РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 април 2014 година
относно схема за държавни помощи SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07], въведена от Франция (Междуотраслово споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта „Val'Hor“)
(нотифицирано под номер С(2014) 2223)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2014/416/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
след като покани заинтересованите страни да представят своите коментари съгласно горепосочения член и като взе предвид тези коментари,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 9 май 2007 г. в Комисията постъпи жалба по повод удължаването на срока на валидност на Междуотрасловото споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта (междуотрасловата организация "Val'Hor"). Жалбата беше заведена под номер CP 157/07. На 4 февруари 2010 г. въпросната мярка беше описана под номер NN 8/10 като държавна помощ, за която не е постъпило уведомление.
(2)
В рамките на жалба CP 157/07 на 26 октомври 2009 г. и на 16 май 2011 г. в Комисията бяха получени коментари от страна на жалбоподателя.
(3)
Службите на Комисията поискаха от френските власти да предоставят допълнителна информация във връзка с възможна държавна помощ в сектора на градинарството с писма от 13 юли 2007 г., 10 декември 2007 г., 26 юни 2008 г., 22 февруари 2010 г., 16 декември 2010 г. и 13 октомври 2011 г. Франция изпрати въпросната информация с писма от 17 октомври 2007 г., 7 април 2008 г., 1 септември 2008 г., 2 април 2010 г., 22 февруари 2011 г. и 15 ноември 2011 г.
(4)
С решение C(2011) 10053 от 11 януари 2012 г. Комисията реши да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(5)
Решението на Комисията да започне процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (1). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите коментари относно съответната мярка.
(6)
Комисията получи коментарите на заинтересованите страни. Тя ги предаде на Франция, давайки ѝ възможност да направи коментар по тях.
(7)
С електронно писмо от 20 януари 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от френските власти с искане за удължаване с още един месец на срока за представяне на техните коментари относно започването на процедурата. Срокът беше удължен, като съобщението за това бе изпратено по факс на 26 януари 2012 г.
(8)
С електронно писмо от 14 март 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз изпрати на Комисията коментара на френските власти във връзка със започването на процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(9)
С електронно писмо от 10 юли 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати отговора на френските власти на коментарите, представени от заинтересованите страни.
II. ОПИСАНИЕ
ПРЕДСТАВЯНЕ НА МЕЖДУОТРАСЛОВАТА ОРГАНИЗАЦИЯ „VAL'HOR“
(10)
Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта („Val'Hor“) е призната междуотраслова организация в сектора на градинарството във Франция. Устройството и начинът ѝ на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(11)
Асоциацията „Val'Hor“ е създадена през 1997 г., а на 13 август 1998 г. е призната от органите на публичната власт като национална междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони, що се отнася до браншовете, свързани с градинарството и ландшафта. Уставът ѝ е одобрен от общото събрание на 25 март 2004 г.
(12)
„Val'Hor“, подобно на останалите признати междуотраслови организации, може да сключва споразумения и да събира от всички членове на професии в състава ѝ доброволни вноски за целите на финансирането на въпросните споразумения. С междуведомствено постановление на тези споразумения (т.нар. „споразумения с разширен обхват“) може да бъде придаден задължителен характер по отношение на всички ангажирани в бранша, независимо от това дали са членове на междуотрасловата организация „Val'Hor“, при условията, предвидени във френския Кодекс за селските райони. Кодексът за селските райони позволява обхватът на споразуменията да бъде разширен само ако са насочени към удовлетворяването на „общ интерес“ чрез действия, „съответстващи на общия интерес и съвместими с правилата на Общата селскостопанска политика“ (вж. член L. 632-3 от Кодекса за селските райони).
(13)
На 12 ноември 2004 г.„Val'Hor“ прие междуотрасловото споразумение относно финансирането, което бе изменено с допълнение № 1 от 14 септември 2006 г. В член II от споразумението се предвижда, че всеки член - бил той физическо или юридическо лице - на професия, представлявана в рамките на междуотрасловата организация „Val'Hor“, е длъжен да плаща годишна вноска.
(14)
Срокът на действие на сключеното в рамките на „Val'Hor“ междуотраслово споразумение първоначално бе удължен с една година с постановление на Министерството на земеделието, храните, рибарството и селските райони от 12 април 2005 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 12 май 2005 г. Той бе повторно удължен с една година с постановление от 16 ноември 2006 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 декември 2006 г.
(15)
С постановление от 31 март 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 11 април 2008 г., беше разширен обхватът на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 21 февруари 2008 г. в рамките на периода от 1 юли 2007 г. до 30 юни 2008 г., като те обхванаха всички членове на професии в състава на асоциацията. С постановление от 16 септември 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 25 септември 2008 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен до 30 юни 2010 г. С постановление от 27 май 2010 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 юни 2010 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен, така че да обхване периода от 1 юли 2010 г. от 30 юни 2011 г. И накрая, с постановление от 3 октомври 2011 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 15 октомври 2011 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 12 септември 2011 г. беше удължен до 30 юни 2014 г.
(16)
Според информацията, предоставена от френските власти на 17 октомври 2007 г., целта на въведената задължителна доброволна вноска (ЗДВ) за предприятията в сектора на декоративната растителност, продукт на градинарството и разсадниковото производство, и в сектора на ландшафта беше да позволи предприемането и съответно осигуряването на необходимите мерки и средства за колективно насърчаване на градинарството, цветопроизводството и ладшафтните дейности, на техните продукти и бизнеса с тях на вътрешните и външните пазари; познаване на предлагането, търсенето и пазарните механизми; подобряване на функционирането, управлението и прозрачността на пазара; качеството на продуктите; организиране и подобряване на междуотрасловите практики и връзки в сектора; изпълнение на програми за обучение, приложна научноизследователска, експериментална и развойна дейност, както и във връзка с функционирането на асоциацията.
РОЛЯТА НА ДЪРЖАВАТА
(17)
С постановление от 13 август 1998 г. френската държава призна „Val'Hor“ за междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони.
