus, millega tagatakse tarbijate huvide täielik arvessevõtmine muudes poliitikavaldkondades. Koostoime saavutamiseks ja topelttöö vältimiseks peaksid muud liidu rahalised vahendid ja programmid toetama rahaliselt tarbijate huvide integreerimist asjaomastesse valdkondadesse.
(8)
Programm peaks tagama tarbijakaitse kõrge taseme, pöörates erilist tähelepanu haavatavatele tarbijatele, et võtta arvesse nende konkreetseid vajadusi ja suurendada nende suutlikkust vastavalt Euroopa Parlamendi 22. mai 2012. aasta resolutsioonis kaitsetumate tarbijate õiguste tugevdamise strateegia kohta (4) esitatud üleskutsele. Eelkõige peaks programm tagama, et haavatavatel tarbijatel on juurdepääs kaupu ja teenuseid käsitlevale teabele, et neil oleksid võrdsed võimalused teha oma valikuid vabalt ja läbimõeldult, eriti kuna haavatavatel tarbijatel võib olla raskusi tarbijale suunatud teabele juurdepääsul ja sellest arusaamisel, ning seega on nende puhul eksitamise oht.
(9)
Eelkõige peaks programm arvestama lastega, sealhulgas tehes koostööd sidusrühmadega, tagamaks et nende poolt alaealistele suunatud reklaam oleks vastutustundlik, pidades silmas eelkõige eksitavat internetireklaami.
(10)
Kõnealused meetmed tuleks sätestada programmis, millega luuakse liidu raamistik nende meetmete rahastamiseks. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (5) artikliga 54 on käesolev määrus programmi meetmete ja rakendamise õiguslikuks aluseks. Käesolev määrus tugineb meetmetele, mida rahastati vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 1926/2006/EÜ (6) ning jätkab nende elluviimist.
(11)
Tarbijakaitset on oluline täiustada. Selle üldeesmärgi saavutamiseks tuleks kehtestada erieesmärgid seoses ohutusega, tarbijate teavitamise ja harimisega, tarbijaorganisatsioonide toetamisega liidu tasandil, õiguste ja kaebuste lahendamisega ning tarbija õiguste jõustamisega. Programmi raames võetud meetmete väärtuse ja mõju üle tuleks teostada regulaarset seiret ja neid tuleks regulaarselt hinnata, et hõlbustada arukamat poliitika kujundamist tarbijate huvisid silmas pidades. Tarbijapoliitika ning eelkõige võetud meetmete täpse mõju hindamiseks tuleks välja töötada näitajad, mille väärtust tuleks aga hinnata laiemas kontekstis.
(12)
Oluline on suurendada tarbijate usaldust. Selle eesmärgi saavutamiseks on vaja laiendada meetmete ulatust, eelkõige andes rahalist toetust liidu tasandi tarbijaorganisatsioonidele ja Euroopa tarbijakeskustele, võttes arvesse nende tähtsat osa tarbijate teavitamisel ja abistamisel seoses tarbijate õigustega, tarbijate toetamisel tarbijavaidlustes, eelkõige seoses juurdepääsuga asjakohastele vaidluste lahendamise mehhanismidele, ning edendades tarbijate huve siseturu nõuetekohasel toimimisel. Nimetatud organisatsioonid ja keskused peaksid olema võimelised edendama tarbijakaitset ja suurendama tarbijate usaldust, võttes praktilisi meetmeid ning pakkudes inimeste vajadustega kohandatud abi, teavet ja haridust.
(13)
On vaja ette näha rahastamiskõlblikud meetmed, mille kaudu neid eesmärke saavutada.
(14)
On vaja määrata kindlaks toetuse saamise tingimustele vastavate potentsiaalsete toetusesaajate kategooriad.
(15)
Programmi lähtesumma Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta eelarvedistsipliini, eelarvealast koostööd ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe, (7) punkti 17 tähenduses on ette nähtud käesolevas määruses, ilma et see mõjutaks ELi toimimise lepingus sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu eelarvealast pädevust.
(16)
Pidades programmi rakendamisel silmas usaldusväärse finantsjuhtimise, läbipaistvuse ja paindlikkuse põhimõtteid, tuleks võimaldada täitevasutusel tegevust jätkata, kui on täidetud kõik nõukogu määruses (EÜ) nr 58/2003 (8) sätestatud nõuded.
