РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 809/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 юли 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 58, параграф 4, член 62, параграф 2, букви а)-е) и буква з), член 63, параграф 5, член 77, параграф 8, член 78, член 96, параграф 4 и член 101, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1306/2013 са заложени основните правила относно, наред с другото, задълженията на държавите членки във връзка със защитата на финансовите интереси на Съюза. С цел да гарантира, че новата правна рамка, установена с посочения регламент, функционира гладко и се прилага еднакво, на Комисията са предоставени правомощията да приема определени правила по отношение на административните проверки и проверките на място, измерването на площи, случаите, при които заявленията за помощ или исканията за плащане могат да бъдат коригирани, прилагането и изчисляването на частично или пълно оттегляне и възстановяването на неправомерните плащания и санкции, прилагането и изчисляването на административни санкции, изискванията към компютризираната база данни, заявленията за помощ и исканията за плащане и заявленията за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, извършването на проверки, прехвърлянето на стопанства, извършването на авансови плащания, извършването на проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, изчисляването и прилагането на административни санкции по отношение на кръстосаното съответствие и техническите спецификации, необходими за еднаквото прилагане на основните правила на интегрираната система за администриране и контрол („интегрираната система“) по отношение на кръстосаното съответствие.
(2)
Държавите членки следва да вземат необходимите мерки, за да гарантират правилното функциониране на системата за администриране и контрол, когато за един и същ земеделски бенефициер е отговорна повече от една разплащателна агенция.
(3)
Бенефициерите следва да имат право да оттеглят своите заявления за помощ или искания за плащане, или части от тях, във всеки един момент, при условие че компетентният орган все още не е уведомил бенефициера за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или искането за плащане, нито е обявил проверка на място. На бенефициерите следва да се разреши също да поправят или коригират очевидни грешки, съдържащи се в заявлението за помощ или исканията за плащане и евентуалните удостоверителни документи, в някои признати от националните органи случаи.
(4)
Необходимо е да бъдат определени специални и подробни разпоредби, за да се гарантира справедливо прилагане на различните намаления по отношение на едно или няколко заявления за помощ или искания за плащане от един и същ бенефициер. Поради това следва да се определи последователността за изчислението на различните евентуални намаления по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(5)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза, когато се възстановяват неправомерно платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(6)
Следва да бъдат определени правила относно последствията от прехвърлянията на цели стопанства, които са предмет на определени задължения по схемите за директни плащания или по мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
(7)
За да се даде възможност на Комисията да упражнява ефективен мониторинг на интегрираната система, държавите членки следва да я уведомяват за годишните контролни и статистически данни. По същия начин държавите членки следва ежегодно да предоставят статистическите данни от проверките по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система, включително резултатите от такива проверки. Освен това Комисията следва, при необходимост, да бъде информирана за всички мерки, предприети от държавите членки по отношение на кръстосаното съответствие.
(8)
В съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки могат да извършват авансови плащания по отношение на директните плащания при определени условия, включително приключването на административните проверки и проверките на място, за съответната референтна година. Съгласно член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2) ставката на корекцията, определена в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилага за директни плащания, надвишаващи определен праг. Въпреки това в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 до 1 декември Комисията може, въз основа на новата информация, с която разполага, да промени ставката на корекция за директните плащания. Следователно ставката на корекция във връзка с финансовата дисциплина, която може да се прилага, може да не е известна към 16 октомври. Считано от 1 декември при изплащането на оставащата сума следва да се отчете приложимата към съответния момент ставка на корекцията във връзка с финансовата дисциплина.
(9)
Следва да бъде определена общата рамка за въвеждане на опростени процедури в контекста на обмена на информация между бенефициера и националните органи. Тази рамка следва по-специално да предвижда възможността за използване на електронни средства. Трябва обаче да се гарантира по-специално, че предадените по този начин данни са напълно надеждни и че съответните процедури се прилагат без дискриминация между бенефициерите. Освен това, за да се опрости администрирането за бенефициерите, както и за националните органи, компетентните органи трябва да могат да използват пряко информацията, която е на разположение на националните органи, вместо да изискват от бенефициера да предостави тази информация за потвърждаване на допустимостта на някои плащания.
(10)
За да се осигурят ефективни проверки в държавите членки, които решат, че всички заявления за помощ за директните плащания и искания за плащане за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система трябва да бъдат обхванати от единното заявление по член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се предвиди, че всички заявления за помощ или искания за плащане, които по някакъв начин са свързани с площи, се подават само веднъж годишно с едно единно заявление.
(11)
Държавите членки следва да определят краен срок за подаване на единното заявление и/или исканията за плащане, който, с оглед осигуряване на своевременна обработка и проверки на заявлението за помощ и исканията за плащане, не трябва да е по-късно от 15 май. Въпреки това поради специфичните климатични условия в Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, на тези държави членки следва да бъде дадена възможност да определят по-късна дата, която не трябва да е след 15 юни. Освен това следва да има възможност да бъдат предвидени дерогации за конкретни случаи, ако климатичните условия през дадена година наложат това в бъдеще.
(12)
В единното заявление бенефициерите следва да декларират не само площта, използвана за земеделски цели, но също и своите права на плащане, както и цялата информация, която е необходима, за да се установи дали отговарят на условията за помощта и/или подпомагането. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки за дерогация от някои задължения, когато правата на плащане, които ще бъдат предоставени през дадена година, все още не са окончателно определени.
(13)
С оглед да се позволи максимална гъвкавост по отношение на плановете на бенефициерите за използване на площите, бенефициерите следва да могат да променят своето единно заявление или искане за плащане преди датите, когато обикновено се извършва сеитбата, при условие че са спазени всички отделни изисквания съгласно различните схеми за помощ или мерки за подпомагане и че компетентните органи още не са информирали бенефициера за грешки, съдържащи се в единното заявление или искането за плащане, нито са уведомили за проверка на място, установяваща грешки във връзка с частта, свързана с изменението. След въвеждането на измененията трябва да бъде предоставена възможност съответните удостоверителни документи или договори, които следва да се представят, да бъдат адаптирани.
(14)
Тъй като бенефициерите продължават да носят отговорност за подаване на вярно заявление за помощ или искане за плащане, те следва да нанасят необходимите корекции и промени в предварително изготвения формуляр, когато е уместно.
(15)
При заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и/или искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане, на бенефициера следва да се предоставя предварително изготвен формуляр в електронен формат, заедно със съответния графичен материал посредством софтуерно приложение, базирано на географска информационна система (ГИС) (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“). Формулярите на геопространствено заявление за помощ ще допринасят за предотвратяване на грешки от страна на бенефициерите при декларирането на техните селскостопански земи и ще повишат ефективността на административните кръстосани проверки. Освен това по-точната пространствена информация, предоставяна с формулярите на геопространствените заявления за помощ, ще осигурява по-надеждни данни за целите на мониторинга и оценката. Следователно е целесъобразно да се изисква, считано от определена дата, всички такива заявления за помощ и/или искания за плащания да бъдат подавани въз основа на електронния формуляр на геопространствено заявление за помощ. Когато обаче бенефициерите не са в състояние да използват този формуляр, компетентният орган следва да им предостави алтернативна възможност, за да могат да подадат заявление за помощ и/или искане за плащане. Във всеки случай компетентният орган следва да гарантира, че декларираните площи са цифровизирани.
(16)
Всяка конкретна информация, свързана с производството на коноп или с доброволно обвързано с производството подпомагане, или със специфичното плащане за култура - памук, следва да се подава заедно с единното заявление или, когато е уместно вследствие на естеството на информацията - на по-късна дата. Освен това следва да се предвиди в единното заявление да се декларират и площи, за които не се кандидатства за помощ. Тъй като е важно да е налице подробна информация за някои видове употреба на дадена площ, информацията относно тези видове употреба следва да се декларира отделно, докато други видове могат да се декларират под една рубрика.
(17)
При условия, при които от бенефициерите се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската си площ, за да отговарят на условията за плащане за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, посочени в член 43 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 („плащане за екологизиране“), бенефициерите следва да декларират екологично насочената площ със своите заявления за помощ по свързаните с площ схеми за помощ. Когато част от задълженията, свързани с екологично насочената площ, се изпълняват на регионално равнище или колективно, декларацията за екологично насочените площи следва да бъде допълнена от отделна декларация за екологично насочените площи, задълженията по които се изпълняват на регионално равнище или колективно.
(18)
С цел осигуряване на ефективен мониторинг и контрол, заявлението за участие в схемата за дребни земеделски стопани следва да съдържа препратка към единното заявление, подадено от същия бенефициер. С цел да се улеснят ефективните проверки по отношение на специалните изисквания за схемата за дребни земеделски стопани, цялата необходима информация следва да се предоставя, като се използва опростената процедура за кандидатстване, предвидена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Освен това следва да бъде уточнено, че от бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани, следва да се изисква да уведомят своевременно компетентния орган с цел да осигурят гладкия преход към плащанията съгласно дялове III и IV от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
(19)
За да могат да се извършват проверки, свързани със задълженията за кръстосано съответствие, формуляр на заявление за помощ следва да се подава и от бенефициери, които имат земеделска площ на свое разположение, но не кандидатстват за никоя от помощите и/или подпомагането, които са предмет на единното заявление. Уместно е обаче да се даде възможност на държавите членки да освобождават бенефициерите от това задължение, когато информацията вече е на разположение на органите.
(20)
С оглед опростяване на процедурите за кандидатстване и в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки следва да предоставят на бенефициера, доколкото е възможно, предварително изготвен формуляр, съдържащ необходимата информация, за да може бенефициерът да подаде правилно заявление за помощ или искане за плащане. Следва да има възможност предварително изготвеният формуляр да бъде направен по такъв начин, че бенефициерът да трябва единствено да потвърди липсата на промени по отношение на заявлението за помощ и/или искането за плащане, подадени през предходната година.
(21)
Следва да бъдат установени общи разпоредби по отношение на данните, които трябва да се включват в заявленията за помощ или исканията за плащане за животни, когато държавата членка избира да прилага доброволно обвързано с производството подпомагане за животни или свързани с животните мерки за развитие на селските райони.
(22)
В съответствие с член 53, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията (3) плащанията в рамките на доброволното обвързано с производството подпомагане за животни или на свързаните с животни мерки за развитие на селските райони могат да се извършват единствено за животни, които са надлежно идентифицирани и регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (4) или Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (5). Поради това на бенефициерите, които подават заявления за помощ или искания за плащане по въпросните схеми за помощ или мерки за подпомагане, следва да бъде даден своевременен достъп до съответната информация.
(23)
Навременното подаване на заявленията за права на плащане от страна на бенефициерите е особено важно, за да могат държавите членки да определят правата на плащане. Поради това следва да се определи краен срок за подаване.
(24)
Следва да се установят правила, които да обхващат ситуациите, при които са предоставени неправомерно права на плащане, по-специално в резултат на свръхдеклариране, или при които стойността на правата на плащане е определена на неправилно ниво, например поради изчисляване въз основа на неправилна референтна сума. Следва да се изясни, че всякаква корекция на броя и/или стойността на правата на плащане не следва да води до системно преизчисление на останалите права на плащане. В някои случаи неправомерно предоставените права на плащане отговарят на много малки суми, а водят до значителни разходи и административна тежест при възстановяване на сумите. За целите на опростяването и с цел постигане на баланс между разходите и административната тежест от една страна и сумата, която подлежи на възстановяване, от друга страна, следва да се определи минимална сума, под която не е необходимо да се извършва възстановяване.
(25)
Спазването на разпоредбите на схемите за помощ и мерките за подпомагане по интегрираната система следва да се наблюдава ефективно. За тази цел, както и за да се осигури хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, е необходимо да се определят подробни критерии и технически процедури за извършване на административни проверки и проверки на място, по отношение на критериите за допустимост, ангажиментите и други задължения, установени за схемите за директно плащане, мерките за развитие на селските райони и кръстосаното съответствие.
(26)
Следва да се уточни, че когато се извършва фотоинтерпретация, например по време на проверки на място или в контекста на актуализирането на системата за идентификация за земеделските парцели, и когато тази фотоинтерпретация не води до заключителни резултати, следва да се проведат проверки на терен.
(27)
Обявяването на проверки на място за допустимост или кръстосано съответствие следва да е разрешено само когато това обявяване няма да застраши проверките, като във всеки случай следва да се прилагат уместни срокове. Освен това, когато специфичните отраслови правила за актове или стандарти, отнасящи се до кръстосаното съответствие, предвиждат извършването на необявени проверки на място, тези правила следва да се спазват.
(28)
Следва да се предвиди, че държавите членки трябва да комбинират различните видове проверки, когато е целесъобразно. По отношение на някои мерки за подпомагане обаче проверките на място следва да се извършват през цялата година, за да може да се провери спазването на ангажиментите. Продължителността на дадена проверка на място следва да бъде ограничена до необходимия минимум. Въпреки това, когато критериите за допустимост, ангажиментите или задълженията са свързани с определен период от време, проверката на място може да изисква допълнителни посещения при бенефициера на по-късна дата. За такива случаи следва да се уточни, че времевият обхват на проверката на място както и броят на посещенията трябва да бъдат ограничени до необходимия минимум.
(29)
Следва да се гарантира, че всеки установен случай на неспазване надлежно се проследява и взема предвид при предоставяне на плащанията. В този контекст при проверка на спазването на условията за допустимост следва да се вземе предвид и всяко евентуално неспазване, докладвано от органи, служби или организации, различни от тези, които отговарят пряко за проверките. Освен това държавите членки следва да гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, се изпращат взаимни уведомления между компетентните органи, отговарящи за предоставяне на плащанията. Този принцип следва да бъде разширен до всички констатации, направени от публичните или частните сертифициращи органи по отношение на бенефициерите, които са избрали да изпълняват задълженията си за екологизиране посредством еквивалентни практики, обхванати от схема за сертифициране, за които констатации следва да бъде пратено уведомление на органа, отговарящ за предоставяне на плащането за екологизиране. И накрая, когато проверките, свързани с мерки за развитие на селските райони, обхващат еквивалентни практики, за резултатите от тези проверки следва да се изпращат взаимни уведомления, за да могат резултатите да бъдат взети под внимание при последващата оценка на допустимостта за получаване на плащания за екологизиране.
(30)
С оглед на ефективното откриване на случаи на неспазване по време на административните проверки, следва да се създадат правила, по-специално по отношение на съдържанието на кръстосаните проверки. Всички случаи на неспазване следва да се проследяват чрез подходяща процедура.
(31)
С цел опростяване, когато референтен парцел е обект на заявление за помощ или искане за плащане от двама или няколко бенефициери, кандидатстващи за помощ и/или подпомагане по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане, и свръхдекларираната или припокриваща се площ попада в рамките на определеното допустимо отклонение за измерване на земеделски парцели, държавите членки следва да имат право да предвидят пропорционално намаление на съответните площи. Съответните бенефициери обаче следва да имат правото да подават жалби срещу такива решения.
(32)
Следва да бъде определен минималният брой бенефициери за проверка на място в рамките на различните схеми за помощ и мерки за подпомагане.
(33)
Контролната извадка по отношение на проверките на място на схемите за помощи, свързани с площи, следва да се изготвя въз основа на метод за изготвяне на стратифицирана извадка с цел поддържане на пропорционална административна тежест и запазване на броя на бенефициерите, които подлежат на проверка на място, на разумно ниво. Методът на стратифицирана извадка следва да съдържа част на случаен принцип, за да се получи представителен процент на грешки. Въпреки това по отношение на проверките на място за плащането за екологизиране, схемите за помощ за животни или мерките за развитие на селските райони, извадката следва да бъде частично изготвена въз основа на анализ на риска. Компетентният орган следва да установи рисковите фактори, като се насочи към областите, в които рискът от грешки е най-висок. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на критериите за риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки критерий за риск, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки, конкретната ситуация в държавите членки и естеството на неспазването.
(34)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(35)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината за направения избор за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(36)
При установяването на значително неспазване по време на проверките на място следва да се изисква повишаване на броя на проверките на място през следващата година до достигане на приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ и искания за плащания.
(37)
Необходимо е да се установят условия, съгласно които намаляването на минималното ниво на проверките на място за определени схеми за помощ и мерки за подпомагане може да се счита за оправдано въз основа на добре функционираща система за управление и контрол и проценти на грешки, които се поддържат на приемливо ниво.
(38)
С цел гарантиране на надлежен мониторинг и ефективен контрол, проверките на място по свързаните с площ схеми за помощ и свързаните с площ мерки за развитие на селските райони следва да обхващат всички декларирани земеделски парцели. По отношение на определени мерки за развитие на селските райони проверката на място следва да обхваща и неземеделските земи. В интерес на улесняване на прилагането на интегрираната система следва да бъде позволено да се ограничи действителното измерване на земеделските парцели до извадка на случаен принцип от 50 % от декларираните земеделски парцели. Резултатите от основаните на извадката измервания следва да бъдат екстраполирани за останалата част от съвкупността или измерванията следва да бъдат разширени до всички декларирани земеделски парцели.
(39)
Следва да бъдат определени правила относно елементите на проверките на място, проверката на условията за допустимост, методите за измерване на площта и инструментите за измерване, които държавите членки трябва да прилагат за целите на проверките на място, с оглед да се гарантира качество на измерването, еквивалентно на изискваното от техническите стандарти, изготвени на равнището на Съюза.
(40)
Следва да бъдат определени условията за използване на дистанционно наблюдение за проверките на място и да се предвиди извършването на проверки на терен във всички случаи, когато интерпретирането на снимките не води до ясни резултати. Поради атмосферните условия, например, може да се окаже, че не всички парцели са обхванати от изображения със задоволително качество, за да се проверят всички условия за допустимост или да се извърши измерване на площта. В такива случаи проверката на място следва да се извършва или допълва от традиционни средства. Освен това е целесъобразно да се изисква проверката на спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения да се извършва със същата степен на точност както проверката на място, извършвана с традиционни средства.
(41)
С цел да могат националните органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните от проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада. Въпреки това по отношение на проверките на място, осъществявани чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да бъде позволено да предвидят предоставянето на тази възможност само в случаите, когато при проверката се установи неспазване. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(42)
Установени са специални разпоредби за контрол въз основа на Регламент (ЕО) № 1082/2003 на Комисията (6). Когато се извършват проверки съгласно посочения регламент, резултатите следва да се отразят в доклада за проверката за целите на интегрираната система.
(43)
По отношение на държавите членки, които изберат да прилагат схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане, следва да бъдат определени графикът и минималното съдържание на проверките на място по отношение на помощта или подпомагането, за които се кандидатства по тези схеми за помощ или мерки за подпомагане. С цел ефективна проверка на верността на декларациите в заявленията за помощ или исканията за плащане и уведомленията до компютризираната база данни за животни е от особена важност да се извършват такива проверки на място. Проверките на място по отношение на схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане следва по-специално да обхващат проверката на спазването на условията за допустимост, точността на вписванията в регистъра и, когато е приложимо, паспортите.
(44)
С цел да могат компетентните национални органи, както и компетентните органи на Съюза, да проследяват последващите действия от извършването на проверки на място, данните за проверките следва да се записват в доклад за проверката. Бенефициерът или негов представител следва да има възможност да подпише доклада по време на проверката. Независимо от вида на извършваната проверка на място, бенефициерът следва да получи копие от доклада, ако бъде установено неспазване.
(45)
За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, следва да бъдат определени правила за прилагането на системата, която държавите членки ще използват за проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа.
(46)
В тази връзка е необходимо да се предвиди период от време, през който конопът, предназначен за производство на влакна, не може да бъде събиран след цъфтежа, за да бъдат успешно изпълнени задълженията за контрол, които се предвиждат по отношение на тези култури.
(47)
Необходими са по-подробни правила за организирането на административни проверки и проверки на място и за изчисляването на административни санкции по отношение на мерките за развитие на селските райони извън обхвата на интегрираната система.
(48)
Като се имат предвид специфичните характеристики на посочените мерки, с административните проверки следва да се проверява спазването на законодателството на Съюза или националното законодателство и на приложимата програма за развитие на селските райони и да се обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, които могат да се проверят чрез такива проверки. С цел проверка на реализирането на инвестиционните операции административните проверки следва по принцип да включват и едно посещение на място на подпомаганата операция или на инвестиционния обект.
(49)
Проверките на място следва да бъдат организирани въз основа на извадки на случаен принцип и основани на риска извадки. Делът на извадката на случаен принцип следва да бъде достатъчно голям, за да се осигури представителен процент на грешки.
(50)
С цел да се гарантират достатъчни проверки е необходимо да се определи минимално ниво на контрол за проверките на място. Това ниво следва да се увеличава, когато при проверките се установи значително неспазване. По аналогичен начин нивото следва да може да се намалява от държавите членки, когато процентите на грешки са под прага на същественост и системите за управление и контрол функционират добре.
(51)
Необходимо е да се определи съдържанието на проверките на място, за да се гарантира еднаквото прилагане на тези проверки.
(52)
С цел проверка на спазването на изискването за дълготрайност, определено в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7), следва да се извършват последващи проверки на инвестиционните операции. Следва да се определят базата и съдържанието на тези проверки.
(53)
Опитът показва, че са необходими специфични разпоредби за контрол за определени специфични мерки за развитие на селските райони и за разходи, свързани с техническа помощ по инициатива на държавите членки.
(54)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013 не се налагат административни санкции, когато неспазването има незначителен характер, включително и когато е изразено под формата на праг. Следва да бъдат установени правила във връзка с някои мерки за развитие на селските райони за определяне на дадено неспазване като незначително, включително определянето на количествен праг, изразен като процент от допустимия размер на подпомагането. Този праг следва да бъде определен, след което да се прилага пропорционална административна санкция.
(55)
Контролът на изпълнението на различните задължения за кръстосано съответствие изисква създаването на система за контрол и на подходящи административни санкции. За тази цел различни органи в рамките на държавите членки следва да си обменят информация, по-специално относно заявленията за помощ, контролните извадки и резултатите от проверките на място. Следва да се предвидят разпоредби за основните елементи на такава система.
(56)
С Регламент (ЕС) № 1306/2013 се въвеждат задължения за кръстосано съответствие за бенефициерите, които получават директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013, подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8) и годишни премии по член 21, параграф 1, букви а) и б), членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и се предвижда система за намаления и изключвания, когато тези задължения не са изпълнени. Следва да бъдат установени подробни правила за тази система.
(57)
Проверките за кръстосано съответствие могат да бъдат приключени преди или след като са получени плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. По-специално, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди получаването на посочените плащания и годишни премии, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, следва да бъде възстановена в съответствие с настоящия регламент или чрез прихващане.
(58)
Следва да бъдат установени правила относно органите в държавите членки, които отговарят за системата за контрол във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(59)
Следва да бъде определен минималният брой проверки за проверка на спазването на задълженията за кръстосано съответствие. Този брой проверки следва да се определи най-малко на 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, попадащи в сферата на компетентност на всеки контролен орган, които се подбират въз основа на подходящ анализ на риска.
(60)
За целите на изчисляване на контролната извадка в конкретния случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки следва да разполагат с гъвкавост при определяне дали да разглеждат групата като цяло или всеки от членовете ѝ поотделно.
(61)
На държавите членки следва да се даде възможност да изпълнят минималния брой проверки на нивото на всеки компетентен контролен орган, на нивото на разплащателната агенция или на нивото на даден акт или стандарт или група от актове или стандарти.
(62)
Когато специфичното законодателство, приложимо по отношение на акта или стандартите, предвижда минимален брой проверки, държавите членки следва да спазват този брой. Държавите членки обаче следва да имат възможност да прилагат единен брой проверки по отношение на проверките на място във връзка с кръстосаното съответствие. Ако държавите членки изберат този вариант, всички случаи на неспазване, установени в процеса на проверките на място по секторното законодателство, следва да бъдат докладвани, а последващите действия по тях - проследявани по линия на кръстосаното съответствие.
(63)
С цел опростяване, що се отнася до задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета (10), прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг следва да се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, определено в настоящия регламент.
(64)
На държавите членки следва да бъде предоставена гъвкавостта, необходима за постигане на минималния брой проверки чрез използване на резултатите от други проверки на място или посредством замяна на бенефициери.
(65)
С цел избягване на всякакво отслабване на системата за контрол, по-специално по отношение на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие, проверките за проследяване, извършвани във връзка с правилото de minimis, предвидени в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не следва да се вземат предвид при изчислението за определяне на минималната контролна извадка във връзка с кръстосаното съответствие.
(66)
Установяването на значителна степен на неспазване във връзка с кръстосаното съответствие следва да доведе до повишаване на броя на проверките на място през следващата година, за да се достигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на въпросните заявления за помощ. Допълнителните проверки следва да бъдат насочени към съответните актове или стандарти.
(67)
По отношение на прилагането на правилото de minimis съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, важно е да се определи процентът на бенефициерите, които следва да бъдат проверявани, за да се гарантира, че е отстранено констатираното неспазване.
(68)
Контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде формирана отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти чрез подбор на случаен принцип. Компетентният орган следва да определи рисковите фактори, тъй като той най-добре може да избере съответните рискови фактори. С цел гарантиране на подходящ и ефикасен анализ на риска е необходимо ефективността на анализа на риска да бъде оценявана и актуализирана годишно, като се отчита значимостта на всеки рисков фактор, чрез сравняване на резултатите от подбраните на случаен принцип и въз основа на риска извадки и конкретната ситуация в държавите членки.
(69)
Определянето на извадките за проверки на място във връзка с кръстосаното съответствие може да бъде подобрено, като се разреши на държавите членки да вземат предвид в анализа на риска участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, предвидена в член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и участието на бенефициерите в съответните системи за сертифициране. Когато обаче това участие се взема предвид, следва да се демонстрира, че бенефициерите, участващи в тези системи, представляват по-малък риск от бенефициерите, които не участват в тези системи.
(70)
В някои случаи е уместно да се извършват проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие, преди получаването на всички заявления. Следователно на държавите членки следва да бъде разрешено да правят частичен подбор на контролната извадка преди края на срока за подаване на заявления.
(71)
По правило, контролната извадка за кръстосано съответствие следва да бъде определена от общата съвкупност на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган. Като дерогация от това правило, извадките могат да бъдат подбрани поотделно от всяка от трите категории бенефициери. На държавите членки следва да бъде разрешено да определят контролната извадка въз основа на извадките от бенефициери, избрани за проверка на място по отношение на критериите за допустимост. Комбинация от процедурите следва да се позволява единствено дотолкова, доколкото повишава ефективността на системата за контрол.
(72)
В случай, че за проверките на място са избрани група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, следва да се гарантира, че всички членове на групата се проверяват за спазването от тяхна страна на съответните изисквания и стандарти.
(73)
По принцип проверките на място за кръстосано съответствие изискват няколко посещения в едно и също стопанство. С цел да се намали тежестта от проверките за бенефициерите и за администрациите, следва да е възможно проверките да се ограничат до едно посещение. Следва да се определи времето за това посещение. Въпреки това държавите членки следва да гарантират извършването на представителна и ефективна проверка на изискванията и стандартите в рамките на същата календарна година.
(74)
Ограничаването на проверките на място до извадка от поне половината от съответните парцели не следва да води до пропорционално намаляване на съответната възможна санкция.
(75)
С оглед опростяване на проверките на място за кръстосано съответствие и с цел по-добро използване на съществуващия капацитет за контрол, следва да е възможно - когато ефективността на проверките е най-малкото равна на ефективността, постигната при провеждане на проверките на място - проверките на ниво стопанство да се заменят с административни проверки.
(76)
Освен това, когато извършват проверки на място в контекста на кръстосаното съответствие, държавите членки следва да могат да използват обективни показатели, които са специфични за някои изисквания или стандарти. Тези показатели обаче следва да бъдат пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка.
(77)
Проверките на място следва да се извършват през календарната година, през която са подадени съответните заявления за помощ и искания за плащане. По отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, тези проверки следва да се извършват по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(78)
Следва да бъдат определени правила за изготвянето на подробни и специализирани доклади за проверка във връзка с кръстосаното съответствие. Специализираните в тази област инспектори следва да посочват своите констатации, както и степента на тежест на тези констатации, за да може разплащателната агенция да определи съответните намаления или, според случая, да вземе решение за изключване от плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(79)
За да бъде ефективна проверката на място, е важно персоналът, извършващ проверките, да бъде информиран за причината, поради която бенефициерът е избран за проверката на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(80)
Информацията относно резултатите от проверките на кръстосаното съответствие следва да бъде предоставена на разположение на всички разплащателни агенции, отговорни за управлението на различните плащания, подлежащи на изискванията за кръстосано съответствие, така че да се налагат съответни намаления, когато това е обосновано от констатациите.
(81)
Бенефициерите следва да бъдат уведомени за всяко евентуално неспазване, установено в резултат на проверка на място. Целесъобразно е да се предвиди определен срок, в рамките на който бенефициерите следва да получат тази информация. Не следва обаче да бъде възможно засегнатите бенефициери да избегнат последствията от дадено установено неспазване поради това, че въпросният срок е надхвърлен.
(82)
По отношение на de minimis или системата за ранно предупреждение, предвидени съответно в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се уточни, че задължението за информиране на бенефициера относно мерките за отстраняване на неспазването не се прилага, ако бенефициерът вече е предприел незабавни мерки.
(83)
Следва да бъдат формулирани изисквания относно отстраняването на съответното неспазване в случаите, когато държава членка вземе решение да не прилага административни санкции за неспазване, както е предвидено в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
(84)
С цел подобряване на комуникацията между страните, участващи в контрола, следва да се предвиди изпращането или предоставянето на съответните удостоверителни документи на разплащателната агенция или на координиращия орган при поискване.
(85)
Административната санкция следва да се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на бенефициера във връзка със съответните заявления за помощ или искания за плащане, които е подал в течение на календарната година, в която е констатирано неспазването. По-специално по отношение на заявителите по схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, административната санкция следва да се прилага към общата сума, получена по заявлението за схемите за подпомагане съгласно посочените членове. Що се отнася до мярката за преструктуриране и конверсия, общата сума следва да бъде разделена на три.
(86)
В случай на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, намалението, свързано с неспазването от страна на член на групата, следва да се изчислява съгласно съответните разпоредби за кръстосано съответствие. При прилагането на получения процент намаление следва да се взема под внимание фактът, че задълженията за кръстосано съответствие са индивидуални и следва да се зачита принципът на пропорционалност. При все това, на държавите членки следва да бъде дадена възможност да решат дали това намаление следва да се прилага спрямо групата или само спрямо неспазващите членове.
(87)
Следва да бъдат формулирани подробни процедурни и технически правила за изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие.
(88)
Намаленията и изключванията следва да се степенуват според тежестта на допуснатото неспазване и да достигат до пълно изключване на бенефициера от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през следващата календарна година.
(89)
Комитетът за директните плащания и Комитетът за развитие на селските райони не са представили становище в рамките на срока, определен от председателя,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на:
а)
уведомленията, които да бъдат изпратени от държавите членки до Комисията в съответствие с техните задължения за защита на финансовите интереси на Съюза;
б)
административните проверки и проверките на място, които да бъдат извършвани от държавите членки по отношение на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения;
в)
минималното ниво на проверките на място и задължението за повишаване на това ниво или възможността за неговото намаляване;
г)
докладването на извършените проверки и на резултатите от тях;
д)
органите, отговорни за извършване на проверките за спазване, както и съдържанието на тези проверки;
е)
специалните мерки за контрол и методите за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол в конопа;
ж)
създаването и функционирането на система за проверка на одобрените междубраншови организации за целите на специалното плащане за култура за памук;
з)
случаите, в които заявленията за помощ и исканията за плащане или всякакви други съобщения, искания или заявления могат да бъдат поправяни и коригирани след подаването им;
и)
прилагането и изчисляването на частичното или пълното оттегляне на плащанията;
й)
възстановяването на неправомерни плащания и санкции, както и на неправомерно предоставени права на плащане и начисляването на лихви;
к)
прилагането и изчисляването на административните санкции;
л)
определянето на дадено неспазване като незначително;
м)
заявленията за помощ и исканията за плащания и кандидатстването за права на плащане, включително крайния срок за подаване на заявленията, изискванията за минималното количество информация, което да се съдържа в заявленията, разпоредбите за изменение или оттегляне на заявленията за помощ, освобождаването от изискването за подаване на заявление за помощ и разпоредбите, които позволяват на държавите членки да прилагат опростени процедури;
н)
извършването на проверки с цел да се провери спазването на задълженията, както и точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ или искането за плащане, включително правила относно допустимите отклонения в измерванията при проверките на място;
о)
техническите спецификации, необходими за целите на еднаквото прилагане на дял V, глава II от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
п)
прехвърлянето на стопанства;
р)
изплащането на авансовите плащания;
с)
извършването на проверки във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително отчитането на участието на даден земеделски стопанин в системата за съвети в селското стопанство и участието на даден земеделски стопанин в система за сертифициране;
т)
изчисляването и прилагането на административни санкции във връзка със задълженията за кръстосано съответствие, включително по отношение на бенефициерите, които представляват група лица.
Член 2
Обмен на информация относно заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане и други декларации
1. С цел правилно управление на схемите за помощ и мерките за подпомагане и когато в дадена държава членка повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на директните плащания и мерките за развитие на селските райони по отношение на един и същи бенефициер, съответната държава членка взема необходимите мерки, за да гарантира, където е целесъобразно, че информацията, изисквана в заявленията за помощ, заявленията за подпомагане, исканията за плащане или други декларации, се предоставя на всички участващи разплащателни агенции.
2. Когато проверките не се извършват от отговорната разплащателна агенция, съответната държава членка гарантира, че тази разплащателна агенция получава достатъчно информация за извършените проверки и резултатите от тях. Разплащателната агенция сама определя от каква информация се нуждае.
Член 3
Оттегляне на заявления за помощ, заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Заявление за помощ, заявление за подпомагане, искане за плащане или друга декларация може да бъде изцяло или частично оттеглено по всяко време в писмена форма. Такова оттегляне следва да се документира от компетентния орган.
Когато държава членка използва възможностите, предвидени в член 21, параграф 3, държавата членка може да предвиди, че по отношение на животните, напуснали стопанството, уведомленията, изпратени до компютърната база данни за животни, могат да заместят оттеглянето в писмена форма.
2. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуални случаи на неспазване в документите, посочени в параграф 1, или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешава оттегляне по отношение на частите на тези документи, засегнати от неспазването.
3. Оттеглянията, извършени в съответствие с параграф 1, връщат бенефициерите в положението, в което са били преди подаването на въпросните документи или на част от тях.
Член 4
Поправки и корекции на очевидни грешки
Заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане и всички удостоверителни документи, представени от бенефициера, могат да бъдат поправяни и коригирани по всяко време след подаването им в случай на очевидни грешки, признати от компетентния орган въз основа на цялостна преценка на конкретния случай и при условие че бенефициерът е действал добросъвестно.
Компетентният орган може да признае очевидни грешки само ако те могат да бъдат непосредствено установени при техническа проверка на информацията, съдържаща се в документите, посочени в първа алинея.
Член 5
Прилагане на намаления, откази, оттегляния и санкции
Когато даден случай на неспазване, който подлежи на прилагането на санкции в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 на Комисията (11), подлежи също на оттегляния или санкции в съответствие с дял II, глави III и IV или в съответствие с дял III от посочения регламент:
а)
намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, предвидени в дял II, глави III и IV или в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на схемите за директно плащане или мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система;
б)
санкциите, предвидени в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилагат по отношение на общата сума на плащанията, които следва да бъдат отпуснати на въпросния бенефициер в съответствие с член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които не подлежат на намаленията, отказите, оттеглянията или санкциите, посочени в буква а).
Намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите, посочени в първа алинея, се прилагат в съответствие с член 6 от настоящия регламент, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на правото на Съюза или на националното право.
Член 6
Последователност на намаленията, отказите, оттеглянията и санкциите по всяка схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони
1. Сумата на плащането, което следва да бъде отпуснато на бенефициер по дадена схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, се определя от държавите членки въз основа на условията, установени в съответствие с посочения регламент и с програмите за най-отдалечените региони на Съюза и малките острови в Егейско море, установени съответно с Регламент (ЕС) № 228/2013 (12) и Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) по отношение на въпросната схема за директно подпомагане.
2. За всяка схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за всяка мярка за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система съгласно определението в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 намаленията, оттеглянията и санкциите се изчисляват, ако е приложимо, в следната последователност:
а)
намаленията и санкциите, предвидени в дял II, глава IV от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, с изключение на санкциите, посочени в член 16 от същия регламент, се прилагат по отношение на всички случаи на неспазване;
б)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква а), служи за основа при изчисляването на отказите, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
в)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква б), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при закъснение в подаването на информацията съгласно членове 13 и 14 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
г)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква в), служи за основа при изчисляването на евентуални намаления, които трябва да бъдат приложени при недеклариране на земеделски парцели съгласно член 16 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
д)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква г), служи за основа при изчисляването на оттеглянията, предвидени в дял III от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
е)
сумата, получена в резултат на прилагането на буква д), служи за основа при прилагането на:
i)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ii)
линейното намаление, предвидено в член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iii)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
iv)
линейното намаление, предвидено в член 65, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
v)
линейното намаление, което трябва да бъде приложено в случай, че плащанията, които следва да бъдат извършени в съответствие с член 41 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, надвишават националния таван, определен в съответствие с член 42, параграф 2 от посочения регламент.
3. Сумата, получена в резултат на прилагането на параграф 2, буква е), служи за основа при:
а)
прилагане на намалението на плащанията, предвидено в член 11 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
прилагане на процента на линейно намаление, определен в съответствие с член 7, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
прилагане на ставката на корекцията, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
4. Сумата на плащането, получена в резултат на прилагането на параграф 3, служи като основа за изчисляване на евентуалните намаления, които трябва да бъдат приложени при неспазване на кръстосаното съответствие съгласно дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
Член 7
Възстановяване на неправомерно изплатени суми
1. В случай на извършване на неправомерно плащане, бенефициерът възстановява въпросната сума заедно с лихвата, изчислена съгласно параграф 2, когато е приложимо.
2. Лихва се начислява за периода, изминал от крайния срок за плащане от страна на бенефициера, посочен в нареждането за възстановяване, който срок не надвишава 60 дни, и датата на плащането или на прихващането.
Приложимият лихвен процент се изчислява в съответствие с националното право, но не може да е по-нисък от лихвения процент, приложим за възстановяване на суми съгласно националните разпоредби.
3. Задължението за възстановяване, посочено в параграф 1, не се прилага, ако плащането е извършено поради грешка на компетентния орган или друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера.
Когато грешката обаче се отнася до фактически елементи, свързани с изчисляването на въпросното плащане, първа алинея се прилага само ако решението за възстановяване не е било съобщено до 12 месеца след плащането.
Член 8
Прехвърляне на стопанства
1. За целите на настоящия член:
а)
„прехвърляне на стопанство“ означава продажба, даване под наем или някакъв подобен тип сделка по отношение на въпросните производствени единици;
б)
„прехвърлител“ означава бенефициерът, чието стопанство е прехвърлено на друг бенефициер;
в)
„приобретател“ означава бенефициерът, на когото е прехвърлено стопанството.