(18)
Функционирането, задачите и съставът на „Val'Hor“ са уредени в Устава. За да стане възможно признаването на тази междуотраслова организация, компетентните органи трябваше да се уверят в това, че са изпълнени различни критерии, а именно че уставът ѝ е в съответствие със закона (член L. 632-1 от Кодекса за селските райони), че въпросните организации учредителки на „Val'Hor“ са представителни и се придържат към целите на националната политика и на политиката на Общността. Нейното съществуване, задачи и начин на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(19)
Според френските власти до 2007 г. ЗДВ, плащани от членовете на обединените в рамките на „Val'Hor“ професии, са били единственият източник на финансиране за тази междуотраслова организация. Независимо от това че „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, и че финансирането ѝ се осигурява с помощта на вноски от въпросния сектор, за да може да работи нормално системата на ЗДВ е необходима намесата на държавата. Ето защо е необходим указ или министерско постановление, за да станат ЗДВ задължителни за цялата междуотраслова организация.
(20)
Възможно е консултирането с „Val'Hor“ във връзка с основните насоки и мерки на секторната политика в това отношение (член L. 632-2-1 от Кодекса за селските райони).
ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ПО СМИСЪЛА НА ВЪТРЕШНОТО ПРАВО
(21)
Кодекс за селските райони, том шести, дял III (членове L. 631-1 - L. 632-13). Междуведомствени постановления относно удължаването на междуотрасловите споразумения (вж. точки 13-14); междуотраслови споразумения (вж. точки 10-12).
МЯРКАТА
(22)
Приходите от ЗДВ се използват за изпълнението на мерки в полза на сектора на градинарството, които могат да бъдат класифицирани в следните три категории: мерки за насърчаване, мерки в областта на научно-изследователската и развойна дейност и мерки за оказване на техническа помощ.
(23)
Френските власти остават на позицията, че финансирането не е предназначено за покриване на разходите на предприятията в който и да бил сектор, а става дума единствено за операции, имащи колективен характер.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(24)
Комисията започна процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС, тъй като счете, че събираните вноски представляват парафискални такси, т.е. публично финансиране, и че отговорност за мерките, предприемани от междуотрасловите организации, може да носи държавата. По-конкретно тя се позова на своето тълкуване на решението „Pearle“ (2) и счете, че мярката не удовлетворява всички условия, посочени от Съда по това дело, в частност понеже одобрението от страна на правителството, по пътя на признаване на междуотрасловата организация, e предварително условие за въвеждането на вноските, а и понеже, за да могат самите вноски да произведат в пълен обем своето действие (3), е необходим акт на публичната власт (междуведомствено постановление).
IV. КОМЕНТАР НА ФРЕНСКИТЕ ВЛАСТИ ВЪВ ВРЪЗКА С ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(25)
В писмото си от 14 март 2012 г., изпратено по електронна поща, френските власти оспориха позицията на Европейската комисия, според която отговорност за мерките, предприети от „Val'Hor“, използвайки приходите от ЗДВ, може да носи държавата и същите са финансирани с ресурси на държавата по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(26)
Според френските власти мерките, предприети от тази междуотраслова организация, съответстват на изискванията на решението по делото „Pearle“ и поради това не представляват държавна помощ. И наистина, асоциацията „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, подчинено на разпоредбите на закона от 1 юли 1901 г. относно сдруженията. Тя е учредена свободно на 28 май 1997 г. по инициатива на най-представителните организации в сферата на производството, търговското разпространение и развитието на декоративни растения в секторите на градинарството и ландшафта. Съгласно член L. 632-1 от Кодекса за селските райони тя е призната с постановление от 13 август 1998 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 3 септември 1998 г. За да допусне това признаване, административният орган се е ограничил с това да се увери, че отрасловите организации, които стоят зад създаването на „Val'Hor“, са представителни и че въпросната междуотраслова организация има за предмет на дейност предприемането на колективни мерки в защита на икономическите интереси на частните компании в сектора.
(27)
Френските власти посочиха също така, че съгласно членове L. 632-3 и L. 632-6 от Кодекса за селските райони междуотрасловите споразумения, сключени от „Val'Hor“ с единодушие на отрасловите организации, влизащи в нейния състав, могат да станат задължителни за всички работещи в този сектор и да бъдат финансирани от ЗДВ, когато предвиждат общи мерки или целят общи интереси. Административният орган се ограничава с това да провери съответствието на споразумението с националната и европейската нормативна уредба и да се увери, че с приходите от събраните ЗДВ редовно се финансират определените от самата междуотраслова организация мерки в полза на целия сектор. По този начин административният орган не играе никаква роля по отношение на състава, устройството и функционирането на „Val'Hor“. По горната причина тя разполага с най-висока степен на самостоятелност при определянето на междуотрасловите мерки, които желае да проведе.
(28)
Поради това френските власти са заключили, че провежданите от „Val'Hor“ междуотраслови мерки не са инструмент за изпълнение на конкретна държавна политика, предвид това че държавата в нито един момент не разполага с правомощието да насочи използването на ЗДВ за финансиране на тези мерки.
(29)
Що се отнася до позицията на Комисията относно това до каква степен ЗДВ и използването на генерираните от тях приходи предполага дискриминация срещу изнасяните или внасяните продукти, както и дали този начин на финансиране не крие риск от нарушаване на конкуренцията между държавите членки, френските власти посочиха, че доколкото основата за определяне размера на вноските по решение на междуотрасловата организация „Val'Hor“ зависи само от площта или броя на работниците и служителите в конкретното дружество, ЗДВ не се начисляват на внасяните или изнасяните продукти. Поради това финансирането на междуотрасловите мерки с приходите от ЗДВ не поражда каквато и да било дискриминация между продуктите местно производство и внасяните или изнасяните продукти, и не води по никакъв начин до нарушаване на конкуренцията.
(30)
И на последно място, френските власти припомнят, че във всеки случай, доколкото ЗДВ не се начисляват на внасяните продукти, те смятат, че финансираните от тях мерки попадат в обхвата на решението на Европейската комисия (C(2008) 7846 от 10 декември 2008 г.), с което тя признава съвместимостта на нотифицираната схема за помощ с вътрешния пазар.
V. КОМЕНТАРИ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАПОЧВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(31)
На 4 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(32)
В своя коментар заинтересованата страна си задава някои въпроси, свързани със създаването на системи, в които междуотрасловата организация „Val'Hor“ ще бъде не само инициатор, но и създател на правилата и ще събира плащанията. Тези питания са породени от прочита на устава на междуотрасловата организация, в който са залегнали подробни правила относно представителността на синдикатите, ограничавайки достъпа до междуотрасловата организация само до представителите на минимален брой крупни предприятия.