(17)
Liidu ja liikmesriikide rahaliste vahendite kasutamist tarbijaohutuse, tarbijate harimise ning tarbijate õiguste ja nende jõustamise vallas tuleks paremini koordineerida, et tagada vastastikune täiendavus, suurem tõhusus ja nähtavus ning saavutada eelarveline koostoime.
(18)
Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga on ette nähtud koostöö tarbijakaitse valdkonnas ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Euroopa Majanduspiirkonnas osalevate Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikide vahel. Samuti tuleks ette näha programmis osalemise võimalus teistele riikidele, eelkõige liidu naaberriikidele ning riikidele, kes taotlevad liidu liikmeks saamist, kandidaatidele ja ühinevatele riikidele.
(19)
Programmi rakendamise kontekstis ning tootmisahela üleilmastumist ja turgude järjest suuremat vastastikust sõltuvust silmas pidades tuleks soodustada koostööd programmis mitteosalevate kolmandate riikidega, võttes arvesse asjakohaseid kõnealuste riikide ja liidu vahel sõlmitud lepinguid.
(20)
Komisjonil peaks olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte II lisas sätestatud näitajate kohandamiseks, et võtta arvesse muutusi tarbijakaitset käsitlevas õigusraamistikus, ja I lisa muutmiseks, et jätta sellest komisjoni hindamisaruande tulemuste arvessevõtmiseks välja konkreetseid meetmeid. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(21)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused iga-aastaste tööprogrammide vastuvõtmiseks. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (9). Kuna programmis ei ole sätestatud tooteohutuse kriteeriume, vaid selle eesmärk on anda rahalist toetust tooteohutuspoliitika rakendamise vahenditele, ning arvestades, et asjaomane summa on suhteliselt väike, on kohane kasutada nõuandemenetlust.
(22)
Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli jooksul kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mille hulgas on meetmed eeskirjade eiramise ennetamiseks, avastamiseks ja uurimiseks, kaotatud, alusetult makstud või vääralt kasutatud rahaliste vahendite tagasinõudmiseks ning vajaduse korral haldus- ja rahalised karistused kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.
(23)
Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid küsimuste piiriülese iseloomu tõttu piisavalt saavutada, küll aga saab neid liidu meetmete suurema potentsiaali tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(24)
Otsus nr 1926/2006/EÜ tuleks tunnistada kehtetuks.
(25)
On asjakohane tagada sujuv ja katkestusteta üleminek otsusega nr 1926/2006/EÜ loodud ühenduse 2007.-2013. aasta tarbijapoliitika tegevusprogrammilt käesolevale programmile, eelkõige seoses mitmeaastaste meetmete jätkamise ning eelmise programmi edusammude ja suuremat tähelepanu vajavate valdkondade hindamisega. Lisaks on asjakohane viia käesoleva programmi kehtivusaeg vastavusse aastateks 2014-2020 ettenähtud mitmeaastase finantsraamistiku kehtivusajaga, mis on sätestatud nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 1311/2013 (10). Seetõttu tuleks käesolevat programmi kohaldada alates 1. jaanuarist 2014. Alates 1. jaanuarist 2021 peaksid tehnilise ja haldusabi assigneeringud vajaduse korral katma kulud, mis on seotud 2020. aasta lõpuks veel lõpule viimata meetmete haldamisega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Mitmeaastane tarbijakaitseprogramm
Käesoleva määrusega luuakse mitmeaastane tarbijakaitseprogramm ajavahemikuks 1. jaanuar 2014 kuni 31. detsember 2020 (edaspidi „programm”).
Artikkel 2
Üldeesmärk
Programmi üldeesmärk on tagada tarbijakaitse kõrge tase, suurendada tarbijate mõjuvõimu ning anda tarbijatele siseturul keskne koht aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu üldise strateegia raames. Selleks aitab programm kaitsta tarbijate tervist, ohutust, õiguslikke ning majandushuve ning edendada nende õigust olla informeeritud ja haritud ning oma huvide kaitseks organiseeruda, toetades tarbijahuvide integreerimist teistesse poliitikavaldkondadesse. Programmiga täiendatakse, toetatakse ja jälgitakse liikmesriikide poliitikat.