2. Когато дадено стопанство е прехвърлено изцяло от един бенефициер на друг, след като е било подадено заявление за помощ, заявление за подпомагане или искане за плащане и преди да са изпълнени всички условия за отпускане на помощта или подпомагането, на прехвърлителя не се отпуска помощ или подпомагане за прехвърленото стопанство.
3. Помощта, за която е кандидатствал прехвърлителят, или поисканото от прехвърлителя плащане се отпускат на приобретателя, когато:
а)
в рамките на период, който се определя от държавите членки, приобретателят информира компетентния орган за прехвърлянето и изиска плащането на помощта и/или подпомагането;
б)
приобретателят представи всички изисквани от компетентния орган доказателства;
в)
всички условия за отпускане на помощта и/или подпомагането са изпълнени по отношение на прехвърленото стопанство.
4. След като приобретателят информира компетентния орган и изиска плащане на помощта и/или подпомагането в съответствие с параграф 3, буква а):
а)
всички права и задължения на прехвърлителя, произтичащи от правното отношение между прехвърлителя и компетентния орган, породено от заявлението за помощ, заявлението за подпомагане или искането за плащане се прехвърлят на приобретателя;
б)
всички необходими действия за отпускане на помощта и/или подпомагането и всички декларации, изготвени от прехвърлителя преди прехвърлянето, преминават към приобретателя за целите на прилагане на съответните правила на Съюза;
в)
прехвърленото стопанство се счита, когато е необходимо, за отделно стопанство по отношение на въпросната референтна година.
5. Държавите членки могат да вземат решение, когато е целесъобразно, да отпуснат помощта и/или подпомагането на прехвърлителя. В този случай:
а)
не се отпуска помощ или подпомагане на приобретателя;
б)
държавите членки прилагат mutatis mutandis изискванията, определени в параграфи 2, 3 и 4.
Член 9
Уведомления
1. По отношение на всички схеми за директно плащане, мерки за развитие на селските райони и техническа помощ и схеми за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, всяка година най-късно до 15 юли държавите членки уведомяват Комисията за данните за проверките и статистическите данни от проверките, обхващащи предходната календарна година, и по-специално за следното:
а)
данни във връзка с индивидуалните бенефициери по отношение на заявленията за помощ и исканията за плащане, декларираните и/или заявени площи и животни, резултатите от административните проверки, проверките на място и последващите проверки;
б)
когато е приложимо - резултатите от проверките във връзка с кръстосаното съответствие, включително съответните намаления и изключвания.
Това уведомяване се извършва по електронен път, като се използват предоставените от Комисията на държавите членки технически спецификации относно предаването на данни за проверки и на статистически данни от проверки.
2. Най-късно до 15 юли 2015 г. държавите членки представят на Комисията доклад относно избраните възможности за контрол на изискванията за кръстосано съответствие и за компетентните контролни органи, отговарящи за проверките на изискванията и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие. Последващите промени на информацията, предоставена в този доклад, се съобщават незабавно.
3. Всяка година до 15 юли държавите членки представят на Комисията доклад относно предприетите мерки за администриране и контрол на доброволното обвързано с производството подпомагане за предходната календарна година.
4. Компютризираните данни, събрани като част от интегрираната система, се използват в подкрепа на информацията, която следва да се изпраща на Комисията в рамките на секторните правила.
ДЯЛ II
ИНТЕГРИРАНА СИСТЕМА ЗА АДМИНИСТРИРАНЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 10
Авансови плащания за директните плащания
Държавите членки могат да извършват авансови плащания за директните плащания, без да прилагат ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, посочена в член 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, спрямо бенефициерите по отношение на заявленията за помощ за дадена година. В оставащата сума, дължима на бенефициерите от 1 декември нататък, се взема предвид ставката на корекцията във връзка с финансовата дисциплина, приложима към съответния момент по отношение на общата сума на директните плащания за съответната календарна година.
ГЛАВА II
Заявления за помощ и искания за плащане
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 11
Опростяване на процедурите
1. Освен ако е предвидено друго в Регламент (ЕС) № 1305/2013, Регламент (ЕС) № 1306/2013 и Регламент (ЕС) № 1307/2013, Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 или настоящия регламент, държавите членки могат да разрешат или да изискват всички съобщения съгласно настоящия регламент, както от бенефициера към органите, така и обратно, да бъдат предавани по електронен път, при условие че това не води до дискриминация между бенефициерите и че се вземат подходящи мерки, за да се гарантира по-специално, че:
а)
бенефициерът е недвусмислено идентифициран;
б)
бенефициерът отговаря на всички изисквания в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
в)
предадените данни са надеждни с оглед правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони; когато се използват данни, съдържащи се в компютърната база данни за животни, определена в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тази база данни трябва да предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони;
г)
когато придружаващите документи не могат да бъдат предадени по електронен път, тези документи се получават от компетентните органи в същите срокове както при предаване по неелектронен път.
2. По отношение на подаването на заявления за помощ или искания за плащане държавите членки могат, при условията, посочени в параграф 1, да предвидят опростени процедури, когато данните са вече на разположение на органите, по-специално когато положението не се е променило след последното подаване на заявление за помощ или искане за плащане в рамките на съответната схема за директно плащане или мярка за развитие на селските райони в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Държавите членки могат да решат да използват данни, получени от източници на разположение на националните органи за целите на заявленията за помощ или исканията за плащане. В този случай държавата членка гарантира, че тези източници на данни дават необходимата степен на сигурност, която се изисква за правилното управление на данните с цел да се гарантира надеждността, целостта и сигурността на тези данни.
3. Когато е възможно, информацията, изисквана в удостоверителните документи, подлежащи на представяне заедно със заявлението за помощ или искането за плащане, може да бъде поискана от компетентния орган директно от източника на информация.
Член 12
Общи разпоредби относно единното заявление и относно подаването на заявления за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони
1. Ако държавите членки решат съгласно член 72, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, че заявленията за помощ за директните плащания и исканията за плащане за мерките за развитие на селските райони следва да бъдат обхванати от единното заявление, членове 20, 21 и 22 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis по отношение на конкретните изисквания, установени с оглед на заявлението за помощ и/или искането за плащане по тези схеми или мерки.
2. Бенефициер, кандидатстващ за помощ и/или подпомагане по някои от директните плащания за площ или мерките за развитие на селските райони, може да подава само по едно единно заявление годишно.
3. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявленията за подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони.
Член 13
Краен срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане
1. Държавите членки определят крайния срок за подаване на единното заявление, заявленията за помощ или исканията за плащане. Крайният срок не може да бъде по-късно от 15 май всяка година. Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни.
При определяне на крайния срок държавите членки вземат предвид периода, необходим за набавяне на всички необходими данни за правилното административно и финансово управление на помощта и/или подпомагането, и гарантират възможността за насрочване на ефективни проверки.
2. В съответствие с процедурата, посочена в член 78, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за сроковете, посочени в параграф 1 от настоящия член, може да бъде определена по-късна крайна дата в някои зони с извънредни климатични условия.
Член 14
Съдържание на единното заявление или искането за плащане
1. Единното заявление или искането за плащане съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
подробни данни за съответните схеми за директни плащания и/или мерките за развитие на селските райони;
в)
идентификация на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за целите на схемата за основно плащане;
г)
данни, позволяващи еднозначна идентификация на всички земеделски парцели в стопанството, площта им, изразена в хектари до втория десетичен знак, местонахождението им и, когато е необходимо, допълнителни уточнения относно ползването на земеделските парцели;
д)
където е приложимо, данни, позволяващи еднозначна идентификация на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони;
е)
когато е необходимо - всякакви удостоверителни документи, необходими, за да се установи допустимостта за съответната схема и/или мярка;
ж)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросните схеми за директни плащания и/или мерки за развитие на селските райони;
з)
когато е приложимо - декларация от бенефициера, че попада в списъка на неселскостопанските предприятия или дейности, посочен в член 9, параграф 2, първа и втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. За целите на идентификацията на правата на плащане, посочени в параграф 1, буква в), в предварително изготвените формуляри, предоставени на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочва идентификацията на правата на плащане в съответствие със системата за идентификация и регистрация, предвидена в член 7 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
3. За първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки могат да приложат дерогация от настоящия член и от член 17 от настоящия регламент по отношение на правата на плащане.
Член 15
Изменения на единното заявление или на искането за плащане
1. След изтичане на срока за подаване на единното заявление или искането за плащане, индивидуални земеделски парцели или индивидуални права на плащане могат да се добавят или коригират в единното заявление или искането за плащане, при условие че са спазени изискванията по съответните схеми за директни плащания или мерки за развитие на селските райони.
При същите условия могат да се правят промени, свързани с ползването или със схемата за директно плащане или с мярката за развитие на селските райони по отношение на индивидуалните земеделски парцели или по отношение на правата на плащане, които вече са декларирани в единното заявление.
Когато измененията, посочени в първа и втора алинея, имат отражение върху подлежащи на представяне удостоверителни документи или договори, тези документи или договори могат да бъдат съответно изменени.
2. Измененията, направени в съответствие с параграф 1, се съобщават писмено на компетентния орган най-късно до 31 май от съответната година, освен в случаите с Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция, при които те се съобщават най-късно до 15 юни от съответната година.
Чрез дерогация от първа алинея, държавите членки могат да определят по-ранна крайна дата за съобщаване на измененията. Тази дата обаче не може да бъде по-рано от 15 календарни дни след крайната дата за подаване на единното заявление или искането за плащане, определена в съответствие с член 13, параграф 1.
3. Когато компетентният орган вече е информирал бенефициера за евентуален случай на неспазване в единното заявление или искането за плащане или когато компетентният орган е уведомил бенефициера за намерението си да извърши проверка на място или когато при проверката на място се установи неспазване, не се разрешават изменения по параграф 1 по отношение на земеделските парцели, засегнати от неспазването.
Член 16
Коригиране на предварително изготвените формуляри
При подаване на формуляра на единното заявление, заявлението за помощ и/или искането за плащане бенефициерът коригира предварително изготвения формуляр, посочен в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, ако са настъпили някакви изменения, по-специално прехвърляне на права на плащане в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, или ако някаква информация, съдържаща се в предварително изготвените формуляри, е неправилна.
Раздел 2
Заявления за помощ по свързани с площ схеми за помощ и искания за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 17
Специални изисквания във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
1. За целите на идентифицирането на всички земеделски парцели в стопанството и/или неселскостопански земи, както е посочено в член 14, параграф 1, букви г) и д), компетентният орган предоставя на бенефициера предварително изготвения формуляр и съответния графичен материал, посочени в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посредством базиран на ГИС интерфейс, който позволява обработването на пространствените и буквено-цифровите данни за декларираните площи (наричан по-долу „формуляр на геопространствено заявление за помощ“).
2. Параграф 1 се прилага, както следва:
а)
считано от референтната 2016 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 25 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
б)
считано от референтната 2017 година - за брой бенефициери, отговарящ на броя, необходим за покриване на най-малко 75 % от общата установена площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ през предходната година;
в)
считано от референтната 2018 година - за всички бенефициери.
3. Когато бенефициерът не е в състояние да подаде заявлението за помощ и/или искането за плащане посредством формуляра на геопространствено заявление за помощ, компетентният орган предоставя на бенефициера:
а)
необходимата техническа помощ; или
б)
предварително изготвените формуляри и съответния графичен материал на хартия. В този случай компетентният орган прехвърля получената от бенефициера информация във формуляра на геопространственото заявление за помощ.
4. В предварително изготвените формуляри, предоставяни на бенефициера, се посочват максимално допустимата площ за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и установената площ през предходната година за всеки земеделски парцел, за целите на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ и/или свързаната с площ мярка за развитие на селските райони.
В графичния материал, предоставян на бенефициера в съответствие с член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се посочват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, посочени в член 5, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и установените граници на земеделските парцели през предходната година, за да може бенефициерът правилно да указва размера и местоположението на всеки земеделски парцел. Считано от референтната 2016 година нататък, в графичния материал се посочват също видът, размерът и местоположението на екологично насочените площи, установени през предходната година.
5. Бенефициерът еднозначно идентифицира и декларира площта на всеки земеделски парцел и, където е необходимо, вида, размера и местоположението на екологично насочените площи. По отношение на плащането за екологизиране бенефициерът посочва също така ползването на декларираните земеделски парцели.
За тази цел бенефициерът може да потвърди вече предоставената в предварително изготвения формуляр информация. Когато обаче информацията относно площта, местоположението или границата на земеделския парцел или, където е приложимо, размера и местоположението на екологично насочените площи е неправилна или непълна, бенефициерът нанася корекции или прави промени в предварително изготвения формуляр.
Въз основа на корекциите или допълненията, направени от бенефициерите в предварително изготвения формуляр, компетентният орган преценява дали е необходима актуализация на съответния референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 посредством поети ангажименти в съответствие с член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (14) или член 28, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, ангажиментът се посочва в заявлението за помощ с позоваване на съответното искане за плащане.
Когато бенефициерът прилага еквивалентни практики посредством национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, параграфи 4 и 5 от настоящия член се прилагат mutatis mutandis по отношение на предварително изготвения формуляр и декларацията на бенефициера.
За целите на регионалното или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 и член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и по отношение на частта от задълженията, свързани с екологично насочената площ, които бенефициерите трябва да изпълняват индивидуално, бенефициерите, участващи в такова регионално или колективно изпълнение, еднозначно идентифицират и декларират, за всеки земеделски парцел, вида, размера и местоположението на екологично насочената площ по параграф 5 от настоящия член. В своите заявления за помощ или искания за плащане бенефициерите посочват декларацията за регионално или колективно изпълнение, посочена в член 18 от настоящия регламент.
7. По отношение на площите, които се използват за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
цялата информация, необходима за идентификацията на парцелите, засети с коноп, с отбелязване на използваните сортове семена;
б)
информация за използваните количества семена (кг на хектар);
в)
официалните етикети, използвани на опаковката на семената в съответствие с Директива 2002/57/ЕО на Съвета (15), и по-специално член 12 от нея, или всеки друг документ, признат за равностоен от държавата членка.
Чрез дерогация от първа алинея, буква в), когато сеитбата се извършва след крайния срок за подаване на единното заявление, етикетите се представят най-късно до 30 юни. Когато етикетите трябва да бъдат представени и пред други национални органи, държавите членки могат да предвидят тези етикети да бъдат върнати на бенефициера, след като са били представени в съответствие с посочената буква. Върнатите етикети се отбелязват като използвани за заявление.
8. По отношение на специалното плащане за култура за памук, предвидено в дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, единното заявление съдържа:
а)
името на използвания сорт семена на памук;
б)
ако е целесъобразно, името и адреса на одобрената междубраншова организация, на която бенефициерът е член.
9. Площи, които не се използват за целите на схемите за помощ, предвидени в дялове III, IV и V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, нито за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в Регламент (ЕС) № 1308/2013, се декларират в една или повече графи „други видове ползване“.
Член 18
Декларация за регионално или колективно изпълнение
За всяко регионално или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се подава декларация за регионално или колективно изпълнение в допълнение към заявлението за помощ или искането за плащане на всеки участващ бенефициер.
Декларацията съдържа цялата необходима допълнителна информация за проверка на спазването на задълженията във връзка с регионалното или колективно изпълнение съгласно член 46, параграф 5 или 6 от същия регламент, по-специално:
а)
уникалната идентификация на всеки участващ бенефициер;
б)
минималния процент, който всеки участващ бенефициер трябва да изпълни индивидуално, както е посочено в член 46, параграф 6, втора алинея от същия регламент;
в)
общата площ на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 5 от същия регламент, или на общата екологично насочена площ, посочена в член 46, параграф 6 от същия регламент, по отношение на която задълженията се изпълняват колективно;
г)
предварително изготвения графичен материал, в който се указват границите и уникалната идентификация на референтните парцели, които следва да се използват за еднозначна идентификация на прилежащите структури на съседни екологично насочени площи или на общата екологично насочена площ и за указване на техните граници.
В случай на регионално изпълнение, ако подробният план, предвиден в член 46, параграф 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, съдържа цялата информация, посочена във втора алинея от настоящия член, посочената в първа алинея декларация може да се замени с препратка към плана.
В случай на колективно изпълнение посочената в първа алинея декларация се допълва с писменото споразумение, предвидено в член 47, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
Член 19
Заявления във връзка с участието в схемата за дребни земеделски стопани и оттеглянето от нея
1. В заявленията, които се подават през 2015 година за участие в схемата за дребни земеделски стопани, посочена в член 62, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се съдържа препратка към единното заявление, подадено за референтната 2015 година от същия бенефициер, и, където е приложимо, декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от посочения регламент.
Държавите членки могат да решат, че заявлението, посочено в първа алинея, следва да бъде подадено заедно с или като част от единното заявление.
2. Считано от референтната 2016 година, държавите членки осигуряват прилагането на опростената процедура за кандидатстване, посочена в член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Предварително изготвените формуляри, които следва да се използват при процедурата за кандидатстване, посочена в параграф 2, се изготвят въз основа на информацията, предоставена с единното заявление за референтната 2015 година, и съдържат по-специално:
а)
цялата допълнителна информация, необходима за установяване на съответствие с член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и, където е уместно, цялата информация, необходима, за да се потвърди, че бенефициерът продължава да отговаря на условията на член 9 от посочения регламент;
б)
декларация от бенефициера, че е запознат със специалните условия на схемата за дребни земеделски стопани, предвидени в член 64 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато държавите членки изберат начина на плащане, посочен в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, без да прилагат трета алинея от него, чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф предварително изготвените формуляри се предоставят съгласно раздел 1 на настоящата глава.
4. Бенефициерите, които решат да се оттеглят от схемата за дребни земеделски стопани по отношение на година, следваща 2015 година, в съответствие с член 62, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или член 62, параграф 2 от същия регламент, информират компетентния орган за своето оттегляне в съответствие с установените от държавите членки условия.
Раздел 3
Други заявления
Член 20
Специални разпоредби във връзка със заявленията за помощ
Бенефициер, който не кандидатства за помощ по някоя от схемите за помощи, свързани с площ, но кандидатства за помощ по друга схема, включена в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, или за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, ако има земеделска площ на свое разположение, декларира тези площи в своя формуляр на заявление за помощ в съответствие с член 17 от настоящия регламент.
Бенефициер, който подлежи само на задълженията за кръстосано съответствие съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, декларира в своя формуляр на заявление за помощ площите, които са на негово разположение, за всяка календарна година, за която се отнасят тези задължения.
Въпреки това държавите членки могат да освобождават бенефициерите от задълженията, предвидени в първа и втора алинея, когато съответната информация е предоставена на компетентните органи в рамките на други системи за администриране и контрол, гарантиращи съвместимост с интегрираната система в съответствие с член 61 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 21
Изисквания във връзка със заявленията за помощ за добитък и с исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
1. В заявлението за помощ за добитък, посочено в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 15 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, или в искането за плащане в рамките на мерките за подпомагане за животни, посочени в член 2, параграф 1, втора алинея, точка 14 от същия регламент, се съдържа цялата информация, необходима за установяване на допустимостта за помощта и/или подпомагането, по-специално:
а)
самоличността на бенефициера;
б)
препратка към единното заявление, ако то вече е подадено;
в)
броя животни от всеки вид, по отношение на които се подава заявление за помощ за добитък или искане за плащане, а за едрия рогат добитък - идентификационния код на животните;
г)
когато е приложимо - ангажимент от страна на бенефициера да задържи в стопанството си посочените в буква в) животни през определен от държавата членка период, както и информация за мястото или местата, където ще бъдат държани животните, включително въпросния период;
д)
когато е необходимо - всички удостоверителни документи, изисквани, за да се установи допустимостта за съответната схема или мярка;
е)
декларация от бенефициера, че е запознат с условията на въпросната помощ и/или подпомагане.
2. Всеки животновъд има право да получи от компетентния орган без ограничение, на разумни интервали и без излишно забавяне, информация за данните, отнасящи се до него и животните му, съдържаща се в компютърната база данни за животни. При представяне на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане бенефициерът декларира, че тези данни са верни и пълни или поправя неверните данни или допълва липсващите данни.
3. Държавите членки могат да вземат решение, че не е необходимо някои от данните, посочени в параграф 1, да бъдат включени в заявлението за помощ за добитък или в искането за плащане, когато те вече са били съобщени на компетентните органи.
4. Държавите членки могат да въведат процедури, с които данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни, могат да бъдат използвани за целите на заявлението за помощ за добитък или искането за плащане, при условие че компютърната база данни за животни предлага, за всяко отделно животно, необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
Процедурите, посочени в първа алинея, могат да се състоят от система, според която даден бенефициер може да кандидатства за помощ и/или подпомагане за всички животни, които към дадена дата или през даден период, определени от държавата членка, отговарят на изискванията за получаване на помощ и/или подпомагане въз основа на данните, съдържащи се в компютърната база данни за животни.
В този случай държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че:
а)
в съответствие с разпоредбите, приложими за въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, посочените във втора алинея дата или период са ясно определени и известни на бенефициера;
б)
бенефициерът е наясно, че всички потенциално допустими животни, за които се констатира, че не са правилно идентифицирани или регистрирани в системата за идентификация и регистрация на животни, се считат за животни, във връзка с които е констатирано неспазване, както е посочено в член 31 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
5. Държавите членки могат да предвидят, че някои от данните, посочени в параграф 1, могат или трябва да бъдат изпратени чрез одобрен от тях орган или органи. Въпреки това бенефициерът продължава да носи отговорност за предадените данни.
Раздел 4
Специални разпоредби във връзка с правата на плащане
Член 22
Предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността им
1. Заявленията за предоставяне на права на плащане или увеличаване на стойността на правата на плащане съгласно схемата за основно плащане в съответствие с член 20, член 24, член 30, с изключение на параграф 7, буква д), и член 39 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се подават до дата, която се определя от държавите членки. Определената дата е не по-късна от 15 май на съответната календарна година.
Въпреки това Естония, Латвия, Литва, Финландия и Швеция могат да определят по-късна дата, която е не по-късна от 15 юни на съответната календарна година.
2. Държавите членки могат да вземат решение заявлението за предоставяне на права на плащане да се подава едновременно със заявлението за помощ по схемата за основно плащане.
Член 23
Възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане
1. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че броят на предоставените права на плащане е твърде висок, броят на предоставените права на плащане в превишение се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато грешката, посочена в първа алинея, е допусната от компетентния орган или от друг орган и ако грешката не е била очевидна за бенефициера, стойността на останалите права на плащане, предоставени на този бенефициер, съответно се коригира.
Когато бенефициерът, засегнат от предоставянето на прекалено голям брой права на плащане, междувременно е прехвърлил правата на плащане на други бенефициери, приобретателите на правата на плащане също са обвързани със задължението, предвидено в първа алинея, пропорционално на броя на правата на плащане, които са им били прехвърлени, ако бенефициерът, на когото са били първоначално предоставени правата на плащане, не разполага с достатъчен брой права на плащане, за да покрие броя на неправомерно предоставените права на плащане.
2. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че плащанията, получени от даден бенефициер за 2014 година, посочени в член 26, параграф 2, първа алинея от същия регламент, или стойността на правата на плащане, които даден бенефициер притежава към датата на подаване на заявлението си за 2014 година, посочена в член 26, параграф 3, първа алинея от същия регламент, или единичната стойност на правата на плащане, посочена в член 26, параграф 5 от същия регламент, или увеличението на единичната стойност на правата на плащане, предвидено в член 30, параграф 10 от същия регламент, или общата стойност на помощта, получена от даден бенефициер за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане, посочена в член 40, параграф 3, първа алинея от същия регламент, са били прекалено високи, стойността на тези права на плащане, основаваща се на погрешната база за съответния бенефициер, се коригира по съответния начин.
Посочената корекция се извършва и по отношение на правата на плащане, които междувременно са били прехвърлени на други бенефициери.
Стойността на намалението се връща в националния резерв или в регионалните резерви, посочени в член 30 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Когато след предоставянето на права на плащане на бенефициери в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013 се установи, че по отношение на един и същи бенефициер са настъпили едновременно посочената в параграф 1 ситуация и посочената в параграф 2 ситуация, корекцията на стойността на всички права на плащане, посочена в параграф 2, се извършва преди връщането на неправомерно предоставените права на плащане в националния резерв или в регионалните резерви в съответствие с параграф 1.
4. Корекциите на броя и/или стойността на правата на плащане, предвидени в настоящия член, не следва да водят до системно преизчисляване на оставащите права на плащане.
5. Държавите членки могат да решат да не изискват възстановяване на неправомерно предоставени права на плащане, когато общата стойност на тези права на плащане съгласно електронния регистър за идентификация и регистрация на правата на плащане към момента на проверките с оглед извършване на предвидените в настоящия член корекции, е 50 EUR или по-малко за всяка от годините, през които се прилага схемата за основно плащане в съответствие с Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Неправомерно изплатените суми по отношение на референтните години, предхождащи корекциите, се възстановяват в съответствие с член 7 от настоящия регламент. При определянето на такива неправомерни суми се взема предвид отражението на предвидените в настоящия член корекции върху броя и, според случая, върху стойността на правата на плащане за всички въпросни години.
ДЯЛ III
ПРОВЕРКИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 24
Общи принципи
1. Административните проверки и проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват по такъв начин, че да гарантират ефективна проверка на:
а)
точността и пълнотата на информацията в заявлението за помощ, заявлението за подпомагане, искането за плащане или друга декларация;
б)
спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по отношение на въпросната схема за помощ и/или мярка за подпомагане, условията, при които се предоставя помощ и/или подпомагане или освобождаване от задължения;
в)
изискванията и стандартите, отнасящи се до кръстосаното съответствие.
2. Държавите членки гарантират, че спазването на всички приложими условия, установени от правото на Съюза или предвидени в съответното национално право и в документи, съдържащи разпоредби за прилагане, или от програмата за развитие на селските райони, може да се контролира съгласно набор от проверими показатели, който се определя от държавите членки.
3. Резултатите от административните проверки и проверките на място се оценяват, за да се установи дали някои констатирани проблеми могат по принцип да породят риск за други подобни операции, бенефициери или други органи. При оценката се установяват също така причините за подобно положение, евентуалният допълнителен преглед, който може да се наложи, и необходимите коригиращи и превантивни действия.
4. Компетентният орган извършва физически проверки на терен в случаите, когато фотоинтерпретирането на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) не дава резултати, позволяващи по удовлетворителен за компетентния орган начин да се направят категорични заключения относно допустимостта или правилния размер на площта, която е обект на административните проверки или проверките на място.
5. Настоящата глава се прилага по отношение на всички проверки, извършвани съгласно настоящия регламент, и без да се засягат специалните правила, предвидени в дялове IV и V. Параграф 3 обаче не се прилага по отношение на дял V.
Член 25
Обявяване на проверките на място
Проверките на място може да се обявяват, при условие че това не е в разрез с тяхната цел или ефективност. Обявяването е строго ограничено до минималния необходим период от време и не надвишава 14 дни.
Въпреки това при проверки на място, свързани със заявления за помощ за добитък или искания за плащане по мерки за подпомагане за животни, обявяването не надвишава 48 часа, освен в надлежно обосновани случаи. Освен това когато законодателството, приложимо по отношение на актовете и стандартите, свързани с кръстосаното съответствие, изисква проверката на място да не се обявява, тези правила се прилагат и при проверки на място, свързани с кръстосаното съответствие.
Член 26
График на проверките на място
1. Където е целесъобразно, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, се извършват едновременно с всички други проверки, предвидени в правото на Съюза.
2. За целите на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, проверките на място се разпределят в рамките на годината въз основа на анализ на рисковете, свързани с различните ангажименти по всяка мярка.
3. С проверките на място се проверява спазването на всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения по схемите за помощ или мерките за подпомагане, за които е избран даден бенефициер в съответствие с член 34.
Продължителността на проверките на място е строго ограничена до минималния необходим период от време.
4. Когато някои критерии за допустимост, ангажименти и други задължения могат да бъдат проверени единствено през конкретен период от време, проверките на място може да изискват допълнителни посещения на по-късна дата. В такъв случай проверките на място се координират по такъв начин, че броят и продължителността на такива посещения при един бенефициер да са ограничени до необходимия минимум. Когато е целесъобразно, такива посещения могат да се извършват и чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40.
Когато са необходими допълнителни посещения във връзка със земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, тези допълнителни посещения се извършват в 50 % от случаите при един и същ бенефициер, избран въз основа на риска, а в оставащите 50 % от случаите - при различни допълнително избрани бенефициери. Различните допълнителни бенефициери се избират на случаен принцип от всички бенефициери, имащи земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка, декларирани като екологично насочена площ, като тези посещения могат да се ограничат до площите, декларирани като земя, оставена под угар, синори, буферни ивици, ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори, междинни култури и/или зелена покривка.
Когато са необходими допълнителни посещения, член 25 се прилага по отношение на всяко допълнително посещение.
Член 27
Взаимно уведомяване за резултатите от проверките
Когато е приложимо, при административните проверки и проверките на място на допустимостта се вземат под внимание предполагаемите случаи на неспазване, докладвани от други служби, органи или организации.
Държавите членки гарантират, че за всички съответни констатации, направени в рамките на проверките за спазване на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или подпомагането съгласно мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система, се изпращат взаимни уведомления на съответния компетентен орган, отговарящ за предоставяне на съответното плащане. Държавите членки също така гарантират, че публичните или частните органи за сертифициране, посочени в член 38 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, уведомяват компетентния орган, отговарящ за отпускане на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда, за всяка констатация, имаща отношение към коректното отпускане на това плащане на бенефициери, които са избрали да изпълняват задълженията си в рамките на еквивалентността чрез сертифициране.
Когато административните проверки или проверките на място във връзка с мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система обхващат еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за резултатите от тези проверки се изпращат взаимни уведомления с цел предприемане на последващи действия по отношение на предоставяне на плащането за земеделските практики, които са благоприятни за климата и околната среда.
ГЛАВА II
Административни проверки в рамките на интегрираната система
Член 28
Административни проверки
1. Административните проверки, посочени в член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, включително кръстосаните проверки, позволяват установяването на случаи на неспазване, по-специално автоматичното откриване чрез компютърни средства. Проверките обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат контролирани с административни проверки. Те гарантират, че:
а)
са изпълнени критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по схемата за помощ или мярката за подпомагане;
б)
няма двойно финансиране чрез други схеми на Съюза;
в)
заявлението за помощ или искането за плащане е пълно и е подадено в съответния срок и, когато е приложимо, че са представени удостоверителни документи и те доказват допустимостта;
г)
е налице спазване на дългосрочните ангажименти, когато е приложимо.
2. По отношение на схемите за помощ за животни и мерките за подпомагане за животни държавите членки могат, когато е целесъобразно, да използват доказателствен материал от други служби, органи или организации, с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, при условие че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването.
Член 29
Кръстосани проверки
1. Когато е целесъобразно, административните проверки включват кръстосани проверки:
а)
на декларирани права на плащане и съответно на декларирани земеделски парцели, за да се избегне многократно отпускане на една и съща помощ или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година и да се предотврати всяко неправомерно кумулиране на помощ, отпусната съгласно свързаните с площ схеми за помощ, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013 и приложение VI към Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (16), и съгласно мерките за подпомагане за площ по смисъла на член 2, втора алинея, точка 21 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014;
б)
на правата на плащане, за да се провери наличието им и допустимостта за помощ;
в)
между земеделските парцели, декларирани в единното заявление и/или искането за плащане, и информацията, съдържаща се в системата за идентификация на земеделските парцели за всеки референтен парцел в съответствие с член 5, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, за да се провери допустимостта за схемата за директно плащане и/или мярката за развитие на селските райони на площите като такива;
г)
между правата на плащане и установената площ, за да се провери дали на правата съответстват поне равен брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по смисъла на член 32, параграфи 2-6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
посредством системата за идентификация и регистрация на животни, за да се провери допустимостта за помощта и/или подпомагането и да се избегне неправомерно многократно отпускане на една и съща помощ и/или подпомагане по отношение на една и съща календарна или референтна година;
е)
между декларациите на бенефициера в единното заявление за членство в одобрена междубраншова организация, информацията съгласно член 17, параграф 8 от настоящия регламент и информацията, предадена от съответните одобрени междубраншови организации, за да се провери допустимостта за увеличението на помощта, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
ж)
с цел да се проверява спазването на критериите за одобрение на междубраншовите организации и списъка с техните членове най-малко веднъж на 5 години.
За целите на първа алинея, буква в), когато интегрираната система предвижда формуляри на геопространствено заявление за помощ, кръстосаните проверки се извършват като пространствено засичане на декларираната цифровизирана площ със системата за идентификация на земеделските парцели. Освен това се извършват кръстосани проверки с цел предотвратяване на двойно заявяване на една и съща площ.
2. Данните за наличието на неспазване, получени в резултат на кръстосани проверки, се проследяват чрез други подходящи административни процедури и, при необходимост, чрез проверка на място.
3. Когато референтен парцел е обект на заявление за помощ и/или искане за плащане от двама или повече бенефициери по една и съща схема за помощ или мярка за подпомагане и когато декларираните земеделски парцели се припокриват пространствено или общата декларирана площ превишава максималната допустима площ, установена в съответствие с член 5, параграф 2, букви а) и б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, и разликата попада в рамките на допустимото отклонение при измерване съгласно член 38 от настоящия регламент по отношение на този референтен парцел, държавите членки могат да предвидят пропорционално намаление на съответните площи, освен ако бенефициерът не покаже, че някои от съответните други бенефициери са декларирали по-големи площи в негов ущърб.
ГЛАВА III
Проверки на място в рамките на интегрираната система
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 30
Брой проверки по отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда
По отношение на схемите за помощи, свързани с площ, различни от плащането за земеделски практики, които са благоприятни за климата и околната среда в съответствие с дял III, глава 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 (наричано по-долу „плащане за екологизиране“), контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Държавите членки гарантират, че контролната извадка съдържа най-малко 5 % от всички бенефициери, деклариращи основно земеделски площи, които са площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша, в съответствие с член 10, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за преразпределителното плащане в съответствие с дял III, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за райони с природни ограничения в съответствие с дял III, глава 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането за млади земеделски стопани в съответствие с дял III, глава 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащанията, свързани с площ, по доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
30 % от декларираните площи за производство на коноп в съответствие с член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
з)
5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за специалното плащане за култура за памук в съответствие с дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Член 31
Брой проверки по отношение на плащането за екологизиране
1. По отношение на плащането за екологизиране контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне:
а)
5 % от всички бенефициери, от които се изисква спазване на земеделските практики, благоприятни за климата и околната среда (наричани по-долу „практики за екологизиране“), и които не са част от контролните съвкупности, посочени в букви б) и в) (наричани по-долу „контролна съвкупност за екологизиране“); същевременно тази извадка обхваща най-малко 5 % от всички бенефициери, притежаващи райони с постоянно затревени площи, които са екологично чувствителни, в зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО на Съвета (17) или Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) и екологично чувствителните зони, посочени в член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
3 % от:
i)
всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
ii)
или - през годините, през които член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 не се прилага в дадена държава членка - бенефициерите, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45, параграф 1 от същия регламент;
в)
5 % от всички бенефициери, които са длъжни да спазват практиките за екологизиране и които използват национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
5 % от всички бенефициери, участващи в регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
д)
5 % от колективното изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
100 % от прилежащите структури от съседни екологично насочени площи, посочени в член 46, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
ж)
100 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 42 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
з)
20 % от всички бенефициери със задължение за обратно преобразуване на земя в постоянно затревена площ съгласно член 44, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
2. Бенефициерите, които спазват практиките за екологизиране посредством еквивалентни практики в съответствие с член 43, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 или които участват в схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с член 61 от същия регламент, или които по отношение на цялото си стопанство отговарят на изискванията, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (19) относно биологичното земеделие, не са част от контролната извадка и не се вземат предвид при изчисляване на броя на проверките, определен в настоящия член.
3. Когато екологично насочените площи не са идентифицирани в системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, посоченият в параграф 1, букви а) и в)-д) брой проверки се допълва с 5 % от всички бенефициери от съответната контролна извадка, от които се изисква да имат екологично насочена площ в земеделската площ в съответствие с членове 43 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Първа алинея не се прилага обаче, когато системата за администриране и контрол гарантира, че всички декларирани екологично насочени площи са идентифицирани и, когато е приложимо, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 5, параграф 2, буква в) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 преди плащането.
Член 32
Брой проверки по отношение на мерките за развитие на селските райони
1. Контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони. По отношение на мерките, предвидени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, броят проверки в размер на 5 % трябва да бъде постигнат на равнището на отделната мярка.
Посочената контролна извадка също така представлява най-малко 5 % от бенефициерите по член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, които включват еквивалентни практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на такава група може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на броя проверки, определен в параграф 1.
3. По отношение на бенефициерите на многогодишно подпомагане, предоставяно съгласно член 21, параграф 1, буква а) и членове 28, 29 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 или съгласно член 36, буква а), подточки iv) и v) и член 36, буква б), подточки i), iii) и v) от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и включващо плащания с продължителност над пет години, държавите членки могат да решат, след петата година на плащане, да проверяват най-малко 2,5 % от тези бенефициери.
Първа алинея се прилага по отношение на подпомагането, предоставяно съгласно член 28, параграф 6, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1305/2013, след петата година на плащане за съответния ангажимент.
4. Бенефициерите, които се проверяват съгласно параграф 3, не се вземат предвид за целите на параграф 1.
Член 33
Брой проверки по отношение на схемите за помощ за животни
1. По отношение на схемите за помощ за животни контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща, за всяка от схемите за помощ, поне 5 % от всички бенефициери, кандидатстващи за съответната схема за помощ.
Когато обаче компютърната база данни за животни не предлага необходимото ниво на сигурност и на прилагане, което се изисква за правилното управление на съответната схема за помощ, процентът се увеличава на 10 % за съответната схема за помощ.
Подбраната контролна извадка обхваща, за всяка отделна схема за помощ, поне 5 % от всички животни, за които се кандидатства за помощ.
2. Където е приложимо, контролната извадка за ежегодно извършваните проверки на място обхваща 10 % от другите служби, органи или организации, които предоставят доказателствен материал с цел проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения, посочени в член 28, параграф 2.
Член 34
Подбор на контролната извадка
1. Заявления или заявители, за които е установено, че не са допустими или не отговарят на условията за плащане към момента на подаване на заявлението или след административните проверки, не се включват в контролната съвкупност.
