РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 208/2013 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2013 година
относно изискванията за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 са установени общите принципи в сферата на хранителната промишленост като цяло и в частност тяхната безопасност на равнището на Съюза и на национално равнище. Съгласно член 18 от посочения регламент на всички етапи на производството, преработката и разпространението се създава възможност за проследяване на храни, фуражи, животни, които се отглеждат за производство на храни, и на всякакви други вещества, които са предназначени за или се очаква да бъдат вложени в дадена храна или фураж.
(2)
В посочения член се предвижда също така, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да могат да установяват всяко лице, което им е доставило храна, както и да разполагат със системи и процедури с цел установяване на другите предприятия, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(3)
Като най-вероятен източник на избухналия в Съюза през май 2011 г. хранителен епидемичен взрив на шига токсин продуцираща Е. Coli (STEC) бяха посочени покълнали семена.
(4)
На 20 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните („ЕОБХ“) прие научно становище относно рисковете, които създава шига токсин продуциращата Escherichia coli (STEC) и други патогенни бактерии в семена и покълнали семена (2). В становището си ЕОБХ заключава, че замърсяването на сухи семена с бактериални патогени е най-вероятният първоизточник на свързаните с кълнове хранителни епидемични взривове. Освен това в становището се посочва, че поради високата влажност и благоприятната температура в процеса на покълване бактериалните патогени върху сухите семена могат да се умножат, в резултат на което да възникне риск за общественото здраве.
(5)
Проследяването е ефикасно средство, което гарантира безопасността на храните, тъй като позволява те да се проследяват на всички етапи на производството, преработката и разпространението и по този начин дава възможност за бърза реакция в случай на хранителни епидемични взривове. По-специално, чрез възможността за проследяване на някои храни от неживотински произход може да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(6)
С цел гарантиране на проследяването в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 следва винаги да са посочени наименованията и адресите както на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, който доставя кълновете или семената, предназначени за производство на кълнове, така и на субекта, на когото се доставят тези семена или кълнове. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(7)
Условията за производство на кълнове могат да представляват риск за общественото здраве, тъй като могат до доведат до значително умножаване на патогените в храната. В случай на хранителен взрив, свързан с потреблението на кълнове, бързото проследяване на засегнатите стоки е от ключово значение за ограничаване на въздействието на такъв взрив върху общественото здраве.
(8)
Освен това търговията със семена, предназначени за производство на кълнове, е широкоразпространена, което допълнително увеличава необходимостта от проследяване.
(9)
Следователно в настоящия регламент следва да се определят конкретни правила за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове.
(10)
По-специално е целесъобразно да се предвиди изискването стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост да предоставят допълнителна информация за обема или количеството на такива семена или кълнове, датата на изпращане, както и номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата, и подробно описание на семената или кълновете.
(11)
С цел намаляване на административната тежест върху стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост е целесъобразно да се създадат гъвкави условия относно формата, в който те да съхраняват записите и да предават съответната информация като част от изискванията, свързани с проследяването.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила за проследяване на партиди от:
i)
кълнове;
ii)
семена, предназначени за производство на кълнове.
Настоящият регламент не се прилага за кълнове, които са преминали обработка, при която са предотвратени микробиологическите опасности и която е съвместима със законодателството на Европейския съюз.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кълнове“ е продуктът, получен при покълването на семена и развитието им във водна или друга среда, събран преди да се развият същинските листа и предназначен да бъде консумиран цял, включително семето;
б)
„партида“ е количество кълнове или семена, предназначени за производство на кълнове - с едно и също таксономично име, които са изпратени в един и същи ден от едно и също предприятие към едно и също местоназначение. Една пратка може да съдържа една или повече партиди. Семената с различни таксономични имена обаче, които са смесени в една опаковка и са предназначени за покълване заедно, както и кълновете, получени от тях, също се смятат за една партида.
Освен това за целите на настоящия регламент се прилага определението за „пратка“ в член 2 от Регламент (ЕС) № 211/2013 на Комисията (3).
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че на всички етапи на производството, преработката и разпространението посочената по-долу информация по отношение на партидите семена, предназначени за производството на кълнове, или на партидите кълнове се съхранява в записи. Също така стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че информацията, необходима за целите на съответствието с настоящите разпоредби, е предадена на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото се доставят семената или кълновете:
а)
точно описание на семената или кълновете, включително таксономичното име на растението;
б)
обемът или количеството на доставените семена или кълнове;
в)
в случаите, когато семената или кълновете са изпратени от друг стопански субект в сферата на хранителната промишленост - наименованието и адресът на:
i)
стопанския субект, от когото са изпратени семената или кълновете;
ii)
получателят (собственикът), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, от когото са изпратени семената или кълновете;
г)
наименованието и адресът на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, до когото се изпращат семената или кълновете;
д)
наименованието и адресът на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, до когото се изпращат семената или кълновете;
е)
номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата при възможност;
ж)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се съхранява под формата на записи и да се предава във всяка подходяща форма, при условие че е лесно откриваема от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са доставени семената или кълновете.
3. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да изпращат всекидневно съответната информация, посочена в параграф 1. Записите, посочени в параграф 1, се актуализират всекидневно и се съхраняват за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
4. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост предоставя без излишно забавяне информацията, посочена в параграф 1, на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
Член 4
Изисквания за проследяването при вносните семена и кълнове
1. Към пратките от семена, предназначени за производство на кълнове, и към пратките от кълнове - при внос в Съюза, трябва да има приложен сертификат, както е предвидено в член 3 от Регламент (ЕС) № 211/2013.
2. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост, който внася семена или кълнове, съхранява сертификата, посочен в параграф 1, за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
3. Всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който се занимава с вносни семена, предназначени за производство на кълнове, предоставя копия от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, до когото са изпратени семената, до получаването им от страна на производителя на кълнове.
Ако семената, предназначени за производство на кълнове, се опаковат и продават на дребно, всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който борави с вносните семена, предоставя копие от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са изпратени семената, преди те да бъдат опаковани за продажба на дребно.
Член 5
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 208/2013,
11. märts 2013,
idandite ja idandite tootmiseks ettenähtud seemnete jälgitavuse nõuete kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrust (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused, (1) eriti selle artikli 18 lõiget 5,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruses (EÜ) nr 178/2002 on sätestatud põhimõtted, mis käsitlevad toitu ja sööta üldiselt ning eelkõige toidu ja sööda ohutust liidu ja liikmesriikide tasandil. Kõnealuse määruse artiklis 18 on sätestatud, et toit, sööt, toiduloom ning iga aine, mis on ette nähtud toidu või sööda koostisse lisamiseks või mille lisamist eeldatakse, peab olema jälgitav kõigil tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappidel.
(2)
Samuti on selles artiklis sätestatud, et toidukäitlejad peavad suutma kindlaks teha iga isiku, kellelt toit on tarnitud, ning nad peavad kasutama süsteeme ja menetlusi, mis võimaldavad kindlaks teha muud ettevõtjad, kellele nende toodang on tarnitud. Kõnealune teave tuleb pädevale asutusele taotluse korral kättesaadavaks teha.
(3)
2011. aasta mais liidus aset leidnud Shiga toksiini tekitaja E. coli (STEC) puhangu järel tehti kindlaks, et need puhangud olid tõenäoliselt põhjustatud idandite tarbimisest.
(4)
20. oktoobril 2011 võttis Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) vastu teadusliku arvamuse seemnetes ja idandatud seemnetes leiduva Shiga toksiini tekitaja Escherichia coli (STEC) ja teiste haigusttekitavate bakterite põhjustatava ohu kohta (2). Oma arvamuses jõudis toiduohutusamet järeldusele, et kõige tõenäolisemalt saavad idanditest tulenevad haiguspuhangud alguse haigusttekitavate bakteritega saastunud kuivatatud seemnetest. Lisaks sellele on kõnealuses arvamuses väidetud, et idanemise ajal esineva kõrge niiskuse ja soodsate temperatuuride tagajärjel võivad kuivatatud seemnetes esinevad bakteriaalsed haigustekitajad idanemise ajal paljuneda ja sellest tulenevalt ohustada rahvatervist.
(5)
Jälgitavus on toiduohutuse tagamisel tõhus vahend, sest see võimaldab toidu jälgitavust kõigil tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappidel ning seega kiiret reageerimist toidust põhjustatud haiguspuhangute korral. Eelkõige võib teatava mitteloomse toidu jälgimise kasutamine aidata kõrvaldada turult ohtliku toidu ja kaitsta seega tarbijaid.
(6)
Määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 18 kohase jälgitavuse tagamiseks peavad olema kättesaadavad idandeid või idandite tootmiseks ettenähtud seemneid tarnivate toidukäitlemisettevõtjate nimed ja aadressid ning nende toidukäitlemisettevõtjate nimed ja aadressid, kellele selliseid seemneid või idandeid on tarnitud. Nõue toetub lähenemisele, mille kohaselt peab toidukäitlemisettevõtjatel olema süsteem, mis võimaldab neil kindlaks teha oma vahetu(d) tarnija(d) ja vahetu(d) kliendi(d), välja arvatud juhul, kui tegemist on lõpptarbijaga.
(7)
Idandite tootmise tingimused võivad olla inimeste tervisele suureks ohuks, sest need võivad põhjustada toidust pärinevate patogeenide märkimisväärset paljunemist. Toidust põhjustatud haiguspuhangute korral, mis on seotud idandite tarbimisega, on seepärast asjaomasele kaubale kiire jälilejõudmine olulise tähtsusega, et piirata selliste haiguspuhangute mõju inimeste tervisele.
(8)
Lisaks on idandite tootmiseks ettenähtud seemnetega kauplemine laialt levinud, mis teeb jälgitavuse veelgi vajalikumaks.
(9)
Seepärast tuleks käesolevas määruses sätestada idandite ja idandite tootmiseks ettenähtud seemnete jälgitavuse suhtes erieeskirjad.