Artikkel 3
Erieesmärgid ja näitajad
1. Artiklis 2 osutatud üldeesmärgi täitmisel lähtutakse järgmistest erieesmärkidest:
a)
I eesmärk - ohutus: tugevdada ja suurendada tooteohutust tõhusa turujärelevalve abil kogu liidus.
Selle eesmärgi täitmist mõõdetakse eelkõige ELi ohtlike tarbekaupade kiirhoiatussüsteemi (RAPEX) tegevuse ja tulemuslikkuse alusel;
b)
II eesmärk - tarbijate teavitamine ja harimine ning tarbijaorganisatsioonide toetamine: parandada tarbijate harimist ja teavitamist ning suurendada nende teadlikkust oma õigustest, arendada välja tarbijapoliitika tõendusbaas ja toetada tarbijaorganisatsioone, võttes muu hulgas arvesse haavatavate tarbijate erivajadusi;
c)
III eesmärk - õigused ja õiguskaitse: arendada ja tugevdada tarbijate õigusi, eelkõige arukate regulatiivsete meetmete abil, ning parandada nende võimalust kasutada lihtsaid, tõhusaid, otstarbekaid ja soodsaid kaebuste lahendamise mehhanisme, sealhulgas vaidluste kohtuvälist lahendamist.
Selle eesmärgi täitmist mõõdetakse eelkõige juhtude järgi, mil piiriüleste vaidluste lahendamiseks on kasutatud vaidluste kohtuvälise lahendamise mehhanismi, ning kogu liitu hõlmava vaidluste veebipõhise lahendamise süsteemi tegevuse põhjal ja nende tarbijate protsendimäära põhjal, kes on astunud samme oma probleemide lahendamiseks;
d)
IV eesmärk - jõustamine: toetada tarbijate õiguste jõustamist riiklike täitevasutuste vahel koostöö tugevdamise ja tarbijate nõustamise kaudu.
Selle eesmärgi täitmist mõõdetakse eelkõige tarbijakaitsealase koostöö võrgustiku teabevoo taseme ja koostöö tulemuslikkuse põhjal ning Euroopa tarbijakeskuste tegevuse ja selle põhjal, mil määral tarbijad on nendest teadlikud.
Tarbijate teavitamise ja osalemise kõrge tase on valdkonnaülene prioriteet ja seetõttu nähakse see võimaluse korral sõnaselgelt ette kõigi programmi alusel rahastatavate eesmärkide ja meetmete puhul.
2. Näitajate kirjeldus on sätestatud II lisas.
3. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 15 vastu delegeeritud õigusakte II lisas sätestatud näitajate kohandamiseks.
Artikkel 4
Rahastamiskõlblikud meetmed
Artiklis 3 osutatud erieesmärkide saavutamiseks võetakse järgmises loetelus esitatud rahastamiskõlblikke meetmeid:
a)
I eesmärk - ohutus:
1)
tarbijate tervise ja ohutusega seotud teaduslikud nõuanded ja riskianalüüs seoses toiduks mittekasutatavate toodete ja teenustega, sealhulgas toetus komisjoni otsusega nr 2008/721/EÜ (11) loodud sõltumatutele teaduskomiteedele oma ülesannete täitmiseks;
2)
tooteohutusalaste turujärelevalve- ja täitemeetmete kooskõlastamine Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/95/EÜ (12) alusel ning meetmed tarbijateenuste ohutuse parandamiseks;
3)
kosmeetikatoodete andmebaaside haldamine ja edasiarendamine;
b)
II eesmärk - tarbijate teavitamine ja harimine ning tarbijaorganisatsioonide toetamine:
4)
tarbijaid mõjutavates valdkondades poliitika kujundamiseks tõendusbaasi koostamine ja sellele ligipääsu parandamine, et koostada arukad ja sihipärased eeskirjad ning tuvastada võimalikud turuhäired või muutused tarbijate vajadustes; see oleks aluseks tarbijapoliitika arendamisel, tarbijatele kõige enam probleeme valmistavate valdkondade kindlaksmääramisel ja tarbijate huvide integreerimisel teistesse liidu poliitikavaldkondadesse;