2. За целите на членове 30 и 31 подборът на извадката се извършва, както следва:
а)
между 1 и 1,25 % от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, се избират на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи по тези схеми;
б)
между 1 и 1,25 % от контролната съвкупност за екологизиране се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а). Когато е необходимо да се достигне този процент, се избират допълнителни бенефициери на случаен принцип от контролната съвкупност за екологизиране;
в)
оставащият брой бенефициери в контролната извадка, посочена в член 31, параграф 1, буква а), се подбира въз основа на анализ на риска;
г)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-в) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролните извадки, предвидени в член 30, букви б)-д), ж) и з). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, се избират на случаен принцип допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
д)
всички бенефициери, избрани в съответствие с букви а)-г) от настоящата алинея, могат да се считат за част от контролната извадка, предвидена в член 30, буква а). Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, кандидатстващи по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
е)
минималният брой бенефициери, посочен в член 30, буква е), се избира на случаен принцип от всички бенефициери, кандидатстващи за плащането по схемата за дребни земеделски стопани в съответствие с дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
ж)
минималният брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, буква б), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, отговарящи на условията за плащането за екологизиране, които са освободени от задълженията за диверсификация на културите и задълженията във връзка с екологично насочените площи поради недостигане на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и за които не се отнасят задълженията, посочени в член 45 от същия регламент;
з)
между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избират на случаен принцип от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква б) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се достигне този процент, на случаен принцип се избират допълнителни бенефициери от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква а) от настоящата алинея. Останалият брой бенефициери, посочен в член 31, параграф 1, букви в), г) и з), се избира въз основа на анализ на риска от всички бенефициери, избрани в съответствие с буква в) от настоящата алинея. Когато е необходимо да се спази минималният брой проверки, въз основа на анализ на риска се избират допълнителни бенефициери от съответните им контролни съвкупности;
и)
между 20 % и 25 % от минималния брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избират на случаен принцип от всички колективни изпълнения в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Оставащият брой колективни изпълнения, посочен в член 31, параграф 1, буква д), се избира въз основа на анализ на риска.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с букви г), д) и з), както и бенефициерите, избрани в съответствие с букви е) и ж), може да бъде ограничена до схемата за помощ, за която са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ, за които са кандидатствали, вече е изпълнен.
Проверката на място по отношение на допълнителните бенефициери, избрани в съответствие с член 31, параграф 3 и в съответствие с първа алинея, буква з) от настоящия параграф, както и бенефициерите, избрани в съответствие с първа алинея, буква и) от настоящия параграф, може да бъде ограничена до практиките за екологизиране, за които са избрани бенефициерите, ако минималният брой проверки по другите схеми за помощ и практиките за екологизиране, които бенефициерите са длъжни да спазват, вече е изпълнен.
За целите на член 31 държавите членки гарантират представителност на контролната извадка по отношение на различните практики.
3. За целите на членове 32 и 33 първо се избират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой бенефициери, подлежащи на проверки на място. Оставащият брой бенефициери, подлежащи на проверки на място, се избира въз основа на анализ на риска.
За целите на член 32 държавите членки могат, в резултат на анализа на риска, да изберат конкретни мерки за развитие на селските райони, отнасящи се до бенефициерите.
4. Ако броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава минималния брой на бенефициерите, посочени в членове 30-33, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
5. Ефективността на анализа на риска се оценява и актуализира годишно, както следва:
а)
чрез определяне на релевантността на всеки рисков фактор;
б)
чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираната площ и установената площ в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея; или чрез сравняване на резултатите по отношение на разликата между декларираните животни и установените животни в основаната на риска и подбрана на случаен принцип извадка, посочена в параграф 2, първа алинея;
в)
чрез отчитане на конкретната ситуация и, където е приложимо, изменението на релевантността на рисковите фактори в държавата членка;
г)
чрез отчитане на естеството на неспазването, което води до увеличаване на броя на проверките в съответствие с член 35.
6. Компетентният орган води архив с причините за избора на всеки бенефициер за проверка на място. Преди започване на проверка на място, провеждащият я инспектор съответно бива информиран относно тези причини.
7. Когато е целесъобразно, може да бъде извършен частичен подбор на контролната извадка преди крайния срок, посочен в член 13, въз основа на наличната информация. Тази предварителна извадка се попълва, след като са налице всички съответни заявления за помощ или искания за плащане.
Член 35
Увеличаване на броя на проверките
Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена схема за помощ или мярка за подпомагане или в регион или част от регион, компетентният орган увеличава съответно процента на бенефициерите, които да бъдат проверявани на място през следващата година.
Член 36
Намаляване на броя на проверките
1. Броят проверки, предвиден в настоящата глава, може да се намалява само по отношение на схемите за помощ или мерките за подпомагане, посочени в настоящия член.
2. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят на 3 % минималното ниво на проверките на място, извършвани ежегодно за всяка отделна схема.
Първа алинея се прилага само ако е въведена система за пространствено засичане на всички заявления за помощ със системата за идентификация на земеделските парцели в съответствие с член 17, параграф 2 и ако се извършват кръстосани проверки на всички заявления за помощ с цел да се предотврати двойно заявяване на една и съща площ през годината, предхождаща прилагането на посочената алинея.
По отношение на референтните 2015 и 2016 година процентът на грешките в случайната извадка, проверена на място, не трябва да надвишава 2 % през предходните две финансови години. Този процент на грешки се удостоверява от държавата членка съгласно методологията, изготвена на равнището на Съюза.
3. Чрез дерогация от член 30, букви а), б) и е), държавите членки могат да решат, по отношение на схемата за основно плащане, схемата за единно плащане на площ, преразпределителното плащане и схемата за дребни земеделски стопани, да намалят контролната извадка до извадката, подбрана в съответствие с член 34, параграф 2, първа алинея, буква а), ако са извършени проверки въз основа на ортогоналните изображения, използвани за актуализацията на системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Първа алинея се прилага само ако държавите членки системно актуализират системата за идентификация на земеделските парцели и проверяват всички бенефициери на цялата площ, попадаща в обхвата на посочената система, в рамките на максимум три години, като покриват годишно най-малко 25 % от допустимите хектари, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели. Минималният процент на годишно покритие обаче не се прилага за държавите членки с по-малко от 150 000 допустими хектара, регистрирани в системата за идентификация на земеделските парцели.
Преди да приложат първа алинея, държавите членки трябва да са извършили пълна актуализация на съответната система за идентификация на земеделските парцели в рамките на предходните три години.
Ортогоналните изображения, използвани за актуализацията, не трябва да бъдат по-стари от 15 месеца към датата на използването им за целите на актуализация на системата за идентификация на земеделските парцели.
Качеството на системата за идентификация на земеделските парцели, оценено в съответствие с член 6 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 през двете години, предхождащи прилагането на първа алинея, трябва да бъде достатъчно, за да гарантира ефективна проверка на условията, при които се отпуска помощта.
Решението, посочено в първа алинея, може да се вземе на национално или на регионално равнище. За целите на настоящата алинея, даден регион се състои от цялата площ, обхваната от една или повече автономни системи за идентификация на земеделски парцели.
Параграф 2, трета алинея се прилага mutatis mutandis.
4. Чрез дерогация от член 32, параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на проверките на място, извършвани всяка календарна година, на 3 % от бенефициерите, кандидатстващи за мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
Първа алинея обаче не се прилага по отношение на бенефициери, които включват еквивалентните практики, посочени в член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
5. Параграфи 2, 3 и 4 се прилагат само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Когато някое от посочените условия или условията, определени в параграфи 2 или 3 от настоящия член, вече не са изпълнени, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място и прилагат, считано от следващата референтна година, минималното ниво на проверки на място, предвидено в член 30, букви а), б) и е) и/или член 32, по отношение на съответните схеми за помощ или мерки за подпомагане.
6. Чрез дерогация от член 30, буква ж), когато държава членка въведе система за предварително одобрение на отглеждането на коноп, минималното ниво на проверките може да бъде намалено на 20 % от декларираните площи за производство на коноп, посочени в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
В този случай в годината преди прилагането на намаления брой проверки държавата членка уведомява Комисията за подробните правила и условия, свързани с нейната система за предварително одобрение. Комисията бива уведомена без ненужно забавяне за всяко изменение на тези подробни правила или условия.
Раздел 2
Проверки на място във връзка със заявленията за помощ по свързани с площ схеми за помощ и във връзка с исканията за плащане по свързани с площ мерки за подпомагане
Член 37
Елементи на проверките на място
1. Проверките на място обхващат всички земеделски парцели, за които е поискана помощ в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или за които се иска подпомагане в рамките на мерките за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система.
По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, предвиден в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, проверките на място обхващат също и всички неземеделски земи, за които се иска подпомагане.
Компетентният орган преценява, въз основа на резултатите от контрола, дали е необходима актуализация на съответните референтни парцели с оглед на член 5, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
2. Проверките на място обхващат измерването на площта и проверката на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по отношение на площта, декларирана от бенефициера съгласно схемите за помощ и/или мерките за подпомагане, посочени в параграф 1.
По отношение на бенефициерите, кандидатстващи за директни плащания в рамките на схемите, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, и чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, проверката на място обхваща също и проверка на минималните дейности, извършвани на тези площи, както е посочено в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
3. Проверките на място във връзка с практиките за екологизиране обхващат всички задължения, които бенефициерът следва да изпълнява. Където е приложимо, спазването на праговете, посочени в членове 44 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за освобождаване от тези практики представлява част от проверките на място. Настоящата алинея се прилага също и за проверките на място, извършвани по отношение на национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, посочени в член 43, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Когато проверката на място се отнася до регионално изпълнение в съответствие с член 46, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща също и измерването на площта и проверката на задълженията, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери.
Когато проверката на място се отнася до колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, тази проверка на място обхваща:
а)
проверката на критериите за непосредствена близост, определени в съответствие с член 47, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014;
б)
измерването на площта и проверката на критериите за прилежащите екологично насочени площи;
в)
допълнителните задължения, наложени от държавата членка на бенефициерите или на групите бенефициери, когато е приложимо;
г)
индивидуалните задължения за екологизиране, които следва да се изпълняват от бенефициера, участващ в колективното изпълнение.
Член 38
Измерване на площта
1. Макар че всички земеделски парцели подлежат на проверки за допустимост, действителното измерване на площта на земеделския парцел в рамките на проверката на място може да бъде ограничено до подбрана на случаен принцип извадка от поне 50 % от земеделските парцели, за които е подадено заявление за помощ и/или искане за плащане по свързаните с площ схеми за помощ и/или мерки за развитие на селските райони. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички земеделски парцели се измерват или заключенията от измерената извадка се екстраполират.
Първа алинея не се прилага по отношение на земеделските парцели, които подлежат на проверка за целите на екологично насочената площ в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Площта на земеделските парцели се измерва с всички средства с доказана възможност за гарантиране на качество на измерване, което е поне равностойно на изискваното съгласно приложимите технически стандарти, разработени на равнището на Съюза.
3. Компетентният орган може да използва дистанционно наблюдение в съответствие с член 40 и техники на Глобалната навигационна спътникова система (ГНСС), когато е възможно.
4. За всички измервания на площи, извършвани посредством ГНСС и/или ортогонални изображения, се определя буферно допустимо отклонение с една-единствена стойност. За тази цел използваните измервателни уреди се валидират за поне един клас на валидиране на буферното допустимо отклонение под тази единствена стойност. Въпреки това единствената стойност на допустимото отклонение не може да надвишава 1,25 m.
Максималното допустимо отклонение по отношение на всеки земеделски парцел не може да бъде по-голямо от 1,0 ha в абсолютно изражение.
Въпреки това по отношение на мерките, посочени в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 във връзка с горскостопанските площи, държавите членки могат да определят подходящо допустимо отклонение, което в никакъв случай не може да превишава повече от два пъти допустимото отклонение, посочено в първа алинея от настоящия параграф.
5. Общата площ на даден земеделски парцел може да бъде взета предвид при измерването, при условие че е изцяло допустима. В други случаи се взема предвид нетната допустима площ. За тази цел може по целесъобразност да се приложи пропорционалната система, посочена в член 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014.
6. За изчисляване на дяловете на различните култури с оглед диверсификация на културите, посочена в член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, при измерването се взема предвид площта, действително заета от дадена култура в съответствие с член 40, параграф 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014. На площи със смесени култури се взема предвид общата площ, заета от смесени култури съгласно член 40, параграф 3, първа и втора алинея от посочения регламент или заета от една смесена култура съгласно член 40, параграф 3, трета алинея от същия регламент.
7. Когато член 17, параграф 1, буква б) от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 може да доведе до изкуствено разделяне на площта на съседни земеделски парцели с хомогенна почвена покривка на отделни земеделски парцели, измерването на тази площ на съседните земеделски парцели с хомогенна почвена покривка се комбинира в едно единствено измерване на въпросните земеделски парцели.
8. Когато е необходимо, се извършват две отделни измервания на земеделския парцел за целите на схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ в съответствие с дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и на пространствено различен припокриващ се земеделски парцел за целите на останалите схеми за помощи, свързани с площ, и/или мерките за развитие на селските райони.
Член 39
Проверка на условията за допустимост
1. Допустимостта на земеделските парцели се проверява с всички подходящи средства. Проверката включва и проверка на културите в съответния случай. За тази цел се изискват допълнителни доказателства, когато е необходимо.
2. По отношение на постоянно затревената площ, която е подходяща за паша и е част от установените местни практики, при които тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша, коефициентът на намаление съгласно член 32, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 може да се прилага, когато е целесъобразно, към измерената допустима площ в съответствие с член 38 от настоящия регламент. Когато дадена площ се използва съвместно, компетентните органи я разпределят между отделните бенефициери пропорционално на тяхното ползване или право на ползване на площта.
3. Особености на ландшафта, декларирани от бенефициерите като екологично насочени площи, които не са включени в допустимата площ съгласно членове 9 и 10 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се проверяват съгласно същите принципи, които са приложими за допустимата площ.
4. По отношение на контрола върху мерките за развитие на селските райони, когато държавите членки са предвидили, че отделни елементи от проверката на място могат да се извършват въз основа на извадка, тази извадка трябва да гарантира надеждна и представителна степен на контрол. Критериите за подбор на извадката се определят от държавите членки. Ако при проверките въз основа на тази извадка се установи неспазване, големината и обхватът на извадката съответно се увеличават.
Член 40
Проверки с дистанционно наблюдение
Когато държава членка извършва проверки на място чрез дистанционно наблюдение, компетентният орган:
а)
извършва фотоинтерпретация на ортогоналните изображения (сателитни или въздушни) на всички земеделски парцели по всяко заявление за помощ и/или искане за плащане, подлежащо на проверка, с оглед установяване на видовете почвена покривка и, където е необходимо, вида на културите и измерване на площта;
б)
извършва физически проверки на полето на всички земеделски парцели, за които фотоинтерпретацията не дава възможност да се провери точността на декларацията за площите по начин, удовлетворителен за компетентния орган;
в)
извършва всички необходими проверки, които се изискват за проверка на спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения във връзка със земеделските парцели;
г)
предприема алтернативни действия, за да осигури измерването на площи в съответствие с член 38, параграф 1 за всички парцели, които не са обхванати от изображенията.
Член 41
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки и да се направят заключения относно спазването на критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ или мерки за подпомагане, заявления за помощ или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, включително, когато е приложимо, резултатите от измерванията за всеки измерен земеделски парцел и използваните измервателни методи;
г)
където е приложимо, резултатите от измерването на неземеделска земя, за която се иска подпомагане по мерките за развитие на селските райони, и използваните измервателни методи;
д)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за проверката и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
е)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка с отделните схеми за помощ или схеми за подпомагане;
ж)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат;
з)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват взаимно уведомяване с оглед на други схеми за помощ, мерки за подпомагане и/или кръстосаното съответствие;
и)
данни за всички установени случаи на неспазване, които биха могли да изискват последващи действия през следващите години.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение в съответствие с член 40, държавите членки могат да решат да не дават на бенефициера възможност да подпише доклада за проверката, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не е констатирано неспазване. Ако вследствие на такива проверки бъде констатирано неспазване, възможността за подписване на доклада се предоставя, преди компетентният орган да направи въз основа на констатациите своите заключения относно евентуалните намаления, откази, оттегляния или санкции.
Раздел 3
Проверки на място на заявленията за помощ за добитък и исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
Член 42
Проверки на място
1. С проверките на място се проверява дали са изпълнени всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, като проверките обхващат всички животни, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане по схемите за помощ за животни или свързаните с животни мерки за подпомагане, които подлежат на проверка.
Когато държавата членка е определила период в съответствие с член 21, параграф 1, буква г), поне 50 % от минималния брой проверки на място, предвидени в член 32 или член 33, се разпределят през време на този период за съответната схема за помощ за животни или свързана с животни мярка за подпомагане.
Когато държавата членка използва възможността, предвидена в член 21, параграф 3, животните, които потенциално отговарят на условията по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 17 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, също се проверяват.
Проверките на място включват по-специално проверка дали броят на наличните в стопанството животни, за които са подадени заявления за помощ и/или искания за плащане, и, когато е приложимо, броят на животните, които потенциално отговарят на условията, отговаря на броя животни, вписани в регистрите, и на броя животни, обявени в компютърната база данни за животни.
2. Проверките на място включват също така проверки:
а)
на коректността и съгласуваността на вписванията в регистъра и уведомленията в компютърната база данни за животни въз основа на извадка от удостоверителни документи, като фактури за покупка и продажба, сертификати за клане, ветеринарни сертификати и, ако е необходимо, паспорти на животните или документи за движение, по отношение на животните, за които са подадени заявления за помощ или искания за плащане през шестте месеца преди проверката на място; въпреки това, при откриване на нередности, проверката се удължава до 12 месеца преди проверката на място;
б)
дали всички животни от рода на едрия рогат добитък или от рода на овцете/козите са идентифицирани с ушни марки или други средства за идентификация, снабдени, ако е приложимо, с паспорти на животните или документи за движение и дали са вписани в регистъра и са надлежно обявени в компютърната база данни за животни.
Проверките, посочени в първа алинея, буква б), могат да бъдат извършени въз основа на случайна извадка. Когато при тази проверка на извадката се установи неспазване, всички животни се проверяват или заключенията от извадката се екстраполират.
Член 43
Доклад за проверка по отношение на схемите за помощ за животни и свързаните с животни мерки за подпомагане
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените схеми за помощ за животни и/или свързани с животни мерки за подпомагане и заявления за помощ за добитък и/или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
броя и вида установени животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютърните бази данни за животни и всички проверени удостоверителни документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки относно отделни животни и/или идентификационния им код;
г)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление. По-специално когато е надхвърлено ограничението от 48 часа, посочено в член 25, причината за това се посочва в доклада за проверката;
д)
данни за конкретните мерки за контрол, които трябва да се предприемат във връзка със схемите за помощ за животни и/или свързаните с животни мерки за подпомагане;
е)
данни за допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
3. Когато държавите членки извършват проверки на място съгласно настоящия регламент заедно с инспекции съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2003, докладът за проверка се допълва с докладите в съответствие с член 2, параграф 5 от посочения регламент.
4. Когато при проверки на място, извършени съгласно настоящия регламент, се установят случаи на неспазване на разпоредбите на дял I от Регламент (ЕО) № 1760/2000 или Регламент (ЕО) № 21/2004, копия от доклада за проверка, предвиден в настоящия член, се изпращат незабавно на органите, отговорни за прилагането на тези регламенти.
ГЛАВА IV
Специфични правила
Член 44
Правила относно резултатите от контрола по отношение на регионални или колективни екологично насочени площи
В случай на регионално или колективно изпълнение в съответствие с член 46, параграфи 5 или 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установената площ на общите прилежащи екологично насочени площи се разпределя на всеки участник пропорционално на неговия дял в общата екологично насочена площ въз основа на това, което е декларирал съгласно член 18 от настоящия регламент.
За целите на прилагането на член 26 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 към всеки участник в регионално или колективно изпълнение, установената екологично насочена площ е сумата от разпределения дял от установените общи екологично насочени площи, посочени в първа алинея от настоящия член, и установените екологично насочени площи по отношение на индивидуалното задължение.
Член 45
Проверка на съдържанието на тетрахидроканабинол при отглеждането на коноп
1. За целите на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки установяват системата за определяне на съдържанието на тетрахидроканабинол (наричан по-долу „ТХК“) в отглежданата култура, както е посочено в приложение I към настоящия регламент.
2. Компетентният орган на държавата членка води архив във връзка с констатациите относно съдържанието на ТХК. Този архив съдържа за всеки сорт поне резултатите относно съдържанието на ТХК във всяка проба, изразено в проценти до два знака след десетичната запетая, използваната процедура, броя на проведените тестове, данни за мястото, от което е взета пробата, и мерките, взети на национално ниво.
3. Ако средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, през следващата референтна година държавите членки прилагат по отношение на съответния сорт процедура Б от приложение I към настоящия регламент. Тази процедура се прилага през следващите референтни години, освен ако всички аналитични резултати за дадения сорт са под съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
Ако за втора поредна година средната стойност от всички проби от даден сорт надвишава съдържанието на ТХК, определено в член 32, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавата членка изпраща на Комисията уведомление относно разрешението за забрана на търговията с този сорт в съответствие с член 18 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета (20). Такова уведомление се изпраща най-късно до 15 ноември на въпросната референтна година. От следващата референтна година сортът, който е предмет на това искане, не отговаря на условията за директни плащания в съответната държава членка.
4. Конопените растения продължават да се отглеждат при нормални условия на отглеждане в съответствие с местната практика най-малко още 10 дни след датата на края на цъфтежа, така че да могат да бъдат извършени проверките, предвидени в параграфи 1, 2 и 3.
Въпреки това държавите членки могат да разрешат реколтата от коноп да бъде прибрана след започването на цъфтежа, но преди изтичането на 10-дневния период след края на цъфтежа, ако контрольорите обозначат представителните части от всеки съответен парцел, които трябва да продължат да бъдат отглеждани в продължение на най-малко 10 дни след края на цъфтежа за целите на контрола в съответствие с метода, установен в приложение I.
5. Уведомлението, посочено в параграф 3, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (21).
ДЯЛ IV
МЕРКИ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ, КОИТО НЕ СА СВЪРЗАНИ С ПЛОЩ И С ЖИВОТНИ
ГЛАВА I
Уводна разпоредба
Член 46
Обхват
Настоящият дял се прилага за публични разходи във връзка с мерките, предвидени в членове 14-20, член 21, параграф 1 с изключение на годишната премия съгласно букви а) и б), член 27, член 28, параграф 9, членове 35 и 36 и член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и в член 20, член 36, буква а), подточка vi), член 36, буква б), подточки ii), vi) и vii), член 36, буква б), подточки i) и iii) по отношение на разходите за установяване, и членове 52 и 63 от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
ГЛАВА II
Проверки
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 47
Заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации
1. Държавите членки предвиждат подходящи процедури за подаване на заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации по отношение на мерките за развитие на селските райони, които не са свързани с площ и с животни.
2. По отношение на мерките по член 15, параграф 1, буква б), член 16, параграф 1, член 19, параграф 1, буква в) и член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, бенефициерът подава годишно искане за плащане.
Раздел 2
Разпоредби по отношение на проверките
Член 48
Административни проверки
1. Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане, искания за плащане и други декларации, които трябва да се подават от бенефициера или от трета страна, и обхващат всички елементи, които е възможно и целесъобразно да бъдат проверени чрез административни проверки. Процедурите изискват документиране на извършените контролни дейности, на резултатите от проверките и предприетите мерки в случай на нередности.
2. Административните проверки на заявленията за подпомагане гарантират съответствието на операцията с приложимите задължения, установени от правото на Съюза или националното право или от програмата за развитие на селските райони, включително тези в областта на обществените поръчки, държавните помощи и другите задължителни стандарти и изисквания. Проверките включват по-специално проверка на:
а)
допустимостта на бенефициера;
б)
критериите за допустимост, ангажиментите и другите задължения по операцията, за която се иска подпомагане;
в)
спазването на критериите за подбор;
г)
допустимостта на разходите по операцията, включително спазване на категорията разходи или на метода за изчисление, който следва да се използва, когато операцията или част от нея попада в обхвата на член 67, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
д)
по отношение на разходите, посочени в член 67, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, с изключение на вноските в натура и амортизационните разходи - удостоверяване на основателността на представените разходи. Разходите се оценяват посредством подходяща система за оценка, като например референтни разходи, сравняване на различните оферти или комисия за оценка.
3. Административните проверки на исканията за плащане включват по-специално, и доколкото това е целесъобразно за въпросното искане, проверка на:
а)
приключилата операция, сравнена с операцията, за която е подадено и одобрено заявлението за подпомагане;
б)
направените разходи и извършените плащания.
4. Административните проверки включват процедури за избягване на неправомерното двойно финансиране в рамките на други схеми на Съюза или национални схеми и на предишния програмен период. Когато е налице финансиране от други източници, тези проверки гарантират, че общият размер на полученото подпомагане не надхвърля максималните допустими суми или проценти на подпомагане.
5. Административните проверки на инвестиционни операции включват минимум едно посещение на място на операцията, получила подпомагане, или на инвеститорския обект, с цел проверка на реализирането на инвестицията.
Компетентният орган може обаче да реши да не извършва такива посещения по надлежно обосновани причини, като например:
а)
операцията е включена в извадката за проверка на място, която трябва да се извърши в съответствие с член 49;
б)
компетентният орган счита, че въпросната операция е малка инвестиция;
в)
компетентният орган счита, че рискът да не са спазени условията за получаване на подпомагането е нисък или че рискът да не е осъществена инвестицията е малък.
Решението, посочено във втора алинея, и основанието за него се документират.
Член 49
Проверки на място
1. Държавите членки организират проверки на място за одобрените операции, като използват подходяща основа на извадката. Доколкото е възможно, тези проверки се извършват преди окончателното плащане по дадена операция.
2. Инспекторите, които извършват проверките на място, не трябва да са участвали в административни проверки на същата операция.
Член 50
Брой проверки и изготвяне на извадки за проверките на място
1. Разходите, обхванати от проверки на място, представляват най-малко 5 % от разходите, посочени в член 46, които се съфинансират от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и се изплащат от разплащателната агенция всяка календарна година.
Когато по операция, подлежаща на проверка на място, са получени авансови или междинни плащания, тези плащания се включват в разходите, обхванати от проверките на място, посочени в първа алинея.
2. Единствено проверките, извършени до края на съответната календарна година, се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
Искания за плащане, за които след административни проверки се установи, че не са допустими, не се включват в постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
3. Единствено проверките, отговарящи на всички изисквания на членове 49 и 51, могат да се вземат предвид за постигането на минималното ниво, посочено в параграф 1.
4. Извадката от одобрени операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, е съобразена в частност със следното:
а)
необходимостта да бъде проверена подходяща комбинация от видове и размери операции;
б)
всички рискови фактори, установени след национални проверки или проверки на Съюза;
в)
вида принос на операцията за риска от грешки при осъществяване на програмата за развитие на селските райони;
г)
необходимостта от поддържане на баланс между мерките и видовете операции;
д)
необходимостта да се избират на случаен принцип между 30 % и 40 % от разходите.
5. Когато при проверките на място се констатира значително неспазване в контекста на дадена мярка за подпомагане или вид операция, компетентният орган увеличава броя проверки за съответната мярка или вид операция до подходящо ниво през следващата календарна година.
6. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат да намалят минималното ниво на извършваните всяка календарна година проверки на място, посочени в параграф 1, на 3 % от сумата, съфинансирана от ЕЗФРСР.
Държавите членки могат да прилагат първа алинея само ако са изпълнени общите условия за намаляване на минималното ниво на проверките на място, определено от Комисията в съответствие с член 62, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Когато някое от условията, посочени във втора алинея, вече не е изпълнено, държавите членки незабавно отменят решението си за намаляване на минималното ниво на проверките на място. Те прилагат минималното ниво проверки на място, посочено в параграф 1, считано от следващата календарна година.
Член 51
Съдържание на проверките на място
1. Проверките на място проверяват дали операцията е изпълнена в съответствие с приложимите правила и обхващат всички критерии за допустимост, ангажименти и други задължения, свързани с условията за отпускане на подпомагане, които могат да бъдат проверени по време на посещението. Тези проверки гарантират, че операцията е допустима за подпомагане от ЕЗФРСР.
2. При проверките на място се проверява точността на данните, декларирани от бенефициера, като се сверяват данните със свързаните с тях документи.
Това включва проверка дали исканията за плащане, подадени от бенефициера, са подкрепени от счетоводни или други документи, включително, където е необходимо, проверка на точността на данните в искането за плащане въз основа на данни или търговски документи, държани от трети лица.
3. При проверките на място се проверява дали предназначението или планираното предназначение на операцията съответства на предназначението, което е описано в заявлението за подпомагане и за което е отпуснато подпомагането.
4. Освен при извънредни обстоятелства, надлежно документирани и обяснени от компетентните органи, проверките на място включват посещение на мястото, където се извършва операцията или, ако операцията е с нематериален характер, посещение при лицето, организирало операцията.
Член 52
Последващи проверки
1. Последващите проверки се извършват за инвестиционни операции, за да се провери спазването на ангажиментите, предвидени в член 71 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 или описани в програмата за развитие на селските райони.
2. Последващите проверки обхващат за всяка календарна година най-малко 1 % от финансираните от ЕЗФРСР разходи за инвестиционни операции, които още са предмет на задължение съгласно параграф 1 и за които е извършено окончателното плащане от ЕЗФРСР. Вземат се предвид само проверките, извършени до края на съответната календарна година.
3. Извадката от операции, подлежащи на проверка съгласно параграф 1, се основава на анализ на рисковете и на финансовото въздействие на различните операции, видове операции или мерки. Между 20 % и 25 % от извадката се избира на случаен принцип.
Член 53
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място по настоящия раздел се изготвя доклад за проверка, който дава възможност да се прегледат детайлите на извършените проверки. В доклада се посочват по-специално:
а)
проверените мерки и заявления или искания за плащане;
б)
присъстващите лица;
в)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
г)
резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки;
д)
допълнителните мерки за контрол, които трябва да се предприемат.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis за последващите проверки в съгласно настоящия раздел.
3. На бенефициера се дава възможност да подпише доклада по време на проверката, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. Когато държавите членки използват доклад за проверка, изготвен чрез електронни средства по време на проверката, компетентният орган дава възможност за подписване на доклада с електронен подпис от страна на бенефициера или докладът за проверката се изпраща незабавно на бенефициера, като му се дава възможност да го подпише и да добави забележки. Когато бъде установено неспазване, бенефициерът получава копие от доклада за проверката.
Раздел 3
Разпоредби относно проверките по отношение на специфични мерки
Член 54
Трансфер на знания и действия за осведомяване
Компетентният орган проверява спазването на изискването структурите, предоставящи услуги по трансфер на знания и информационни услуги, да разполагат със съответния капацитет, както се изисква в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1305/2013. Компетентният орган проверява съдържанието и продължителността на схемите за обмен на опит и посещения на земеделски и горски стопанства съгласно член 14, параграф 5 от посочения регламент. Тези проверки се извършват посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 55
Консултантски услуги, управление на стопанството и услуги по заместване в стопанството
По отношение на операциите, предвидени в член 15, параграф 1, букви а) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган проверява спазването на изискването органите или структурите, избрани да предоставят консултантски услуги, да разполагат с необходимите ресурси и процедурата на подбор да е била извършена посредством обществена поръчка, както се изисква в член 15, параграф 3 от посочения регламент. Тази проверка се извършва посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място.
Член 56
Схеми за качество за селскостопанските продукти и храните
За мярката, предвидена в член 16 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган може, според случая, да използва доказателствен материал от други служби, органи или организации, за да провери спазването на задълженията и критериите за допустимост. Компетентният орган обаче трябва да се увери, че тези служби, органи или организации работят по стандарт, който е достатъчен, за да се контролира спазването на задълженията и на критериите за допустимост. За тази цел компетентният орган извършва административни проверки и, на базата на извадки, проверки на място.
Член 57
Развитие на стопанството и стопанската дейност
По отношение на операциите, предвидени в член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява спазването на:
а)
бизнес плана в съответствие с член 19, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и член 8 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 808/2014 на Комисията (22), включително, в случай на млади земеделски стопани, изискването да отговарят на определението за действащ земеделски стопанин, посочено в член 19, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
правилото относно гратисния период с цел изпълнение на условията във връзка с професионалните умения, посочено в член 2, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 807/2014 на Комисията (23).
Член 58
Учредяване на групи и организации на производителите
За мярката, предвидена в член 27 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки признават групата производители, след като се уверят, че групата отговаря на критериите, определени в параграф 1 от посочения член, и на националните правила. След признаването компетентният орган проверява непрекъснатото спазване на критериите за признаване и на бизнес плана в съответствие с член 27, параграф 2 от посочения регламент посредством административни проверки и поне веднъж през петгодишния период - посредством проверка на място.
Член 59
Управление на риска
По отношение на специфичното подпомагане, предвидено в член 36 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният орган, посредством административни проверки и, на базата на извадки, посредством проверки на място, проверява по-специално:
а)
дали земеделските стопани са били допустими за подпомагането в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
при осъществяването на контрол върху заявленията за плащане от взаимоспомагателните фондове съгласно член 36, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013 - дали компенсацията е била изплатена изцяло на членуващите земеделски стопани в съответствие с член 36, параграф 3 от същия регламент.
Член 60
ЛИДЕР
1. Държавите членки въвеждат подходяща система за надзор над местните групи за действие.
2. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, държавите членки могат да делегират с официален акт извършването на административните проверки, предвидени в член 48 от настоящия регламент, на местни групи за действие. Въпреки това държавите членки остават отговорни за проверката на това дали тези местни групи за действие притежават необходимия административен и контролен капацитет за осъществяването на тази дейност.
В случай на делегиране по силата на първа алинея компетентният орган извършва редовни проверки на местните групи за действие, включително счетоводни проверки и повтаряне на административните проверки на базата на извадки.
Компетентният орган извършва също така проверки на място, посочени в член 49 от настоящия регламент. По отношение на контролната извадка за разходите във връзка с ЛИДЕР, се прилага най-малко същият процент като посоченият в член 50 от настоящия регламент.
3. По отношение на разходите, направени съгласно член 35, параграф 1, букви а), г) и д) от Регламент (ЕС) № 1303/2013 и член 35, параграф 1, букви б) и в) от същия регламент, когато самата местна група за действие е бенефициер на подпомагането, административните проверки се извършват от лица, които са независими от въпросната местна група за действие.
Член 61
Лихвени субсидии и субсидии за гаранционни такси
1. По отношение на разходите, направени съгласно член 69, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, административните проверки и проверките на място се извършват по отношение на бенефициера и в зависимост от осъществяването на съответната операция. Анализът на риска в съответствие с член 50 от настоящия регламент включва най-малко веднъж въпросната операция въз основа на дисконтираната стойност на субсидията.
2. Компетентният орган осигурява, посредством административни проверки и при необходимост посредством посещения на място на посредническите финансови институции и на бенефициера, че плащанията към посредническите финансови институции са в съответствие със законодателството на Съюза и със споразумението, сключено между разплащателната агенция и посредническата финансова институция.
3. Ако лихвените субсидии или субсидиите за гаранционни такси са съчетани с финансови инструменти в една-единствена операция, насочена към едни и същи крайни получатели, компетентният орган извършва проверки на равнище крайни получатели само в случаите, постановени в член 40, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 62
Техническа помощ по инициатива на държавите членки
По отношение на разходите, направени съгласно член 51, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, се прилагат mutatis mutandis членове 48-51 и член 53 от настоящия регламент.
Административните проверки, посочени в член 48, и проверките на място, посочени в член 49, се извършват от субект, който е функционално независим от субекта, разрешаващ плащането на техническата помощ.
ГЛАВА III
Неправомерни плащания и административни санкции
Член 63
Частично или пълно оттегляне на подпомагането и административни санкции
1. Плащанията се изчисляват въз основа на сумите, за които е установено, че са допустими по време на административните проверки, посочени в член 48.
Компетентният орган проверява полученото от бенефициера искане за плащане и определя сумите, които е допустимо да получат подпомагане. Той определя:
а)
сумата, която е платима на бенефициера въз основа на искането за плащане и решението за отпускане;
б)
сумата, която е платима на бенефициера след проверка на допустимостта на разходите в искането за плащане.
Ако сумата, установена съгласно буква а) от втора алинея, надвишава сумата, установена съгласно буква б) от същата алинея, с повече от 10 %, за сумата, установена съгласно посочената буква б), се прилага административна санкция. Размерът на санкцията се равнява на разликата между тези две суми, но не надхвърля пълното оттегляне на подпомагането.
Въпреки това санкции не се прилагат, ако бенефициерът може да докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че няма вина за включването на недопустимата сума или ако компетентният орган установи по друг начин, че въпросният бенефициер няма вина.
2. Посочената в параграф 1 административна санкция се прилага mutatis mutandis по отношение на недопустимите разходи, установени по време на посочените в член 49 проверки на място. В този случай проверяваните разходи са кумулативните разходи, направени за въпросната операция. Това не засяга резултатите от предишни проверки на място на въпросните операции.
ДЯЛ V
СИСТЕМА ЗА КОНТРОЛ И АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ ВЪВ ВРЪЗКА С КРЪСТОСАНОТО СЪОТВЕТСТВИЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 64
Определения
За целите на техническите спецификации, необходими за прилагането на системата за контрол и административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие, се прилагат следните определения:
а)
„специализирани контролни органи“ означава националните компетентни контролни органи, посочени в член 67 от настоящия регламент, отговарящи за гарантиране на спазването на правилата, посочени в член 93 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
„акт“ означава всяка отделна директива и всеки отделен регламент от директивите и регламентите, изброени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
„година на констатацията“ означава календарната година, в която е извършена административната проверка или проверката на място;
г)
„области на кръстосано съответствие“ означава всяка от трите различни области, посочени в член 93, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, и поддържането на постоянни пасища, както е посочено в член 93, параграф 3 от същия регламент.
ГЛАВА II
Контрол
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 65
Система за контрол по отношение на кръстосаното съответствие
1. Държавите членки установяват система, гарантираща ефективен контрол на спазването на кръстосаното съответствие. Тази система предвижда по-специално:
а)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на необходимата информация относно бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, от разплащателната агенция на специализираните контролни органи и/или, когато е приложимо, чрез координиращия орган;
б)
методите, които трябва да се прилагат при подбора на контролни извадки;
в)
насоки относно характера и степента на проверките, които трябва да бъдат извършени;
г)
доклади за проверка, съдържащи по-специално всяко установено неспазване и оценка на неговата тежест, степен, продължителност и повторяемост;
д)
когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция - предаването на докладите за проверките от специализираните контролни органи до разплащателната агенция или до координиращия орган, или и до двата;
е)
прилагането на системата за намаления и изключвания от разплащателната агенция.
2. Държавите членки могат да предвидят процедура, съгласно която бенефициерът посочва на разплащателната агенция елементите, необходими за идентификация на изискванията и стандартите, приложими за него.
Член 66
Плащане на помощ във връзка с проверките за кръстосано съответствие
По отношение на проверките за кръстосано съответствие, когато тези проверки не могат да бъдат приключени преди съответният бенефициер да получи плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, дължимата сума, която трябва да се плати от бенефициера в резултат на административна санкция, се възстановява съгласно член 7 от настоящия регламент или чрез прихващане.