(33)
На 5 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от втора заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(34)
В този коментар заинтересованата страна споделя изцяло анализа на Комисията, що се отнася до квалификацията на ЗДВ, и счита, че те противоречат на член 110 от ДФЕС. Въпросната заинтересована страна насочва вниманието на Комисията към напълно неправомерния характер на ЗДВ и ролята на националните правораздавателни органи, що се отнася до санкционирането на тази незаконосъобразност, което би трябвало да се конкретизира под формата на признаване на правото на възстановяване в пълен размер на платените ЗДВ.
(35)
На 6 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от още една заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(36)
В този коментар заинтересованата страна изразява несъгласие с анализа на Комисията, считайки, че мерките, предприети от „Val'Hor“, подлежат на финансиране от страна на държавата и че нейните финансови средства следва да се третират като ресурси на държавата, тъй като държавата извършва единствено контрол на съответствието със закона, а не и с политиката, провеждана от междуотрасловата организация.
(37)
С писмо от 10 юли 2012 г. френските власти представиха своето становище във връзка с представените от заинтересованите трети страни коментари, в което заключава, че направените от тях бележки не са от такъв характер, че да поставят под съмнение коментарите, представени от френските власти на Комисията.
VI. ОЦЕНКА
(38)
Като начало, Комисията желае да отбележи, че част от разглежданите тук мерки за популяризиране или насърчаване на градинарството са били финансирани с безвъзмездни средства от France-Agrimer („FAM“) в рамките на схемите за помощи, за които Комисията бе нотифицирана, с номера N 671/07 и XA 220/07 (последният номер се отнася до освободена помощ). Настоящото решение не засяга вече направената оценка, отнасяща се до характера на държавни помощи на тези безвъзмездни средства. Аналогично, настоящото решение не се произнася относно характера на помощ за сектора на евентуални безвъзмездни средства, които не са отпуснати по конкретна мярка, а са внесени по бюджетната сметка на междуотрасловата организация „Val'Hor“.
(39)
Поради това Комисията ще се ограничи по-долу с анализ на това дали финансирането на въпросните мерки с постъпления от ЗДВ представлява държавна помощ.
VI.1. Наличие на помощ
(40)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(41)
Ето защо, за да могат да бъдат окачествени като държавни помощи, разглежданите мерки трябва да подлежат на финансиране от страна на държавата и да са финансирани с ресурси на държавата.
(42)
Що се отнася до системата на междуотрасловите организации и характера на ЗДВ, за да бъде в състояние да определи дали вноските могат да представляват ресурси на държавата, Комисията анализира въпросната мярка, наред с другото, в светлината на решението на Съда от 30 май 2013 г. по дело C-677/11 „Doux élevages“.
Решение, възприето от Съда по делото „Doux élevages“
(43)
В рамките на делото „Doux élevages“ Съдът отговори на преюдициално запитване във връзка с тълкуването на член 107, параграф 1 от ДФЕС, и по-специално понятието „ресурси на държавата“ в случаите, касаещи направени задължителни доброволни вноски.
(44)
В постановеното от него решение Съдът заключава, че решението на национален орган, с което действието на споразумение - което, както разглежданото в главното производство междубраншово споразумение, въвежда вноска в рамките на призната от националния орган междубраншова организация и по този начин прави вноската задължителна - се разпростира по отношение на всички представители на професии от определена област в селското стопанство с цел да се позволи провеждането на комуникационни, промоционални дейности, на дейности, свързани с външните отношения, с осигуряването на качество, на изследователски дейности и на дейности за защита на интересите в съответния сектор, не е елемент от фактическия състав на държавната помощ.
(45)
В решението си Съдът е приел, че вноските се правят от частни икономически оператори, които упражняват икономическа дейност на съответните пазари, което означава, че този механизъм не включва пряко или непряко прехвърляне на държавни средства. Фондовете, натрупани от изплащането на тези вноски, не преминават през държавния бюджет или друго публичноправно образувание и държавата не прави отказ от никакви ресурси на каквото и да било основание (данъци, такси, вноски и пр.), които би трябвало да постъпят в държавния бюджет.
(46)
Според Съда тези вноски запазват своя частноправен характер на всеки от етапите и националните органи не могат ефективно да използват тези ресурси в главното производство, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответните междубраншови организации вземат решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самите тях цели. Също така посочените ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи.
(47)
Що се отнася до евентуалното влияние на държавата членка върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение, Съдът е на мнение, че то не може да промени направените по-горе констатации. Съдът действително подчертава, че разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете.
(48)
Освен това, в съответствие с практиката на компетентните национални юрисдикции разпоредбите на Кодекса за селските райони, които уреждат разпростирането на действието на споразумение, въвеждащо вноски в рамките на междубраншова организация, не позволяват на публичните власти да подлагат гореспоменатите вноски на друг контрол освен за редовност и законосъобразност. Публичните органи изпълняват единствено функцията на „инструмент“, който прави задължителни вноските, въведени от междубраншовите организации за преследването на целите, които те сами са си поставили. Наред с това, Съдът подчертава, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет.
(49)
От друга страна, Съдът посочва, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(50)
В решението за започване на процедурата Комисията изрично аргументира своята оценка за наличието на държавна помощ, и по-специално за участието на държавни ресурси и за отговорността за тези ресурси, която може да носи държавата, като се позовава на аргументацията, отхвърлена от Съда в цитираното по-горе решение по делото „Doux élevages“.
Прилагане на съдебната практика по делото „Doux Elevages“ в конкретния случай
(51)
По отношение на междуотрасловата организация „Val'Hor“: както и при останалите междуотраслови организации във Франция, нейното съществуване, задачи и функциониране са подчинени на признаването ѝ от държавен орган. При все това тя продължава да бъде юридическо лице, субект на частното право, което не е част от държавната администрация, като ролята на държавата се ограничава с признаването ѝ и разширяването на обхвата на споразуменията, които тя има компетентност да сключва, което е видно от информацията, предоставена от френските власти
(52)
По отношение на механизма на ЗДВ: по силата на член L. 632-6 от Кодекса за селските райони, въпреки задължителния си характер вноските продължават да се считат за частноправни вземания. Те не преминават нито през държавния бюджет, нито през публичноправно образувание, нито през фонд, намиращ се под контрола на публичните власти. И действително, от разпоредбите на Кодекса за селските райони става видно, че ролята на държавата се ограничава до разпростирането на действието на споразуменията, докато междуотрасловата организация - в конкретния случай, „Val'Hor“ - продължава да носи отговорност за определянето на размера на вноските и тяхното използване за определените от самата нея цели.