5)
toetus liidu tasandi tarbijaorganisatsioonide rahastamise kaudu ning liidu, riiklike ja piirkondlike tarbijaorganisatsioonide suutlikkuse suurendamise kaudu, suurendades läbipaistvust ning parimate tavade ja eksperditeadmiste vahetamist;
6)
tarbijaturgude ja tarbijale antava teabe läbipaistvuse suurendamine, tagades, et tarbijate käsutuses on võrreldavad, usaldusväärsed ja kergesti kättesaadavad andmed, sealhulgas piiriüleste juhtumite puhul, et aidata tarbijatel võrrelda mitte ainult kaupade ja teenuste hindu, vaid samuti nende kvaliteeti ja kestlikkust;
7)
tarbijate ulatuslikum harimine kui elukestev protsess, pöörates erilist tähelepanu haavatavatele tarbijatele;
c)
III eesmärk - õigused ja õiguskaitse:
8)
komisjoni poolt tarbijakaitse-alaste õigusaktide ja muude regulatiivsete algatuste ettevalmistamine, nende liikmesriikide õigusesse ülevõtmise jälgimine ja sellele järgnev mõju hindamine, samuti kaasregulatsiooni ja iseregulatsiooni algatuste toetamine ja nendest algatustest tarbijaturgudele tuleneva tegeliku mõju jälgimine;
9)
tarbijate jaoks vaidluste lahendamise mehhanismide, eelkõige vaidluste kohtuvälise lahendamise mehhanismide kättesaadavuse lihtsustamine, sealhulgas kogu liitu hõlmava vaidluste veebipõhise lahendamise süsteemi kaudu ja vaidluste kohtuvälise lahendamise riiklike asutuste võrgustiku loomise kaudu, pöörates erilist tähelepanu piisavatele haavatavate tarbijate vajadusi ja õigusi toetavatele meetmetele; tarbijate vaidluste lahendamise mehhanismide toimimise ja tulemuslikkuse jälgimine, muu hulgas vastavate IT-vahendite väljaarendamise ja haldamise kaudu, ning olemasolevate parimate tavade ja kogemuste vahetamine liikmesriikides;
d)
IV eesmärk - jõustamine:
10)
seire- ja jõustamistegevuse koordineerimine seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 2006/2004 (13);
11)
rahaline toetus ühismeetmetele, mis võetakse koos avalik-õiguslike asutuste või mittetulundusühendustega, mis moodustavad liidu võrgustikud, mille eesmärk on tarbijate teavitamine ja abistamine, et tarbijad saaksid kasutada oma õigusi ja asjakohaseid vaidluste lahendamise võimalusi, sealhulgas vaidluste veebipõhise kohtuvälise lahendamise mehhanisme (Euroopa tarbijakeskuste võrgustik).
Asjakohasel juhul täpsustatakse käesoleva artikli esimeses lõigus sätestatud rahastamiskõlblikke meetmeid täiendavalt I lisas, kus esitatakse konkreetsete meetmete loetelu.
Artikkel 5
Toetuse saamise tingimustele vastavad toetusesaajad
1. Liidu tasandi tarbijaorganisatsioonide toimimiseks ette nähtud toetust võib anda Euroopa tarbijaorganisatsioonidele, mis vastavad kõikidele järgmistele tingimustele:
a)
nad on valitsusvälised mittetulundusühendused, mis ei sõltu tööstuse, kaubanduse ja ettevõtluse ega muudest vastandlikest huvidest ning mille põhieesmärk ja -tegevus on liidu tarbijate tervise, ohutuse ning majanduslike ja õiguslike huvide edendamine ning kaitse;
b)
nad on saanud volituse esindada tarbijate huve liidu tasandil vähemalt poolte liikmesriikide organisatsioonidelt, kes esindavad tarbijaid kooskõlas riigisisese korra või tavaga ja kes tegutsevad piirkondlikul või riigi tasandil.