Член 67
Отговорност на компетентния контролен орган
1. Отговорностите на компетентния контролен орган са, както следва:
а)
специализираните контролни органи носят отговорността за извършване на контрол и проверки по спазването на въпросните изисквания и стандарти;
б)
разплащателните агенции носят отговорността за определяне на административни санкции в отделните случаи в съответствие с дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и глава III от настоящия дял.
2. Чрез дерогация от параграф 1, държавите членки могат да решат контролът и проверките във връзка с всички или някои изисквания, стандарти, актове или области на кръстосано съответствие да бъдат извършвани от разплащателната агенция, при условие че държавата членка гарантира, че ефективността на контрола и проверките е поне равна на ефективността, която се постига, когато контролът и проверките се извършват от специализиран контролен орган.
Раздел 2
Проверки на място
Член 68
Минимален брой проверки
1. По отношение на изискванията и стандартите, за които отговаря, компетентният контролен орган извършва проверки на място на най-малко 1 % от общия брой на бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за които отговаря въпросният компетентен контролен орган.
Чрез дерогация от първа алинея, в случай на групи лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, всеки отделен член на тези групи може да се счита за бенефициер за целите на изчисляване на контролната извадка, посочена в първа алинея.
Минималният брой проверки, посочен в първа алинея, може да бъде достигнат на равнището на всеки компетентен контролен орган или на равнището на всеки акт или стандарт, или група от актове или стандарти. Когато проверките не се извършват от разплащателната агенция, този минимален брой проверки обаче може да бъде постигнат на равнището на всяка разплащателна агенция.
Когато в законодателството, приложимо към акта и стандартите, вече е определен минимален брой проверки, тогава се прилага този брой вместо минималния брой, посочен в първа алинея. Като алтернатива държавите членки могат да решат всички случаи на неспазване, установени по време на проверки на място съгласно приложимото към актовете и стандартите законодателство, които са извършени извън извадката, посочена в първа алинея, да се докладват на компетентния контролен орган, който отговаря за съответния акт или стандарт, и да се проследяват от него. Прилагат се разпоредбите на настоящата глава и глави I, II и III от дял III.
По отношение на задълженията за кръстосано съответствие във връзка с Директива 96/22/ЕО на Съвета, прилагането на специфично ниво на извадка по отношение на плановете за мониторинг се счита за изпълнение на изискването за минимален брой проверки, посочено в първа алинея.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за да бъде достигнат минималният брой проверки, посочен в същия параграф, на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, държавата членка може:
а)
да използва резултатите от проверките на място, проведени съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, по отношение на избраните бенефициери; или
б)
да замени избраните бенефициери с бенефициери, които подлежат на проверка на място, провеждана съгласно законодателството, приложимо към тези актове и стандарти, при условие че тези бенефициери са бенефициери по смисъла на член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
В такива случаи проверките на място включват всички аспекти на съответните актове или стандарти, определени в рамките на кръстосаното съответствие. Освен това държавите членки гарантират, че ефективността на проверките на място е поне равна на тази, която се постига, когато проверките на място се провеждат от компетентните контролни органи.
3. Когато се определя минималният брой проверки, посочен в параграф 1 от настоящия член, не се вземат предвид действията, изисквани съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. Ако при проверките на място се установи значителна степен на неспазване на даден акт или стандарт, броят на проверките на място, които трябва да бъдат извършени по отношение на въпросния акт или стандарт през следващия контролен период, се увеличава. В рамките на конкретен акт компетентният контролен орган може да реши да ограничи обхвата на тези допълнителни проверки на място до най-често нарушаваните изисквания.
5. Когато държава членка реши да използва възможността, предвидена в член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, действията, необходими, за да се провери дали бенефициерите са отстранили съответното неспазване, се прилагат за извадка от 20 % от тези бенефициери.
Член 69
Подбор на контролната извадка
1. Подборът на извадката от стопанства за проверка в съответствие с член 68 се основава, когато е приложимо, на анализ на риска съгласно приложимото законодателство или на анализ на риска, подходящ за изискванията или стандартите. Този анализ на риска може да бъде направен на нивото на отделното стопанство или на нивото на категории стопанства или географски зони.
При анализа на риска могат да се вземат предвид единият или и двата от следните фактори:
а)
участието на бенефициера в системата за съвети в селското стопанство, създадена съгласно член 12 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
б)
участието на бенефициера в система за сертифициране, ако въпросната схема е свързана със съответните изисквания и стандарти.
Въз основа на анализ на риска дадена държава членка може да реши да изключи от основаната на риска контролна извадка онези бенефициери, които участват в система за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б). Когато обаче системата за сертифициране включва само част от изискванията и стандартите, които бенефициерът трябва да спазва в рамките на кръстосаното съответствие, към изискванията и стандартите, които не са включени в системата за сертифициране, се прилагат подходящи рискови фактори.
Когато анализът на резултатите от контрола показва значителна честота на неспазване на изискванията или стандартите, включени в системата за сертифициране, посочена във втора алинея, буква б), рисковите фактори, свързани със съответните изисквания или стандарти, се подлагат на повторна оценка.
2. Параграф 1 не се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин. Той обаче се прилага по отношение на проверките, извършвани като последващи действия съгласно член 97, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. С цел да се осигури елементът на представителност, между 20 % до 25 % от минималния брой на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, предвиден в член 68, параграф 1, първа алинея, се избира на случаен принцип. Ако обаче броят на бенефициерите, подлежащи на проверки на място, надвишава този минимален брой, процентът на избраните на случаен принцип бенефициери в допълнителната извадка не трябва да надвишава 25 %.
4. Когато е целесъобразно, може да се извърши частичен подбор на контролната извадка преди края на съответния период за подаване на заявления, въз основа на наличната информация. Предварителната извадка се попълва, след като всички съответни заявления са налице.
5. Извадката от бенефициери за проверка в съответствие с член 68, параграф 1 може да бъде подбрана от извадките от бенефициери, които вече са били избрани съгласно членове 30-34 и за които се прилагат съответните изисквания или стандарти. Тази възможност обаче не се прилага за контрол на бенефициерите в рамките на схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
6. Чрез дерогация от член 68, параграф 1, извадките от бенефициери за проверка на място могат да бъдат подбрани при минимален брой проверки от 1 %, отделно от всяка от следващите съвкупности от бенефициери, които попадат в обхвата на задълженията за кръстосано съответствие съгласно член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013:
а)
бенефициери, получаващи директни плащания съгласно Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
бенефициери, получаващи подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
в)
бенефициери, получаващи годишните премии съгласно член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
7. Когато въз основа на анализ на риска, приложен на ниво стопанство, бъде направено заключението, че при небенефициерите съществува по-висок риск, отколкото при бенефициерите, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, тези бенефициери могат да бъдат заменени с небенефициери. В този случай общият брой на проверените земеделски стопани трябва все пак да достигне броя проверки, предвиден в член 68, параграф 1 от настоящия регламент. Причините за такива замени се обосновават и документират по подходящ начин.
8. Процедурите, определени в параграфи 5 и 6, могат да се комбинират, когато това увеличава ефективността на системата за контрол.
Член 70
Установяване на спазването на изискванията и стандартите
1. Когато е приложимо, спазването на изискванията и стандартите се установява чрез средствата, определени в законодателството, приложимо към въпросното изискване или стандарт.
2. В други случаи и когато е целесъобразно, установяването се извършва чрез всички подходящи средства, за които е взел решение компетентният контролен орган и които гарантират точност, най-малкото равностойна на точността, изисквана за официалните констатации съгласно националните правила.
3. Когато е целесъобразно, проверките на място могат да се извършват чрез прилагане на техники за дистанционно наблюдение.
Член 71
Елементи на проверките на място
1. При извършване на проверките в рамките на извадката, предвидена в член 68, параграф 1, компетентният контролен орган гарантира, че всички избрани бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които отговаря компетентният контролен орган.
Независимо от първа алинея, когато минималният брой проверки е достигнат на равнището на всеки акт или стандарт или група от актове или стандарти, както е предвидено в член 68, параграф 1, трета алинея, избраните бенефициери се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на въпросния акт или стандарт или група от актове и стандарти.
Когато в извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, е избрана група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, компетентният контролен орган гарантира, че всички членове на групата се проверяват по отношение на спазването от тяхна страна на изискванията и стандартите, за които те отговарят.
По принцип всеки бенефициер, избран за проверка на място, се проверява в момент, когато могат да бъдат проверени повечето от изискванията и стандартите, заради които е бил избран. Въпреки това държавите членки гарантират достигането на подходящо ниво на контрол за всички изисквания и стандарти през годината.
2. Когато е приложимо, проверките на място обхващат цялата земеделска земя на стопанството. Въпреки това действителната инспекция на полето, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до извадка от поне половината земеделски парцели на стопанството, засегнати от изискването или стандарта, при условие че тази извадка гарантира надеждно и представително ниво на контрол по отношение на изискванията и стандартите.
Първа алинея не засяга изчисляването и прилагането на административната санкция, посочена в дял IV, глава II от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014 и в глава III от настоящия дял. Когато при проверка на извадката, посочена в първа алинея, се установят случаи на неспазване, извадката от реално инспектирани земеделски парцели се увеличава.
Освен това, когато приложимото към акта или стандартите законодателство предвижда това, действителната инспекция на спазването на изискванията и стандартите, като част от проверката на място, може да бъде ограничена до представителна извадка от обекти за проверка. Въпреки това държавите членки гарантират, че проверките се извършват по отношение на всички изисквания и стандарти, чието спазване може да бъде проверено по време на посещението.
3. Проверките, посочени в параграф 1, се извършват по принцип в рамките на едно посещение. Те се състоят от проверка на изискванията и стандартите, чието спазване може да бъде проверено по време на това посещение. Целта на тези проверки е да се открие всяко евентуално неспазване на тези изисквания и стандарти и освен това да се идентифицират случаите, които да бъдат подложени на допълнителни проверки.
4. Проверките на място, извършвани на ниво земеделско стопанство, могат да бъдат заменени от административни проверки, при условие че държавата членка гарантира, че административните проверки са поне толкова ефективни, колкото проверките на място.
5. При извършване на проверки на място държавите членки могат да използват обективни показатели за контрол, които са специфични за някои изисквания и стандарти, при условие че гарантират, че ефективността на контрола на въпросните изисквания и стандарти е поне равна на проверките на място, извършвани без използването на показатели.
Показателите трябва да са пряко свързани с изискванията или стандартите, които представляват, и да обхващат всички елементи, подлежащи на проверка при контрола на даденото или дадените изисквания или стандарти.
6. Проверките на място, свързани с извадката, предвидена в член 68, параграф 1 от настоящия регламент, се извършват в рамките на същата календарна година, в която са подадени заявленията за помощ и/или исканията за плащане, или - по отношение на заявленията за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 - по всяко време през периода, посочен в член 97, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Член 72
Доклад за проверките
1. За всяка проверка на място, извършена съгласно настоящия дял, се изготвя доклад за проверка, съставен от компетентния контролен орган или под негова отговорност.
Докладът е подразделен на следните части:
а)
обща част, съдържаща по-специално следната информация:
i)
избрания за проверка на място бенефициер;
ii)
присъстващите лица;
iii)
дали бенефициерът е бил уведомен предварително за посещението и, ако е така, какъв е бил срокът на предварителното уведомление;
б)
част, отразяваща поотделно проверките, извършени по отношение на всеки от актовете и стандартите, и съдържаща по-специално следната информация:
i)
изискванията и стандартите, които са предмет на проверката на място;
ii)
характера и степента на извършените проверки;
iii)
констатациите;
iv)
актовете и стандартите, във връзка с които са открити случаи на неспазване;
в)
оценъчна част, даваща оценка на значимостта на неспазването по отношение на всеки акт и/или стандарт въз основа на критериите „тежест“, „степен“, „продължителност“ и „повторяемост“ в съответствие с член 99, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, с посочване на всички фактори, водещи до увеличение или понижение на намалението, което трябва да се приложи.
Когато разпоредбите във връзка със съответното изискване или стандарт дават известна възможност да не се санкционира констатираното неспазване или когато подпомагането се предоставя съгласно член 17, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, това се посочва в доклада.
2. Параграф 1 се прилага независимо дали въпросният бенефициер е бил избран за проверката на място в съответствие с член 69, проверен на място съгласно законодателството, приложимо към актовете и стандартите в съответствие с член 68, параграф 2, или като последващи действия при случаи на неспазване, доведени до знанието на компетентния контролен орган по някакъв друг начин.
3. Бенефициерът бива информиран за всяко установено неспазване в рамките на три месеца след датата на проверката на място.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран в срока, посочен в първа алинея от настоящия параграф, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването съгласно член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
С изключение на случаите, в които бенефициерът е предприел незабавни коригиращи действия за отстраняване на констатираното неспазване по смисъла на член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, той бива информиран най-късно до един месец след решението да не се прилага административната санкция, предвидена в посочения член, че трябва да се предприемат коригиращи действия за отстраняване на неспазването.
4. Без да се засягат конкретни разпоредби, съдържащи се в законодателството, приложимо към изискванията и стандартите, докладът за проверката бива приключен в срок от един месец след проверката на място. Въпреки това този срок може да бъде удължен до три месеца при надлежно обосновани обстоятелства, особено ако това се налага поради химически или физически анализ.
Когато компетентният контролен орган не е разплащателната агенция, докладът за проверката и, при поискване, съответните удостоверителни документи се изпращат или се осигурява пряк достъп до тях на разплащателната агенция или координиращия орган в срок от един месец след приключването на доклада.
Въпреки това, когато в доклада не се съдържат констатации, дадена държава членка може да реши да не изпраща такъв доклад, при условие че на разплащателната агенция или координиращия орган се осигури пряк достъп до него един месец след неговото приключване.
ГЛАВА III
Изчисляване и прилагане на административни санкции
Член 73
Общи принципи
1. Когато повече от една разплащателна агенция отговаря за управлението на различните схеми, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013, на мерките, посочени в член 21, параграф 1, букви а) и б) и членове 28-31, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, и на плащанията, свързани със схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор, посочени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, държавите членки гарантират, че установените случаи на неспазване и, когато е приложимо, съответните административни санкции се довеждат до знанието на всички разплащателни агенции, участващи в тези плащания. Това включва случаите, когато неспазването на критериите за допустимост представлява също така неспазване на правилата за кръстосано съответствие и обратното. Когато е приложимо, държавите членки гарантират, че се прилага един размер на намаление.
2. Когато е установен повече от един случай на неспазване по отношение на различни актове или стандарти от една и съща област на кръстосаното съответствие, за целите на определяне на намалението, предвидено в член 39, параграф 1 и член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, тези случаи се считат за едно неспазване.
3. Неспазването на стандарт, представляващо също така неспазване на изискване, се счита за едно неспазване. За целите на изчисляване на намаленията, неспазването се счита за част от областта, подчинена на изискването.
4. Административната санкция се прилага към общата сума на плащанията, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, които са предоставени или предстои да се предоставят на съответния бенефициер:
а)
в резултат на заявления за помощ или искания за плащане, които той е подал или ще подаде в течение на годината на констатацията; и/или
б)
по заявления за схемите за подпомагане в лозаро-винарския сектор съгласно членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
По отношение на първа алинея, буква б), съответната сума се разделя на 3 при преструктуриране и конверсия.
5. По отношение на група лица, посочени в членове 28 и 29 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, процентът на намаление се изчислява в съответствие с глава III от настоящия дял и дял IV, глава II от Делегиран регламент № 640/2014. В този случай, с оглед на пропорционалността, държавите членки могат да приложат този процент на намалението към частта от субсидията, отпусната на допусналия неспазването член на групата.
Член 74
Изчисляване и прилагане на административни санкции при неспазване поради небрежност
1. Когато е установен повече от един случай на неспазване поради небрежност по отношение на различни области на кръстосаното съответствие, процедурата по определяне на намалението, предвидена в член 39, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, се прилага поотделно към всеки случай на неспазване.
Получените в резултат проценти на намаленията се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 5 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Когато се установи повторно неспазване заедно с друго неспазване или друго повторно неспазване, получените в резултат проценти на намаление се сумират. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 15 % от общата сума, посочена в член 73, параграф 4.
Член 75
Изчисляване и прилагане на административни санкции при умишлено неспазване
В случаите на умишлено неспазване с извънредно голяма степен, тежест или продължителност, освен санкцията, наложена и изчислена в съответствие с член 40 от Делегиран регламент (ЕС) № 640/2014, бенефициерът се изключва от всички плащания, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващата календарна година.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 76
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага по отношение на заявленията за помощ, заявленията за подпомагане или исканията за плащане за референтните години или премийните периоди, започващи от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 юли 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 809/2014,
17. juuli 2014,
millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 rakenduseeskirjad seoses ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi, maaelu arengu meetmete ja nõuetele vastavusega
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (1) eriti selle artikli 58 lõiget 4, artikli 62 lõike 2 punkte a-f ja h, artikli 63 lõiget 5, artikli 77 lõiget 8, artiklit 78, artikli 96 lõiget 4 ja artikli 101 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EL) nr 1306/2013 on kehtestatud põhieeskirjad, milles käsitletakse muu hulgas liikmesriikide kohustusi liidu finantshuvide kaitsmisel. Selleks et tagada määrusega kehtestatud uue õigusraamistiku sujuv toimimine ja ühetaoline kohaldamine, on komisjonile antud õigus võtta vastu teatavaid eeskirju järgmises küsimustes: haldus- ja kohapealsed kontrollid, pindalade mõõtmine, juhtumid, mille puhul toetuse- või maksetaotlusi võib parandada, toetuse osalise või täieliku tagasivõtmise taotlemine ja sellekohased arvutused ning alusetute maksete tagasinõudmine ja karistused, halduskaristuste kohaldamine ja sellekohased arvutused, elektroonilise andmebaasiga seotud nõuded, toetuse- ja maksetaotlused ning toetusõiguste taotlused, sealhulgas taotluste esitamise lõpptähtpäev, kontrollide teostamine, põllumajanduslike majapidamiste üleandmine, ettemaksete tegemine, nõuetele vastavuse kohustusega seotud kontrollide ja halduskaristuste kohaldamine ning tehnilised spetsifikatsioonid, mida on vaja ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi (edaspidi „ühtne süsteem”) põhieeskirjade ühtseks kohaldamiseks nõuetele vastavuse eesmärgil.
(2)
Liikmesriigid peaksid võtma vajalikud meetmed, millega tagada haldus- ja kontrollisüsteemi nõuetekohane toimimine juhul, kui ühe ja sama toetusesaaja eest vastutab mitu makseasutust.
(3)
Seni kuni pädev asutus ei ole teavitanud toetusesaajat toetuse- või maksetaotlustes avastatud vigadest ega oma kavatsusest teha kohapealset kontrolli, peaks toetusesaajal olema õigus oma toetuse- või maksetaotlused või nende osad igal ajal tagasi võtta. Teatavatel juhtudel, mille riiklik asutus heaks kiidab, peaks toetusesaajatel olema ühtlasi lubatud parandada toetuse- või maksetaotlustes või tõendavates dokumentides avastatud ilmseid vigu.
(4)
Vaja oleks sätestada konkreetsed ja üksikasjalikud nõuded ühe toetusesaaja ühele või mitmele toetuse- või maksetaotlusele mitmesuguste vähendamiste erapooletu kohaldamise kindlustamiseks. Seetõttu tuleks kindlaks määrata iga otsetoetuste kava või ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete puhul kohaldatavate mitmesuguste võimalike vähendamiste arvutamise järjekord.
(5)
Selleks et kohaldada hea usu põhimõtet kogu liidus ühetaoliselt, tuleks kehtestada alusetult makstud summade tagasinõudmiseks tingimused, mille alusel kõnealusele põhimõttele tugineda, ilma et see piiraks asjaomaste kulude käsitlemist määrusega (EL) nr 1306/2013 ette nähtud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise käigus.
(6)
Tuleks kehtestada eeskirjad seoses tagajärgedega, mis tulenevad selliste põllumajanduslike majapidamiste tervikuna üleandmisest, millel on teatavaid kohustusi otsetoetuste kava ning ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete ees.
(7)
Selleks, et komisjon saaks teostada ühtse süsteemi tõhusat järelevalvet, peaksid liikmesriigid esitama komisjonile iga-aastased kontrolliandmed ja -statistika. Ühtlasi peaksid liikmesriigid esitama ühtse süsteemiga hõlmamata maaeluarengumeetmete iga-aastase kontrollistatistika, sealhulgas selliste kontrollide tulemused. Peale selle tuleks komisjoni vajaduse korral teavitada kõikidest meetmetest, mida liikmesriigid on nõuetele vastavuse küsimuses võtnud.
(8)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 75 kohaselt võivad liikmesriigid teha otsetoetuste puhul ettemakseid teatavatel tingimustel, sealhulgas pärast seda, kui asjaomast taotlusaastat käsitlevad haldus- ja kohapealsed kontrollid on lõpule viidud. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1307/2013 (2) artiklis 8 on sätestatud, et määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 26 kohaselt kindlaks määratud kohandamismäära kohaldatakse üksnes kindlat piirmäära ületavate otsetoetuste suhtes. Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 26 lõike 4 kohaselt võib komisjon siiski tema käsutuses oleva uue teabe alusel kohandada kindlaksmääratud kohandamismäära kuni 1. detsembrini. Seetõttu ei pruugi finantsdistsipliini võimalik kohandamismäär olla 16. oktoobriks veel teada. Alates 1. detsembrist makstavas lõppsummas tuleks arvesse võtta sel ajal kohaldatava finantsdistsipliini puhul kehtivat kohandamismäära.
(9)
Tuleks luua üldraamistik, mille alusel kohaldada toetusesaaja ja riigiasutuste vahelise teabevahetuse puhul lihtsustatud menetlust. Kõnealuse raamistiku kontekstis tuleks eelkõige ette näha elektrooniliste vahendite kasutamise võimalus. Eelkõige peaks siiski olema tagatud, et sellisel viisil edastatavad andmed on täiesti usaldusväärsed ning et vastavaid menetlusi kohaldataks toetusesaajate vahel ebavõrdsust tekitamata. Nii toetusesaajate kui ka riigiasutuste asjaajamise lihtsustamise huvides peaks pädevatel ametisutustel olema ühtlasi võimalik kasutada riigiasutuste käsutuses olevat teavet otse, selle asemel, et lasta teatavate maksete rahastamiskõlblikkuse kontrollimiseks toetusesaajal sellist teavet esitada.
(10)
Tuleks ette näha, et kõik toetusetaotlused, mida saab käsitada pindalatoetusena, tuleb esitada vaid kord aastas ühtse taotlusena, selleks et neis liikmesriikides, kus otsustatakse, et kõik otsetoetuste raames esitatavad toetusetaotlused ja ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete raames esitatavad maksetaotlused peavad kuuluma määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõike 4 kohase ühtse taotluse alla, oleks võimalik seda tõhusalt kontrollida.
(11)
Liikmesriigid peaksid määrama ühtse taotluse ja/või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäeva hiljemalt 15. maiks, et toetuse- ja maksetaotlusi oleks võimalik õigel ajal menetleda. Arvestades Eesti, Läti, Leedu, Soome ja Rootsi erilisi ilmastikutingimusi, tuleks neil liikmesriikidel lubada määrata vastav kuupäev hiljemalt 15. juuniks. Lisaks tuleks ette näha üksikjuhtumile erandi tegemise võimalus, kui tulevikus peaks mõne aasta ilmastikutingimuste tõttu seda vaja minema.
(12)
Ühtses taotluses peaks toetusesaaja deklareerima mitte ainult põllumajandusotstarbel kasutatava pindala, vaid ka oma toetusõigused ning mis tahes vajaliku teabe, mille alusel toetuse rahastamiskõlblikkus kindlaks teha. Asjakohane on siiski lubada liikmesriikidel teha teatavatest kohustustest erandeid, kui asjaomase aasta toetusõigused ei ole veel lõplikult kehtestatud.
(13)
Selleks et maa-ala kasutada kavatsevad toetusesaajad saaksid olla võimalikult paindlikud, tuleks lubada neil oma ühtseid taotlusi kuni külvi tavalise alguse kuupäevani muuta, tingimusel et on täidetud kõik erinevate toetuskavade konkreetsed nõuded ja toetusmeetmeid on järgitud ning pädev asutus ei ole toetusesaajat veel teavitanud ühtses taotluses leiduvatest vigadest ega ka kohapealsetest kontrollidest, mille käigus on avastatud vigu muudetud osas. Pärast selliste muudatuse tegemist tuleks võimaldada kohandada vastavaid tõendavaid dokumente või esitatavaid lepinguid.
(14)
Seni kuni toetusesaaja on korrektse toetuse- või maksetaotluse esitamise eest vastutav, peab ta juhul, kui see on asjakohane, tegema eeltäidetud vormi vajalikud parandused ja muudatused.
(15)
Kui tegemist on pindalatoetuskava raames esitatava toetusetaotlusega ja/või pindalatoetusmeetme raames esitatava maksetaotlustega, tuleks toetusesaaja varustada geograafilise informatsiooni süsteemi (GIS) liidest kasutades eeltäidetud vormi ja vastava graafilise materjaliga (edaspidi „georuumilise toetusetaotluse vorm”). Georuumilise toetusetaotluse vorm aitab ära hoida toetusesaaja vigu oma põllumajandusmaa deklareerimisel ja muudab haldusliku ristkontrolli tõhusamaks. Lisaks pakuvad georuumilise toetusetaotluse vormis esitatud üksikasjalikud ruumiandmed täpsemat teavet seire- ja hindamise teostamiseks. Seetõttu on kohane nõuda, et alates teatavast kuupäevast peavad kõik toetuse- ja maksetaotlused olema esitatud georuumilise toetusetaotluse vormi alusel. Kui toetusesaajal ei ole siiski võimalik kõnealust vormi kasutada, peab pädev asutus pakkuma talle toetuse- ja/või maksetaotluste esitamiseks muu võimaluse. Igal juhul peab pädev asutus tagama, et deklareeritud pindalad on digitaliseeritud.
(16)
Mis tahes konkreetne teave, mis on seotud kanepitootmisega, vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetusega või puuvilla eritoetusega, tuleks esitada koos ühtse taotlusega või, kui see on tingitud teabe laadist, hilisemal kuupäeval. Lisaks sellele tuleks sätestada, et ühtse taotluse vormis deklareeritaks ka maa-alad, mille osas toetust ei taotleta. Kuna teatavate maa-ala kasutusviiside kohta on oluline omada üksikasjalikku teavet, tulebki teatavad otstarbed eraldi deklareerida, samas kui muid kasutusviise võib deklareerida ühe rubriigi all.
(17)
Selleks et vastata määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 43 osutatud kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetuse (keskkonnasäästlikumaks muutmise toetus) saamise tingimustele, peab toetusesaaja põllumajandusmaa hulka kuuluma ka ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala; seepärast peaksid toetusesaajad deklareerima ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala oma pindalatoetuskava toetusetaotluses. Kui üks osa ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohustusest rakendatakse piirkonna tasandil või ühiselt, tuleks ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala deklaratsioonile lisada eraldi deklaratsioon piirkonna tasandil või ühiselt rakendatava ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohta.
(18)
Tõhusa järelevalve ja kontrolli huvides peaks väikepõllumajandustootjate kavas osalemise avaldus sisaldama viidet sama toetusesaaja esitatud ühtsele taotlusele. Selleks et väikepõllumajandustootjate kava eritingimusi tõhusalt kontrollida, peaks vajalikku teavet jagama määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 3 ette nähtud lihtsustatud menetluse korras. Lisaks tuleks täpselt sätestada, et toetusesaajad, kes otsustavad oma osalemise väikepõllumajandustootjate kavas lõpetada, on kohustatud pädevat asutust sellest õigel ajal teavitama, et oleks võimalik tõrgeteta üle minna määruse (EL) nr 1307/2013 jaotiste III ja IV kohastele toetustele.
(19)
Selleks et nõuetele vastavuse kohustusi saaks kontrollida, peaks toetusetaotluse vormi esitama ka toetusesaaja, kelle käsutuses on põllumajandusmaa, kuid kes ei taotle ühtki neist toetustest, mida ühtne taotlus hõlmab. Asjakohane on siiski lubada liikmesriikidel toetusesaaja sellest kohustusest vabastada, kui asutustel on asjaomane teave juba olemas.
(20)
Taotlemismenetluse lihtsustamiseks ja kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 3 edastavad liikmesriigid toetusesaajale võimalikult varakult eeltäidetud vormid, mis sisaldavad vajalikku teavet, mille alusel toetusesaaja saab esitada nõuetekohase toetuse- ja maksetaotluse. Eeltäidetud vorm peaks olema koostatud selliselt, et toetusesaaja saaks üksnes kinnitada, et eelmisel aastal esitatud toetuse- või maksetaotlust ei ole muudetud.
(21)
Ette tuleks näha ühised sätted üksikasjade kohta, mida lisada loomapidamistoetuse taotlustesse või maksetaotlustesse, kui liikmesriik otsustab taotleda loomadega seotud vabatahtlikku tootmiskohustusega seotud toetust või rakendada maaelu arengu meetmeid.
(22)
Komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 (3) artikli 53 lõike 4 kohaselt võib loomadega seotud vabatahtlikku tootmiskohustusega seotud toetust või maaelu arengu meetmete alla kuuluvat toetust maksta üksnes loomade eest, kes on nõuetekohaselt identifitseeritud ja registreeritud vastavalt Euroopa Parlament ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1760/2000 (4) või nõukogu määrusele (EÜ) nr 21/2004 (5). Toetuskavade või toetusmeetmete raames toetuse või maksetaotlusi esitavatele toetusesaajatele peaks olema seega õigel ajal tagatud juurdepääs asjaomasele teabele.
(23)
Selleks et liikmesriigid saaksid toetusõigused kehtestada, peavad toetusesaajad esitama toetusõiguste taotlused õigeks ajaks. Seetõttu tuleks määrata kindlaks taotluste esitamise lõpptähtpäev.
(24)
Tuleks kehtestada eeskirjad alusetult eraldatud toetusõigustega seotud juhtudeks, eelkõige kui tegemist on üledeklareerimisega või kui toetusõiguste väärtus on kehtestatud valel tasemel, näiteks kuna see arvutati vale viitesumma alusel. Tuleks teha selgeks, et toetusõiguste arvu ja/või väärtuse mis tahes kohandamine ei tohiks viia järelejäänud toetusõiguste süstemaatilise ümberarvutamiseni. Teatavatel juhtudel on alusetult eraldatud toetusõiguste puhul tegemist väga väikeste summadega, kuid nende tagasisaamine on seotud märkimisväärsete kulude ja halduskoormusega. Olukorra lihtsustamiseks ning selleks, et kulud ja halduskoormus ning tagasisaadav summa oleks omavahelises tasakaalus, tuleks määrata kindlaks miinimumsumma, millest allapoole jäävat summat ei ole vaja tagasi nõuda.
(25)
Ühtse süsteemi raames hallatavate toetuskavade ja -meetmete sätete täitmist tuleks tõhusalt jälgida. Sel eesmärgil ning järelevalvetasandi ühtlustamise tagamiseks kõikides liikmesriikides tuleks üksikasjalikult sätestada haldus- ja kohapealsete kontrollide kriteeriumid ja tehnilised menetlused nii toetuskavadele kehtestatud rahastamiskõlblikkuskriteeriume kui ka tingimuste täitmist silmas pidades.
(26)
Tuleks selgitada, et kui tehakse fototõlgendusi, näiteks kohapealsete kontrollide ajal või põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamisel, ning kui fototõlgendus ei võimalda lõplikke tulemusi, tuleb teostada põllu kontroll.
(27)
Rahastamiskõlblikkuse või nõuetele vastavusega seotud kohapealsest kontrollist etteteatamine peaks olema lubatud üksnes juhul, kui selline teatamine kõnealust kontrolli ei kahjusta, ning igal juhul tuleb seada asjakohane tähtaeg. Kui nõuetele vastavuse seisukohast oluliste õigusaktide või standardite suhtes kohaldatavate sektoripõhiste eeskirjadega nähakse ette, et kohapealsest kontrollist ette ei teatata, tuleks järgida kõnealuseid eeskirju.
(28)
Tuleks ette näha, et liikmesriigid peaksid püüdma võimaluse korral eri kontrolle kombineerida. Selleks et siduvate kohustuste täitmist kontrollida, peaksid teatavate toetusmeetmete puhul olema kohapealsed kontrollid siiski toimuma kogu aasta lõikes. Kohapealse kontrolli kestus peaks olema piiratud minimaalse vajaliku ajavahemikuga. Kui aga rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused või muud kohustused on seotud teatava ajavahemikuga, võib kohapealse kontrolli raames tekkida vajadus teha toetusesaaja juurde hilisemal kuupäeval täiendav kontrollkäik. Sellist võimalust silmas pidades tuleks täpsustada, et nii kohapealse kontrolli teostamise ajavahemik kui ka kontrollkäikude arv peab piirduma vajaliku miinimumiga.
(29)
Vaja on tagada, et kõik avastatud rikkumised võetakse nõuetekohasele jälgimisele ja nendega arvestatakse toetuste eraldamisel. Selles kontekstis tuleks rahastamiskõlblikkuse tingimuste täitmise kontrollimisel võtta arvesse ka mis tahes võimalikke rikkumisi, millest muud asutused, teenistused või organisatsioonid kui need, kes otseselt kontrolli eest vastutavad, on ette kandnud. Lisaks sellele peaksid liikmesriigid tagama, et rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kontrolli raames avastatud rikkumiste kohta käivat teavet edastatakse ka toetuse eraldamisega seotud pädevatele asutustele. Seda põhimõtet tuleks laiendada kõikide selliste rikkumiste suhtes, mida era- või avalik-õiguslikud sertifitseerimisasutused on avastanud toetusesaajate puhul, kes on otsustanud täita keskkonnasäästlikumaks muutmise kohustust sertifitseerimiskavaga hõlmatud muu samaväärse põllumajandustavaga, mida tuleb keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse eraldamise eest vastutavatele pädevatele asutustele teatada. Kui maaelu arengu meetmega seotud kontroll hõlmab samaväärseid põllumajandustavasid, tuleks selliste kontrollide tulemustest ristteavitada, et neid võetaks arvesse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse rahastamiskõlblikuks lugemise hindamisel.
(30)
Selleks et halduskontrolli käigus oleks võimalik rikkumist tõhusalt avastada, tuleks eelkõige ette näha ristkontrolli sisu reguleerivad eeskirjad. Kõik avastatud rikkumised võetakse nõuetekohasele jälgimisele.
(31)
Lihtsustamise eesmärgil, kui võrdlusmaatükk on kahe või enama sama toetuskava või -meetme alusel toetust taotleva toetusesaaja toetuse- või maksetaotluse aluseks ja kui kogu üle deklareeritud pindala või ülepindala jääb põldude mõõtmisel lubatud hälbe piiresse, peaks liikmesriikidel olema lubatud ette näha asjaomaste maade proportsionaalset vähendamist. Asjaomastel toetusesaajatel peaks siiski olema õigus selliseid otsuseid edasi kaevata.
(32)
Tuleks määrata eri toetuskavade või -meetmete alusel kohapeal kontrollitavate toetusesaajate miinimumarv.
(33)
Pindalatoetuskavadega seotud kohapealse kontrolli käigus kontrollitav valim peaks olema moodustatud stratifitseeritud valimimeetodil, et halduskoormus oleks kohapealse kontrolli käigus kontrollitavate toetusesaajate arvuga tasakaalus. Stratifitseeritud valimimeetod peab sisaldama juhuvalimi osa, et saada representatiivne veamäär. Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse, loomadega seotud toetuskavade või maaelu arengu meetmetega seotud kontrollide puhul tuleb valim võtta siiski osaliselt riskianalüüsi alusel. Pädev asutus peaks määrama kindlaks riskifaktorid piirkondades, kus vigade tekkimise võimalus on kõige suurem. Selleks et tagada asjakohane ja tõhus riskianalüüs, tuleks riskikriteeriumide tõhusust hinnata ning ajakohastada iga aasta, võttes arvesse iga riskiteguri olulisust, võrreldes juhumeetodil ja riskipõhiselt moodustatud valimite tulemusi ning liikmesriigi konkreetset olukorda.
(34)
Teatavatel juhtudel tuleb kohapealne kontroll teha enne taotluste kättesaamist. Liikmesriikidele tuleks seega anda võimalus teha enne kohaldamisperioodi lõppu kontrollivalimi osaline valik.
(35)
Kohapealse kontrolli tõhususe jaoks on oluline, et kontrollivaid töötajaid teavitatakse kohapealse kontrolli valikupõhjustest. Liikmesriigid peaksid pidama sellise teabe kohta arvestust.
(36)
Selleks et kohapealse kontrolli käigus olulisi nõuete rikkumisi avastada, tuleks tihendada kohapealseid kontrolle käesoleval ja järgmisel aastal, et saavutada vastuvõetav kindlusaste asjaomaste toetusetaotluste õigsuse suhtes.
(37)
On asjakohane kehtestada uued tingimused, mille puhul eri toetuskavade või -meetmete kohapealsete kontrollide miinimumtase loetakse põhjendatuks hästitoimiva haldus- ja kontrollisüsteemi ning vastuvõetavale tasandile jääva veamäära alusel.
(38)
Pindala toetuskavade ja maaelu arengu meetmetega seotud kohapealsed kontrollid peaksid nõuetekohase järelevalve ja tõhusa kontrolli tagamiseks hõlmama kõiki deklareeritud põlde. Teatavate maaelu arengu meetmete puhul peavad kohapealsed kontrollid hõlmama ka muud kui põllumajandusmaad. Integreeritud süsteemi rakendamise lihtsustamise huvides peaks olema lubatud piirduda põldude praegusel mõõtmisel juhusliku valimiga kuni 50 %st deklareeritud põldudest. Valimipõhise mõõtmise tulemusi tuleks ekstrapoleerida ülejäänud kogumile või mõõtmist tuleks laiendada kõigile deklareeritud põldudele.
(39)
Kohapealsete kontrollide üksikasjalikud eeskirjad, rahastamiskõlblikkuse tingimuste kontrollimine, pindalade mõõtmismeetod ja mõõtmisvahendid, mida liikmesriigid peavad kohapealsete kontrollide puhul kasutama tuleks määrata kindlaks, et tagada mõõtmise kvaliteet, mis vastaks liidu tasandil koostatud tehnilistele standarditele.
(40)
Tuleks sätestada kaugseire kohapealseks kontrolliks kasutamise tingimused ning füüsilise kontrolli tegemine põldudel neil juhtudel, kui fototõlgendus ei võimalda selgeid tulemusi. Ilmastikutingimuste tõttu võib tekkida näiteks olukord, kus kõigist maatükkidest ei saa sellise kvaliteediga pilti, mis võimaldaks kontrollida rahastamiskõlblikkuse tingimusi või teostada pindala mõõtmist. Sel juhul tuleks teha kohapealne kontrolli või kasutada lisaks tavapäraseid vahendeid. Lisaks tuleks nõuda, et rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kontroll toimuks sama taseme nõuete alusel kui tavapäraste vahenditega teostatav kohapealne kontroll.