(53)
По отношение на горепосочените цели, които трябва да постигнат междубраншовите организации, включително посредством осъществяваните дейности, в решението по делото „Doux élevages“ Съдът отбелязва, че в член L. 632-3 от Кодекса за селските райони са посочени по неизчерпателен начин твърде общи цели, към които междубраншовите споразумения следва да се стремят, за да бъде разпростряно действието им от държавния орган, като разпростирането на действието на подобно споразумение не е обвързано с преследването на конкретни цели, набелязани и определени от държавните власти.
(54)
От решението по делото „Doux élevages“ следва, че националните власти не могат ефективно да използват ресурсите от въпросните вноски, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответната междубраншова организация взема решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самата нея цели. Също така тези ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи. Разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете. В съответствие с направеното допълнително уточнение от Съда, евентуалното влияние на държавата върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение не може да промени направените по-горе констатации.
(55)
Предвид изтъкнатото от Съда обстоятелство, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет, самият факт, че част от въпросните дейности са били финансирани и с безвъзмездни средства от FAM, не позволява въпросните ЗДВ да бъдат квалифицирани като ресурси на държавата, в отсъствието на данни в подкрепа на това, че тези безвъзмездни средства са позволили на държавата да упражни достатъчен контрол върху събраните средства от ЗДВ.
(56)
От друга страна, Съдът направи уточнението, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(57)
Поради изложените в съображенията по-горе причини Комисията счита, че финансирането на въпросните дейности, осъществявани от междубраншовата организация „Val'Hor“ с постъпления от ЗДВ няма за източник държавни средства и съответно не представлява държавна помощ.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(58)
Оттук следва, че финансирането на дейностите с постъпления от ЗДВ не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Финансирането на осъществяваните от междубраншовата организация „Val'Hor“ промоционални и рекламни дейности, дейности за оказване на техническа помощ и научно-изследователски и развойни дейности с постъпления от задължителни доброволни вноски в периода 2005-2014 г. не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, без с това да се дава отговор на въпроса дали финансирането от страна на държавата на конкретна междубраншова организация с безвъзмездни средства представлява помощ за въпросния сектор или дали отпуснатите за тези дейности безвъзмездни средства представляват държавни помощи.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 9 април 2014 година.
KOMISJONI OTSUS,
9. aprill 2014,
mis käsitleb Prantsusmaa antud riigiabi SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07] (aiandus- ja maastikukaitse kutsevaldkonna ja toodete edendamise liidu kutsealadevaheline kokkulepe - Val'Hor)
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 2223 all)
(ainult prantsuskeelne tekst on autentne)
(2014/416/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
olles palunud huvitatud isikutel esitada oma märkused ülalnimetatud artikli kohaselt
ning arvestades järgmist:
I. MENETLUS
(1)
9. mai 2007. aasta kirjaga sai komisjon kaebuse Prantsusmaa aiandus- ja maastikukaitse kutsevaldkonna ja toodete edendamise liidu (l'Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage) (kutseliit „Val'Hor”) kutsealadevahelise kokkuleppe laiendamise kohta. Juhtum registreeriti nr CP 157/07 all. 4. veebruaril 2010. aastal kanti kõnealune meede nr NN 8/10 all registrisse kui teatamata jäetud riigiabi.
(2)
Kaebuse CP 157/07 kohta sai komisjon kaebuse esitaja märkused 26. oktoobril 2009. aastal ja 16. mail 2011. aastal.
(3)
Komisjoni talitused palusid Prantsuse ametiasutustel esitada täiendavat teavet võimaliku aianduse valdkonnas antava riigiabi kohta 13. juuli 2007. aasta, 10. detsembri 2007. aasta, 26. juuni 2008. aasta, 22. veebruari 2010. aasta, 16. detsembri 2010. aasta ja 13. oktoobri 2011. aasta kirjadega. Prantsusmaa edastas kõnealuse teabe 17. oktoobri 2007. aasta, 7. aprilli 2008. aasta, 1. septembri 2008. aasta, 2. aprilli 2010. aasta, 22. veebruari 2011 ja 15. novembri 2011. aasta kirjadega.
(4)
11. jaanuari 2012. aasta otsusega K(2011) 10053 otsustas komisjon algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 ette nähtud menetluse.
(5)
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas (1). Komisjon palus huvitatud isikutel esitada oma märkused kõnealuse abimeetme kohta.
(6)
Huvitatud isikud esitasid omapoolsed märkused, mis komisjon edastas Prantsusmaale, pakkudes võimalust esitada nende kohta oma tähelepanekuid.
(7)
20. jaanuari 2012. aasta e-kirjaga edastas Prantsusmaa alaline esindus Euroopa juures komisjonile Prantsuse ametiasutuste kirja, milles paluti pikendada tähtaega menetluse algatamise otsuse kohta märkuste esitamiseks ühe kuu võrra. 26. jaanuari 2012. aasta faksiga andis komisjon nõusoleku tähtaja pikendamiseks.
(8)
14. märtsi 2012. aasta e-kirjaga edastas Prantsusmaa alaline esindus Euroopa Liidu juures Prantsuse ametiasutuste märkused Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase menetluse algatamise kohta.
(9)
10. juuli 2012. aasta e-kirjaga edastas Prantsusmaa alaline esindus Euroopa Liidu juures Prantsuse ametiasutuste vastuse huvitatud isikute esitatud märkustele.
II. MEETME KIRJELDUS
KUTSELIIDU VAL'HOR TUTVUSTUS
(10)
Prantsusmaa aiandus- ja maastikukaitse kutsevaldkonna ja toodete edendamise liit (Val'Hor) on tunnustatud Prantsusmaa aiandussektori kutseliit. Selle struktuuri ja tegevust reguleerib Prantsuse põllumajandusseadustiku artikkel L. 631-1 ja sellele järgnevad artiklid.
(11)
Kutseliit Val'Hor asutati 1997. aastal ja 13. augustil 1998. aastal sai liit riiklikelt ametiasutustelt Prantsuse põllumajandusseadustiku artikli L.632-1 kohase tunnustuse kui aianduse ja maastikukaitse valdkonna riiklik kutseliit. Kutseliidu põhikiri võeti vastu 25. märtsi 2004. aasta üldkogul.