2. Programmi eesmärkide saavutamisele kaasa aitavaid põhimõtteid ja poliitikavaldkondi edendavate rahvusvaheliste organisatsioonide toimimiseks ette nähtud toetusi võib anda organisatsioonidele, mis vastavad kõikidele järgmistele tingimustele:
a)
nad on valitsusvälised mittetulundusühendused, mis ei sõltu tööstuse, kaubanduse, ettevõtluse ega muudest vastandlikest huvidest ning mille põhieesmärk ja -tegevus on tarbijate tervise, ohutuse ning majanduslike ja õiguslike huvide edendamine ning kaitse;
b)
nad tegelevad kõigi järgmiste tegevustega: on liidu ja kolmandate riikide tarbijate esindajate jaoks ametlikuks mehhanismiks, mille kaudu osaleda poliitilistes aruteludes ja poliitikakujunduses, korraldavad kohtumisi poliitikavaldkondade ametnike ja seadusandjatega, et edendada tarbijate huve ja olla nende huvide eestkõnelejaks ametivõimude ees, teevad kindlaks tarbijate mureküsimused ja probleemid, soodustavad tarbijate seisukohtade arvessevõtmist kahepoolsetes suhetes liidu ja kolmandate riikide vahel, aitavad kaasa eksperditeadmiste vahetamisele ja levitamisele tarbijakaitse küsimustes liidus ja kolmandates riikides ning koostavad valdkonnapoliitilisi soovitusi.
3. Tooteohutuse valdkonnas meetmete jõustamise koordineerimiseks loodud liidu tasandi organite toimimiseks ette nähtud toetust võib anda organisatsioonidele, mida on sel eesmärgil liidu õigusaktidega tunnustatud.
4. Tegevustoetust kogu liitu hõlmavatele organitele, mis tegelevad toimimisjuhiste, parima tava ja hinnasuuniste, tootekvaliteedi ja kestlikkuse võrdlemisega, võib anda organitele, mis vastavad kõikidele järgmistele tingimustele:
a)
nad on valitsusvälised mittetulundusühendused, mis ei sõltu tööstuse, kaubanduse, ettevõtluse ega muudest vastandlikest huvidest ning mille põhieesmärk ja -tegevus on muu hulgas tarbijahuvide edendamine ja kaitse;
b)
nad tegutsevad vähemalt pooltes liikmesriikides.
5. Toetust tarbijapoliitikat käsitlevate eesistujariigi ürituste korraldamiseks võib anda nõukogu koosseisude, välja arvatud välisasjade nõukogu eesistujaks oleva liikmesriigi ametiasutustele või selle liikmesriigi poolt määratud organitele.
6. Tegevustoetust tarbijakaitseküsimuste eest vastutavatele liikmesriikide ametiasutustele ja kolmandate riikide samaväärsetele ametiasutustele võib anda asutusele, millest liikmesriik või käesoleva määruse artiklis 7 osutatud kolmas riik on määruse (EÜ) nr 2006/2004 või direktiivi 2001/95/EÜ kohaselt komisjonile teatanud, või nimetatud ametiasutuste poolt selleks sõnaselgelt määratud mittetulundusühendustele.
7. Toetust liikmesriikide ja kolmandate riikide täitevametnikele võib anda nende asutuste ametnikele, millest liikmesriik või käesoleva määruse artiklis 7 osutatud kolmas riik on määruse (EÜ) nr 2006/2004 ja direktiivi 2001/95/EÜ kohaselt komisjonile teatanud.
8. Tegevustoetust võib anda asutusele, mille on määranud liikmesriik või artiklis 7 osutatud kolmas riik ja mis on läbipaistva menetluse kaudu valitud mittetulundusühendus või avalik-õiguslik asutus. Määratud asutus peab kuuluma liidu võrgustikku, mis tegeleb tarbijate teavitamise ja abistamisega, et aidata tarbijatel teostada oma õigusi ja kasutada asjakohaseid vaidluste lahendamise võimalusi (Euroopa tarbijakeskuste võrgustik). Komisjoni ja Euroopa tarbijakeskuste võrgustiku ja/või selle võrgustiku moodustavate asutuste vahel võib luua raampartnerluse kui pikaajalise koostöö mehhanismi.