(41)
Selleks et võimaldada riigiasutustel ja liidu pädevatel asutustel kohapealset kontrolli jälgida, tuleks koostada kontrolliaruanne kontrolli üksikasjade kohta. Toetusesaajale või tema esindajale tuleks anda võimalus kontrolliaruandele alla kirjutada. Kaugseire teel tehtava kohapealse kontrolli puhul peaks liikmesriikidel olema lubatud sellist võimalust ette näha üksnes juhul, kui kontrolli käigus avastatakse rikkumisi. Olenemata tehtud kohapealse kontrolli liigist, peaks toetusesaaja mis tahes rikkumise avastamise korral saama kontrolliaruande koopia.
(42)
Kontrolli erisätted on kehtestatud komisjoni määruse (EÜ) nr 1082/2003 (6) alusel. Kõnealuse määruse alusel toimuva kontrolli puhul tuleks tulemused ühtse süsteemi tarbeks lisada kontrolliaruandesse.
(43)
Juhul kui liikmesriik otsustab kohaldada loomakasvatuse toetuskava või loomadega seotud toetusmeetmeid, tuleks sätestada kohapealse kontrolli ajastamine ja miinimumsisu seoses kõnealuste abikavade või toetusmeetmete raames tehtud toetusetaotlustega. Selleks et kontrollida toetuse- või maksetaotluses esitatud deklaratsioonide õigsust, samuti elektroonilises andmebaasis loomade tegeliku olukorra kohta tehtud kandeid, on vaja selliseid kohapealseid kontrolle teha. Loomakasvatuse toetuskavade või loomadega seotud toetusmeetmetega seotud kohapealsed kontrollid peaksid hõlmama eelkõige seda, et kontrollitakse vastavust rahastamiskõlblikkuse tingimustele, registrisse kandmise korrektsust ja vajaduse korral loomapasse.
(44)
Selleks et võimaldada pädevatel riigiasutustel ja liidu pädevatel asutustel kohapealset kontrolli jälgida, tuleks koostada kontrolliaruanne kontrolli üksikasjade kohta. Toetusesaajale või tema esindajale tuleks anda võimalus kontrolli käigus kontrolliaruandele alla kirjutada. Olenemata tehtud kohapealse kontrolli liigist, peaks toetusesaaja mis tahes rikkumise avastamise korral saama kontrolliaruande koopia.
(45)
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõike 6 täitmiseks tuleks kehtestada eeskirjad, kuidas rakendada süsteemi, mida liikmesriigid peavad kanepitaimede tetrahüdrokannabinoolisisalduse kontrolliks kasutama.
(46)
Selles kontekstis on vaja sätestada ajavahemik, mille jooksul kiu tootmiseks kasvatatavat kanepit ei tohi pärast õitsemist koristada, võimaldamaks selle põllukultuuri suhtes ettenähtud kohustuslike kontrollide tulemuslikku läbiviimist.
(47)
Vaja on üksikasjalikumaid eeskirju haldus- ja kohalike kontrollide korraldamiseks ning ühtsest süsteemist välja jäävate maaelu arengu meetmetega seotud halduskaristuste arvutamiseks.
(48)
Võttes arvesse nende meetmete eriomadusi, tuleks halduskontrolli puhul teha kindlaks vastavus liidu ja riigi õigusaktidele ning kohaldatavale maaelu arengu programmile, samuti peaksid need hõlmama rahastamiskõlblikkuse kriteeriume, siduvaid kohustusi ja muid kohutusi, mida sellise kontrolli käigus saab kindlaks teha. Investeerimisoperatsioonide teostamise kontrollimisel peaks halduskontrolli alla tavapäraselt kuuluma ka toetatud tegevuse või investeerimispaiga külastamine.
(49)
Kohapealsed kontrollid peaksid olema korraldatud juhuslikult ja riskipõhiselt valitud valimite alusel. Juhusliku valimi osakaal peaks olema piisavalt kõrge, et saada representatiivne veamäär.
(50)
Piisava kontrolli tagamiseks tuleks kehtestada kohapealsete kontrollide miinimummäär. Kui kohapealsel kontrollimisel avastatakse oluline rikkumine, tuleks kõnealust taset tõsta. Samamoodi peaks liikmesriigil olema õigus taset alandada, kui veamäär jääb alla olulisuse künnise ning haldus- ja kontrollisüsteemid toimivad nõuetekohaselt.
(51)
Kontrollide samaväärse teostamise tagamiseks tuleks määrata kindlaks kohapealsete kontrollide sisu.
(52)
Investeerimistegevuse järelkontrollid tuleks teha selleks, et teha kindlaks vastavus tegevuse kestvuse nõuetele nagu on määratud kindlaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (7) artiklis 71. Nimetatud kontrollide alus ja sisu tuleks kindlaks määrata.
(53)
Kogemus on näidanud, et eri kontrollisätteid oleks vaja teatavate konkreetsete maaelu arengu meetmete puhul ja liikmesriikide algatusel antava tehnilise abiga seotud kuludega.
(54)
Määruse (EL) nr 1306/2013 kohaselt ei tule halduskaristusi kohaldada juhul, kui tegemist on väiksema rikkumisega, sealhulgas juhul kui seda on väljendatud künnise abil. Seoses teatavate maaelu arengu meetmetega tuleks kehtestada eeskirjad väiksemate rikkumiste kindlakstegemise kohta, sealhulgas kvantitatiivne künnis, mida väljendatakse protsendina rahastamiskõlbliku toetuse summast. Kõnealune künnis tuleks kindlaks määrata, et selle alusel kohaldada proportsionaalset halduskaristust.
(55)
Erinevatele nõuetele vastavuse järelevalveks tuleb sisse seada kontrollisüsteem ja asjakohased halduskaristused. Sellega seoses peavad liikmesriikide eri asutused vahetama teavet eelkõige toetusetaotluste, kontrollivalimite ja kohapealsete kontrollide tulemuste kohta. Tuleks sätestada sellise süsteemi põhielemendid.
(56)
Määrusega (EL) nr 1306/2013 on kehtestatud nõuetele vastavuse kohustus toetusesaajatele, kes saavad määrusega (EL) nr 1307/2013 ette nähtud otsetoetusi, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (8) artiklitega 46 ja 47 ette nähtud toetusi veinisektoris ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1305/2013 (9) artikli 21 lõike 1 punktidega a ja b ning artiklitega 28-31, 33 ja 34 ette nähtud iga-aastasi toetusi, samuti on ette nähtud vähendamiste ja väljaarvamiste süsteem, kui kõnealuseid kohustusi ei täideta. Tuleks kindlaks määrata selle süsteemi üksikasjad.
(57)
Nõuetele vastavuse kontrollid võib lõpetada enne või pärast määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud otsetoetuste ja iga-aastaste toetuste maksmist. Eelkõige juhul, kui kõnealuseid kontrolle ei ole võimalik lõpetada enne kui otsetoetused ja iga-aastased toetused on kätte saadud, peaks toetusesaaja poolt mis tahes halduskaristuse tulemusena tagasi makstav või tasaarvestatav summa olema kooskõlas käesoleva määrusega tagasi saadud.
(58)
Kehtestada tuleks eeskirjad liikmesriikide asutuste kohta, kes vastutavad nõuetele vastavuse kohustuse kontrollisüsteemi eest.
(59)
Tuleks määrata nõuetele vastavuse kohustuse kontrolli miinimummäär. Selleks kontrollimääraks tuleks kinnitada 1 % iga kontrolliameti pädevusvaldkonda jäävatest määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud toetusesaajate koguarvust, mis valitakse asjakohase riskianalüüsi alusel.
(60)
Kontrollivalimi arvutamiseks määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29 osutatud isikute rühma hõlmava erijuhu puhul peaks liikmesriikidele olema jäetud võimalus otsustada, kas käsitada rühma tervikuna või iga selle liiget eraldi.
(61)
Liikmesriikidel peaks olema võimalus kasutada kontrolli miinimummäära nii pädeva kontrolliasutuse tasandil kui ka makseasutuse tasandil, samuti õigusakti või standardi ja õigusaktide või standardite kogumi tasandil.
(62)
Kui õigusaktide ja standardite suhtes kohaldatavate konkreetsete õigusaktidega kinnitatakse kontrolli miinimummäärad, peaksid liikmesriigid neist kinni pidama. Liikmesriikidel tuleks siiski lubada kohaldada ühtset kontrollimäära nõuetele vastavuse kohapealse kontrolli puhul. Juhul kui liikmesriigid kasutavad seda võimalust, tuleks teada anda kõikidest sektori õigusaktidega ettenähtud kohapealse kontrolli käigus avastatud nõuete rikkumistest ning neid jälgida nõuetele vastavuse süsteemi alusel.
(63)
Et nõukogu direktiiviga 96/22/EÜ (10) seotud nõuete täitmise kohustust lihtsustada, tuleks lugeda järelevalvekava erivalimi tase vastavaks käesoleva määrusega kehtestatud miinimumtaseme nõudele.
(64)
Liikmesriikidel tuleks võimaldada olla kontrolli miinimummäära saavutamisel paindlik, kasutades muude kohapealsete kontrollide tulemusi või asendades toetusesaajad.
(65)
Selleks et vältida kontrollisüsteemi nõrgenemist, eelkõige seoses nõuetele vastavuse kohapealse kontrolli jaoks valimi moodustamisega, ei tuleks määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõikes 3 osutatud vähese tähtsusega rikkumise künnise järelkontrolli juhtumeid nõuetele vastavuse minimaalse kontrollitava valimi kehtestamisel arvesse võtta.
(66)
Nõuetele vastavuse rikkumiste suuremahuliseks avastamiseks tuleks tihendada kohapealseid kontrolle järgmistel aastatel, et saavutada vastuvõetav kindlusaste asjaomaste toetusetaotluste õigsuse suhtes. Kontrollistandardite nõuetele vastavus vajaks täiendavat kontrolli.
(67)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõike 3 kohase vähese tähtsusega rikkumise künnise kohaldamisel on oluline kehtestada selliste toetusesaajate protsent, keda tuleb kontrollida, et teha kindlaks, kas avastatud rikkumine on heastatud.
(68)
Nõuetele vastavuse kontrolli valim tuleks koostada osaliselt riskianalüüsi põhjal ja osaliselt juhumeetodil. Riskitegurid peaks kindlaks määrama pädev asutus, kuna tal on kergem asjakohaseid tegureid valida. Selleks et tagada asjakohane ja tõhus riskianalüüs, tuleks riskianalüüsi tõhusust hinnata ning ajakohastada iga aasta, võttes arvesse iga riskiteguri olulisust, võrreldes juhumeetodil ja riskipõhiselt moodustatud valimite tulemusi ning liikmesriigi konkreetset olukorda.
(69)
Nõuetele vastavuse kohapealseks kontrolliks valimi moodustamist saab parandada, kui lubada liikmesriigil võtta arvesse riskianalüüsi seoses toetusesaaja osalemisega määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 12 sätestatud põllumajandusettevõtete nõustamise süsteemis ning samuti asjakohastes sertifitseerimissüsteemides. Kõnealust osalemist arvesse võttes tuleks siiski tõendada, et neis kavades osalevate toetusesaajatega seondub madalam riskitase kui nendega, kes neis kavades ei osale.
(70)
Teatavatel juhtudel tuleb nõuetele vastavuse kohapealne kontroll teha enne taotluste kättesaamist. Liikmesriikidele tuleks seega anda võimalus teha enne kohaldamisperioodi lõppu kontrollivalimi osaline valik.
(71)
Üldreeglina tuleks nõuetele vastavuse kontrolli valimi aluseks võtta määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud toetusesaajate üldkogum, kelle eest vastutab asjaomane pädev kontrolliasutus. Erandina sellest reeglist võib valimi moodustada eraldi igast kolmest toetusesaajate kategooriast. Liikmesriigid peaksid lubama moodustada kontrollivalimi rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide kohapealseks kontrolliks valitud toetusesaajate valimi alusel. Menetluste kombinatsioon peaks olema lubatud niivõrd, kuivõrd see aitab suurendada kontrollisüsteemi tõhusust.
(72)
Kui kohapealse kontrolli tegemiseks on valitud määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29 osutatud isikute rühm, tuleks tagada, et kõigi selle liikmete puhul kontrollitakse, et nad täidavad vastavaid nõudeid ja standardeid.
(73)
Nõuetele vastavuse kohapealseks kontrolliks on üldiselt vaja käia samas põllumajanduslikus majapidamises mitu korda. Selleks et vähendada nii toetusesaajatele kui ka asutustele kontrolli tõttu langevat töökoormust, võiks kontrollimine piirduda ühe kontrollkäiguga. Tuleks täpsustada kõnealuse kontrollkäigu ajastamine. Liikmesriigid peaksid siiski tagama, et nõuete ja standardite täitmise representatiivne ja tõhus kontroll tehakse samal kalendriaastal.
(74)
Kohapealsete kontrollide piirdumine valimiga, mille moodustab vähemalt pool asjaomastest põldudest, ei too kaasa võimaliku vastava karistuse proportsionaalset vähendamist.
(75)
Nõuetele vastavuse kohapealse kontrolli lihtsustamiseks ning olemasoleva kontrollisuutlikkuse tulemuslikumaks kasutamiseks peaks juhul, kui kontrolli tõhusus on vähemalt samaväärne kohapealse kontrolli abil saavutatuga, olema võimalik kontroll põllumajandusliku majapidamise tasandil asendada halduskontrolliga.
(76)
Liikmesriikidel tuleks võimaldada nõuetele vastavuse kohapealse kontrolli tegemisel ka teatavatele nõuetele ja standarditele kehtestatud objektiivsete näitajate kasutamist. Kõnealused näitajad peaksid siiski olema otseselt seotud nende nõuete või standarditega, mida nad esindavad, ja hõlmama kõiki kontrollitavaid elemente.
(77)
Kohapealsed kontrollid peaksid toimuma samal kalendriaastal kui vastavas toetuse- ja maksetaotlused esitati. Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 kohaste veinisektori toetuskavade raames esitatud taotluste puhul peaksid kõnealused kontrollid toimuma igal ajal määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõike 1 teises lõigus osutatud ajavahemiku jooksul.
(78)
Tuleb kehtestada nõuetele vastavuse kontrolli üksikasjalike ja konkreetsete kontrolliaruannete koostamise eeskirjad. Valdkonnale spetsialiseerunud kontrollijad peaksid osutama kõikidele avastatud rikkumistele, samuti rikkumise raskusastmele, et võimaldada makseasutusel kinnitada vastavad vähendamised või vajaduse korral teha otsus määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud maksetest ja iga-aastastest toetustest väljaarvamise kohta..
(79)
Kohapealse kontrolli tõhususe jaoks on oluline, et kontrollivaid töötajaid teavitatakse, mis põhjusel otsustati toetusesaaja juures kohapealne kontroll teostada. Liikmesriigid peaksid pidama sellise teabe kohta arvestust.
(80)
Nõuetele vastavuse kontrollimise tulemusi käsitlev teave tuleks teha kättesaadavaks kõigile makseasutustele, kes vastutavad erinevate toetuste eest, mille suhtes kohaldatakse nõuetele vastavuse tingimusi, et oleks võimalik kohaldada asjaomaseid vähendamisi, kui leiud rikkumist tõendavad.
(81)
Toetusesaajaid tuleks teavitada kohapealse kontrolli tulemusel tuvastatud kõigist võimalikest rikkumistest. On asjakohane sätestada teatav tähtaeg, mille jooksul toetusesaajatele tuleks vastav teave edastada. Osutatud tähtaja ületamisel ei tohiks asjaomasel toetusesaajal olla siiski võimalik tuvastatud rikkumiste tagajärgedest kõrvale hoida.
(82)
Seoses määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõikes 3 osutatud vähese tähtsusega rikkumise künnisega või artikli 99 lõikes 2 osutatud varajase hoiatamise süsteemiga tuleks täpsustada, et kohustust teavitada toetusesaajat parandusmeetmest ei kohaldata, kui toetusesaaja on juba viivitamata parandusmeetmeid võtnud.
(83)
Nõue rikkumise parandamise kohta tuleks kehtestada juhuks, kui liikmesriik otsustab määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõike 3 ja artikli 99 lõike 2 kohast rikkumise eest määratud karistust mitte kohaldada.
(84)
Kontrolliga seotud osapoolte vahelise teabevahetuse parandamiseks tuleks ette näha, et tõendavad dokumendid saadetakse või tehakse kättesaadavaks makseasutusele või koordineerivale asutusele viimaste nõudmisel.
(85)
Halduskaristust tuleks kohaldada määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 loetletud selliste toetuste kogusummale, mis on toetusesaajale eraldatud või eraldatakse avastamise kalendriaastal esitatud toetuse- või maksetaotluste alusel. Nende taotlejate puhul, kes esitavad oma taotluse määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 kohaste veinisektori toetuskavade raames, tuleks eelkõige halduskaristust kohaldada kogusummale, mis on saadud kõnealuste artiklite kohaste toetuskavade raames esitatud taotluste põhjal. Ümberkorraldamise ja muutmise puhul jagatakse kogusumma kolmega.
(86)
Määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29 osutatud isikute rühma puhul tuleks rühma liikme poolt teostatud rikkumisega seotud vähendamine arvutada kooskõlas vastavate rikkumist käsitlevate sätetega. Tulemuseks saadud vähendusprotsendi kohaldamisel tuleks arvestada asjaolu, et nõuetele vastavuse kohustus on individuaalne ja selle puhul tuleks arvestada proportsionaalsuse põhimõtet. Liikmesriigile peaks siiski jääma õigus otsustada, kas kohaldada vähendamist rühmale või üksnes rikkumisega seotud liikmele.
(87)
Tuleks kehtestada üksikasjalikud menetlus- ja tehnilised eeskirjad, milles käsitletakse nõuetele vastavuse kohustusega seotud halduskaristusi.
(88)
Vähendamised ja väljaarvamised tuleks liigitada vastavalt rikkumise raskusastmele ning vajaduse korral tuleks ette näha täielik väljaarvamine kõikidest määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 loetletud maksetest järgmise kalendriaasta jooksul.
(89)
Otsetoetuste korralduskomitee ja maaelu arengu komitee ei ole eesistuja määratud tähtaja jooksul oma arvamust esitanud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad määruse (EL) nr 1306/2013 kohaldamiseks seoses järgmisega:
a)
teated, mille liikmesriigid edastavad komisjonile seoses oma kohustustega kaitsta liidu finantshuve;
b)
liikmesriikide teostatavad haldus- ja kohapealsed kontrollid, et teha kindlaks rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, kohustused ja muud ülesanded;
c)
kohapealsete kontrollide miinimumtase ja kohustus kõnealust taset tõsta või võimalus seda langetada;
d)
aruandlus teostatud kohapealse kontrolli ja selle tulemuste kohta;
e)
asutused, kes vastutavad nõuetele vastavuse kontrolli teostamise ja sisu eest;
f)
erikontrollimeetmed ja meetodid kanepitaime tetrahüdrokannabinooli taseme määramiseks;
g)
sellise süsteemi väljatöötamine ja juhtimine, millega kontrollida tunnustatud tootmisharudevahelisi organisatsioone seoses puuvilla eritoetustega;
h)
juhud, mil toetuse- ja maksetaotlusi või muid teatisi, taotlusi ja avaldusi võib pärast nende esitamist parandada ja kohandada;
i)
toetuste osalise või täieliku tagasivõtmise kohaldamine ja arvutamine;
j)
alusetute maksete tagasinõudmine ja karistuste sissenõudmine, samuti menetlused alusetult määratud toetusõiguste ja intresside kohaldamise kohta;
k)
halduskaristuste kohaldamise ja arvutamise eeskirjad;
l)
väiksemate rikkumiste kindlakstegemine;
m)
toetuse- ja maksetaotlused ning toetusõiguste taotlused, sealhulgas taotluste esitamise lõpptähtpäev, nõuded taotlustes esitatavate miinimumandmete kohta, toetusetaotluste muutmise või tühistamise sätted, toetusetaotluse esitamise nõudest vabastamine ning sätted, mis lubavad liikmesriigil kohaldada lihtsustatud menetlust;
n)
kontrolli teostamine, et kontrollida kohustuste täitmist ning toetuse- või maksetaotluses esitatud teabe õigsust ja täielikkust, sealhulgas eeskirjad kohapealsete kontrollide lubatavate mõõtmishälvete kohta;
o)
tehnilised kirjeldused määruse (EL) nr 1306/2013 V jaotise II peatüki ühetaoliseks rakendamiseks;
p)
põllumajanduslike majapidamiste üleandmine;
q)
ettemaksete tegemine;
r)
nõuetele vastavuse kohustuse kontrollimine, sealhulgas arvestades põllumajandustootjate osalemist põllumajandusliku majapidamise nõustamise süsteemis ning põllumajandustootjate osalemist asjakohastes sertifitseerimissüsteemides;
s)
nõuetele vastavuse kohustusega seotud halduskaristuste arvutamine ja kohaldamine, sealhulgas isikute rühmadest koosnevate toetusesaajate suhtes.
Artikkel 2
Teabevahetus toetuse- ja maksetaotluste ning muude deklaratsioonide kohta
1. Toetuskavade või toetusmeetmete nõuetekohaseks haldamiseks ja juhul, kui liikmesriigis vastutab ühe toetusesaajaga seotud otsetoetuste või maaelu arengu meetmete eest rohkem kui üks makseasutus, võtab asjaomane liikmesriik sobivad meetmed, millega vajaduse korral tagada, et toetuse- ja maksetaotlustes või muudes dokumentides nõutud teave on tehtud kättesaadavaks kõikidele asjaomastele makseasutustele.
2. Kui kontrolle ei teosta makseasutus, tagab asjaomane liikmesriik, et makseasutus saab teostatud kontrollide ja nende tulemuste kohta piisava teabe. Makseasutus peab kindlaks määrama, millist teavet ta vajab.
Artikkel 3
Toetuse- ja maksetaotluste ning muude deklaratsioonide tagasivõtmine
1. Toetuse- ja maksetaotlused või muu deklaratsiooni võib igal ajal kirjaliku avaldusega täielikult või osaliselt tagasi võtta. Pädev asutus registreerib tagasivõtmise.
Kui liikmesriik otsustab kasutada artikli 21 lõikega 3 ette nähtud võimalusi, võib ta sätestada, et põllumajanduslikust majapidamisest välja viidud looma puhul võivad loomade elektroonilisse andmebaasi sisestatavad teated asendada kirjalikku avaldust taotluse tagasivõtmise kohta.
2. Kui pädev asutus on toetusesaajat lõikes 1 osutatud dokumentides avastatud rikkumistest juba teavitanud või kui pädev asutus on teatanud toetusesaajale oma kavatsusest teha kohapealne kontroll või kui kohapealse kontrolli käigus avastatakse rikkumisi, siis ei lubata tagasivõtmisi kõnealuste dokumentide nendes osades, mis on rikkumisega seotud.
3. Lõike 1 kohane tagasivõtmine seab toetusesaaja olukorda, milles ta oli enne kõigi või osade asjaomaste dokumentide esitamist.
Artikkel 4
Ilmsete vigade parandamine ja vastavad kohandamised
Toetusesaaja esitatud toetuse- ja maksetaotlusi ning muid tõendavaid dokumente võib parandada või kohandada pärast nende esitamist igal ajal, kui pädev asutus on avastanud konkreetse juhtumi üldisel hindamisel ilmse vea ja tingimusel, et toetusesaaja on tegutsenud heas usus.
Pädev asutus võib ilmse vea avastada üksnes juhul, kui see on esimeses lõigus osutatud teabe üldisel kontrolli käigus kergesti tuvastatav.
Artikkel 5
Vähendamiste, keeldumiste, tagasivõtmiste ja karistuste kohaldamine
Kui tegemist on rikkumisega, mille suhtes kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 (11) IV jaotise II peatükis osutatud karistustele lisaks ka tagasivõtmisi või kõnealuse määruse II jaotise III ja IV peatükis või III jaotises osutatud karistusi:
a)
kohaldatakse otsetoetuse kava või ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete suhtes delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 II jaotise III ja IV peatükiga või III jaotisega ette nähtud vähendamisi, keeldumisi, tagasivõtmisi või karistusi;
b)
kohaldatakse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 IV jaotise II peatükiga ette nähtud karistusi määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 92 kohaselt asjaomasele toetusesaajale eraldatavate maksete kogusummale, mille suhtes ei kohaldata punktis a osutatud vähendamisi, keeldumisi, tagasivõtmisi või karistusi.
Esimeses lõigus osutatud vähendamisi, keeldumisi, väljaarvamisi ja karistusi kohaldatakse kooskõlas käesoleva määruse artikliga 6, ilma et see piiraks täiendavate karistuste kohaldamist liidu või liikmesriigi õiguse muudele sätete alusel.
Artikkel 6
Vähendamiste, keeldumiste, väljaarvamiste ja karistuste kohaldamise järjekord iga otsemaksete kava või maaelu arengu meetme puhul
1. Määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud kava raames toetusesaajale eraldatud toetussumma määrab kindlaks liikmesriik, võttes aluseks tingimused, mis on kehtestatud kooskõlas kõnealuse määrusega ning liidu äärepoolseimate piirkondade ja väiksemate Egeuse mere saarte jaoks ette nähtud programmidega, mis on kõnealuse otsetoetuskava jaoks kehtestatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) nr 228/2013 (12) ja (EL) nr 229/2013 (13).
2. Iga määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud kava ja iga delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 6 määratletud ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetme puhul peavad vähendamised, väljaarvamised ja karistused olema arvutatud vajaduse korral järgmises järjekorras:
a)
delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 II jaotise IV peatükiga ette nähtud vähendamisi ja karistusi, välja arvatud kõnealuse määruse artiklis 16 osutatud karistusi kohaldatakse iga rikkumise suhtes;
b)
punkti a kohaldamisest tulenev summa on aluseks delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 III jaotisega ette nähtud keeldumise arvutamisele;
c)
punkti b kohaldamisest tulenev summa on aluseks mis tahes kohaldatava vähendamise arvutamisele hilinenud esitamise korral vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklitele 13 ja 14;
d)
punkti c kohaldamisest tulenev summa on aluseks mis tahes kohaldatava vähendamise arvutamisele põldude deklareerimata jätmise korral vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklile 16;
e)
punkti d kohaldamisest tulenev summa on aluseks delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 III jaotisega ette nähtud tühistamise arvutamisele;
f)
punkti e kohaldamisest tulenev summa on aluseks, et kohaldada:
i)
määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 51 lõikes 2 osutatud lineaarset vähendamist;
ii)
määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 51 lõikes 3 osutatud lineaarset vähendamist;
iii)
määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 65 lõike 2 punktis c osutatud lineaarset vähendamist;
iv)
määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 65 lõikes 4 osutatud lineaarset vähendamist;
v)
lineaarset vähendamist, mida tuleb kohaldada määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 41 kohaselt tehtavate maksete suhtes, mis ületavad kõnealuse määruse artikli 42 lõikega 2 kehtestatud riiklikku ülemmäära.
3. Lõike 2 punkti f kohaldamisest tulenev summa on aluseks, et kohaldada:
a)
määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 11 osutatud toetusmaksete vähendamist;
b)
määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 7 lõike 1 kohaselt kehtestatud lineaarse vähendamise protsenti;
c)
määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 8 osutatud kohandamise määra.
4. Lõike 3 kohaldamisest tuleneva toetussumma alusel arvutatakse mis tahes vähendamine, mida kohaldatakse nõuetele vastavuse rikkumise korral vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 IV jaotise II peatükile.
Artikkel 7
Alusetute maksete tagasinõudmine
1. Alusetult tehtud makse korral peab toetusesaaja kõnealuse summa koos lõike 2 kohaselt arvutatud intressiga, kui seda kohaldatakse, tagasi maksma.
2. Intress arvutatakse ajavahemiku alusel, mis jääb toetusesaaja jaoks sissenõudekorraldusel märgitud maksetähtaja (mis ei ületa 60 päeva) ning tagasimakse või mahaarvamise kuupäeva vahele.
Kohaldatav intressimäär arvutatakse vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ning see ei tohi olla madalam kui intressimäär, mida kohaldatakse alusetult makstud summade tagastamisel siseriiklike sätete alusel.
3. Lõikes 1 osutatud tagasimaksekohustust ei kohaldata, kui makse on tehtud pädeva asutuse või mõne teise asutuse vea tõttu ning toetusesaajal ei olnud tõenäoliselt võimalik seda avastada.
Kui viga on seotud faktiliste andmetega, mida kasutatakse asjaomase makse arvutamisel, siis kehtib esimene lõik ainult juhul, kui tagasimaksmisotsusest ei ole teatatud 12 kuu jooksul alates makse tegemisest.
Artikkel 8
Põllumajandusliku majapidamise üleandmine
1. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „põllumajandusliku majapidamise üleandmine”- asjaomase tootmisüksuse müük, rendile andmine või muu samalaadne tehing;
b) „üleandja”- toetusesaaja, kelle põllumajanduslik majapidamine antakse üle teisele toetusesaajale;
c) „ülevõtja”- toetusesaaja, kellele põllumajanduslik majapidamine üle antakse.
2. Kui põllumajanduslik majapidamine antakse tervikuna üle ühelt toetusesaajalt teisele toetusesaajale pärast toetuse- või maksetaotluse esitamist ja enne, kui kõik toetuse maksmise tingimused on täidetud, ei maksta üleandjale üle antud põllumajandusliku majapidamise eest toetust.
3. Üleandja taotletud toetus makstakse ülevõtjale, kui:
a)
ülevõtja teavitab pädevat asutust ülevõtmisest liikmesriigi kehtestatud ajavahemiku jooksul ja taotleb toetuse maksmist;
b)
ülevõtja esitab pädeva asutuse nõutud tõendid;
c)
ülevõetud põllumajandusliku majapidamise puhul on täidetud kõik toetuse maksmise tingimused.
4. Kui ülevõtja teavitab pädevat asutust ja taotleb toetuse maksmist kooskõlas lõike 3 punktiga a:
a)
antakse kõik üleandja õigused ja kohustused, mis tulenevad taotlusega loodud õigussuhtest üleandja ja pädeva asutuse vahel, üle vastuvõtjale;
b)
omistatakse kõik toetuse andmiseks või makse tegemiseks vajalikud toimingud ja üleandja poolt enne üleandmist esitatud deklaratsioonid vastuvõtjale asjakohaste liidu eeskirjade kohaldamiseks;
c)
asjaomase taotlusaasta puhul käsitatakse üleantud põllumajanduslikku majapidamist, kui see on asjakohane, eraldi põllumajandusliku majapidamisena.
5. Kui see on asjakohane, võivad liikmesriigid otsustada maksta toetuse üleandjale. Sel juhul:
a)
ülevõtjale toetust ei maksta;
b)
liikmesriigid kohaldavad mutatis mutandis lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud nõudeid.
Artikkel 9
Teated
1. Kõigi otsetoetuskavade ja maaelu arengu meetmete ning määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 46 ja 47 osutatud veinisektori tehnilise abi ja toetuskavade kohta teatab liikmesriik komisjonile hiljemalt iga aasta 15. juuliks eelmist kalendriaastat hõlmavad kontrolliandmed ja -statistika, ning eelkõige järgmise:
a)
andmed, mis on seotud individuaalsete toetusesaajatega toetuse- ja maksetaotluste puhul, deklareeritud ja/või toetuse saamiseks esitatud pindalade ja loomadega; haldus-, kohapealsete ja järelkontrollidega;
b)
vajaduse korral nõuetele vastavuse kontrolli tulemused, sealhulgas vastavad vähendamised ja väljaarvamised.
Selline teatamine peab toimuma elektrooniliselt, kasutades kontrolliandmete ja -statistika edastamise tehnilist spetsifikatsiooni, mille komisjon on neile kättesaadavaks teinud.
2. Liikmesriigid esitavad 15. juuliks 2015 komisjonile aruande nõuetele vastavuse tingimuste kontrolliks valitud võimalustest, samuti teatavad nad nõuetele vastavuse tingimuste ja standardite kontrollimise eest vastutavad pädevad kontrolliasutused. Aruandes edastatud teabe edaspidistest muudatustest tuleb teatada viivitamata.
3. Liikmesriigid esitavad hiljemalt iga aasta 15. juuliks komisjonile aruande eelmist kalendriaastat hõlmava vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetuse haldus- ja kontrollimeetmete kohta.
4. Ühtse süsteemi osana loodud elektroonilisi andmeid kasutatakse komisjonile valdkondlike eeskirjade raames saadetava teabe toetuseks.
II JAOTIS
ÜHTNE HALDUS- JA KONTROLLISÜSTEEM
I PEATÜKK
Üldeeskirjad
Artikkel 10
Otsetoetuste ettemaksed
Liikmesriigid võivad teha toetusesaajatele asjaomase aasta toetusetaotluste alusel otsetoetuste ettemakseid ilma määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 8 osutatud finantsdistsipliini puhul kehtivat kohandamismäära kohaldamata. Toetusesaajatele alates 1. detsembrist makstava lõppsumma puhul võetakse arvesse finantsdistsipliini kohandamismäära, mida vastava kalendriaasta otsetoetuste kogusumma suhtes kohaldatakse.
II PEATÜKK
Toetuse- ja maksetaotlused
1. jagu
Üldsätted
Artikkel 11
Menetluse lihtsustamine
1. Kui määrustega (EL) nr 1305/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1307/2013, delegeeritud määrusega (EL) nr 640/2014 või käesoleva määrusega ei ole ette nähtud teisiti, võivad liikmesriigid lubada või nõuda, et teabe edastamisel käesoleva määruse alusel nii toetusesaajalt asutustele kui ka vastupidi kasutatakse elektroonilisi vahendeid, tingimusel et see ei põhjusta diskrimineerimist toetusesaajate vahel ning et on võetud asjakohased meetmed, et tagada eelkõige järgmist:
a)
toetusesaaja on üheselt identifitseeritav;
b)
toetusesaaja vastab kõigile asjaomase otsetoetuskava või maaelu arengu meetme nõuetele;
c)
edastatavad andmed on usaldusväärsed asjaomase otsetoetuskava või maaelu arengu meetme nõuetekohast haldamist silmas pidades; kui kasutatakse määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 9 määratletud loomade elektroonilises andmebaasis sisalduvaid andmeid, peab kõnealune andmebaas pakkuma asjaomase otsetoetuskava või maaelu arengu meetme nõuetekohaseks haldamiseks vajalikku kindlusastet ja rakenduslikkust;
d)
kui täiendavaid dokumente ei ole võimalik elektrooniliselt edastada, saavad pädevad asutused need kätte mitteelektrooniliste vahenditega edastamiseks ettenähtud aja jooksul.
2. Toetuse- ja maksetaotluste esitamise puhul võivad liikmesriigid näha lõikes 1 sätestatud tingimustel ette lihtsustatud menetlused juhul, kui andmed on juba asutustele kättesaadavad, eelkõige kui pärast otsetoetuskava või maaelu arengu meetme kohasetoetuse- või maksetaotluse viimast esitamist kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 3 ei ole olukord muutunud. Liikmesriigid võivad otsustada kasutada otse teabeallikatest saadud andmeid, mis on toetuse- ja maksetaotlustega seonduvalt riiklike asutuste käsutuses. Kõnealusel juhul tagab liikmesriik, et osutatud teabeallikad on andmete nõuetekohaseks haldamiseks vajaliku kindlusastmega, et tagada osutatud andmete usaldusväärsus, terviklikkus ja turvalisus.
3. Koos toetuse- või maksetaotlustega esitatavates mis tahes tõendavates dokumentides nõutavat teavet võib pädev asutus võimaluse korral paluda otse teabeallikalt.
Artikkel 12
Üldsätted ühtse taotluse kohta ja maaelu arengu meetme kohase toetusetaotluse esitamise kohta
1. Kui liikmesriik otsustab kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 4, et otsetoetuste toetusetaotlused ja maaelu arengu meetmete kohased maksetaotlused peavad olema esitatud ühtse taotlusena, kohaldatakse käesoleva määruse artikleid 20, 21 ja 22 mutatis mutandis seoses kõnealuste kavade ja meetmete raames esitatud toetuse- ja maksetaotluste suhtes kehtestatud erinõuetega..
2. Kui toetusesaaja taotleb toetust mis tahes pindalapõhiste otsetoetuste või maaelu arengu meetmete raames, võib ta esitada üksnes ühe ühtse taotluse aastas.
3. Liikmesriik näeb ette vajaliku menetluse maaelu arengu meetmete kohase toetusetaotluste esitamiseks.
Artikkel 13
Ühtse taotluse, toetuse- või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäev
1. Liikmesriik kehtestab ühtse taotluse, toetuse- või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäevad. Lõpptähtpäevad ei tohi olla hilisemad kui iga aasta 15. mai. Eesti, Läti, Leedu, Soome ja Rootsi võivad siiski määrata hilisema kuupäeva, mis ei ole hilisem kui 15. juuni.
Kõnealuste lõpptähtpäevade määramisel peavad liikmesriigid võtma arvesse ajavahemikku, mille vältel kogu asjakohane andmestik peab olema toetuste nõuetekohaseks haldus- ja finantsjuhtimiseks kättesaadav, samuti peavad nad tagama tõhusate kontrollide kavandamise võimaluse.
2. Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 teises lõigus osutatud menetluse puhul võib teatavates erandlike ilmastikutingimustega piirkondades olla käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lõpptähtpäevad hilisemad.
Artikkel 14
Ühtse taotluse või maksetaotluse sisu
1. Ühtne taotlus või maksetaotlus peab sisaldama rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks vajalikku täielikku teavet, eelkõige järgmist:
a)
toetusesaaja isikuandmed;
b)
asjaomaste otsetoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete üksikasjad;
c)
toetusõiguste kindlaksmääramine seoses põhitoetuskavaga kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 7 osutatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemiga;
d)
põllumajandusliku majapidamise kõigi põldude ühest identifitseerimist võimaldavad üksikasjad, nende pindala väljendatuna hektarites kuni kahe kümnendkoha täpsusega, nende asukoht ja vajaduse korral täpsemad üksikasjad põllu kasutamise kohta;
e)
kui seda kohaldatakse, siis kogu mittepõllumajandusliku maa, mille kohta maaelu arengu meetmete alusel antavat toetust taotletakse, ühest identifitseerimist võimaldavad üksikasjad;
f)
kui see on asjakohane, mis tahes tõendavad dokumendid asjaomase kava ja/või meetme rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks;
g)
toetusesaaja kinnitus selle kohta, et ta on teadlik asjaomaste otsetoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete tingimustest;
h)
vajaduse korral toetusesaaja märge selle kohta, et ta kuulub määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõike 2 esimeses ja teises lõigus osutatud mittepõllumajanduslike ettevõtete või mittepõllumajandusliku tegevuse loetelusse.