(12)
Samalaadselt teiste tunnustatud kutsealadevaheliste organisatsioonidega on kutseliidul Val'Hor õigus sõlmida kokkuleppeid ja koguda kõikidelt liitu ühinenud kutsealade esindajatelt vabatahtlikke makseid rahastamise eesmärgil. Ministeeriumidevahelise määrusega võib sellised kokkulepped muuta Prantsuse põllumajandusseadustikus sätestatud tingimustel kohustuslikuks (sel juhul on tegemist nn laiendatud kokkulepetega) kõikide asjaomase valdkonna ettevõtjate jaoks, sõltumata sellest, kas need ettevõtjad on kutseliidu Val'Hor liikmed või mitte. Põllumajandusseadustiku sätete kohaselt on kokkulepete laiendamine lubatud üksnes juhul, kui need on seotud „ühishuvidega”, mis põhinevad tegevusel, mis „on kooskõlas üldhuviga ja on kokkusobiv ühise põllumajanduspoliitikaga” (vt põllumajandusseadustiku artikkel L.632-3).
(13)
Val'Hor sõlmis 12. novembril 2004. aastal kutsealadevahelise kokkuleppe, mida muudeti lepingu 1. lisa abil 14. septembril 2006. aastal. Kokkuleppe artiklis II on sätestatud, et kõik kutseliidus Val'Hor esindatud kutsealadel tegutsevad füüsilised ja juriidilised isikud on kohustatud tasuma aastamaksu.
(14)
Val'Hori sõlmitud kutsealadevahelist finantskokkulepet laiendati esimest korda üheks aastaks põllumajanduse, toiduainetööstuse, kalanduse ja maaelu ministeeriumi 12. aprilli 2005. aasta määrusega, mis avaldati Prantsuse Vabariigi Teatajas 12. mail 2005. aastal. Teist korda laiendati kõnealust kokkulepet üheks aastaks 16. novembri 2006. aasta määrusega, mis avaldati Prantsuse Vabariigi Teatajas 8. detsembril 2006. aastal.
(15)
31. märtsi 2008. aasta määrusega, mis avaldati Prantsuse Vabariigi Teatajas 11. aprillil 2008. aastal, laiendati 21. veebruari 2008. aasta kutsealadevahelise kokkuleppe sätteid ajavahemikuks 1. juulist 2007 kuni 30. juunini 2008 kõikidele liidu koosseisu kuuluvate kutsealade esindajatele. 16. septembri 2008. aasta määrusega, mis avaldati Prantsuse Vabariigi Teatajas 25. septembril 2008. aastal, pikendati 22. juuli 2008. aasta kutsealadevahelise kokkuleppe sätete kohaldamist kuni 30. juunini 2010. 27. mai 2010. aasta määrusega, mis avaldati Prantsuse Vabariigi Teatajas 8. juunil 2010. aastal, pikendati 22. juuli 2008. aasta kutsealadevahelise kokkuleppe sätete kohaldamist ajavahemikuks 1. juulist 2010 kuni 30. juunini 2011. Lõpuks, 3. oktoobri 2011. aasta määrusega, mis avaldati Prantsuse Vabariigi Teatajas 15. oktoobril 2011. aastal, pikendati 12. septembri 2011. aasta kutsealadevahelise kokkuleppe sätete kohaldamist kuni 30. juunini 2014.
(16)
Prantsuse ametiasutuste 17. oktoobril 2007. aastal edastatud teabe kohaselt on aiandite ja puukoolide ilutaimede sektori ning maastikukaitse sektori ettevõtjatelt võetavate kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete eesmärk võimaldada toiminguid ja hankida vahendeid aianduse, lillekasvatuse ja maastikukaitse ning nende valdkondade ettevõtete toodangu ühiseks edendamiseks sise- ja välisturgudel, pakkumise, nõudluse ja turumehhanismide tundmaõppimiseks, turu toimimise, haldamise ja läbipaistvuse parandamiseks, kogemuste ja kutsealadevaheliste suhete korraldamiseks ja edendamiseks kõnealuses sektoris, koolitus-, rakendusuuringute, katse- ja arendusprogrammide väljatöötamiseks ja liidu tegevuse tagamiseks.
RIIGI ROLL
(17)
13. augusti 1998. aasta määrusega tunnustas Prantsuse riik kutseliitu Val'Hor kutsealadevahelise organisatsioonina Prantsuse põllumajandusseadustiku artikli L.632-1 tähenduses.
(18)
Kutseliidu Val'Hor tegutsemist, ülesandeid ja koosseisu reguleerib liidu põhikiri. Kutsealadevahelise organisatsioonina tunnustamiseks pidid pädevad ametiasutused kontrollima vastavust mitmesugustele kriteeriumidele, eeskätt asjaolu, et liidu põhikiri on kooskõlas õigusaktidega (põllumajandusseadustiku artikkel L.632-1), et kutseliitu Val'Hor moodustavad organisatsioonid on esinduslikud ja vastavad riiklikule ja ühenduse poliitikale. Kutseliidu olemasolu, ülesandeid ja tegevust reguleerib Prantsuse põllumajandusseadustiku artikkel L.631-1 ja sellele järgnevad artiklid.
(19)
Prantsuse ametiasutuste väitel olid kutseliitu Val'Hor ühinenud kutsealade esindajate makstud kohustuslikuks muudetud vabatahtlikud maksed kuni 2007. aastani kutseühingu ainuke sissetulekuallikas. Kuigi kutseliit Val'Hor on eraõiguslik juriidiline isik ja tema rahastamine toimub asjaomase sektori esindajate makstud maksetest, nõuab kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete süsteemi toimimine riigi sekkumist. Selleks et vabatahtlikud maksed muutuksid kohustuslikuks kõigi asjaomaste kutsealade esindajate jaoks, on seega vaja vastu võtta ministeeriumi dekreet või määrus.
(20)
Kutseliidult Val'Hor võib nõu küsida tema koosseisu kuuluvate kutsealade poliitiliste suundumuste ja asjakohaste meetmete kohta (põllumajandusseadustiku artikkel L.632-2-1).
RIIKLIK ÕIGUSLIK ALUS
(21)
Põllumajandusseadustiku 6. osa III jaotis (artiklid L.631-1 kuni L.632-13). Ministeeriumidevahelised määrused, millega laiendati kutsealadevahelisi kokkuleppeid (vt punktid 13-14); kutsealadevahelised kokkulepped (vt punktid 10-12).
MEEDE
(22)
Kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete laekumistest on rahastatud aianduse valdkonna tegevust, mida on võimalik jagada kolme järgmisesse liiki: reklaamiüritused, teadus- ja arendustegevus ning tehnilise abi meetmed.