9. Tegevustoetusi võib anda kaebusi menetlevatele organitele, mis on asutatud ja tegutsevad liidu liikmesriikides ja Euroopa Majanduspiirkonnas osalevates Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikides ning mille ülesanne on koguda tarbijate kaebusi või üritada neid kaebusi lahendada või anda tarbijatele nõu või teavet kaebuste või päringute kohta ning mis osalevad kolmanda poolena tarbija poolt kaupleja kohta esitatud kaebuses või päringus. Nende hulka ei kuulu tarbijakaebuste lahendamise mehhanismid, mida hoiavad töös ettevõtjad ja mis tegelevad otse tarbijalt saadud päringute ja kaebustega, ega ettevõtja enda poolt või tema nimel juhitavad kaebuste menetlemise teenust pakkuvad mehhanismid.
Artikkel 6
Finantsraamistik
1. Programmi rakendamise rahastamispakett ajavahemikul 1. jaanuar 2014 kuni 31. detsember 2020 on 188 829 000 eurot jooksevhindades.
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piires.
Artikkel 7
Kolmandate riikide osalemine programmis
Programmis võivad osaleda:
a)
Euroopa Majanduspiirkonnas osalevad Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riigid Euroopa Majanduspiirkonna lepingus sätestatud tingimustel;
b)
kolmandad riigid, eelkõige ühinevad riigid, kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaadid ning Euroopa naabruspoliitikaga hõlmatud riigid vastavalt nende liidu programmides osalemise üldtingimustele ja üldistele põhimõtetele, mis on sätestatud nendega sõlmitud raamlepingutes, assotsiatsiooninõukogu otsustes või muudes samalaadsetes kokkulepetes.
Artikkel 8
Sekkumise liigid ja maksimaalne kaasrahastamismäär
1. Vastavalt määrusele (EL, Euratom) nr 966/2012 võib liidu rahalist toetust anda kas toetuste või avalike hangete kujul või sekkudes mõnel muul moel, mis on vajalik käesoleva määruse artiklites 2 ja 3 nimetatud eesmärkide saavutamiseks.
2. Liidu toetused ja nende vastavad maksimummäärad on järgmised:
a)
toetused artikli 5 lõikes 1 määratletud liidu tasandi tarbijaorganisatsioonide toimimiseks: kuni 50 % rahastamiskõlblikest kuludest;
b)
toetused artikli 5 lõikes 2 määratletud programmi eesmärkide saavutamisele kaasa aitavaid põhimõtteid ja poliitikavaldkondi edendavate rahvusvaheliste organite toimimiseks: kuni 50 % rahastamiskõlblikest kuludest;
c)
toetused artikli 5 lõikes 3 määratletud selliste liidu tasandi organite toimimiseks, mis on loodud tooteohutuse valdkonna jõustamistegevuse koordineerimiseks ja keda on sel otstarbel liidu õigusaktides tunnustatud: kuni 95 % rahastamiskõlblikest kuludest;
d)
tegevustoetused artikli 5 lõikes 4 määratletud kogu liitu hõlmavatele organitele, mis tegelevad toimimisjuhiste, parimate tavade, hinnasuuniste, tootekvaliteedi ja kestlikkuse võrdluste väljaarendamisega: kuni 50 % rahastamiskõlblikest kuludest;
e)
toetused tarbijapoliitika teemaliste eesistujariigi ürituste korraldamiseks nõukogu koosseisude, välja arvatud välisasjade nõukogu eesistujaks oleva liikmesriigi ametiasutustele või selle liikmesriigi poolt määratud organitele: kuni 50 % rahastamiskõlblikest kuludest;
f)
tegevustoetused artikli 5 lõikes 6 määratletud tarbijakaitseküsimuste eest vastutavatele liikmesriikide ametiasutustele ja artikli 7 alusel programmis osalevate kolmandate riikide samaväärsetele ametiasutustele, kuni 50 % rahastamiskõlblikest kuludest, välja arvatud eriliselt kasulike tegevuste puhul, kui liidu toetus rahastamiskõlblike kulude katmiseks on kuni 70 %;
g)
artikli 5 lõikes 7 määratletud liikmesriikide ja artikli 7 alusel programmis osalevate kolmandate riikide täitevametnike vahetuseks ettenähtud toetused: reisikulude ja päevarahade hüvitamine;
h)
tegevustoetus artikli 5 lõikes 8 määratletud asutustele, kelle on määranud liikmesriigid või artiklis 7 osutatud kolmandad riigid: kuni 70 % rahastamiskõlblikest kuludest;
i)
tegevustoetus artikli 5 lõikes 9 määratletud riigisisestele kaebusi menetlevatele organitele: kuni 50 % rahastamiskõlblikest kuludest.