2. Lõike 1 punktis c osutatud toetusõiguste kindlaksmääramiseks tuleb kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikega 3 toetusesaajale antud eeltäidetud vormidel näidata toetusõiguste kindlaksmääramine kooskõlas määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 7 sätestatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemiga.
3. Põhitoetuskava kohaldamise esimesel aastal võib liikmesriik teha toetusõiguste suhtes erandi käesolevast artiklist ja käesoleva määruse artiklist 17.
Artikkel 15
Ühtse taotluse või maksetaotluse muudatused
1. Pärast ühtse taotluse või maksetaotluse esitamise lõpptähtpäeva võib üksikuid põlde või üksikud toetusõigusi lisada ühtsesse taotlusse tingimusel, et peetakse kinni asjaomaste otsetoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete nõuetest.
Samadel tingimustel võib teha muudatusi ühtses taotluses juba deklareeritud üksikute põldude või toetusõiguste suhtes, mis on seotud kasutusviisi, otsetoetuskava või maaelu arengu meetmega.
Kui esimeses ja teises lõigus osutatud muudatused mõjutavad mis tahes esitatavaid tõendavaid dokumente või lepinguid, võib ka neid dokumente või lepinguid vastavalt muuta.
2. Lõike 1 kohaselt tehtud muudatused tuleb teatada pädevale asutusele kirjalikult hiljemalt asjaomase kalendriaasta 31. maiks, välja arvatud Eesti, Läti, Leedu, Soome ja Rootsi puhul, kes teatavad need hiljemalt asjaomase aasta 15. juuniks.
Erandina esimesest lõigust võivad liikmesriigid kehtestada muudatustest teatamiseks varasema lõpptähtpäeva. Kõnealune lõpptähtpäev ei ole aga varasem kui 15 päeva pärast artikli 13 lõike 1 kohaselt kehtestatud lõpptähtpäeva ühtse taotluse või maksetaotluse esitamiseks.
3. Kui pädev asutus on juba teavitanud toetusesaajat ühtses taotluses või maksetaotluses avastatud nõuete rikkumisest või kui pädev asutus on teatanud toetusesaajale oma kavatsust teha kohapealset kontrolli või kui kohapealse kontrolli käigus avastatakse nõuete rikkumine, siis ei ole nõuete rikkumisega seotud põldude puhul lõike 1 kohaste muudatuste tegemine lubatud.
Artikkel 16
Paranduste tegemine eeltäidetud vormides
Ühtse taotluse, toetuse- või maksetaotluse vormi esitamisel teeb toetusesaaja määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 3 osutatud eeltäidetud vormi parandused juhul, kui on esinenud mis tahes muudatusi, eeskätt toetusõiguste üleandmisi vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artiklile 34, või kui mis tahes andmed eeltäidetud vormil on ebaõiged.
2. jagu
Pindalatoetuskavade ja -meetmete kohased toetusetaotlused
Artikkel 17
Erinõuded pindalatoetuskavade ja -meetmete kohaste toetusetaotluste puhul
1. Selleks et kõik artikli 14 lõike 1 punktides d ja e osutatud põllumajandusliku majapidamise põllud ja mittepõllumajanduslik maa identifitseerida, varustab pädev asutus toetusesaaja geograafilise informatsiooni süsteemi (GIS) liidest kasutades määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 3 osutatud eeltäidetud vormi ning vastava graafilise materjaliga, mis võimaldab deklareeritud alade kohta käivaid ruumilisi ja tähtnumbrilisi andmeid töödelda (edaspidi „georuumilise toetusetaotluse vorm”).
2. Lõiget 1 kohaldatakse järgmiselt.
a)
Alates 2016. taotlusaastast peab vastavate toetusesaajate puhul nõutud arv moodustama eelmisel aastal põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava jaoks kindlaks määratud kogupindalast vähemalt 25 %.
b)
Alates 2017. taotlusaastast peab vastavate toetusesaajate puhul nõutud arv moodustama eelmisel aastal põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava jaoks kindlaks määratud kogupindalast vähemalt 75 %.
c)
Alates 2018. taotlusaastast kõigi toetusesaajate puhul.
3. Kui toetusesaajal ei õnnestu toetuse- või maksetaotlust georuumilise toetusetaotluse vormi kasutades esitada, tagab pädev asutus toetusesaajale:
a)
vajaliku tehnilise toe või
b)
eeltäidetud vormid ning vastava graafilise materjali paberkandjal. Sellisel juhul kannab toestusesaajalt saadud andmed georuumilise toetusetaotluse vormi pädev asutus.
4. Toetusesaajale antavas eeltäidetud vormis esitatakse täpselt määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõike 2 punktidele a ja b vastav maksimaalne toetuskõlblik pindala võrdlusmaatüki kohta ning eelnenud aastal põhitoetuskava, ühtse pindalatoetuse kava ja/või pindalapõhise maaeluarengumeetme raames põllu kohta kindlaksmääratud pindala.
Selleks et toetusesaaja saaks põllu suuruse ja asukoha nõuetekohaselt märkida, peavad toetusesaajale määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõike 3 kohaselt edastatavas graafilises materjalis olema esitatud võrdlusmaatükkide piirid ja nende unikaalne identifitseerimistunnus vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõikele 1 ning põllu piirid vastavalt eelnenud aastal kindlaksmääratule. Alates 2016. taotlusaastast puhul märgib toetusesaaja ühtlasi ära eelnenud aastal kindlaksmääratud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade liigi, suuruse ja asukoha.
5. Toetusesaaja identifitseerib ja deklareerib üheselt iga põllu pindala ning vajaduse korral ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade liigi, suuruse ja asukoha. Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse puhul täpsustab toetusesaaja ka deklareeritud põldude kasutuse.
Selleks piisab toetusesaajal eeltäidetud vormis esitatud teabe kinnitamisest. Kui teave maa-ala, põllu asukoha või piiride või, kui vajaduse korral ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala suuruse ja asukoha kohta ei vasta nõuetele või on puudulik, peab toetusesaaja eeltäidetud vormi siiski parandama või seda muutma.
Pädev asutus hindab toetusesaaja poolt eeltäidetud vormi tehtud paranduste või muudatuste alusel, kas vastavat võrdlusmaatükki on vaja ajakohastada, võttes arvesse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõiget 3.
6. Kui toetusesaaja rakendab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punkti a kohaseid samaväärseid tavasid kohustuste alusel, mis on võetud kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (14) artikli 39 lõikega 2 või määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 lõikega 2, märgitakse kohustused toetusetaotlusse ja lisatakse viide vastavale maksetaotlusele.
Kui toetusesaaja rakendab samaväärseid tavasid, mis on hõlmatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punkti b kohaste riiklike või piirkondlike keskkonnaalaste sertifitseerimissüsteemidega, kohaldatakse seoses eelnevalt täidetud vormide ja toetusesaaja deklaratsiooniga käesoleva artikli lõikeid 4 ja 5 mutatis mutandis.
Kui tegemist on määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 5 ja artikli 46 lõike 6 kohase piirkondlikul tasandil või ühise rakendamisega ning ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alaga seotud kohustustega, mis toetusesaaja peab individuaalselt täitma, identifitseerivad ja deklareerivad osutatud piirkondliku tasandi või ühises rakendamises osalevad toetusesaajad üheselt iga põllu puhul ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala liigi, suuruse ja asukoha vastavalt käesoleva artikli lõikele 5. Toetusesaajad osutavad oma toetuse- või maksetaotlustes piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise deklaratsioonile vastavalt käesoleva määruse artiklile 18.
7. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõike 6 kohaste kanepitootmiseks kasutatavate maa-alade puhul peab ühtne taotlus sisaldama järgmist:
a)
kanepi külvialade identifitseerimiseks vajalik teave, sealhulgas kasutatud seemnesordid;
b)
teave kasutatud seemnete koguste kohta (kilogrammi hektari kohta);
c)
seemnete pakendil olevad ametlikud etiketid vastavalt nõukogu direktiivile 2002/57/EÜ, (15) eriti selle artiklile 12, või muule liikmesriigi poolt samaväärseks tunnistatud dokumendile.
Erandina esimese lõigu punktist c, kui külvatakse pärast ühtse taotluse esitamise lõpptähtpäeva, esitatakse etiketid hiljemalt 30. juuniks. Kui etiketid tuleb esitada ka teistele riigiasutustele, võib liikmesriik ette näha, et need etiketid tuleb pärast kõnealuse punkti kohaselt esitamist toetusesaajale tagastada. Tagastatud etiketid märgistatakse taotluseks kasutatutena.
8. Määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 2. peatükiga ette nähtud puuvilla eritoetuse puhul, peab ühtne taotlus sisaldama järgmist:
a)
kasutatud puuvillaseemne sordi nimi;
b)
vajaduse korral selle heakskiidetud tootmisharudevahelise organisatsiooni nimi ja aadress, mille liikmeks toetusesaaja on.
9. Maa-alad, mida ei kasutata määruse (EL) nr 1307/2013 III, IV ja V jaotises sätestatud toetuskavade ega määruse (EL) nr 1308/2013 veinisektori toetuskavade puhul, deklareeritakse ühe või mitme „muude kasutusviiside” rubriigi all.
Artikkel 18
Piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise deklareerimine
Iga määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõigete 5 või 6 kohase piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise puhul esitatakse piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise deklaratsioon täienduseks iga osaleva toetusesaaja toetuse- või maksetaotlusele.
Deklaratsioon peab sisaldama kogu vajalikku täiendavat teavet, et kontrollida kõnealuse määruse artikli 46 lõigete 5 või 6 kohase piirkondlikul tasandil või ühise rakendamisega seotud kohustuste nõuetele vastavust, eelkõige:
a)
iga osaleva toetusesaaja unikaalset identifitseerimistunnust;
b)
vähimat protsenti, mida iga osalev toetusesaaja peab individuaalselt täitma vastavalt kõnealuse määruse artikli 46 lõike 6 teisele lõigule;
c)
üksteisega külgnevad ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad, nagu on osutatud kõnealuse määruse artikli 46 lõikes 5, või ühised ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad, nagu on osutatud kõnealuse määruse artikli 46 lõikes 6, millega seotud kohustused täidetakse ühiselt;
d)
eeltäidetud graafiline materjal, milles on esitatud võrdlusmaatükkide piirid ja nende unikaalne identifitseerimistunnus, mida kasutada, et üheselt identifitseerida üksteisega külgnevad ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad või ühise ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala ja määrata kindlaks nende piirid.
Kui tegemist on piirkondliku rakendamisega ja delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 46 lõikega 6 ette nähtud üksikasjalik kava sisaldab kogu käesoleva artikli teises lõigus loetletud teavet, võib esimeses lõigus osutatud deklaratsiooni asendada viitega kõnealusele kavale.
Kui tegemist on ühise rakendamisega, lisatakse esimeses lõigus osutatud deklaratsioonile delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 47 lõikega 4 ette nähtud kirjalik kokkulepe.
Artikkel 19
Taotlused seoses väikepõllumajandustootjate kavas osalemisega ja osaluse tagasivõtmisega
1. 2015. aastal esitatud taotlused osalemiseks väikepõllumajandustootjate kavas vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 62 lõikele 1 peavad sisaldama viidet sama toetusesaaja poolt 2015. taotlusaasta kohta esitatud ühtsele taotlusele ja vajaduse korral toetusesaaja kinnitust, et ta on teadlik kõnealuse määruse artikliga 64 ette nähtud eritingimustest seoses väikepõllumajandustootjate kavaga.
Liikmesriigid võivad otsustada, et esimeses lõigus osutatud taotlus tuleb esitada koos ühtse taotlusega või selle osana.
2. Alates 2016. taotlusaastast näevad liikmesriigid ette lihtsustatud kohaldamismenetluse, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 3.
3. Eeltäidetud vormid, mida tuleb lõikes 2 osutatud taotlusmenetluses kasutada, koostatakse ühtses taotluses 2015. taotlusaasta kohta esitatud teabe põhjal ja need peavad sisaldama eelkõige järgmist:
a)
kogu täiendav teave, mis on vajalik, et vastata määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 64 nõuetele ja vajaduse korral kogu lisateave, mis kinnitab, et toetusesaaja vastab endiselt kõnealuse määruse artikli 9 nõuetele;
b)
toetusesaaja kinnitus, et ta on teadlik määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 64 ette nähtud eritingimustest seoses väikepõllumajandustootjate kavaga.
Kui liikmesriigid otsustavad sellise maksmismeetodi kasuks, mis on kehtestatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 63 lõike 2 esimese lõigu punktiga a, kohaldamata selle kolmandat lõiku, peavad eeltäidetud vormid erandina käesoleva lõike esimesest lõigust olema esitatud kooskõlas käesoleva peatüki 1. jaoga.
4. Toetusesaajad, kes otsustavad oma osalemise väikepõllumajandustootjate kavas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 62 lõike1 teise lõigu või kõnealuse määruse artikli 62 lõike 2 kohaselt 2015. aastale järgneval aastal lõpetada, teavitavad pädevat asutust oma osaluse tagasivõtmisest vastavalt liikmesriigi kehtestatud korrale.
3. jagu
Muud sätted
Artikkel 20
Erisätted toetusetaotluste kohta
Toetusesaaja, kes ei taotle toetust ühegi pindalatoetuskava alusel, kuid taotleb toetust mõne muu määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud toetuskava alusel või määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 kohaste veinisektori toetuskavade alusel, deklareerib juhul, kui tema kasutuses on põllumajandusmaad, kõnealused alad oma toetusetaotluse vormis vastavalt käesoleva määruse artiklile 17.
Toetusesaaja, kelle suhtes kohaldatakse ainult nõuetele vastavuse kohustusi määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 alusel, deklareerib toetusetaotluse vormis oma kasutuses olevad maa-alad igal kalendriaastal, mil nõuetele vastavuse kohustused kehtivad.
Liikmesriigid võivad siiski toetusesaajad esimese ja teise lõiguga ette nähtud kohustustest vabastada, kui asjaomane teave on tehtud pädevatele asutustele kättesaadavaks muude haldus- ja kontrollisüsteemide raames, mis kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 61 tagavad ühilduvuse ühtse süsteemiga.
Artikkel 21
Nõuded seoses loomapidamistoetuse taotlustega või loomatoetusmeetmete raames esitatud maksetaotlustega
1. Delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 15 määratletud loomapidamistoetuse taotlus või kõnealuse määruse artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktis 14 määratletud loomatoetusmeetmed sisaldavad kogu vajalikku teavet rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks, eelkõige järgmist:
a)
toetusesaaja isikuandmed;
b)
viide ühtsele taotlusele, kui see on juba esitatud;
c)
loomade arv iga liigi kohta, mille puhul loomapidamistoetuse taotlus või maksetaotlus esitatakse, ja veiste puhul looma identifitseerimiskood;
d)
vajaduse korral toetusesaaja kohustus pidada punktis c osutatud loomi oma põllumajanduslikus majapidamises liikmesriigi poolt kindlaksmääratud aja vältel ning teave asukoha või asukohtade kohta, kus loomi kõnealusel ajavahemikul peetakse;
e)
kui see on asjakohane, siis mis tahes tõendavad dokumendid asjaomase kava ja/või meetme rahastamiskõlblikkuse kindlaksmääramiseks;
f)
toetusesaaja kinnitus selle kohta, et ta on teadlik kõnealuste toetustega seotud tingimustest.
2. Igal loomapidajal on õigus saada pädevalt asutuselt ilma piiranguteta ja mõistlike ajavahemike järel ning ülemäärase viivituseta teavet teda ja tema loomi käsitlevate andmete kohta, mida hoitakse loomade elektroonilises andmebaasis. Loomapidamistoetuse taotlust või maksetaotlust esitades deklareerib toetusesaaja, et esitatud andmed on õiged ja täielikud, vajaduse korral parandab ta ebaõiged andmed või lisab puuduvad andmed.
3. Kui need andmed on juba pädevale asutusele edastatud, võib liikmesriik otsustada, et osa lõikes 1 osutatud teabest ei ole enam vaja loomapidamistoetuse taotluses või maksetaotluses esitada.
4. Liikmesriigid võivad rakendada menetlusi, mille kohaselt võib loomade elektroonilises andmebaasis sisalduvaid andmeid kasutada loomapidamistoetuse taotluses või maksetaotluses, tingimusel et loomade elektrooniline andmebaas pakub iga looma puhul kohaldatava toetuskava või -meetme haldamiseks vajalikku kindlusastet ja rakenduslikkust.
Esimeses lõigus osutatud menetlused võivad hõlmata süsteemi, mille kohaselt toetusesaaja võib taotleda toetust seoses kõikide loomadega, kes liikmesriigi kindlaksmääratud ajavahemikul või kuupäeval on rahastamiskõlblikud loomade elektroonilises andmebaasis sisalduvate andmete alusel.
Sel juhul võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada järgmist:
a)
kooskõlas vastava toetuskava ja/või toetusmeetme suhtes kehtivate sätetega on teises lõigus osutatud kuupäev või ajavahemik toetusesaaja jaoks üheselt identifitseeritav ja talle teada;
b)
toetusesaaja on teadlik sellest, et iga potentsiaalselt rahastamiskõlblik loom, keda ei ole loomade identifitseerimise ja registreerimise süsteemis korrektselt identifitseeritud või registreeritud, loetakse loomaks, kelle puhul on avastatud delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 31 osutatud nõuete rikkumine.
5. Liikmesriigid võivad otsustada, et osa lõikes 1 osutatud teabest võib või tuleb edastada nende poolt heaks kiidetud asutuse või asutuste kaudu. Edastatavate andmete eest vastutab siiski toetusesaaja.
4. jagu
Erisätted toetusõiguste puhul
Artikkel 22
Toetusõiguste väärtuse arvutamine
1. Taotlused toetusõiguste eraldamiseks või põhitoetuskava toetusõiguste väärtuse suurendamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 20, artikliga 24, artikliga 30, välja arvatud lõike 7 punkt e, ja artikliga 39 tuleb esitada liikmesriigi poolt kindlaksmääratud kuupäevaks. Kindlaksmääratud kuupäev ei tohi olla hilisem kui vastava kalendriaasta 15. mai.
Eesti, Läti, Leedu, Soome ja Rootsi võivad siiski määrata hilisema kuupäeva, mis ei ole hilisem kui vastava kalendriaasta 15. juuni.
2. Liikmesriigid võivad otsustada, et toetusõiguste jaotamise või suurendamise taotlused esitatakse samal ajal kui põhitoetuskava alusel esitatavad toetusetaotlused.
Artikkel 23
Alusetult eraldatud toetusõiguste tagasinõudmine
1. Kui pärast seda, kui toetusõigused on kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 toetusesaajale eraldatud, avastatakse et eraldatud toetusõiguste arv on liiga suur, tuleb ülemäära eraldatud toetusõigused määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 30 osutatud riiklikku või piirkondlikku reservi tagasi kanda.
Juhul kui esimeses lõigus osutatud vea tegi pädev asutus või mõni muu asutus ning toetusesaajal ei olnud tõenäoliselt võimalik seda avastada, kohandatakse toetusesaajale eraldatud järelejäänud toetusõiguste väärtust sellele vastavalt.
Juhul kui toetusesaaja, kes on liiga suure arvu toetusõigusi saanud, on vahepeal toetusõigused teistele toetusesaajatele üle andnud, on õiguste ülevõtjad samuti seotud esimeses lõigus sätestatud kohustusega võrdeliselt nendele üle antud toetusõiguste arvuga, kui toetusesaajal, kellele toetusõigused algselt määrati, ei ole alusetult eraldatud toetusõiguste arvu katmiseks piisavat arvu toetusõigusi.
2. Juhul kui pärast toetusõiguste eraldamist kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 tehakse kindlaks, et toetusõigused, mida toetusesaaja sai 2014. aasta eest vastavalt kõnealuse määruse artikli 26 lõike 2 esimesele lõigule; või toetusesaaja käsutuses olevate toetusõiguste väärtus kuupäeval, mil ta esitas oma taotluse 2014. aasta eest vastavalt kõnealuse määruse artikli 26 lõike 3 esimesele lõigule; või toetusõiguste ühikuväärtus vastavalt kõnealuse määruse artikli 26 lõikele 5; või toetusõiguste ühikuväärtuse suurenemine vastavalt kõnealuse määruse artikli 30 lõikele 10; või selle toetuse koguväärtus, mille toetusesaaja sai põhitoetuskava rakendamisele eelnenud kalendriaasta eest vastavalt kõnealuse määruse artikli 40 lõikele 3, oli liiga kõrge, kohandatakse toetusesaajale ebaõige võrdlusarvu alusel eraldatud toetusõiguste väärtust sellele vastavalt.
Selline kohandamine toimub ka toetusõiguste suhtes, mis on vahepeal teistele toetusesaajatele üle antud.
Vähendamise väärtus kantakse tagasi määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 30 osutatud riiklikku või piirkondlikku reservi.
3. Juhul kui pärast seda, kui toetusõigused on kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 toetusesaajale eraldatud, tehakse kindlaks, et üks ja sama toetusesaaja on nii lõikes 1 osutatud olukorras kui ka lõikes 2 osutatud olukorras, peab kõigi toetusõiguste väärtuse kohandamine, millele on osutatud lõikes 2, toimuma enne seda kui alusetult eraldatud toetusõigused riiklikku või piirkondlikku reservi lõike 1 kohaselt tagasi kantakse.
4. Käesoleva artikliga ette nähtud toetusõiguste arvu ja/või väärtuse kohandamine ei tohi viia järelejäänud toetusõiguste süstemaatilise ümberarvutamiseni.
5. Liikmesriigid võivad otsustada jätta alusetult eraldatud toetusõigused tagasi nõudmata, kui nende toetusõiguste koguväärtus toetusõiguste identifitseerimise ja registreerimise elektroonilises registris käesoleva artikliga ette nähtud kohandamiste tegemiseks mõeldud kontrollimiste ajal on 50 eurot või vähem iga aasta eest, millal põhitoetuskava kooskõlas määrusega (EL) nr 1307/2013 kohaldati.
Kohandamistele eelnenud taotlusaastatel alusetult makstud summad nõutakse käesoleva määruse artikli 7 kohaselt tagasi. Kõnealuste alusetute summade kindlaksmääramisel tuleb võtta arvesse käesoleva artikliga ette nähtud kohandamise mõju asjaomaste aastate toetusõiguste arvule ja vajaduse korral väärtusele.
III JAOTIS
KONTROLLID
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 24
Üldpõhimõtted
1. Käesoleva määrusega ette nähtud haldus- ja kohapealsed kontrollid peavad toimuma nii, et oleks tagatud järgmiste üksikasjade tõhus kontroll:
a)
toetuse- ja maksetaotluse või muu deklaratsiooniga ette nähtud teabe nõuetekohasus ja täielikkus;
b)
vastavus kõikidele asjaomase toetuskava või toetusmeetme rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, nõuetele ja kohustustele, toetuse andmise või kohustusest vabastamise tingimused;
c)
nõuetele vastavuse nõuded ja standardid.
2. Liikmesriigid tagavad, et nende poolt kehtestatud kontrollitavate näitajate kogumi abil saab kontrollida vastavust kohaldatavatele tingimustele, mis on kehtestatud liidu õigusaktidega või ette nähtud vastavate riiklike õigusaktidega ja rakenduskorda käsitlevate dokumentidega või maaelu arengu programmiga.
3. Haldus- ja kohapealsete kontrollide tulemusi hinnatakse, et teha kindlaks, kas ilmnenud probleemid võiksid kujutada endast üldisemat ohtu muudele samalaadsetele tegevustele, toetusesaajatele või asutustele. Hindamise abil selgitatakse välja ka selliste olukordade põhjused ja edasise uurimise vajalikkus ning määratakse kindlaks asjakohased parandus- ja ennetusmeetmed.
4. Juhul kui ortofotode (satelliit- või aerofotod) fototõlgendus ei anna tulemusi, mille alusel saaks teha lõplikke järeldusi, mis rahuldaksid pädevat asutust haldus- või kohapealsete kontrollide objektiks oleva põllu rahastamiskõlblikkuse või nõuetekohase suuruse kohta, kontrollib pädev asutus põlde füüsiliselt.
5. Käesolevat peatükki kohaldatakse kõikide käesoleva määruse raames teostatavate kontrollide puhul ja ilma et see piiraks jaotistega IV ja V ette nähtud erieeskirju. Jaotise V puhul lõiget 3 siiski ei kohaldata.
Artikkel 25
Kohapealsetest kontrollidest teatamine
Kui see ei kahjusta kontrollide eesmärki ega vähenda nende tõhusust, võib kohapealsetest kontrollidest ette teatada. Etteteatamisaeg on rangelt piiratud minimaalse vajaliku ajavahemikuga ega ületa 14 päeva.
Loomapidamistoetuse taotluste või loomatoetusmeetmete alla kuuluvate maksetaotluste kohapealsete kontrollide puhul ei tohi etteteatamine siiski ületada 48 tundi, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhud. Kui nõuetele vastavuse puhul kohaldatavate õigusaktide ja standarditega on nõutav siiski etteteatamata kohapealne kontroll, siis kehtivad kõnealused eeskirjad lisaks ka nõuetele vastavusega seotud kohapealse kontrolli kohta.
Artikkel 26
Kohapealsete kontrollide ajastamine
1. Käesoleva määrusega ette nähtud kontrollid ning mis tahes muud liidu eeskirjadega ette nähtud kontrollid tehakse vajaduse korral samal ajal.
2. Ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete puhul teostatakse kohapealseid kontrolle kogu aasta jooksul iga meetme raames võetud eri kohustuste suhtes tehtud riskianalüüsi põhjal.
3. Kohapealsete kontrollide käigus kontrollitakse, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused selliste toetuskavade puhul, mille raames toetusesaaja on kooskõlas artikliga 34 välja valitud.
Kohapealsete kontrollide kestus on rangelt piiratud minimaalse vajaliku ajavahemikuga.
4. Kui teatavaid rahastamiskõlblikkuse kriteeriume, siduvaid kohustusi või muid kohustusi saab kontrollida üksnes kindlal ajavahemikul, võib kohapealse kontrolli raames tekkida vajadus teha täiendavaid kontrollkäike hilisemal kuupäeval. Sellisel juhul peavad kohapealsed kontrollid olema korraldatud nii, et kontrollkäikude arv ja nende kestus piirdub vajaliku miinimumiga. Vajaduse korral võib selliseid kontrollkäike teha kaugseire teel kooskõlas artikliga 40.
Kui täiendavate kontrollkäikude puhul on tegemist maaga, mis on kesa, põlluserv, puhverriba, piki metsa serva kulgevate rahastamiskõlblike hektarite riba, vahekultuuride ja/või taimkattega ala, mis on deklareeritud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana, on nõutav, et täiendavatest kontrollkäikudest 50 % toimuks sama, riskipõhiselt valitud toetusesaaja juures ning ülejäänud 50 % kontrollkäike toimuks erinevate, täiendavalt valitud toetusesaajate juures. Erinevad täiendavad toetusesaajad valitakse juhumeetodil kõigi toetusesaajate seast, kellel on maa, mis on kesa, põlluserv, puhverriba, piki metsa serva kulgevate toetuskõlblike hektarite riba, vahekultuuride ja/või taimkattega ala, mis on deklareeritud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana, ning selliste kontrollkäikude puhul võib piirduda maa-aladega, mille puhul on tegemist maaga, mis on kesa, põlluserv, puhverriba, piki metsa serva kulgevate rahastamiskõlblike hektarite riba, vahekultuuride ja/või taimkattega ala.
Kui täiendavad kontrollkäigud on vajalikud, kohaldatakse iga täiendava kontrollkäigu puhul artiklit 25.
Artikkel 27
Ristteavitamine kontrollide tulemustest
Rahastamiskõlblikkusega seotud haldus- ja kohapealsete kontrollide puhul võetakse vajaduse korral arvesse võimalikke rikkumisjuhtumeid, millest muud teenistused, asutused või organisatsioonid on ette kandnud.
Liikmesriigid tagavad, et kõigist asjakohastest leidudest, mis avastatakse kontrollimisel, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud kavade puhul ja/või ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete kohase toetuse puhul, ristteavitatakse vastava toetuse eraldamise eest vastutavat pädevat asutust. Liikmesriigid tagavad ühtlasi, et delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklis 38 osutatud era- või avalik-õiguslikud sertifitseerimisasutused teatavad pädevale asutusele, kes vastutab kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetuse maksmise eest, igast leiust seoses sellise makse nõuetekohase eraldamisega toetusesaajatele, kes on otsustanud täita oma kohustusi vastava sertifitseerimise kaudu.
Kui ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmega seotud haldus- või kohapealsed kontrollid hõlmavad samaväärseid maakasutusviise kui määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 3 osutatud, ristteavitatakse selliste kontrollide tulemustest, et seda arvestataks kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetuste edaspidisel määramisel.
II PEATÜKK
Halduskontrollid ühtse süsteemi raames
Artikkel 28
Halduskontrollid
1. Määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 74 osutatud halduskontrollid, sealhulgas ristkontrollid, peavad võimaldama nõuete rikkumise avastamist, eelkõige automaatset avastamist infotehnoloogiliste vahendite abil. Kontrollid hõlmavad kõiki üksikasju, mida on võimalik ja kohane halduskontrolli vahenditega kontrollida. Nad tagavad, et:
a)
toetuskava ja -meetme kõik rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused on täidetud;
b)
ei toimu topeltrahastamist muudest liidu toetuskavadest;
c)
toetuse- või maksetaotlus on täielik ja esitatud asjakohase tähtaja jooksul ning vajaduse korral on esitatud tõendavad dokumendid, mis kinnitavad rahastamiskõlblikkust;
d)
pikaajaliste kohustuste nõuded on täidetud, juhul kui neid kohaldatakse.
2. Loomatoetuste kavade või loomatoetusmeetmete puhul võivad liikmesriigid vajaduse korral kasutada muudelt teenistustelt, asutustelt või organisatsioonidelt saadud tõendusmaterjali rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kontrollimiseks, tingimusel vastava teenistuse, asutuse või organisatsiooni tegevusstandard on piisav sellise vastavuse kontrollimiseks.
Artikkel 29
Ristkontrollid
1. Vajaduse korral sisaldavad halduskontrollid ristkontrolle:
a)
deklareeritud toetusõiguste ja deklareeritud põldude suhtes, et vältida ühe ja sama toetuse mitmekordset maksmist samal kalendri- või taotlusaastal, samuti et vältida sellise toetuse alusetut kuhjumist, mida antakse määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas ja määruse (EÜ) nr 73/2009 (16) VI lisas loetletud pindalatoetuskavade ning delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 teise lõigu punktis 21 määratletud pindalatoetusmeetmete alusel.
b)
toetusõiguste suhtes, et tõendada nende olemasolu ja rahastamiskõlblikkust;
c)
ühtses taotluses ja/või maksetaotluses deklareeritud põldude ja põldude identifitseerimise süsteemis sisalduvate võrdlusmaatükkide vahel kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõikega 2, et kontrollida selliste maa-alade rahastamiskõlblikkust otsetoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete raames;
d)
toetusõiguste ja kindlaksmääratud pindalade vahel, et teha kindlaks, kas toetusõigustele vastab võrdväärne kogus rahastamiskõlblikke hektareid, nagu on määratletud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõigetes 2-6;
e)
loomade identifitseerimise ja registreerimise süsteemi abil, et kontrollida rahastamiskõlblikkust ja vältida sama toetuse mitmekordset maksmist samal kalendri- või taotlusaastal;
f)
ühtses taotluses esitatud toetusesaajate deklaratsiooni, et nad on tunnustatud tootmisharudevahelise organisatsiooni liikmed, ning käesoleva määruse artikli 17 lõike 8 alusel esitatava teabe ja asjaomase tunnustatud tootmisharudevahelise organisatsiooni edastatava teabe vahel, et kontrollida rahastamiskõlblikkust määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 60 lõikega 2 ette nähtud toetuse suurendamiseks;
g)
et kontrollida vastavust tootmisharudevaheliste organisatsioonide tunnustamise kriteeriumidele ja nende liikmete nimekirja vähemalt kord viie aasta jooksul.
Kui esimese lõigu punkti c rakendamisel on integreeritud süsteemis nähtud ette kasutada georuumilise toetusetaotluse vormi, ristkontrollitakse seda, kas deklareeritud digitaliseeritud pindala kattub ruumiliselt põldude identifitseerimise süsteemiga. Lisaks sellele tehakse ristkontrolle selleks, et vältida sama maa-ala kohta esitatud topelttaotlusi.
2. Ristkontrollimisel leitud märke rikkumistest järelkontrollitakse mõne muu asjakohase halduskorra järgi ja vajaduse korral kohapealse kontrolli abil.
3. Kui kahe või enama sama toetuskava või -meetme alusel toetust taotleva toetusesaaja toetuse- või maksetaotluse aluseks on võrdlusmaatükk ja kui deklareeritud põllud on georuumiliselt suuremad või kui kogu deklareeritud pindala on suurem kui maksimaalne rahastamiskõlblik pindala, mis on määratud kindlaks kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõike 2 punktidega a ja b, ning erinevus asjaomase võrdlusmaatüki suhtes jääb kõnealuse määruse artiklis 38 lubatud hälbe piiresse, võivad liikmesriigid näha ette asjaomase pindala proportsionaalse vähendamise, kui toetusesaaja ei tõenda, et mõni teine toetusesaaja on tema kahjuks oma pindalad üle deklareerinud.
III PEATÜKK
Kohapealsed kontrollid ühtse süsteemi raames
1. jagu
Üldsätted
Artikkel 30
Selliste pindalatoetuskavade kontrollimäär, mis ei ole kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetus
Muude pindalatoetuskavade puhul kui määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 3. peatükis osutatud kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetus (edaspidi „keskkonnasäästlikumaks muutmise toetus”) hõlmab iga-aastaste kohapealsete kontrollide kontrollivalim vähemalt:
a)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad toetust põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava raames vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 1. peatükile. Liikmesriigid tagavad, et kontrollivalim sisaldab vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes deklareerivad peamiselt põllumajandusmaad, mida hoitakse karjatamiseks sobilikus seisukorras kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 10 lõikega 1;
b)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad ümberjaotavat toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 2. peatükile;
c)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 4. peatükile;
d)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad noorte põllumajandustootjate toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 5. peatükile;
e)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad vabatahtlikku tootmiskohustusega seotud toetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 1. peatükile;
f)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad toetust väikepõllumajandustootjate kava raames vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 V jaotisele;
g)
30 % kanepi tootmiseks deklareeritud maa-aladest vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõikele 6;
h)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes taotlevad puuvilla eritoetust vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 2. peatükile.
Artikkel 31
Kontrollimäär keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse puhul
1. Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse puhul hõlmab iga-aastaste kohapealsete kontrollide kontrollivalim vähemalt:
a)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes peavad järgima kliimat ja keskkonda säästvaid põllumajandustavasid (edaspidi „keskkonnasäästlikumaks muutmise tavad”) ja kes ei ole osa punktides b ja c osutatud kontrollikogumist (edaspidi „keskkonnasäästlikumaks muutmise kontrollikogum”); osutatud valim peab samal ajal hõlmama vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kelle maa-alad on püsirohumaaga kaetud ja keskkonnatundliku staatusega alad, mis on hõlmatud nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ (17) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/147/EÜ, (18) ja määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõikega 1 hõlmatud täiendavad tundlikud alad;
b)
3 %:
i)
kõikidest neist toetusesaajatest, kes kvalifitseeruvad keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse alla ja on vabastatud nii põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kui ka ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohustusest, kuna jäävad alla määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44 ja 46 osutatud künniseid, ja kelle puhul ei kohaldata kõnealuse määruse artiklis 45 osutatud kohustusi;
ii)
või kõikidest neist toetusesaajatest, kes aastatel, mil delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklit 44 ei kohaldata kõikides liikmesriikides, kvalifitseeruvad keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse alla ja on vabastatud nii põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kui ka ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohustusest, kuna jäävad alla määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44 ja 46 osutatud künniseid, ja kelle puhul ei kohaldata kõnealuse määruse artiklis 45 lõikes 1 osutatud kohustusi;
c)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes peavad järgima keskkonnasäästlikumaks muutmise tavasid ja kasutama riiklikke või piirkondlikke keskkonnaalaseid sertifitseerimissüsteeme, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktis b;
d)
5 % kõikidest toetusesaajatest, kes osalevad piirkondlikul tasandil rakendamises vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõikele 5;
e)
5 % ühises täitmises osalejatest vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõikele 6;
f)
100 % üksteisega külgnevatest ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-aladest, millele on osutatud delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 46 lõikes 3;
g)
100 % kõikidest toetusesaajatest, kellel on kohustus muuta maa tagasi püsirohumaaks kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikliga 42;
h)
20 % kõikidest toetusesaajatest, kellel on kohustus muuta maa tagasi püsirohumaaks kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 44 lõigetega 2 ja 3.
2. Toetusesaajad, kes järgivad keskkonnasäästlikumaks muutmise tavadega samaväärseid tavasid kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktiga a või kes osalevad väikepõllumajandustootjate kavas kooskõlas kõnealuse määruse artikliga 61 või kelle kogu põllumajanduslik majapidamine vastab nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 (19) artikli 29 lõikega 1 ette nähtud mahepõllumajandusnõuetele, ei kuulu kontrollivalimisse, samuti ei arvestata nendega käesoleva artikliga ette nähtud kontrollimäärade puhul.
3. Kui ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad ei ole identifitseeritavad põldude identifitseerimise süsteemis, millele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 70, asendatakse lõike 1 punktides a ja c-e ette nähtud kontrollimäär 5 %ga kõikidest vastavas kontrollivalimis olevatest toetusesaajatest, kelle puhul on nõutav põllumajandusmaal ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala olemasolu kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artiklitega 43 ja 46.
Esimest lõiku ei kohaldata siiski juhul, kui haldus- ja kontrollisüsteemiga on tagatud, et kõik ökoloogilise kasutuseesmärgiga deklareeritud maa-alad on enne toetuse maksmist identifitseeritud ja vajaduse korral kantud põldude identifitseerimise süsteemi kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõike 2 punktiga c.
Artikkel 32
Kontrollimäär maaelu arengu meetmete puhul
1. Igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide kontrollivalim peab hõlmama vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes esitavad taotluse maaelu arengu meetmete raames. Kõikide määruse (EL) nr 1305/2013 artiklitega 28 ja 29 ette nähtud meetmete puhul saavutatakse 5 % kontrollimäär individuaalse meetme tasandil.
Kõnealuses kontrollivalimis on vähemalt 5 % ulatuses esindatud ka need määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 kohased toetusesaajad, kes rakendavad samaväärseid põllumajandustavasid, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 3.
2. Erandina lõikest 1 võib määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29 osutatud isikute rühma puhul käsitada lõikega 1 ette nähtud kontrollimäära arvutamisel toetusesaajana iga üksikut sellise rühma liiget.