(10)
Eelkõige on asjakohane sätestada nõue, et toidukäitlemisettevõtjad esitavad lisateabe, selliste seemnete või idandite koguse ja saatmise kuupäeva kohta, lisades partii identifitseerimisandmed ning seemnete või idandite üksikasjaliku kirjelduse.
(11)
Toidukäitlemisettevõtjate halduskoormuse vähendamiseks on asjakohane võimaldada paindlikkust selles osas, millises vormis toidukäitlemisettevõtjad registrit peavad ja jälgitavuse nõuete täitmise raames asjakohast teavet edastavad.
(12)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas määruses sätestatakse järgmiste kaupade partiide jälgitavuse eeskirjad:
i)
idandid;
ii)
idandite tootmiseks ettenähtud seemned.
Käesolevat määrust ei kohaldata idandite suhtes pärast seda, kui need on läbinud Euroopa Liidu õigusaktide kohase töötluse, mis eemaldab mikrobioloogilised ohud.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „idandid”- toode, mis on saadud seemnete idandamise ja nende vees või muus keskkonnas arenemise tulemusel, korjatud enne pärislehtede arenemist ja mis on ette nähtud tervena (koos seemnega) söömiseks;
b) „partii”- kogus idandeid või seemneid, mis on ette nähtud sama taksonoomilise nimetusega idandite tootmiseks ja mis saadetakse samal päeval samast ettevõttest samasse sihtkohta. Üks või mitu partiid võivad moodustada saadetise. Siiski arvatakse teistsuguse taksonoomilise nimetusega seemned, mis on segatud samasse pakendisse ja ette nähtud koos idandamiseks, ning nende idandid samuti üheks partiiks.
Peale selle kohaldatakse käesolevas määruses komisjoni määruse (EL) nr 211/2013 (3) artiklis 2 esitatud „saadetise” määratlust.
Artikkel 3
Jälgitavuse nõuded
1. Toidukäitlemisettevõtjad tagavad, et kõikidel tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappidel registreeritakse idandite tootmiseks ette nähtud seemnete partiide või idandite partiide kohta järgmine teave. Toidukäitlemisettevõtja tagab ka, et kõnealuste sätete täitmiseks vajalik teave edastatakse toidukäitlemisettevõtjale, kellele seemned või idandid tarnitakse.
a)
seemnete või idandite täpne kirjeldus, sealhulgas taime taksonoomiline nimetus;
b)
tarnitud seemnete või idandite kogus;
c)
kui seemned või idandid oli saatnud muu toidukäitlemisettevõtja, siis järgmiste ettevõtjate nimi ja aadress:
i)
toidukäitlemisettevõtja, kes on seemned või idandid saatnud,
ii)
saatja (omanik), kui see ei ole toidukäitlemisettevõtja, kes on seemned või idandid saatnud;
d)
selle toidukäitlemisettevõtja nimi ja aadress, kellele seemned või idandid saadetakse;
e)
saaja (omaniku) nimi ja aadress, kui see ei ole toidukäitlemisettevõtja, kellele seemned või idandid saadetakse;
f)
vajaduse korral partii identifitseerimisandmed;
g)
saatmiskuupäev.
2. Lõikes 1 osutatud teavet võib säilitada ja edastada mis tahes asjakohases vormis, tingimusel et see on hõlpsasti kättesaadav toidukäitlemisettevõtjale, kellele seemned või idandid tarnitakse.
3. Toidukäitlemisettevõtjad peavad edastama lõikes 1 osutatud asjakohase teabe iga päev. Lõikes 1 osutatud teavet ajakohastatakse iga päev ja seda säilitatakse piisavalt kaua, kuni võib eeldada, et idandid on ära tarbitud.
4. Taotluse korral esitab toidukäitlemisettevõtja põhjendamatu viivituseta pädevale asutusele lõikes 1 osutatud teabe.
Artikkel 4
Imporditud seemnete ja idandite jälgitavuse nõuded
1. Idandite tootmiseks ettenähtud seemnete saadetistele ja idandite saadetistele lisatakse liitu importimisel määruse (EL) nr 211/2013 artiklis 3 sätestatud sertifikaat.
2. Seemneid ja idandeid importiv toidukäitlemisettevõtja säilitab lõikes 1 osutatud sertifikaati piisavalt kaua, kuni võib eeldada, et idandid on ära tarbitud.
3. Kõik toidukäitlemisettevõtjad, kes käitlevad idandite tootmiseks ette nähtud imporditud seemneid, annavad lõikes 1 osutatud sertifikaadi koopiad kõikidele vahepealsetele toidukäitlemisettevõtjatele, kellele need seemned saadetakse, kuni idandite tootja need kätte saab.
Kui idandite tootmiseks ettenähtud seemneid müüakse pakendatult jaekaubanduses toidukäitlemisettevõtjatele, annavad imporditud seemneid käitlevad toidukäitlemisettevõtjad lõikes 1 osutatud sertifikaadi koopiad kõikidele vahepealsetele toidukäitlemisettevõtjatele, kellele seemned saadetakse, kuni nende jaemüügiks pakendamiseni.
Artikkel 5
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. juulist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. märts 2013