(23)
Prantsuse ametiasutused väidavad, et sissetulekutest ei ole mitte kunagi rahastatud ühegi kutseala esindajate ettevõtete kulutusi ning et tegemist on alati olnud kollektiivset laadi toimingutega.
III. AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
(24)
Komisjon algatas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 ette nähtud menetluse, sest tal oli kahtlusi, et sisse nõutud maksete näol oli tegemist maksulaadsete lõivudega, see tähendab riigi ressurssidega, ning et kutseliidu toimingud on seostatavad riigiga. Komisjon tugines eeskätt „Pearle” kohtuasjas tehtud kohtuotsusele (2) ja leidis, et meede ei vastanud kõigile kohtu poolt kõnealuses kohtuasjas osutatud tingimustele, kuivõrd kutseliidu valitsuse poolse tunnustamise kaudu antud nõusolek oli maksete kehtestamise eeltingimuseks, ning kuivõrd selleks, et kõnealused maksed täielikult jõustuksid, (3) oli nõutav vastu võtta riikliku ametiasutuse dokument (ministeeriumidevaheline dekreet).
IV. PRANTSUSMAA MÄRKUSED AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE KOHTA
(25)
14. märtsil 2012. aastal e-posti vahendusel edastatud kirjas ei nõustunud Prantsuse ametiasutused Euroopa komisjoni seisukohaga, mille kohaselt kutseliidu Val'Hor poolt kohustuslikuks muudetud vabatahtlikest maksetest rahastatavad toimingud on seostatavad riigiga ja neid rahastatakse riigi ressurssidest Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(26)
Prantsuse ametiasutuste väitel vastab kõnealuse kutseliidu teostatav tegevus Pearle'i kohtuotsuses toodud kriteeriumidele ning ei anna seega alust seostada seda riigiabi saamisega. Kutseliidu Val'Hor näol on tegemist eraõigusliku juriidilise isikuga, kelle tegevuse aluseks on 1. juuli 1901. aasta seadus ühingulepingu kohta. Kutseliit loodi 28. mail 1997. aastal ilutaimede tootmise, turustamise ja väärtustamisega tegelevaid aiandus- ja maastikukujundussektori ettevõtjaid kõige enamal määral esindavate organisatsioonide vabal algatusel. Põllumajandusseadustiku artikli L.632-1 sätete kohaselt tunnustati kõnealust kutseliitu 13. augustil 1998. aastal ning teave tunnustamise kohta avaldati 3. septembri 1998. aasta Prantsuse Vabariigi Teatajas. Selle tunnustuse andmiseks piirdusid ametiasutused kontrollimisega, et kutseliidu Val'Hor asutanud kutseorganisatsioonid on esinduslikud ning et kutseliidu tegevuse eesmärk on viia läbi ühistoiminguid kõnealuse valdkonna eraettevõtete majanduslikes huvides.
(27)
Prantsuse ametiasutused lisasid, et põllumajandusseadustiku artiklite L.632-3 ja L.632-6 alusel võib kutseliidu Val'Hor koosseisu kuuluvate kutsealaste organisatsioonide ühehäälsel heakskiidul sõlmitud kutsealadevahelisi kokkuleppeid muuta kohustuslikuks kõnealuse valdkonna kõigi ettevõtjate jaoks ja rahastada nende kokkulepete täitmist kohustuslikuks muudetud vabatahtlikest maksetest, kui kõnealuse tegevuse näol on tegemist ühise või ühishuve teeniva tegevusega. Ametiasutused piirdusid kokkulepete riiklikele ja Euroopa õigusaktidele vastavuse kontrollimisega ning veendusid, et kogutavatest kohustuslikuks muudetud vabatahtlikest maksetest rahastatakse korrapäraselt kutseliidu kindlaksmääratud tegevust kogu kõnealuse valdkonna hüvanguks. Seega ei ole haldusasutustel kutseliidu Val'Hor koosseisu, struktuuri ja tegevusmeetodite üle otsustamisel mingit rolli. Kutseliit saab täiesti iseseisvalt määrata kindlaks kutsealadevahelise tegevuse, mida ta soovib läbi viia.
(28)
Prantsuse ametiasutused järeldasid sellest tulenevalt, et kutseliidu Val'Hor kutsealadevahelise tegevuse näol ei ole tegemist riikliku poliitika elluviimise vahendiga, sest riigil ei ole mitte kunagi olnud võimalust suunata kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete kogumisest saadud vahendite kasutamist kõnealuse tegevuse rahastamiseks.
(29)
Vastuseks komisjoni väljendatud seisukohale, mille kohaselt kohustuslikuks muudetud vabatahtlikud maksed ja nendest saadava tulu kasutamine kujutavad endast diskrimineerimist eksporditud või imporditud toodete suhtes ning vastuseks küsimusele, kas selline rahastamisviis ei või kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust, teatasid Prantsuse ametiasutused, et kuivõrd kutseliidu Val'Hor kehtestatud makse suurus sõltub üksnes ettevõtte pindalast või töövõtjate arvust, ei kohaldata kohustuslikuks muudetud vabatahtlikke makseid imporditud või eksporditud toodete suhtes. Seega ei tekita kutsealadevahelise tegevuse rahastamine kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete abil diskrimineerivat erinevust siseriiklike toodete ja eksporditud või imporditud toodete vahel ja ei kahjusta mingil viisil konkurentsi.
(30)
Lõpuks meenutavad Prantsuse ametiasutused, et kuivõrd kohustuslikuks muudetud vabatahtlikke makseid ei kohaldada imporditud toodete suhtes, on nad seisukohal, et meetmed, mida nende abil rahastatakse, jäävad Euroopa Komisjoni 10. detsembri 2008. aasta otsuse K(2008) 7846 (millega komisjon nõustub lugema teatatud abimeetmed siseturuga kokkusobivaks) kohaldamisalasse.
V. HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE KOHTA
(31)
4. aprillil 2012. aastal sai komisjon ühelt huvitatud kolmandalt isikult märkusi menetluse algatamise kohta.
(32)
Nendes märkustes tunneb huvitatud kolmas isik huvi selliste süsteemide käivitamise kohta, mille puhul kutseliit Val'Hor on samaaegselt algataja, õigusliku aluse andja ja rahalise hüvitise saaja rollis. Need küsimused on tõstatunud seoses kutseliidu põhikirjaga, mis kindlustab ametiühingute esindatuse, võimaldades seejuures kutseliidule juurdepääsu üksnes suurematest ettevõtetest koosneva vähemuse esindajatele.