3. Kui tegemist on toetusesaajatega, kes saavad määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punkti a, artiklite 28, 29 ja 34 või määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 36 punkti a alapunktide iv ja v, punkti b alapunktide i, iii ja v kohast mitmeaastast toetust, mille alusel tehakse makseid kauem kui viis aastat, võivad liikmesriigid otsustada kontrollida pärast viit makseaastat vähemalt 2,5 % kõnealustest toetusesaajatest.
Esimest lõiku kohaldatakse toetuse suhtes, mida on antud vastava kohustuse eest määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 lõike 6 kolmanda lõigu alusel pärast viiendat makseaastat.
4. Lõike 3 raames kontrollitud toetusesaajaid ei võeta lõike 1 kohaldamisel arvesse.
Artikkel 33
Kontrollimäär loomatoetuste kava puhul
1. Loomatoetuste kava puhul hõlmab igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide kontrollivalim iga toetuskava puhul vähemalt 5 % kõikidest toetusesaajatest, kes esitavad taotluse vastava toetuskava raames.
Kui loomade elektrooniline andmebaas ei võimalda siiski asjaomaste toetuskavade nõuetekohaseks haldamiseks vajalikku kindlusastet ja rakenduslikkust, suurendatakse seda protsendimäära vastava toetuskava puhul 10 %ni.
Väljavalitud kontrollivalim peab hõlmama vähemalt 5 % kõigist loomadest, kelle kohta on toetuskava raames toetust taotletud.
2. Vajaduse korral hõlmab igal aastal teostatavate kohapealsete kontrollide kontrollivalim 10 % ulatuses muid teenistusi, asutusi või organisatsioone, kellel on tõendusmaterjali rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kontrollimiseks vastavalt artikli 28 lõikele 2.
Artikkel 34
Kontrollitava valimi moodustamine
1. Need taotlused või taotlejad, kes ei osutu vastuvõetavaks või ei ole taotluse esitamise ajal või pärast halduskontrolle rahastamiskõlblikud, ei moodusta osa kontrollikogumist.
2. Artiklite 30 ja 31 kohaldamisel toimub valimi moodustamine järgmiselt:
a)
1-1,25 % kõikidest toetusasaajatest, kes taotlevad toetust põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava raames vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 1. peatükile, valitakse juhumeetodil kõikide selliste toetusesaajate seast, kes kõnealuste kavade raames toetust taotlevad;
b)
1-1,25 % keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse kontrollikogumist valitakse juhumeetodil kõikide punkti a kohaselt valitud toetusesaajate seast. Vajaduse korral valitakse osutatud protsendimäära saavutamiseks keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse kontrollikogumist toetusesaajaid juhumeetodil lisaks;
c)
artikli 31 lõike 1 punktis a osutatud kontrollivalimisse jäävate toetusesaajate arv saadakse riskianalüüsi alusel;
d)
kõik käesoleva lõike punktide a-c kohaselt valitud toetusesaajad võivad olla osa kontrollivalimist, mis on ette nähtud artikli 30 punktidega b-e ning g ja h. Kui on vaja arvestada kontrolli miinimummääraga, valitakse vastavast kontrollikogumist toetusesaajaid juhumeetodil lisaks;
e)
kõik käesoleva lõike punktide a-d kohaselt valitud toetusesaajad võivad olla osa kontrollivalimist, mis on ette nähtud artikli 30 punktiga a. Kui on vaja arvestada kontrolli miinimummääraga, valitakse toetusesaajaid juhumeetodil lisaks kõikidest toetusasaajatest, kes taotlevad toetust põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava raames vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 1. peatükile;
f)
artikli 30 punktis f osutatud toetusesaajate miinimumarv valitakse juhumeetodil kõikidest toetusasaajatest, kes taotlevad toetust väikepõllumajandustootjate kava raames vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 V jaotisele;
g)
artikli 31 lõike 1 punktis b osutatud toetusesaajate miinimumarv valitakse riskianalüüsi alusel kõikidest toetusesaajatest, kes kvalifitseeruvad keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse alla ja on vabastatud nii põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kui ka ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohustusest, kuna jäävad alla määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44 ja 46 osutatud künniste, ja kelle puhul ei kohaldata kõnealuse määruse artiklis 45 osutatud kohustusi;
h)
20-25 % artikli 31 lõike 1 punktides c, d ja h osutatud toetusesaajate miinimumarvust valitakse juhumeetodil kõikidest toetusesaajatest, kes on valitud kooskõlas käesoleva lõike punktiga b. Vajaduse korral valitakse osutatud protsendimäära saavutamiseks käesoleva lõike punkti a kohased toetusesaajaid juhumeetodil lisaks. Artikli 31 lõike 1 punktides c, d ja h osutatud toetusesaajate ülejäänud arv valitakse riskianalüüsi alusel kõikidest toetusesaajatest, kes on valitud kooskõlas käesoleva lõike punktiga c. Kui on vaja arvestada kontrolli miinimummääraga, valitakse vastavast kontrollikogumist toetusesaajaid riskianalüüsi alusel lisaks;
i)
20-25 % artikli 31 lõike 1 punktis e osutatud ühises täitmises osalejate miinimumarvust valitakse juhuslikkuse alusel kõikidest ühises täitmises osalejatest kooskõlas määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 46 lõikega 6. Artikli 31 lõike 1 punktis e osutatud ühises täitmises osalejate ülejäänud arv saadakse riskianalüüsi alusel.
Punktide d, e ja h kohaselt valitud lisatud toetusesaajate ning punktide f ja g kohaselt valitud toetusesaajate kohapealne kontrollimine võib piirduda selle toetuskavaga, mille jaoks nad välja valiti, kui nende poolt rakendatud muude toetuskavade minimaalsed kontrollimäärad on juba täidetud.
Artikli 31 lõike 3 ja käesoleva lõike esimese lõigu punkti h kohaselt valitud lisatud toetusesaajate, samuti käesoleva lõike esimese lõigu punkti i kohaselt valitud toetusesaajate kohapealne kontrollimine võib piirduda nende keskkonnasäästlikumaks muutmise tavadega, mille jaoks nad välja valiti, kui nende poolt rakendatud muude keskkonnasäästlikumaks muutmise tavade kontrolli miinimummäärad on juba täidetud.
Artikli 31 kohaldamisel tagavad liikmesriigid, et kohaldatavaid eri tavasid hõlmav kontrollivalim on esinduslik.
3. Artiklite 32 ja 33 kohaldamisel peab esiteks 20-25 % vahemikku jääv kohapeal kontrollitavate toetusesaajate miinimumarv olema valitud juhumeetodil. Kohapeal kontrollitavate toetusesaajate ülejäänud arv peab olema valitud riskianalüüsi alusel.
Artikli 32 kohaldamisel võivad liikmesriigid valida riskianalüüsi tulemusel toetusesaajatele kohaldatavad maaelu arengu erimeetmed.
4. Kui kohapeal kontrollitavate toetusesaajate arv ületab artiklitega 30-33 ette nähtud toetusesaajate miinimumarvu, ei tohi juhumeetodil valitud toetusesaajate osatähtsus lisavalimis ületada 25 %.
5. Riskianalüüsi tõhusust hinnatakse ja ajakohastatakse igal aastal järgmiselt:
a)
tehakse kindlaks iga riskiteguri olulisus;
b)
võrreldakse deklareeritud pindala ja riskipõhiselt kindlaksmääratud pindala ning lõike 2 esimeses lõigus osutatud juhumeetodil moodustatud valimite tulemusi või võrreldakse deklareeritud loomade, riskipõhiselt kindlaksmääratud loomade ning lõike 2 esimeses lõigus osutatud juhumeetodil moodustatud valimite tulemusi;
c)
võetakse arvesse konkreetset olukorda asjaomases liikmesriigis, vajaduse korral ka riskifaktorite arengut;
d)
võetakse arvesse rikkumise iseloomu, mis põhjustas kontrollimäära suurendamist kooskõlas artikliga 35.
6. Pädev asutus säilitab toimikud iga toetusesaaja kohapealseks kontrolliks valimise põhjuste kohta. Kontrollivat inspektorit on nendest põhjustest enne kontrollimise algust nõuetekohaselt teavitatud.
7. Vajaduse korral võib osa kontrollivalimist moodustada olemasoleva teabe alusel enne artiklis 13 osutatud lõpptähtpäeva. Kõnealust esialgset valimit täiendatakse, kui kõik asjaomased toetuse- või maksetaotlused on kättesaadavad.
Artikkel 35
Kontrollimäära suurendamine
Kui kohapealse kontrolli käigus avastatakse asjaomase toetuskava või -meetme või piirkonna või selle osa puhul mis tahes oluline rikkumise, suurendab pädev asutus asjakohaselt nende toetusesaajate arvu, keda järgmisel aastal kohapeal kontrollida.
Artikkel 36
Kontrollimäära vähendamine
1. Käesoleva peatükiga kehtestatud kontrollimäärasid tohib vähendada üksnes käesoleva artikliga ette nähtud toetuskavade ja -meetmete puhul.
2. Erandina artikli 30 punktidest a, b ja f võivad liikmesriigid otsustada põhitoetuskava, ühtse pindalatoetuse kava, ümberjaotava toetuse ja väikepõllumajandustootjate toetuse puhul vähendada iga-aastate kohapealsete kontrollide taset 3 %ni kava kohta.
Esimest lõiku kohaldatakse üksnes juhul, kui kõik toetusetaotlused langevad ruumiliselt kokku põldude identifitseerimise süsteemiga kooskõlas artikli 17 lõikega 2 ja kui kõiki toetusetaotlusi on ristkontrollitud, et vältida topelttaotluse esitamist sama maa-ala kohta kõnealuses lõikes käsitletud taotlusele eelnenud aastal.
Toetusaastate 2015 ja 2016 puhul ei tohi juhumeetodil moodustatud valimis kohapealse kontrolli käigus avastatud veamäär eelnenud kahel eelarveaastal olla suurem kui 2 %. Kõnealuse veamäära kinnitab liikmesriik liidu tasandil koostatud metoodika kohaselt.
3. Erandina artikli 30 punktidest a, b ja f võivad liikmesriigid otsustada põhitoetuskava, ühtse pindalatoetuse kava, ümberjaotava toetuse ja väikepõllumajandustootjate toetuse puhul vähendada kontrollivalimit valimile, mis moodustati kooskõlas artikli 34 lõike 2 punktiga a, kui kontrollid, mille aluseks on määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 70 osutatud põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamiseks kasutatavad ortofotod, on toimunud.
Esimest lõiku kohaldatakse üksnes juhul, kui liikmesriigid ajakohastavad süstemaatiliselt põldude identifitseerimise süsteemi ja kontrollivad maksimaalselt kolmeaastase ajavahemiku jooksul kõiki toetusesaajaid süsteemiga hõlmatud maa-aladel, kontrollides aastas vähemalt 25 % põldude identifitseerimise süsteemis registreeritud rahastamiskõlblikest hektaritest. Vähimat aastast kontrolliprotsenti ei kohaldata nende liikmesriikide suhtes, kellel on põldude identifitseerimise süsteemi kantud vähem kui 150 000 rahastamiskõlblikku hektarit.
Enne esimese lõigu kohaldamist tuleb liikmesriikidel asjaomast põldude identifitseerimise süsteemi eelneva kolme aasta jooksul täielikult ajakohastada.
Põldude identifitseerimise süsteemi ajakohastamiseks kasutatavad ortofotod ei tohi ajakohastamise kuupäeval olla vanemad kui 15 kuud.
Delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 6 kohaselt hinnatava põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteet peab käesoleva artikli kohaldamisele eelneva kahe aasta jooksul olema piisav selleks, et tõhusalt kontrollida toetuse andmise tingimuste täitmist.
Esimeses lõigus osutatud otsuse võib vastu võtta riiklikul või piirkondlikul tasandil. Käesoleva lõigu kohaldamiseks peab piirkond koosnema kogu maa-alast, mis on hõlmatud ühe või enama autonoomse põldude identifitseerimise süsteemiga.
Lõike 2 kolmandat lõiku kohaldatakse mutatis mutandis.
4. Erandina artikli 32 lõikest 1 võivad liikmesriigid otsustada vähendada igal kalendriaastal korraldatavate kohapealsete kontrollide miinimummäära 3 %ni toetusesaajatest, kes kohaldavad ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmeid.
Esimest lõiku ei kohaldata siiski neile toetusesaajatele, kes rakendavad samaväärseid põllumajandustavasid, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 3.
5. Lõikeid 2, 3 ja 4 kohaldatakse üksnes juhul, kui on täidetud kohapealsete kontrollide miinimummäära vähendamise üldtingimused, mis on kehtestatud komisjoni poolt kooskõlas (EL) nr 1306/2013 artikli 62 lõike 2 punktiga b. Kui ükski osutatud tingimustest ega käesoleva artikli lõigetega 2 või 3 kehtestatud tingimused ei ole enam täidetud, tühistavad liikmesriigid viivitamata oma otsuse kohapealsete kontrollide miinimummäära vähendada ja kohaldavad kohapealsete kontrollide miinimummäära, mis on ette nähtud artikli 30 punktidega a, b ja f ja/või artikliga 32 asjaomaste toetuskavade või -meetmete järgmise taotlusaasta eest.
6. Erandina artikli 30 punktist g, kui liikmesriik kohaldab kanepi kasvatamise eelneva heakskiidu süsteemi, võib kohapealsete kontrollide miinimummäära vähendada 20 %ni kanepi tootmiseks deklareeritud maa-aladest vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõikele 6.
Sellisel juhul teatab liikmesriik komisjonile oma üksikasjalikud eeskirjad ja tingimused seoses eelneva heakskiidu süsteemiga aastal enne vähendatud kontrollimäära kohaldamist. Kõnealuste eeskirjade või tingimuste mis tahes muudatustest teatatakse komisjonile viivitamata.
2. jagu
Kohapealsed kontrollid pindalatoetuskavade alla kuuluvate toetusetaotluste ja pindalatoetusmeetmete alla kuuluvate maksetaotluste puhul
Artikkel 37
Kohapealsete kontrollide üksikasjad
1. Kohapealsed kontrollid hõlmavad põlde, mille kohta taotletakse toetust määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud toetuskavade raames ja/või ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmete raames.
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktiga a ning artiklitega 30 ja 34 ette nähtud maaeluarengumeetmete kontrolli puhul peavad kohapealsed kontrollid hõlmama samuti kogu mittepõllumajanduslikku maad, mille kohta toetust taotleti.
Pädev asutus hindab kontrollitulemuste alusel, kas vastavat võrdlusmaatükki on vaja ajakohastada, võttes arvesse delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 5 lõiget 3.
2. Kohapealsel kontrollimisel mõõdetakse ära pindala ja kontrollitakse, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused selliste alade puhul, mis toetusesaaja on lõikes 1 osutatud toetuskavade ja/või toetusmeetmete raames deklareerinud.
Nende toetusesaajate puhul, kes taotlevad otsetoetusi määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud toetuskavade raames ja kelle põllud on peamiselt karjatamiseks või harimiseks looduslikult sobilikus seisukorras olevad alad, tuleb kohapealsel kontrollimisel teha ühtlasi kindlaks kõnealustel aladel toimuv miinimumtegevus, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõikes 1.
3. Keskkonnasäästlikumaks muutmise tavade puhul kontrollitakse kohapeal, kas toetusesaaja täidab kõiki kohustusi. Vajaduse korral kontrollitakse kohapeal vastavust määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44 ja 46 osutatud künnistele põllumajandustavade kasutamisest erandi tegemiseks. Käesolevat lõiku kohaldatakse samuti juhul, kui kohapeal kontrollitakse riiklikke või piirkondlikke keskkonnaalaseid sertifitseerimissüsteeme, millele on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõike 3 punktis b.
Kui kohapealne kontroll hõlmab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 5 kohast piirkondlikul tasandil rakendamist, kontrollitakse kohapeal ka pindala mõõtmist ja nende kohustuste kontrollimist, mis liikmesriik on toetusesaajale või toetusesaajate rühmale pannud.
Kui kohapealne kontroll hõlmab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 6 kohast ühist täitmist, kontrollitakse kohapeal:
a)
delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 47 lõikes 1 sätestatud vahetu läheduse kriteeriumide täitmist;
b)
pindala mõõtmist ja üksteisega piirnevate ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade kriteeriumide täitmist;
c)
nende lisakohustuste täitmist, mis liikmesriik on toetusesaajale või toetusesaajate rühmale vajaduse korral pannud;
d)
individuaalse keskkonnasäästlikumaks muutmise kohustuse järgimist ühises täitmises osaleva toetusesaaja poolt.
Artikkel 38
Pindala mõõtmine
1. Põldude rahastamiskõlblikkuse kontrollimisel võib kohapealse kontrolli osaks oleva põllu tegeliku pindala mõõtmine piirduda juhumeetodil moodustatud valimiga vähemalt 50 %st põldudest, mille kohta on esitatud toetuse- või maksetaotlus pindalatoetuskavade ja/või maaelu arengu meetmete raames. Kui kõnealuse valimi kontrollimisel avastatakse rikkumisi, mõõdetakse üle kõik põllud või ekstrapoleeritakse valimi tulemused ülejäänud kogumile.
Esimest lõiku ei kohaldata põldudele, mida kontrollitakse määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 kohase ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kontekstis.
2. Põldude pindala mõõdetakse selliste vahenditega, mille puhul on tõendatult tagatud liidu tasandil koostatud kohaldatavate tehniliste standarditega vähemalt samaväärne mõõtmiskvaliteet.
3. Pädev asutus võib võimaluse korral kasutada kaugseiret, nagu on sätestatud artiklis 40, ning ülemaailmset satelliitnavigatsioonisüsteemi.
4. Pindala mõõtmisel ülemaailmse satelliitnavigatsioonisüsteemi või ortofotode abil määratakse kindlaks üksikväärtuse lubatud hälve. Selleks peavad mõõtmisel kasutatavad mõõteriistad olema heaks kiidetud vähemalt ühes valideerimisklassis, mis kajastab alla üksikväärtuse jäävat lubatud hälvet. Üksikväärtuse lubatud hälve ei tohi siiski olla suurem kui 1,25 m.
Iga põllu lubatud maksimumhälve ei tohi absoluutväärtusena olla suurem kui 1,0 ha.
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktis a ning artiklites 30 ja 34 osutatud metsaala mõõtude puhul võib liikmesriik määrata siiski kindlaks asjakohased lubatud hälbed, mis ei tohi mingil juhul olla suuremad kui kahekordne käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud hälve.
5. Põllu kogupindala võib mõõtmisel arvesse võtta tingimusel, et see on täielikult rahastamiskõlblik. Muudel juhtudel võetakse arvesse üksnes rahastamiskõlblik netopindala. Sel eesmärgil võib vajaduse korral kasutada delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 10 osutatud proportsionaalset süsteemi.
6. Selleks et arvutada eri põllumajanduskultuuride osakaalu, nagu on ette nähtud määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 44, tuleb mõõtmisel võtta arvesse ühe põllumajanduskultuuri all tegelikult olevat maad kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artikli 40 lõikega 2. Segakultuuride viljelusalal, tuleb võtta arvesse kogu pindala, mis on kaetud kas segakultuuridega vastavalt kõnealuse määruse artikli 40 lõike 3 esimesele ja teisele lõigule või seemneseguga vastavalt kõnealuse määruse artikli 40 lõike 3 kolmandale lõigule.
7. Juhul kui delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklis 17 lõike 1 punkti b kohaldamine võib viia selleni, et põldudega külgnevaid alasid, mis on kaetud samasuguse pinnakattega, käsitatakse eraldiseisvate põldudena, peab põldudega külgnevate selliste alade, mis on kaetud samasuguse pinnakattega, mõõtmine toimuma asjaomase põllu mõõtmisega samaaegselt.
8. Vajaduse korral tehakse kaks eraldi hindamist põldudele, kus kohaldatakse määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 1. peatükis osutatud põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava ning ruumilise ülepindalaga põldudele, kus kohaldatakse ülejäänud pindalatoetuskavasid ja/või maaelu arengu meetmeid.
Artikkel 39
Rahastamiskõlblikkuse tingimuste kontroll
1. Põldude rahastamiskõlblikkust kontrollitakse asjakohaste vahenditega. Kõnealune kontroll hõlmab vajaduse korral ka põllumajanduskultuuri kontrollimist. Selleks võib vajaduse korral küsida lisatõendeid.
2. Sellise püsirohumaa puhul, mis on karjatamiseks sobiv ja kinnistunud kohalike tavadega seotud maa, kus rohi ega muud rohttaimed ei ole karjamaal tavapäraselt ülekaalus, võib kohaldada määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 38 kohaselt mõõdetud rahastamiskõlbliku pindala suhtes vajaduse korral kõnealuse määruse artikli 32 lõike 5 kohast vähenduskoefitsienti. Kui maa-ala kasutatakse ühiselt, jaotavad pädevad asutused selle üksikute toetusesaajate vahel mõtteliselt vastavalt toetusesaajate maakasutusele või selle maa kasutusõigusele.
3. Toetusesaajate poolt ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana deklareerinud maastikuelemente, mis ei kuulu delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklite 9 ja 10 kohaselt rahastamiskõlbliku maa-ala alla, kontrollitakse samadel põhimõtetel, mida kohaldatakse rahastamiskõlbliku maa-ala puhul.
4. Maaelu arengu meetmete kontrollimisel ja juhul, kui liikmesriik on sätestanud, et kohapealse kontrolli teatavaid osi võib teha valimipõhiselt, peab valim tagama usaldusväärse ja representatiivse kontrollitaseme. Liikmesriigid kehtestavad valimi moodustamise kriteeriumid. Kui selle valimi kontrollimisel avastatakse rikkumisi, laiendatakse valimi ulatust ja mahtu asjakohasel viisil.
Artikkel 40
Kontrollimine kaugseire teel
Kui liikmesriik taotleb võimalust teostada kohapealseid kontrolle kaugseire teel, peab ta:
a)
esitama ortofotode (satelliit- või aerofotod) fototõlgenduse kõigi toetuse- või maksetaotlusega hõlmatud kontrollitavate põldude kohta, et tuvastada pinnakate ja vajaduse korral põllumajanduskultuuri liik ning mõõta pindala;
b)
kontrollima füüsiliselt kõiki selliseid põlde, mille puhul fototõlgendus ei võimalda pädeval asutusel pindala deklaratsiooni õigsust rahuldavalt kontrollida.
c)
teostama kõik vajalikud kontrollimised, et teha kindlaks põllu vastavus rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele;
d)
võtma alternatiivsed meetmed maa-ala mõõtmiseks vastavalt artikli 38 lõikega 1, juhul kui mõne põllu kohta ei ole fototõlgendust.
Artikkel 41
Kontrolliaruanne
1. Iga käesoleva jao raames toimuva kohapealse kontrolli kohta esitatakse kontrolliaruanne, mille alusel on võimalik toimunud kontrollimise üksikasju üle vaadata ja teha järeldusi rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele, siduvatele kohustustele ja muudele kohustustele vastavuse kohta. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:
a)
kontrollitud toetuskavad või -meetmed, toetuse- või maksetaotlused;
b)
kohalviibinud isikud;
c)
kontrollitud põllud, mõõdetud põllud, sh vajaduse korral mõõdetud põldude mõõtmiste tulemused ja kasutatud mõõtmismeetodid;
d)
vajaduse korral selliste mittepõllumajandusmaade mõõtmise tulemus, mille kohta on taotletud toetust maaelu arengu meetmete raames, ning kasutatud mõõtmismeetodid;
e)
märkida ära, kas toetusesaajat teavitati kontrollkäigust ette ja kui pikk oli etteteatamisaeg;
f)
märked mis tahes erikontrollimeetmete kohta, mida tuleb võtta individuaalsete toetuskavade kontekstis;
g)
märked täiendavalt võetud kontrollimeetmete kohta.
h)
märge iga avastatud rikkumise kohta, mille kohta tuleks muid toetuskavasid, toetusmeetmeid ja/või nõuetele vastavust silmas pidades teha ristteavitamine;
i)
märge iga avastatud rikkumise kohta, mille kohta tuleks järgnevatel aastatel teha järelkontroll.
2. Toetusesaajale antakse võimalus aruandele kontrolli käigus alla kirjutada, et tõendada oma kohalolekut kontrollimise ajal ja lisada märkusi. Juhul kui liikmesriik soovib kontrolli käigus elektrooniliste vahenditega koostatud kontrolliaruannet kasutada, annab pädev asutus toetusesaajale elektroonilise allkirjastamise võimaluse või kontrolliaruanne saadetakse viivitamata toetusesaajale, andes talle võimaluse aruandele alla kirjutada ja märkusi lisada. Mis tahes rikkumise tuvastamisel saab toetusesaaja kontrolliaruande koopia.
Kui kohapealset kontrolli tehakse kaugseire teel kooskõlas artikliga 40 ning selle käigus ei avastata eeskirjade eiramisi, võivad liikmesriigid otsustada mitte anda toetusesaajale võimalust kontrolliaruandele alla kirjutada. Kui sellise kontrolli tulemusena avastatakse mis tahes rikkumine, antakse kontrolliaruandele allakirjutamise võimalus enne, kui pädev asutus teeb järeldused seoses rikkumistest tulenevate vähendamiste või väljaarvamistega.
3. jagu
Loomapidamistoetuse taotluste ja loomatoetusmeetmete raames esitatud maksetaotluste kohapealsed kontrollid
Artikkel 42
Kohapealsed kontrollid
1. Kohapealsete kontrollide käigus kontrollitakse, kuidas on täidetud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused ja kas nendega on hõlmatud kõik loomad, kelle kohta on loomatoetuste kavade või loomatoetusmeetmete raames toetuse- või maksetaotlused esitatud.
Kui liikmesriik on kooskõlas artikli 21 lõike 1 punktiga d määranud kindlaks ajavahemiku, kontrollitakse kooskõlas artikliga 32 või artikliga 33 kogu ajavahemiku jooksul vastavat loomatoetuste kava või loomatoetusmeedet koha peal vähemalt 50 % miinimummäära ulatuses.
Kui liikmesriik kasutab artikli 21 lõikega 3 ette nähtud võimalust, kontrollitakse ka potentsiaalselt rahastamiskõlblikke loomi, nagu on määratletud delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 2 lõike 1 teise lõigu punktiga 17.
Kohapealse kontrolli käigus kontrollitakse eelkõige, et nende põllumajanduslikus majapidamises olevate loomade arv, mille kohta toetusetaotlused on esitatud, ja vajaduse korral potentsiaalselt rahastamiskõlblike loomade arv vastab registritesse kantud loomade arvule ja loomade elektroonilisse andmebaasi registreeritud loomade arvule.
2. Kohapealsete kontrollide raames kontrollitakse ka järgmist:
a)
kas registrikanded on õiged ning vastavuses teadetega, mis on esitatud loomade elektroonilisse andmebaasi loomade tõendavate dokumentide valimi alusel, näiteks ostu- ja müügiarved, tapasertifikaadid, veterinaarsertifikaadid ja vajaduse korral loomapassid või liikumisdokumendid, nende loomade kohta, kelle puhul toetusetaotlused esitati kohapealsele kontrollile eelnenud kuue kuu jooksul; kõrvalekallete ilmnemisel pikendatakse kõnealust kontrolli kohapealsele kontrollile eelnenud 12 kuuni;
b)
kas kõik veised või lambad/kitsed on kõrvamärkide alusel või muul viisil identifitseeritavad ning kas neil on vajaduse korral loomapassid või liikumisdokumendid ning kas nad on kantud registrisse ja nõuetekohaselt registreeritud loomade elektroonilisse andmebaasi.
Esimese lõigu punktis d osutatud kontrolli võib teostada juhumeetodil moodustatud valimi alusel. Kui kõnealuse valimi kontrollimisel avastatakse rikkumisi, kontrollitakse üle kõik loomad või ekstrapoleeritakse valimi tulemused ülejäänud kogumile.
Artikkel 43
Loomatoetuste kavade või loomatoetusmeetmete kontrolliaruanne
1. Iga käesoleva jao alusel tehtud kohapealse kontrolli kohta koostatakse kontrolliaruanne, mis võimaldab tehtud kontrolli üksikasju läbi vaadata. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:
a)
loomatoetuste kavad ja/või loomatoetusmeetmed ning kontrollitud loomapidamistoetuse taotlused ja/või maksetaotlused;
b)
kohalviibinud isikud;
c)
kindlakstehtud loomade arv ja liik ning vajaduse korral kõrvamärgise number, registrikanded ja kanded loomade elektroonilises andmebaasis ja mis tahes kontrollitud tõendavates dokumentides, kontrollide tulemused ning vajaduse korral eritähelepanekud üksikute loomade ja/või nende identifitseerimiskoodi kohta;
d)
kas toetusesaajat teavitati eelnevalt kontrollkäigust ning kui pikalt ette teatati. Eelkõige juhul, kui artiklis 25 osutatud 48 tunni piiri ületati, peab põhjus olema kontrolliaruandesse märgitud;
e)
märked mis tahes erikontrollimeetmete kohta, mida tuleb loomatoetuste kavade ja/või loomatoetusmeetmete puhul võtta;
f)
märkused iga edaspidi rakendatava kontrollimeetme kohta.
2. Toetusesaajale antakse võimalus aruandele kontrolli käigus alla kirjutada, et tõendada oma kohalolekut kontrollimise ajal ja lisada märkusi. Juhul kui liikmesriik soovib kontrolli käigus elektrooniliste vahenditega koostatud kontrolliaruannet kasutada, annab pädev asutus toetusesaajale elektroonilise allkirjastamise võimaluse või kontrolliaruanne saadetakse viivitamata toetusesaajale, andes talle võimaluse aruandele alla kirjutada ja märkusi lisada. Mis tahes rikkumise tuvastamisel saab toetusesaaja kontrolliaruande koopia.
3. Kui liikmesriigid teevad käesoleva määrusega ettenähtud kohapealset kontrolli koos määrusega (EÜ) nr 1082/2003 ette nähtud kontrolliga, lisatakse kontrolliaruandele kõnealuse määruse artikli 2 lõikega 5 ette nähtud aruanded.
4. Kui käesoleva määrusega kooskõlas tehtud kontrolli käigus avastatakse määruse (EÜ) nr 1760/2000 I jaotise või määruse (EÜ) nr 21/2004 rikkumisi, saadetakse käesolevas artiklis sätestatud kontrolliaruande koopiad viivitamata asutustele, kes vastutavad nimetatud määruste rakendamise eest.
IV PEATÜKK
Erieeskirjad
Artikkel 44
Eeskirjad kontrollitulemuste kohta seoses ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade piirkondlikul tasandil või ühise rakendamisega
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 5 või 6 kohase piirkondlikul tasandil või ühise rakendamise korral peavad kindlaksmääratud ühise ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alaga külgnevad maa-alad olema jagatud iga osaleja vahel vastavalt tema poolt käesoleva määruse artikli 18 kohaselt deklareerinud osale ühises ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alas.
Kui delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artiklit 26 kohaldatakse igale piirkondlikul tasandil või ühises rakendamises osalejale, käsitatakse kindlaksmääratud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala summana, mille puhul on liidetud ühise kindlaksmääratud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala jagatud osad, millele on osutatud käesoleva artikli esimeses lõigus, ja individuaalse kohustusega seotud kindlaksmääratud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad.
Artikkel 45
Kanepitaimede tetrahüdrokannabinoolisisalduse kontroll
1. Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõike 6 kohaldamiseks kehtestavad liikmesriigid süsteemi, mille alusel määrata kanepitaimede tetrahüdrokannabinoolisisaldus (edaspidi „THC-sisaldus”), nagu on sätestatud käesoleva määruse I lisas.
2. Liikmesriigi pädev asutus peab arvestust THC-sisalduse kohta. Sellised arvestusdokumendid peavad iga sordi puhul sisaldama vähemalt THC-sisalduse määramise tulemusi, mis on väljendatud protsentides kahe kümnendkoha täpsusega, kasutatud proovivõtumenetlust, tehtud analüüside arvu, märget proovi võtmise aja kohta ja riiklikul tasandil võetud meetmeid.
3. Kui kõikide ühe sordi suhtes tehtud analüüside keskmine tulemus näitab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõikes 6 sätestatust suuremat THC-sisaldust, kasutab liikmesriik asjaomase sordi suhtes järgmise taotlusaasta jooksul meetodit B, mis on sätestatud käesoleva määruse I lisas. Seda meetodit kasutatakse ka järgmistel taotlusaastatel, välja arvatud juhul, kui kõikide kõnealuse sordi suhtes tehtud analüüside tulemused näitavad määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõikes 6 sätestatust väiksemat THC-sisaldust.
Kui kõikide ühe sordi suhtes tehtud analüüside keskmine tulemus näitab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõikes 6 sätestatust suuremat THC-sisaldust ka teisel järjestikusel taotlusaastal, taotleb liikmesriik komisjonilt asjaomase sordi turustamise keelustamist vastavalt nõukogu direktiivi 2002/53/EÜ (20) artiklile 18. Vastav teade tuleb saata komisjonile hiljemalt asjaomase taotlusaasta 15. novembriks. Järgnevast taotlusaastast alates arvatakse taotluses nimetatud kanepisort asjaomases liikmesriigis otsetoetuskõlblike kanepisortide hulgast välja.
4. Selleks et lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud kontrolli teostada, jätkatakse kanepi viljelemist tavalistes kasvutingimustes vastavalt kohalikule tavale vähemalt seni, kuni õitsemise lõpust on möödunud kümme päeva.
Liikmesriik võib siiski lubada kanepi koristamist pärast õitsemise algust, kuid enne õitsemise lõpule järgneva kümnepäevase ajavahemiku lõppu tingimusel, et inspektorid viitavad iga maatüki tüüpilistele osadele, millel tuleb I lisas sätestatud korras jätkata kontrolli eesmärgil kultuuride kasvatamist kuni kümne päeva jooksul pärast õitsemisperioodi.
5. Lõikes 3 osutatud teated edastatakse kooskõlas komisjoni määrusega (EÜ) nr 792/2009 (21).
IV JAOTIS
MUUD MAAELU ARENGU MEETMED KUI PINDALAPÕHISED JA LOOMADEGA SEOTUD MEETMED
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 46
Reguleerimisala
Käesolevat jaotist kohaldatakse artiklitega 14-20 ja artikli 21 lõikega 1 ette nähtud meetmete all kantud kulutustele, erandiks on iga-aastased toetused, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 27 punktidega a ja b, artikli 28 lõikega 9, artiklitega 35 ja 36 ning artikli 51 lõikega 2, määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 35 lõikega 1 ja artikliga 20, artikli 36 punkti a alapunktiga vi, punkti b alapunktiga ii, vi ja vii, artikli 36 punkti b alapunktidega i ja iii, kui tegemist on asutamiskuludega, ning määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklitega 52 ja 63.
II PEATÜKK
Kontrollid
1. jagu
Üldsätted
Artikkel 47
Toetuse- ja maksetaotlused ning muud deklaratsioonid
1. Liikmesriik näeb ette asjakohase korra, kuidas esitada toetuse- ja maksetaotlusi ning muid deklaratsioone muude maaelu arengu meetmete raames kui pindalapõhised ja loomadega seotud meetmed.
2. Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 15 lõike 1 punkti b, artikli 16 lõike 1 ja artikli 19 lõike 1 punkti c ning artikli 27 puhul esitab toetusesaaja iga-aastase maksetaotluse.
2. jagu
Kontrollisätted
Artikkel 48
Halduskontrollid
1. Kõik toetuse- ja maksetaotlused ning muud deklaratsioonid, mille toetusesaaja või kolmas isik peab esitama, läbivad halduskontrolli, mis hõlmab kõiki elemente, mida on võimalik halduskontrolli vahenditega kontrollida. Menetlusega tuleb tagada kontrolli käigu, kontrolli tulemuste ja nende lahknevuste korral võetud meetmete registreerimine.
2. Toetuse rakendamise halduskontrolliga tagatakse, et tegevus vastab kohaldatavatele kohustustele, mis on ette nähtud liidu või riikliku õigusega või maaelu arengu programmiga, sealhulgas avaliku hanke, riigiabi või muude kohustuslike standardite või nõuetega seotud kohustused. Kontrolli käigus tehakse eelkõige kindlaks järgmised asjaolud:
a)
toetusesaaja rahastamiskõlblikkus;
b)
selle tegevuse, milleks toetust taotletakse, rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused;
c)
vastavus valikukriteeriumidele;
d)
tegevuskulude rahastamiskõlblikkus, sealhulgas vastavus kulukategooriale või arvutusmeetodile, mida kasutatakse, kui tegevus või osa sellest toimub määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 67 lõike 1 punktide b, c ja d alusel;
e)
määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 67 lõike 1 punktis a osutatud kulude (välja arvatud sissemaksed ja amortisatsioonikulud) korral kantud kulude mõistlikkuse kontrollimine. Kulusid hinnatakse asjakohase hindamissüsteemi abil, kasutades näiteks võrdluskulusid, eri pakkumiste võrdlemist või hindamiskomiteed.
3. Maksenõuete halduskontroll hõlmab juhul, kui see on kõnealuse nõude puhul asjakohane, eelkõige järgmist:
a)
lõpetatud tegevuse võrdlus tegevusega, mille kohta toetusetaotlus esitati ja toetust anti;
b)
kantud kulud ja tehtud maksed.
4. Halduskontrolli hulka kuuluvad menetlused, mille eesmärk on ära hoida eeskirjadevastast topeltrahastamist muude liidu või siseriiklike kavade ning eelmise programmiperioodi raames. Juhul kui esineb rahastamist muust allikast, tagatakse kontrolliga, et saadud kogutoetus ei ületa lubatud maksimumsummasid või toetusmäärasid.
5. Investeerimistoimingute halduskontrollil tehakse vähemalt üks kontrollkäik toetatud tegevuse toimumiskohta või investeerimiskohta, et kontrollida investeeringu tegemist.
Pädev asutus võib siiski otsustada sellised kontrollkäigud tegemata jätta nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, näiteks kui:
a)
tegevus kuulub valimisse, mida kontrollitakse kohapeal vastavalt artiklile 49;
b)
pädev asutus leiab, et asjaomase tegevuse puhul on tegemist väikese investeeringuga;
c)
pädev astus leiab, et toetuse saamise tingimuste täitmata jätmise oht on väike, või investeeringu tegemata jätmise oht on väike.
Teises lõigus osutatud otsus ja selle põhjendus peavad olema registreeritud.
Artikkel 49
Kohapealsed kontrollid
1. Liikmesriigid kontrollivad heakskiidetud tegevust kohapeal asjakohase valimi põhjal. Kõnealuseid kontrolle teostatakse, kui see on võimalik, enne tegevuse jaoks ettenähtud lõppmakse tegemist.
2. Kohapealseid kontrolle teostavaid inspektoreid ei kaasata sama tegevuse halduskontrolli teostamisse.
Artikkel 50
Kohapealsete kontrollide kontrollimäärad ja -valim
1. Kohapealsete kontrollidega hõlmatud kulutused moodustavad vähemalt 5 % artiklis 46 osutatud Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) rahastatud kulutustest, mida makseasutus maksab igal kalendriaastal.