3. Tegevus loetakse lõike 2 punkti f tähenduses eriliselt kasulikuks tegevuseks, kui:
a)
toetuse puhul, mis antakse ametisutustele, millest on komisjonile teatatud määruse (EÜ) nr 2006/2004 kohaselt, on kaasatud vähemalt kuus liikmesriiki või kui tegevus puudutab rikkumisi, mis tekitavad kahju või võivad tekitada kahju kahes või enamas liikmesriigis;
b)
tarbekaupade ohutuse eest vastutavatele ametiasutustele antava toetuse puhul on kaasatud vähemalt kümne liikmesriigi ametiasutused, kes osalevad direktiivi 2001/95/EÜ artiklis 10 osutatud tooteohutuse eest vastutavate liikmesriikide asutuste Euroopa võrgustikus, või kui tegevus aitab kaasa liidu õigusaktis sätestatud turujärelevalve meetmete rakendamisele tarbekaupade ohutuse valdkonnas.
Artikkel 9
Haldus- ja tehniline abi
1. Programmi jaoks eraldatud rahalistest vahenditest võib katta ka kulusid, mis on seotud programmi juhtimiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks vajalike ettevalmistustööde, seire-, kontrolli-, auditeerimise ja hindamisega, muu hulgas liidu poliitiliste prioriteetide tutvustamisega, niivõrd kui need on seotud käesoleva määruse üldeesmärgiga, ning kõiki teisi tehnilisi ja haldusabiga seotud kulusid, mis komisjonil programmi haldamisel tekivad.
2. Lõikes 1 osutatud ettevalmistustööde, seire-, kontrolli-, auditeerimise ja hindamistega ning tehnilise ja haldusabiga seotud kulude katmiseks eraldatud kogusumma ei ületa 12 % programmi jaoks eraldatud eelarvest.
Artikkel 10
Rakendusmeetodid
Komisjon rakendab programmi määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklis 58 osutatud eelarve täitmise viise kasutades.
Artikkel 11
Kooskõla ja vastastikune täiendavus muude poliitikavaldkondadega
Koostöös liikmesriikidega tagab komisjon programmi üldise kooskõla ja vastastikuse täiendavuse liidu muude asjakohaste poliitikavaldkondade, vahendite ja meetmetega, eelkõige aastateks 2014-2020 loodud mitmeaastase õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi (14) raames.
Artikkel 12
Iga-aastased tööprogrammid
Komisjon rakendab programmi iga-aastaste tööprogrammide kaudu. Iga-aastaste tööprogrammidega rakendatakse järjekindlalt artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärke ning artiklis 4 sätestatud meetmeid, mida on täpsustatud I lisas.
Komisjon võtab iga-aastased tööprogrammid vastu rakendusaktidena kooskõlas käesoleva määruse artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega. Nimetatud rakendusaktides sätestatakse määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 ette nähtud elemendid, eelkõige:
a)
meetmete rakendamine kooskõlas käesoleva määruse artikliga 4 ja I lisaga ning rahaliste vahendite soovituslik jaotus;
b)
kavandatud hankemenetluste ja toetustaotluste esitamise ajakava.
Artikkel 13
Hindamine ja tulemustest teavitamine
1. Liikmesriigid annavad komisjoni taotluse alusel teavet programmi meetmete rakendamise ja mõju kohta.
2. Komisjon teeb järgmist:
a)
30. septembriks 2017:
i)
vaatab üle kõigi meetmete eesmärkide saavutamise (tulemuste ja mõju seisukohast), artiklis 4 sätestatud rahastamiskõlblike meetmete ja I lisas osutatud konkreetsete meetmete rakendamise seisu, artiklis 5 sätestatud tingimustel toimuva rahaliste vahendite eraldamise toetusesaajatele, vahendite kasutamise tõhususe ja lisandväärtuse Euroopa jaoks, võttes arvesse tarbijakaitse valdkonna arengut ja pidades silmas otsust meetmete jätkamise, muutmise või peatamise kohta;
ii)
esitab saadud ülevaate kohta hindamisaruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule;
b)
31. detsembriks 2017 esitab vajaduse korral seadusandliku ettepaneku või, kui kohaldatakse lõiget 3, võtab vastu delegeeritud õigusakti.