(33)
5. aprillil 2012. aastal sai komisjon teiselt huvitatud kolmandalt isikult märkused menetluse algatamise kohta.
(34)
Need märkused esitanud kolmas isik nõustub täielikult komisjoni analüüsiga kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete olemuse kohta ja leiab, et need on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 110 sätetega. Huvitatud kolmas isik juhib komisjoni tähelepanu kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete täiesti ebaseaduslikule iseloomule ning riiklike kohtuasutuste ülesandele rakendada sellise ebaseadusliku tegevuse eest karistusi, mis peaksid väljenduma nõudes tasutud kohustuslikuks muudetud vabatahtlikud maksed täies ulatuses tagasi maksta.
(35)
6. aprillil 2012. aastal sai komisjon veel ühelt huvitatud kolmandalt isikult märkused menetluse algatamise kohta.
(36)
Neis märkustes ei nõustu kõnealune kolmas isik komisjoni analüüsiga, mille kohaselt kutseliidu Val'Hor toimingud on seostatavad riigiga ning kutseliidu vahendeid tuleks käsitleda riigi vahenditena, kuivõrd riik üksnes kontrollis kutseliidu tegevuse õiguspärasust ja ei suunanud kutseliidu poliitikat.
(37)
10. juuli 2012. aasta kirjaga esitasid Prantsuse ametiasutused oma kommentaarid huvitatud kolmandate isikute märkuste kohta, leides, et need ei sea kahtluse alla Prantsuse ametiasutuste komisjonile esitatud märkusi.
VI. MEETME HINDAMINE
(38)
Komisjon märgib esmalt, et osa kõnealustest reklaami- ja aianduse edendamise üritustest rahastati France-Agrimer („FAM”) toetuste abil, mis on seotud komisjonile teatatud abidega nr N 671/07 ja XA 220/07 (viimase abi näol on tegemist teatamiskohustusest vabastatud abiga). Käesolev otsus ei piira neid toetusi hõlmavate abide kohta tehtud otsust nende riigiabina käsitlemise kohta. Samamoodi ei anta käesolevas otsuses hinnangut kõnealuses sektoris teatud konkreetsele tegevusele antava toetuse kohta, vaid kutseliidu Val'Hor eelarvesse makstava toetuse kohta.
(39)
Komisjoni uurimine on seega piiratud üksnes kontrollimisega, kas kõnealuste toimingute rahastamine kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete abil on käsitletav riigiabina.
VI.1. Riigiabi olemasolu
(40)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”.
(41)
Seega peab vaadeldavate meetmete näol, selleks et neid saaks käsitleda riigiabina, olema tegemist riigi poolt ja riigi ressurssidest antava abiga.
(42)
Kutseliitude süsteemi ja kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete olemuse vaatlemisel uuris komisjon asjaolu, kas neid saab käsitleda riigi ressurssidena, lähtuvalt ka Euroopa Kohtu 30. mai 2013. aasta otsusest kohtuasjas C-677/11: „Doux élevages”.
Euroopa Kohtu tehtud otsus kohtuasjas „Doux Élevages”
(43)
„Doux élevages” kohtuotsuses vastas Euroopa Kohus eelotsusetaotlusele, mis puudutas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1, eeskätt mõiste „riigi ressursid” tõlgendamist olukordades, mis on seotud kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksetega.
(44)
Kohus tegi otsuse, mille kohaselt liikmesriigi asutuse otsus, millega laiendatakse ühe põllumajandussektori kõikidele ettevõtjatele kokkulepet, millega (nagu põhikohtuasjas kõne all oleva tootmisharudevahelise kokkuleppega) kehtestatakse liikmesriigi asutuse tunnustatud tootmisharudevahelises organisatsioonis maksed ja muudetakse need seeläbi kohustuslikuks, et oleks võimalik rakendada meetmeid, mis puudutavad teavitamist, reklaami, välissuhteid, kvaliteedi tagamist, teadusuuringuid ja asjaomase sektori huvide kaitsmist, ei kujuta endast riigiabi.
(45)
Kohtuotsuses märkis Euroopa Kohus, et need maksed pärinevad eraettevõtjatelt, kes tegelevad asjaomastel turgudel majandustegevusega, ning see mehhanism ei sisalda riigi ressursside otsest või kaudset üleandmist. Kõnealustest maksetest moodustunud summad ei liigu riigieelarve või mõne muu avalik-õigusliku asutuse kaudu ning riik ei loovuta mis tahes vormis ressursse (olgu need siis maksud, lõivud, tasud või muud maksed), mis oleks siseriikliku õiguse kohaselt tulnud tasuda riigieelarvesse.
(46)
Kohtu väitel säilitavad kõnealused maksed eraõigusliku laadi kogu oma teekonna jooksul ning ametiasutused ei saa neist maksetest saadud vahendeid teatavate ettevõtjate toetamiseks tegelikult kasutada. Asjaomased tootmisharudevahelised organisatsioonid otsustavad ise, kuidas kasutada neid ressursse, mis on täielikult suunatud nende endi kindlaks määratud eesmärkide saavutamisele. Samuti ei ole need vahendid pidevalt riigi kontrolli all ning need ei ole riigiasutustele kättesaadavad.
(47)
Võimaliku mõju kohta, mida liikmesriik võib tootmisharudevahelise organisatsiooni toimimisele avaldada oma otsusega laiendada tootmisharudevahelist kokkulepet sektori kõikidele ettevõtjatele, leidis kohus, et see ei muuda ülaltoodud järeldusi. Kohus rõhutas, et kõnealused õigusnormid ei anna pädevale asutusele õigust juhtida või mõjutada rahaliste vahendite haldamist.
(48)
Lisaks sellele tuleneb riiklike pädevate kohtute kohtupraktikast, et kooskõlas põllumajandusseadustiku sätetega, mis käsitlevad tootmisharudevahelise organisatsiooni raames makseid kehtestava kokkuleppe laiendamist, ei tule ametiasutustel allutada kohustuslikuks muudetud vabatahtlikke makseid muule kontrollile kui nõuetekohasuse ja seadusele vastavuse kontroll. Ametiasutused tegutsevad vaid n-ö vahendina, selleks et muuta kohustuslikuks maksed, mis tootmisharudevahelised organisatsioonid on kehtestanud omaenda määratletud eesmärkide elluviimiseks. Kohus rõhutas samuti, et tootmisharudevaheliste organisatsioonide kasutatavad eraõiguslikud vahendid ei muutu „avalikeks” pelgalt seetõttu, et neid kasutatakse koos summadega, mis võivad pärineda riigieelarvest.