Kui kohapeal kontrollitavale tegevusele on tehtud ette- või vahemakseid, loetakse neid makseid esimeses lõigus osutatud kohapealse kontrolliga hõlmatud kulutuste alla mittekuuluvaks.
2. Lõikes 1 osutatud miinimumtaseme saavutanuks loetakse üksnes need kontrollid, mis on toimunud kuni asjaomase kalendriaasta lõpuni.
Kui halduskontrollil leitakse, et maksetaotlus ei ole rahastamiskõlblik, ei loeta seda lõikes 1 osutatud miinimumtaseme saavutanuks.
3. Lõikes 1 osutatud miinimumtaseme saavutanuks loetakse üksnes need kontrollid, mis vastavad artiklite 49 ja 51 nõuetele.
4. Lõike 1 kohaselt kontrollitava heakskiidetud tegevuste valimi puhul pööratakse eelkõige tähelepanu järgmistele asjaoludele:
a)
vajadus kontrollida eri liiki ja eri ulatusega tegevuste asjakohast kombinatsiooni;
b)
kõik riiklike või liidu kontrollide tulemusel kindlakstehtud ohutegurid;
c)
mil moel ohustas tegevus maaelu arengu programmi rakendamist;
d)
vajadus hoida meede ja tegevusliik tasakaalus;
e)
vajadus valida juhumeetodil 30-40 % kulutustest.
5. Kui kohapealne kontroll avastab asjaomase toetusmeetme või tegevuse puhul olulise rikkumise, suurendab pädev asutus järgmisel aastal asjaomase meetme või tegevusliigi kontrollimäära vajaliku tasemeni.
6. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid otsustada vähendada lõikes 1 osutatud igal kalendriaastal teostatavate kohapealsete kontrollide miinimumtaset 3 %ni EAFRD kaasrahastatavast summast.
Liikmesriigid võivad kohaldada esimest lõiku üksnes juhul, kui on täidetud kohapealsete kontrollide miinimumtaseme vähendamise üldtingimused, mille on kehtestanud komisjon kooskõlas (EL) nr 1306/2013 artikli 62 lõike 2 punktiga b.
Kui mõni teises lõigus osutatud tingimus ei ole enam täidetud, tühistavad liikmesriigid viivitamata oma otsuse kohapealsete kontrollide miinimumtaset vähendada. Nad kohaldavad kohapealsete kontrollide miinimumtaset, mis on ette nähtud lõikega 1 järgmise kalendriaasta kohta.
Artikkel 51
Kohapealsete kontrollide sisu
1. Kohapealsete kontrollidega tehakse kindlaks, kas tegevus toimub kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega ja kas on täidetud kõik toetuse andmiseks vajalikud rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid, siduvad kohustused ja muud kohustused, mida kontrollkäigu raames kontrollitakse. Kohapealsete kontrollidega tagatakse, et tegevus vastab EAFRD toetuse saamise tingimustele.
2. Kohapealsete kontrollidega tehakse kindlaks, kas toetusesaaja poolt alusdokumentide põhjal deklareeritud andmed on nõuetekohased.
Ühtlasi kontrollitakse, kas toetusesaaja esitatud maksenõuded on tõendatud raamatupidamis- või muude dokumentidega; vajaduse korral tähendab see maksenõude andmete õigsuse kontrollimist kolmandate isikute valduses olevate andmete või äridokumentide põhjal.
3. Kohapealsete kontrollidega tehakse kindlaks, kas tegevus või kavandatud tegevus vastab toetusetaotluses kirjeldatud tegevusele ja tegevusele, milleks toetus eraldati.
4. Kohapealne kontroll hõlmab kontrollkäiku tegevuskohta või kui tegevus on immateriaalne, siis kontrollkäiku projekti teostaja juurde, välja arvatud erandlikel asjaoludel, mille on nõuetekohaselt registreeritud ja mida on selgitanud pädev asutus.
Artikkel 52
Järelkontrollid
1. Investeerimistegevuse suhtes teostatakse järelkontrolle, et kontrollida määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 71 kohaste kohustuste või maaelu arengu programmis esitatud üksikasjaliste kohustuste täitmist.
2. Järelkontrollid peavad igal kalendriaastal hõlmama vähemalt 1 % rahastamiskõlblikest EAFRD kulutustest investeerimistegevusele, milles suhtes kehtib endiselt lõikes 1 osutatud maksekohustus ning mille puhul on tehtud EAFRDst lõppmakse. Arvesse võetakse üksnes neid kontrolle, mis on asjaomase kalendriaasta lõpuks lõpule viidud.
3. Lõike 1 kohase kontrollitava tegevuse valim põhineb erinevate tegevuste, tegevusliikide või meetmete riske ja finantsmõju käsitleval analüüsil. 20-25 % valimist on moodustatud juhumeetodil.
Artikkel 53
Kontrolliaruanne
1. Iga käesoleva jao alusel tehtud kohapealse kontrolli kohta koostatakse kontrolliaruanne, mis võimaldab tehtud kontrolli üksikasju üle vaadata. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:
a)
kontrollitud meetmed ja toetus- või maksetaotlused;
b)
kohalviibinud isikud;
c)
kas toetusesaajat teavitati eelnevalt külastusest ja kui see oli nii, kui pikalt ette teatati;
d)
kontrollide tulemused ja vajaduse korral kõik erilised tähelepanekud;
e)
vajaduse korral täiendavad rakendatavad kontrollimeetmed.
2. Käesolevas jaos osutatud järelkontrollide puhul kohaldatakse lõiget 1 mutatis mutandis.
3. Toetusesaajale antakse võimalus aruandele kontrolli käigus alla kirjutada, et tõendada oma kohalolekut kontrollimise ajal ja lisada märkusi. Juhul kui liikmesriik soovib kontrolli käigus elektrooniliste vahenditega koostatud kontrolliaruannet kasutada, annab pädev asutus toetusesaajale elektroonilise allkirjastamise võimaluse või kontrolliaruanne saadetakse viivitamata toetusesaajale, andes talle võimaluse aruandele alla kirjutada ja märkusi lisada. Mis tahes rikkumise tuvastamisel saab toetusesaaja kontrolliaruande koopia.
3. jagu
Erimeetmete kontrollisätted
Artikkel 54
Teadmussiire ja teabemeetmed
Pädev asutus kontrollib, et teadmussiiret ja teabemeetmeid osutavatel asutustel oleks kõnealuse ülesande täitmiseks asjakohane suutlikkus, nagu on nõutud määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 14 lõikega 3. Pädev asutus kontrollib põllu- ja metsamajandusettevõtete vahetuskavade ja kõnealuste ettevõtete külastamise kestust ja sisu, nagu on nõutud kõnealuse määruse artikli 14 lõikega 5. Kõnealuseks kindlakstegemiseks korraldatakse halduskontrolle ja valimipõhiselt kohapealseid kontrolle.
Artikkel 55
Nõustamisteenused, põllumajandusliku majapidamise haldus- ja asendusteenused
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 15 lõike 1 punktidega a ja c ette nähtud tegevuste puhul kontrollib pädev asutus, kas asutustel ja isikutel, kes on valitud osutama nõustamisteenuseid, on piisavad ressursid ja kas valikumenetlus toimus riigihankena, nagu on nõutud kõnealuse määruse artikli 15 lõikega 3. Kõnealuseks kindlakstegemiseks korraldatakse halduskontrolle ja valimipõhiselt kohapealseid kontrolle.
Artikkel 56
Põllumajandustoodete ja toiduainete kvaliteedikavad
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikliga 16 ette nähtud meetme puhul võivad pädevad asutused vastavalt vajadusele kasutada muudelt teenistustelt, asutustelt või organisatsioonidelt saadud tõendusmaterjali rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimiseks. Pädev asutus peab siiski tagama, et asjaomase teenistuse, asutuse või organisatsiooni tegevusstandard on piisav rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimiseks. Sel eesmärgil korraldab pädev asutus halduskontrolle ja valimipõhiselt kohapealseid kontrolle.
Artikkel 57
Põllumajandus- ja äriettevõtte arengukava
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 19 lõike 1 punktiga a ette nähtud tegevuste puhul korraldab pädev asutus halduskontrolle ja valimipõhiselt kohapealseid kontrolle, et teha kindlaks vastavus:
a)
äriplaanile kooskõlas määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 19 lõigetega 4 ja 5 ning komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 (22) artikliga 8, sealhulgas noore põllumajandustootja juhtum, mille kohaselt noor põllumajandustootja peab vastama aktiivse põllumajandustootja määratlusele, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 19 lõikes 4;
b)
ajapikenduse reeglile kutseoskuste tingimustele vastamiseks, nagu on ette nähtud komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 807/2014 (23) artikli 2 lõikega 3.
Artikkel 58
Tootjarühmade ja -organisatsioonide loomine
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikliga 27 ettenähtud meetme puhul tunnustavad liikmesriigid tootjarühma pärast seda, kui on kontrollitud rühma vastavus kõnealuse artikli lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele ja riiklikele eeskirjadele. Pärast tunnustamist teeb pädev asutus kindlaks pideva vastavuse tunnustamiskriteeriumidele ja äriplaanile kooskõlas kõnealuse määruse artikli 27 lõikega 2, teostades selleks halduskontrolle ja vähemalt kord viieaastase ajavahemiku jooksul kohepealseid kontrolle.
Artikkel 59
Riskijuhtimine
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikliga 36 ette nähtud eritoetuse puhul korraldab pädev asutus halduskontrolle ja valimipõhiselt kohapealseid kontrolle, et teha kindlaks:
a)
kas põllumajandustootjad vastasid toetuse saamise tingimustele kooskõlas määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 36 lõikega 2;
b)
kui kontrollitakse määrusega (EL) nr 1305/2013 artikli 36 lõike 1 punktides b ja c sätestatud ühisfondide maksetaotlusi, kas hüvitis on kooskõlas kõnealuse määruse artikli 36 lõikega 3 ühisfondiga ühinenud põllumajandustootjatele täies mahus välja makstud.
Artikkel 60
LEADER
1. Liikmesriigid rakendavad kohalike tegevusrühmade järelevalveks asjakohase süsteemi.
2. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 35 lõike 1 punktide b ja c alusel tehtud kulutuste puhul võivad liikmesriigid ametliku aktiga delegeerida käesoleva määruse artiklis 48 osutatud halduskontrollide teostamise kohalikele tegevusrühmadele. Siiski peavad liikmesriigid sel puhul veenduma, et kohalikel tegevusrühmadel on nimetatud töö tegemiseks vajalik haldus- ja kontrollisuutlikkus.
Esimeses lõigus osutatud delegeerimise puhul kontrollib pädev asutus korrapäraselt kohalike tegevusrühmade tegevust, sh raamatupidamisarvestuse kontrollid ja korduvad valimipõhised halduskontrollid.
Pädev asutus teostab ka käesoleva määruse artiklis 49 osutatud kohapealseid kontrolle. LEADER programmi kulude kontrollivalimi puhul kohaldatakse käesoleva määruse artiklis 50 osutatuga vähemalt sama suurt protsenti.
3. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 35 lõike 1 punktide a, d ja e ning kõnealuse määruse artikli 35 lõike 1 punktide b ja c raames tehtud kulutuste puhul, kui kohalik tegevusrühm on ise toetusesaaja, teostavad halduskontrolli asjaomasest kohalikust tegevusrühmast sõltumatud isikud.
Artikkel 61
Intressimäärad ja garantiitasude toetused
1. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 69 lõike 3 punkti a alusel tehtud kulutuste korral kontrollitakse halduskontrollide ja kohapealsete kontrollidega toetusesaajat ja asjaomase tegevuse elluviimist. Käesoleva määruse artikli 50 kohane riskianalüüs hõlmab vähemalt ühel korral asjaomast tegevust toetuse diskonteeritud väärtuse alusel.
2. Pädev asutus tagab halduskontrollide ja vajaduse korral vahendavate finantsasutuste ja toetusesaaja juurde tehtud kontrollkäikudega, et maksed finantsasutustele on kooskõlas liidu õigusega ning makseasutuse ja vahendava finantsasutuse vahel sõlmitud kokkuleppega.
3. Kui intressimäärad ja garantiitasude toetused on seotud rahastamisvahendiga ühe toimingu puhul ja suunatud samadele lõppsaajatele, kontrollib pädev asutus lõplikku toetusesaajat ainult juhtudel, mis on kehtestatud määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 40 lõikes 3.
Artikkel 62
Liikmesriikide algatusel antav tehniline abi
Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 51 lõike 2 kohaselt kantud kulutuste puhul kohaldatakse käesoleva määruse artikleid 48-51 ja artiklit 53 mutatis mutandis.
Artiklis 48 osutatud halduskontrolle ja artiklis 49 osutatud kohapealsed kontrolle teostab üksus, mille tegevus on tehnilisest abist sõltumatu.
III PEATÜKK
Alusetud maksed ja halduskaristused
Artikkel 63
Toetuse osaline või täielik tagasinõudmine ja halduskaristused
1. Maksed arvutatakse nende summade alusel, mida ei peeta artiklis 48 osutatud halduskontrollide tulemusel rahastamiskõlblikeks.
Pädev asutus vaatab läbi toetusesaaja esitatud maksetaotuse ja kehtestab rahastamiskõlblikud summad. Pädev asutus kehtestab:
a)
summa, mis tuleb toetusesaajale maksetaotluse ja toetuse andmise otsuse alusel maksta;
b)
summa, mis tuleb toetusesaajale maksta pärast seda, kui on selgitatud välja, et maksetaotluses olev kulutus on rahastamiskõlblik.
Kui teise lõigu punkti a kohaselt kehtestatud summa on käesoleva lõigu punkti b kohaselt kehtestatud summast üle 10 % suurem, kohaldatakse punkti b kohaselt kehtestatud summa suhtes halduskaristust. Karistussummaks on kahe kõnealuse summa vahe, kuid see ei tohi olla suurem kui toetuse täielik tagasimaksmine.
Karistusi ei kohaldata siiski juhul, kui toetusesaaja suudab pädevale asutusele veenvalt tõendada, et ta ei ole rahastamiskõlbmatu summa lisamises süüdi või kui pädev ametiasutus veendub muul viisil, et asjaomane toetusesaaja ei ole süüdi.
2. Lõikes 1 osutatud halduskaristust kohaldatakse mutatis mutandis rahastamiskõlbmatule summale, mis avastati artiklis 49 osutatud kohalike kontrollide tulemusel. Sellisel juhul peab vaadeldav kulutus olema asjaomase tegevuse jooksul tekkinud kumuleeruv kulutus. Eespool osutatu ei piira asjaomase tegevuse varasemate kontrollimiste tulemusi.
V JAOTIS
NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLI SÜSTEEM JA SELLEGA SEOTUD HALDUSKARISTUSED
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 64
Mõisted
Nõuetele vastavuse kontrolli süsteemi ja sellega seotud halduskaristuste rakendamiseks vajalikes tehnilistes kirjeldustes kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „spetsialiseeritud kontrolliasutused”- riiklikud pädevad kontrolliasutused, kellele on osutatud käesoleva määruse artiklis 67 ja kes vastutavad määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 93 osutatud nõuetele vastavuse eest;
b) „õigusakt”- määruse (EL) nr 1306/2013 II lisas loetletud direktiiv või määrus;
c) „tuvastamise aasta”- haldus- või kohapealsete kontrollide teostamise kalendriaasta;
d) „nõuetele vastavuse alad”- üks kolmest määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 93 lõikes 1 osutatud maa-aladest ja püsikarjamaa säilitamine, millele on osutatud kõnealuse määruse artikli 93 lõikes 3.
II PEATÜKK
Kontroll
1. jagu
Üldsätted
Artikkel 65
Nõuetele vastavuse kontrollisüsteem
1. Liikmesriigid rajavad süsteemi, mis tagab nõuetele vastavuse tõhusa kontrolli. Kõnealuse süsteemiga tuleb eelkõige ette näha järgmist:
a)
kui pädev kontrolliasutus ei ole makseasutus, edastada vajalikku teavet määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud toetusesaajate kohta makseasutuselt spetsialiseeritud kontrolliasutustele ja/või vajaduse korral koordineeriva asutuse kaudu;
b)
rakendada kontrollitavate valimite moodustamise meetodeid;
c)
teha märkusi kontrolli iseloomu ja ulatuse kohta;
d)
koostada kontrolliaruandeid, mis sisaldavad avastatud rikkumisi ja hinnanguid nende raskusastme, ulatuse, püsivuse ja korduvuse kohta;
e)
kui pädev kontrolliasutus ei ole makseasutus, edastada kontrolliaruandeid spetsialiseeritud kontrolliasutustelt makseasutusele või koordineerivale asutusele või mõlemale;
f)
makseasutusel rakendada vähendamiste ja väljaarvamiste süsteemi.
2. Liikmesriigid võivad sätestada korra, mille kohaselt toetusesaaja annab makseasutusele teada tema puhul rakendatavate nõuete ja standardite identifitseerimiseks vajalikud tegurid.
Artikkel 66
Toetuse maksmine seoses nõuetele vastavuse kontrollidega
Kui nõuetele vastavuse kontrolle ei ole võimalik lõpetada enne, kui asjaomane toetusesaaja on määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 92 osutatud otsetoetused ja iga-aastased toetused kätte saanud, peab toetusesaaja poolt mis tahes halduskaristuse tulemusena tagasimakstav või tasaarvestatav summa olema käesoleva määruse artikli 7 kohaselt tagasi saadud.
Artikkel 67
Pädeva kontrolliasutuse vastutus
1. Pädeva kontrolliasutuse vastutus seisneb järgmises:
a)
spetsialiseeritud kontrolliasutused vastutavad kõnealuste nõuete ja standardite järgimise kontrollimise eest;
b)
makseasutused vastutavad vähendamiste või halduskaristuste määramise eest üksikjuhtumitel kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 IV jaotise II peatükiga ja käesoleva jaotise III peatükiga.
2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid otsustada, et nõuetele vastavusega seotud kõikide või teatavate nõuete, standardite, õigusaktide või valdkondade kontrolli teostab makseasutus, tingimusel et liikmesriik tagab, et kontrolli tõhusus on vähemalt samaväärne sellega, kui kontrolli teostab spetsialiseeritud kontrolliasutus.
2. jagu
Kohapealsed kontrollid
Artikkel 68
Kontrolli miinimummäär
1. Pädev kontrolliasutus, võttes arvesse standardeid ja nõudeid, mille eest ta vastutab, kontrollib kohapeal vähemalt 1 % nende toetusesaajate koguarvust, kellele on osutatud määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 ja mille eest kõnealune pädev asutus vastutab.
Erandina esimesest lõigust võib määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29 osutatud isikute rühma puhul käsitada esimese lõiguga ette nähtud kontrollivalimi arvutamisel iga üksikut sellise rühma liiget toetusesaajana.
Esimeses lõigus osutatud kontrolli miinimummäär on võimalik saavutada iga pädeva kontrolliasutuse tasandil või õigusakti või standardi tasandil või õigusaktide või standardite kogumi tasandil. Juhul kui kontrollijaks ei ole makseasutus, on võimalik saavutada kõnealune kontrolli miinimummäär iga makseasutuse tasandil.
Kui õigusaktide ja standardite suhtes kohaldatavates õigusaktides on juba kontrolli miinimummäärad kindlaks määratud, kohaldatakse neid määrasid selles ulatuses esimeses lõigus nimetatud miinimummäära asemel. Teise võimalusena võivad liikmesriigid otsustada, et kõikidest rikkumistest, mis on avastatud õigusaktide ja standardite suhtes kohaldatavate õigusaktidega ettenähtud kohapealse kontrolli käigus, mis tehakse väljaspool esimeses lõigus osutatud valimit, teatatakse pädevale kontrolliasutusele, kes vastutab asjaomase õigusakti või standardi eest ja teeb järelkontrolli. Kohaldatakse käesoleva peatüki ning III jaotise I, II ja III peatüki sätteid.
Direktiiviga 96/22/EÜ seotud nõuetele vastavuse kohustuse puhul, tuleb lugeda järelevalvekava erivalimi tase vastavaks esimeses lõigus kehtestatud miinimumtaseme nõudele.
2. Erandina lõikest 1 ja selleks, et täita nimetatud lõikes osutatud kontrolli miinimummäär iga õigusakti või standardi või kõikide õigusakti- ja standardirühmade tasandil, võib liikmesriik:
a)
kasutada sellise valitud toetusesaajate suhtes tehtava kohapealse kontrolli tulemusi, mis on tehtud vastavalt nende õigusaktide ja standardite suhtes kohaldatavatele õigusaktidele; või
b)
asendada valitud toetusesaajad toetusesaajatega, keda kontrollitakse kohapeal vastavalt nende õigusaktide ja standardite suhtes kohaldatavatele õigusaktidele, tingimusel et asjaomaste toetusesaajate puhul on tegemist määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud toetusesaajatega.
Sellistel juhtudel hõlmab kohapealne kontroll kõiki asjakohaste õigusaktide ja standardite üksikasju, nagu on nõuetele vastavuse puhul määratletud. Lisaks tagavad liikmesriigid, et nimetatud kohapealne kontroll on vähemalt sama tõhus kui pädeva kontrolliasutuse tehtud kohapealne kontroll.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kontrolli miinimummäära kehtestamisel ei võeta arvesse määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõikes 3 nõutavaid meetmeid.
4. Kui kohapealse kontrolli käigus peaks avastatama oluline rikkumine, suurendatakse järgmisel kontrolliperioodil asjaomase õigusakti või standardi suhtes tehtavate kohapealsete kontrollide arvu. Ühe õigusakti piires võib pädev kontrolliasutus edaspidistes kohapealsetes kontrollides piirduda kõige sagedamini rikutavate nõuete täitmise kontrollimisega.
5. Kui liikmesriik otsustab kasutada määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõikega 3 ette nähtud võimalust, kohaldatakse 20 %st kõnealustest toetusesaajatest moodustatud valimi suhtes meetmeid, mille abil teha kindlaks, kas toetusesaaja on asjaomase rikkumise kõrvaldanud.
Artikkel 69
Kontrollivalimi moodustamine
1. Kooskõlas artikliga 68 moodustatakse kontrollitavatest põllumajanduslikest majapidamistest valim vajaduse korral kas kohaldatavale õigusele vastava riskianalüüsi põhjal või nõuete ja standardite kohase riskianalüüsi põhjal. Kõnealune riskianalüüs võib põhineda üksikul põllumajanduslikul majapidamisel või põllumajanduslike majapidamiste teatava liigi tasemel või geograafilisel piirkonnal.
Riskianalüüsil võib võtta arvesse üht või mõlemat järgmist asjaolu:
a)
toetusesaaja osalemine määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 12 sätestatud põllumajandusliku majapidamise nõustamise süsteemis;
b)
toetusesaaja osalemine sertifitseerimissüsteemis, kui asjaomaseid nõudeid ja standardeid asjaomase toetuskava suhtes kohaldatakse.
Liikmesriik võib riskianalüüsi aluseks võttes otsustada kontrollitavate toetusesaajate valimist välja arvata toetusesaajad, kes osalevad teise lõigu punktis b osutatud sertifitseerimissüsteemis. Juhul kui sertifitseerimissüsteemiga on kaetud üksnes teatavad nõuetele vastavuse nõuded ja standardid, millest toetusesaaja peab kinni pidama, kasutatakse sertifitseerimissüsteemiga hõlmamata nõuete ja standardite suhtes asjakohaseid riskitegureid.
Kui kontrollimise tulemuste analüüs näitab, et teise lõigu punktis b osutatud sertifitseerimissüsteemiga hõlmatud nõudeid ja standardeid rikutakse märkimisväärselt sagedasti, hinnatakse nende nõuete ja standarditega seotud riskitegureid uuesti.
2. Lõiget 1 ei kohaldata kontrollidele, mis toimuvad pädevale asutusele muul viisil teatavaks saanud rikkumise järelkontrollina. Samas kohaldatakse seda siiski määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõike 3 teises lõigus osutatud järelkontrollide suhtes.
3. Esinduslikkuse saavutamiseks valitakse juhumeetodil 20-25 % kohapealse kontrolliga hõlmatavast toetusesaajate miinimumarvust kooskõlas artikli 68 lõike 1 esimese lõiguga. Kui kohapeal kontrollitavate toetusesaajate arv ületab siiski miinimumarvu, ei tohi juhumeetodil valitud toetusesaajate osatähtsus lisavalimis ületada 25 %.
4. Vajaduse korral võib osa kontrollitavast valimist moodustada olemasoleva teabe alusel enne kõnealuse toetuse taotlemise tähtaja lõppu. Esialgset valimit täiendatakse, kui kõik asjaomased taotlused on kättesaadavad.
5. Kooskõlas artikli 68 lõikega 1 kontrollitavate toetusesaajate valimid valitakse nende toetusesaajate valimite hulgast, kes juba valiti vastavalt artiklitele 30-34 ning kellele kohaldatakse asjakohaseid nõudeid või standardeid. Kõnealust võimalust ei kohaldata siiski nende toetusesaajate kontrollimiseks, kes saavad toetust määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 46 ja 47 osutatud veinisektori toetuskavade raames.
6. Erandina artikli 68 lõikest 1 võib kohapeal kontrollitavate toetusesaajate valim olla moodustatud miinimummääraga 1 %, eraldi igast kolmest toetusesaajate kogumist, kes peavad täitma nõuetele vastavuse kohustust kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 92:
a)
toetusesaajad, kes saavad otsetoetusi määruse (EL) nr 1307/2013 raames;
b)
toetusesaajad, kes saavad veinisektori toetusi määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 raames;
c)
toetusesaajad, kes saavad iga-aastasi toetusi määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktide a ja b ning artiklite 28-31, 33 ja 34 raames.
7. Kui põllumajandusliku majapidamise tasandil tehtud riskianalüüsi põhjal tehakse kindlaks, et need, kes toetust ei saa, kujutavad suuremat riski kui määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud toetusesaajad, võib kõnealused toetusesaajad asendada nendega, kes toetust ei saa. Sel juhul peab kontrollitud põllumajandustootjate koguarv sellest olenemata ulatuma käesoleva määruse artikli 68 lõikes 1 sätestatud kontrollimäärani. Selliste asendamiste põhjused tuleb nõuetekohaselt põhjendada ja dokumenteerida.
8. Lõigetes 5 ja 6 sätestatud menetluste kombinatsiooni võib kasutada juhul, kui selline kombinatsioon suurendab kontrollisüsteemi tõhusust.
Artikkel 70
Nõuetele ja standarditele vastavuse kindlaksmääramine
1. Vajaduse korral määratakse nõuete ja standardite järgimine kindlaks kõnealuse nõude või standardi suhtes kohaldatavate õigusaktidega ette nähtud vahendite abil.
2. Muudel juhtudel ja vajaduse korral määratakse nõuetele vastavus kindlaks pädeva kontrolliasutuse määratletud mis tahes asjakohaste vahenditega, mis tagavad vähemalt riiklike eeskirjade alusel ametlikuks nõuetele vastavuse kindlaksmääramiseks vajalikuga samaväärse täpsuse.
3. Vajaduse korral võib kohapealset kontrolli teha kaugseiremeetodite kohaldamise teel.
Artikkel 71
Kohapealsete kontrollide üksikasjad
1. Artikli 68 lõikes 1 sätestatud valimit kontrollides tagab pädev asutus, et kõigi selliselt valitud toetusesaajate puhul kontrollitakse nende nõuete ja standardite täitmist, mille eest pädev kontrolliasutus vastutab.
Olenemata esimesest lõigust, kui kontrolli miinimummäär saavutatakse iga õigusakti või standardi tasandil või õigusaktide või standardite kogumi tasandil vastavalt artikli 68 lõike 1 kolmandale lõigule, kontrollitakse valitud toetusesaajate vastavust asjaomase õigusakti või standardi tasandil või õigusaktide või standardite kogumi tasandil.
Kui käesoleva määruse artikli 68 lõikega 1 ette nähtud valim moodustatakse isikute rühmast, kellele on osutatud määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29, tagab pädev kontrolliasutus, et kontrollitakse, kas rühma kõik liikmed täidavad oma vastutusalasse kuuluvaid nõudeid ja standardeid.
Üldiselt kontrollitakse iga kohapealse kontrolli jaoks valitud toetusesaajat ajal, kui saab kontrollida enamikku nõuetest ja standarditest, mis tema puhul kontrollimiseks valiti. Liikmesriigid tagavad siiski, et kõiki nõudeid ja standardeid kontrollitakse aasta jooksul nõuetekohasel tasemel.
2. Kohapealne kontroll hõlmab vajaduse korral põllumajandusliku majapidamise kogu põllumajandusmaad. Sellest olenemata võib tegelik kontroll põllul kohapealse kontrolli osana piirduda valimiga, mille moodustab vähemalt pool asjaomase nõude või standardiga hõlmatud põldudest kõnealuses põllumajanduslikus majapidamises, kui selline valim tagab nõuete ja standardite usaldusväärse ja representatiivse kontrollimise taseme.
Esimest lõiku kohaldatakse, ilma et see piiraks delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 IV jaotise II peatükis ja käesoleva jaotise III peatükis osutatud halduskaristuste arvutamist ja kohaldamist. Kui esimeses lõigus osutatud valimi kontrollimise käigus avastatakse rikkumisi, siis suurendatakse tegelikult kontrollitud põldude valimit.
Kui asjaomaste õigusaktide või standardite suhtes kohaldatavates õigusaktides on nii sätestatud, võib nõuetele ja standarditele vastavuse tegelik kontroll kohapealse kontrolli osana piirduda ka kontrollitavate objektide representatiivse valimiga. Liikmesriigid tagavad siiski, et kontrollitakse vastavust kõigile nõuetele ja standarditele, millele vastavust saab asjaomase kontrollkäigu ajal kontrollida.
3. Lõikes 1 osutatud kontrollid tehakse üldjuhul ühe kontrollkäigu osana. Kontrollid koosnevad nendele nõuetele ja standarditele vastavuse kontrollist, millele vastavust saab selle kontrollkäigu ajal kontrollida. Eesmärgiks on avastada võimalikud kõnealuste nõuete ja standardite rikkumised ja peale selle teha kindlaks edasiseks kontrollimiseks esitatavad juhtumid.
4. Põllumajandusliku majapidamise tasandil toimuvad kohapealsed kontrollid võib asendada halduskontrollidega, tingimusel et liikmesriik tagab, et halduskontrollid on vähemalt sama tõhusad kui kohapealsed kontrollid.
5. Kohapealse kontrolli tegemisel võivad liikmesriigid kasutada teatavatele nõuetele ja standarditele eriomaseid objektiivseid näitajaid, kui nad tagavad, et asjaomaste nõuete ja standardite kontroll on vähemalt sama tõhus kui kohapealne kontroll ilma neid näitajaid kasutamata.
Kõnealustel näitajatel on otsene side nõuete ja standarditega, mida nad esindavad, ja need hõlmavad kõiki asjaomaste nõuete ja standardite kontrollimisel kontrollitavaid elemente.
6. Käesoleva määruse artikli 68 lõikega 1 ette nähtud valimi kohapealsed kontrollid toimuvad sama kalendriaasta jooksul, millal toetuse- ja/või maksetaotlused esitatakse, või seoses määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 46 ja 47 osutatud veinisektori toetuskavade kohaste toetusetaotlustega määruse (EL) nr 1306/2013 artiklites 97 lõike 1 teises lõigus osutatud mis tahes ajavahemiku jooksul.
Artikkel 72
Kontrolliaruanne
1. Iga käesoleva jaotise alusel tehtava kohapealse kontrolli kohta koostatakse pädeva kontrolliasutuse poolt või tema vastutusel kontrolliaruanne.
Kontrolliaruanne koosneb järgmistest osadest:
a)
üldosa, mis sisaldab eelkõige järgmist teavet:
i)
kohapealseks kontrolliks valitud toetusesaaja;
ii)
kohalviibinud isikud;
iii)
märkida ära, kas toetusesaajat teavitati külastusest ette ja kui pikk oli etteteatamisaeg;
b)
osa, mis kajastab eraldi iga õigusakti ja standardi kontrolle ning sisaldab eelkõige järgmist teavet:
i)
kohapealse kontrolli sisuks olevad nõuded ja standardid;
ii)
tehtud kontrollide laad ja ulatus;
iii)
leiud;
iv)
õigusaktid ja standardid, mille suhtes leiti rikkumisi;
c)
analüüsiosa, milles hinnatakse iga õigusakti ja/või standardi nõuete rikkumise olulisust, lähtudes rikkumise raskusastmest, ulatusest, püsivusest ja korduvusest kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 99 lõikega 1, märkides kõik tegurid, millega seoses tuleks kohaldatavat vähendamist suurendada või vähendada.
Kui kõnealuste nõuete või standarditega seotud sätted jätavad võimaluse avastatud rikkumist edaspidi mitte enam kontrollida või kui toetused antakse määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 17 lõigete 5 ja 6 kohaselt, tuleb see kontrolliaruandes ära märkida.
2. Lõiget 1 kohaldatakse hoolimata sellest, kas asjaomane toetusesaaja valiti kohapealseks kontrolliks kooskõlas artikliga 69 ja teda kontrolliti kohapeal vastavalt tema tegevusele kohaldatavale seadusandlusele kooskõlas artikli 68 lõikega 2 või nende rikkumiste järelkontrollina, millest pädev asutus on mõnel muul viisil teada saanud.
3. Toetusesaajat teavitatakse kindlakstehtud rikkumistest kolme kuu jooksul pärast kohapealse kontrolli tegemise kuupäeva.
Juhul kui toetusesaaja ei ole viivitamata võtnud parandusmeetmeid, et kõrvaldada avastatud rikkumine määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 99 lõike 2 teise lõigu tähenduses, tuleb toetusesaajat teavitada käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud ajavahemiku jooksul parandusmeetme võtmisest kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 99 lõike 2 teise lõiguga.
Juhul kui toetusesaaja ei ole viivitamata võtnud parandusmeetmeid, et kõrvaldada avastatud rikkumine määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõike 3 tähenduses, tuleb asjaomast toetusesaajat teavitada parandusmeetme võtmisest hiljemalt ühe kuu jooksul pärast otsust kõnealuse artikliga ette nähtud halduskaristust mitte kohaldada.
4. Ilma et see piiraks nõuete ja standardite suhtes kohaldatavate õigusaktide erisätete kohaldamist, lõpetatakse kontrolliaruanne ühe kuu jooksul pärast kohapealset kontrolli. Kõnealust ajavahemikku võib siiski pikendada kolme kuuni piisavalt põhjendatud olukorras, eelkõige kui seda nõuab keemiline või füüsikaline analüüs.
Kui pädev kontrolliasutus ei ole makseasutus, saadetakse või tehakse kättesaadavaks kontrolliaruanne ja nõudmise korral asjakohased tõendavad dokumendid makseasutusele või koordineerivale asutusele ühe kuu jooksul pärast selle lõpetamist.
Kui kontrolliaruandes ei ole märgitud ühtegi rikkumist, võib liikmesriik otsustada selle saatmata jätta tingimusel, et see on kuu aega pärast lõpetamist tehtud makseasutusele või koordineerivale asutusele otse kättesaadavaks.
III PEATÜKK
Halduskaristuste arvutamine ja kohaldamine
Artikkel 73
Üldpõhimõtted
1. Kui mitu makseasutust vastutab määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud eri kavade, määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktides a ja b ning artiklites 28-31, 33 ja 34 osutatud meetmete ning määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 46 ja 47 osutatud veinisektori toetuskavadega seotud maksete haldamise eest, tagavad liikmesriigid, et kõik kõnealuste maksetega seotud makseasutused saavad teada kindlakstehtud rikkumistest ning asjakohastel juhtudel vastavatest vähendamistest ja väljajätmistest. See hõlmab juhte, mille puhul rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide rikkumine tähendab ka nõuetele vastavuse eeskirjade rikkumist ja vastupidi. Liikmesriigid tagavad, et asjakohastel juhtudel kohaldatakse ühte vähendamismäära.
2. Kui sama nõuetele vastavuse valdkonna õigusaktide või standardite nõuetele vastavuse rikkumine on kindlaks tehtud rohkem kui ühel juhtumil, käsitatakse neid juhtumeid vähendamise kinnitamiseks kooskõlas delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 39 lõikega 1 ja artikliga 40 ühe rikkumisena.
3. Sellise standardi rikkumist, mis samaaegselt on ka nõude rikkumine, loetakse siiski üheks nõuete rikkumiseks. Vähendamiste arvutamiseks loetakse rikkumine selle nõude valdkonna osaks.
4. Halduskaristust kohaldatakse määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud maksete kogusummale, mis on toetusesaajale eraldatud või kuulub eraldamisele:
a)
toetuse- või maksetaotluse alusel, mille ta on esitanud või esitab rikkumise avastamise kalendriaasta jooksul ning
b)
määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 46 ja 47 osutatud veinisektori toetuskavade raames esitatud taotluste alusel.
Seoses esimese lõigu punktiga b jagatakse vastav summa viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise korral kolmega.
5. Määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 29 osutatud isikute rühma puhul tuleb vähendamise protsent arvutada vastavalt käesoleva jaotise III peatükile ja delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 IV jaotise II peatükile. Sellisel juhul võivad liikmesriigid kohaldada kõnealust vähendamisprotsenti proportsionaalsuse alusel toetuse selle osa suhtes, mis on eraldatud rühma liikmele, kes ei vasta nõuetele.
Artikkel 74
Hooletuse korral rakendatavate halduskaristuste arvutamine ja kohaldamine
1. Kui nõuete vastavuse eri valdkondades on kindlaks määratud rohkem kui üks rikkumine, kohaldatakse vähendamise kinnitamise korda vastavalt delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 artikli 39 lõikele 1 iga rikkumise suhtes eraldi.
Tulemuseks saadud vähendusprotsendid liidetakse. Maksimaalne vähendamine ei või siiski ületada 5 % kõnealuse määruse artikli 73 lõikes 4 osutatud kogusummast.
2. Kui esineb korduvat rikkumist koos muu rikkumisega või muu korduva rikkumisega, liidetakse sellest tulenevad vähendusprotsendid. Maksimaalne vähendamine ei või siiski ületada 15 % artikli 73 lõikes 4 osutatud kogusummast.
Artikkel 75
Nõuete tahtliku rikkumise korral kohaldatavate halduskaristuste arvutamine ja kohaldamine
Nõuete tahtliku rikkumise äärmusliku ulatuse, raskusastme või püsivuse korral kehtestatakse toetusesaajale määruse (EL) nr 640/2014 artikli 40 kohaselt määratud ja arvutatud karistused ning arvatakse ta järgmiseks kalendriaastaks välja kõikidest määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud maksetest.
VI JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 76
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse 1. jaanuaril 2015 algava taotlusaasta või toetusperioodide kohta esitatud toetuse- või maksetaotluste suhtes.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17. juuli 2014