Lisaks sellele käsitletakse hindamisaruandes lihtsustamise ulatust, selle sisemist ja välist järjepidevust, kõikide eesmärkide jätkuvat asjakohasust ning meetmete panust liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärkide saavutamisse. Selles võetakse arvesse eelmise programmi pikaajalise mõju hindamise tulemusi.
Tuleb hinnata ka programmi pikemaajalist mõju ja selle tulemuste kestlikkust, et sellest lähtuvalt teha otsus edaspidise programmi võimaliku jätkamise, muutmise või peatamise kohta.
3. Võtmaks arvesse olukorda, mille puhul lõike 2 kohases hindamisaruandes järeldatakse, et I lisas toodud konkreetseid meetmeid ei ole 31. detsembriks 2016 rakendatud ning neid ei saa programmiperioodi lõpuks rakendada, sealhulgas, kui need konkreetsed meetmed ei ole enam artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärkide saavutamiseks asjakohased, võtab komisjon kooskõlas artikliga 15 vastu delegeeritud õigusaktid I lisa muutmiseks, jättes sellest asjaomased konkreetsed meetmed välja.
4. Komisjon avaldab käesoleva määruse kohaselt võetud meetmete tulemused.
Artikkel 14
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon võtab asjakohaseid meetmeid, mis tagavad, et käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kohaldatakse liidu finantshuvide kaitseks pettuste/kelmuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse eest ennetavaid meetmeid ja tõhusaid kontrolle ning eeskirjade eiramise avastamise korral nõutakse alusetult makstud summad tagasi ja määratakse asjakohasel juhul tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad haldus- ja rahalised karistused.
2. Komisjonil või tema esindajatel ning Euroopa Kontrollikojal on õigus auditeerida nii dokumentide põhjal kui ka kohapeal kõiki toetusesaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, kes on saanud käesoleva määruse alusel liidu rahalisi vahendeid.
3. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib korraldada juurdlusi, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 883/2013 (15) ja nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (16) sätestatud korras, et teha kindlaks, kas toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või käesoleva määruse alusel rahastatud lepinguga seoses on esinenud pettust/kelmust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
4. Ilma et see piiraks lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamist, sisaldavad käesoleva määruse rakendamisest tulenevad kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud koostöölepingud ning lepingud, toetuslepingud ja toetuse määramise otsused sätteid, mis annavad komisjonile, Euroopa Kontrollikojale ja OLAFile sõnaselgelt õiguse korraldada oma vastava pädevuse piires kõnealust auditeerimist ja juurdlust.
Artikkel 15
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 3 lõikes 3 ja artikli 13 lõikes 3 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile programmi rakendamise ajaks.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 3 lõikes 3 ja artikli 13 lõikes 3 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 3 lõike 3 ja artikli 13 lõike 3 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 16
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 17
Üleminekumeetmed
1. Otsuse nr 1926/2006/EÜ artiklit 6 kohaldatakse jätkuvalt nimetatud otsusega hõlmatud meetmete suhtes, mida ei ole 31. detsembriks 2013 veel lõpule viidud. Seepärast võib programmi jaoks eraldatud rahalistest vahenditest katta ka otsuse nr 1926/2006/EÜ ja programmi alusel võetud meetmete vahelise ülemineku tagamiseks vajaliku tehnilise ja haldusabi kulud.
2. Vajaduse korral võib assigneeringuid artiklis 9 sätestatud kulude katmiseks kajastada eelarves ka pärast 31. detsembrit 2020, et võimaldada selliste meetmete haldamist, mida ei ole 31. detsembriks 2020 veel lõpule viidud.
Artikkel 18
Kehtetuks tunnistamine
Otsus nr 1926/2006/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.
Artikkel 19
Jõustumine ja kohaldamise alguskuupäev
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 26. veebruar 2014