(49)
Kohus märkis ühtlasi, et ei riigi pädevus tunnustada tootmisharudevahelist organisatsiooni vastavalt põllumajandusseadustiku artiklile L.632.1 ega ka riigi pädevus laiendada tootmisharudevahelist kokkulepet selle seadustiku artiklite L.632-3 ja L.632-4 alusel sektori kõikidele ettevõtjatele ei võimalda teha järeldust, et tootmisharudevahelise organisatsiooni tegevus on seostatav riigiga.
(50)
Menetluse algatamise otsustes antud komisjoni hinnang riigiabi olemasolu kohta ja eeskätt riigi vahendite kasutamise ja tegevuse riigiga seostamise kohta tugines sõnaselgelt väidetele, mida kohus oli välja toonud seoses ülalnimetatud kohtuotsuses „Doux élevages”.
Kohtuotsuse Doux Élevages kohaldamine käesoleva otsuse asjaolude suhtes
(51)
Kutseliit Val'Hor: samalaadselt teiste Prantsuse kutsealadevaheliste organisatsioonidega on kutseliidu olemasolu, ülesanded ja tegevus allutatud riikliku ametiasutuse antud tunnustusele. Kutseliit jääb siiski eraõiguslikuks juriidiliseks isikuks ja ei muutu riikliku ametiasutuse osaks, sest Prantsuse ametiasutuste esitatud teabest ilmneb, et riigi roll on piiratud kutseliidu tunnustamise ning liidu pädevuses olevate kokkulepete laiendamisega.
(52)
Kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete mehhanism: põllumajandusseadustiku artikli L.632-6 kohaselt, mis ei välista maksete kohustuslikku laadi, on endiselt tegemist eraõiguslike nõuetega. Neid ei edastata riigieelarve vahendite ega riikliku asutuse või avaliku ametiasutuse kontrollitava asutuse kaudu. Põllumajandusseadustiku sätetest ilmneb, et riigi roll piirdub kõnealuste kokkulepete laiendamisega, samas kui kutsealadevaheline liit, kõnealusel juhul Val'Hor, määrab kindlaks maksete määra ja otsustab nende kasutamise üle vastavalt tema enda kindlaksmääratud eesmärkidele.
(53)
Kõnealuste eesmärkide kohta, mida kutsealadevahelised organisatsioonid eeskätt läbi oma tegevuse püüavad saavutada, märkis Euroopa kohus „Doux élevages” kohtuotsuses, et põllumajandusseadustiku artikkel L.632-3 ei luba seada kokkuleppe laiendamist sõltuvusse konkreetsete, fikseeritud ja ametiasutuste määratletud eesmärkide järgimisest, vaid loetleb mitteammendavalt väga üldised ja erinevad eesmärgid, mida tootmisharudevaheline kokkulepe peab edendama, et pädev haldusasutus saaks seda laiendada.
(54)
„Doux élevages” kohtuotsusest ilmneb, et ametiasutused ei saa kõnealustest maksetest saadud vahendeid teatavate ettevõtjate toetamiseks tegelikult kasutada. Asjaomane tootmisharudevaheline organisatsioon otsustab ise, kuidas kasutada neid ressursse, mis on täielikult suunatud tema enda kindlaks määratud eesmärkide saavutamisele. Samuti ei ole need vahendid pidevalt riigi kontrolli all ning need ei ole riigiasutustele kättesaadavad. Kõnealused õigusnormid ei anna pädevale asutusele õigust juhtida või mõjutada rahaliste vahendite haldamist. Kohus täpsustas samuti, et võimalik mõju, mida liikmesriik võib tootmisharudevahelise organisatsiooni toimimisele avaldada oma otsusega laiendada tootmisharudevahelist kokkulepet sektori kõikidele ettevõtjatele, ei muuda ülaltoodud järeldusi.
(55)
Kohus rõhutas, et tootmisharudevaheliste organisatsioonide kasutatavad eraõiguslikud vahendid ei muutu „avalikeks” pelgalt seetõttu, et neid kasutatakse koos summadega, mis võivad pärineda riigieelarvest, ning üksnes asjaolu, et teatud asjaomast tegevust rahastatakse samaaegselt France-Agrimeri toetuste abil, ei võimalda kõnealuseid kohustuslikuks muudetud vabatahtlikke makseid käsitada riigi ressurssidena, kuivõrd puuduvad tunnused, mille kohaselt need toetused oleksid võimaldanud riigil piisaval määral juhtida kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete kogumisest saadavaid vahendeid.
(56)
Kohus täpsustas seejuures, et ei riigi pädevus tunnustada tootmisharudevahelist organisatsiooni vastavalt põllumajandusseadustiku artiklile L.632-1 ega ka riigi pädevus laiendada tootmisharudevahelist kokkulepet selle seadustiku artiklite L.632-3 ja L.632-4 alusel sektori kõikidele ettevõtjatele ei võimalda teha järeldust, et tootmisharudevahelise organisatsiooni tegevus on seostatav riigiga.
(57)
Eelnevates põhjendustes toodud põhjustel leiab komisjon, et kutsealadevahelise liidu Val'Hor tegevuse rahastamisel kohustuslikuks muudetud vabatahtlikud maksed ei pärinenud riigi ressurssidest ning sellest tulenevalt ei ole kõnealuse rahastamise näol tegemist riigiabiga.
VII. KOKKUVÕTE
(58)
Eelnevast tuleneb, et tegevuse rahastamisel kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete abil ei ole tegemist riigiabiga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Kutseliidu Val'Hor müügiedendus-, reklaamimeetmete, tehnilise abi ning teadus- ja arendustegevuse rahastamise puhul kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksete abil ajavahemikul 2005-2014 ei ole tegemist riigiabiga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, ilma et see piiraks otsuse vastuvõtmist küsimuses, kas riigi antava toetuse näol kutsealadevahelisele organisatsioonile on tegemist riigiabiga või mitte või kas kõnealusele tegevusele antavate toetuste näol on tegemist riigiabiga.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.
Brüssel, 9. aprill 2014