РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 516/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за създаване на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ и за изменение на Решение 2008/381/ЕО на Съвета и отмяна на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Решение 2007/435/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Съюза да представлява пространство на свобода, сигурност и правосъдие следва да бъде постигната, inter alia, чрез общи мерки, определящи рамката на политика по въпросите на убежището и имиграцията, която се основава на солидарността между държавите членки и е справедлива спрямо третите държави и техните граждани. Европейският съвет от 2 декември 2009 г. отчете, че финансовите ресурси в Съюза следва да стават все по-гъвкави и съгласувани от гледна точка както на обхвата, така и на приложимостта им, за да подпомагат развитието на политиката в областта на убежището и миграцията.
(2)
С настоящия регламент следва да се създаде фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (наричан по-долу „фондът“) с цел да се допринесе за развитието на общата политика на Съюза в областта на убежището и имиграцията, както и за укрепването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, при прилагане на принципите на солидарност и поделяне на отговорностите между държавите членки и на сътрудничество с трети държави.
(3)
Фондът следва да отразява необходимостта от повече гъвкавост и опростяване, като същевременно отговаря на изискванията за предвидимост и осигурява справедливо и прозрачно разпределение на ресурсите за постигането на общите и специфичните цели, установени в настоящия регламент.
(4)
Ръководни принципи при изпълнението на фонда са ефикасността на мерките и качеството на разходите. Освен това изпълнението на фонда следва да бъде по възможно най-ефективния и достъпен начин.
(5)
Новата структура от два стълба на финансирането в областта на вътрешните работи следва да допринесе за опростяването, рационализирането, консолидирането и прозрачността на финансирането в тази област. Следва да се търсят полезни взаимодействия, съгласуваност и взаимно допълване между отделните фондове и програми, включително с цел отпускане на финансиране за общи цели. Въпреки това следва да се избягва припокриването между отделните инструменти за финансиране.
(6)
Фондът следва да създаде гъвкава рамка, която позволява на държавите членки да получават финансови ресурси по своите национални програми в подкрепа на политиките, обхванати от този фонд, в съответствие с конкретното им положение и потребности и предвид общите и специфичните цели на фонда, за които финансовата подкрепа би била най-ефективна и подходяща.
(7)
Фондът следва да изразява солидарност чрез предоставяне на финансова помощ на държавите членки. Той следва да подобри ефективното управление на миграционните потоци към Съюза в областите, в които действията на Съюза имат максимална добавена стойност, и по-специално чрез поделяне на отговорностите между държавите членки и поделяне на отговорностите и засилване на сътрудничеството с трети държави.
(8)
За да допринесат за постигането на общата цел на фонда, държавите членки следва да гарантират, че в националните им програми се включват действия в подкрепа на специфичните цели на настоящия регламент и че разпределението на ресурсите между целите осигурява възможност за постигането на тези цели. В редките случаи на държава членка, която желае да използва дерогация от минималните проценти, установени в настоящия регламент, съответната държава членка следва да представи подробна обосновка в националната си програма.
(9)
За да се гарантира еднородна и висококачествена политика в областта на убежището и да се прилагат по-високи стандарти на международна закрила, фондът следва да допринесе за ефективното функциониране на общата европейска система за убежище, която включва мерки, свързани с политиката, законодателството и изграждането на капацитет, като същевременно се работи в сътрудничество с други държави членки, агенции на Съюза и трети държави.
(10)
Целесъобразно е усилията на държавите членки във връзка с пълното и правилното прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището да бъдат подпомагани и подобрени, и по-специално усилията за предоставяне на подходящи условия за прием на разселените лица, на кандидатите за международна закрила и на лицата, на които е предоставена международна закрила, за осигуряване на правилно определяне на статута в съответствие с Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4), за прилагане на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище и за насърчаване на добрите практики в областта на убежището с цел да се защитят правата на лицата, търсещи международна закрила, и да се създадат условия за ефикасна работа на системите за убежище на държавите членки.
(11)
Фондът следва да предоставя подходящо подпомагане за съвместните усилия на държавите членки, насочени към установяване, споделяне и насърчаване на най-добрите практики, както и към изграждане на ефективни структури за сътрудничество с цел повишаване качеството на вземането на решения в рамките на общата европейска система за убежище.
(12)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO), създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), с цел да се координира практическото сътрудничество между държавите членки в областта на убежището, да се подпомогнат държавите членки, чиито системи за убежище са подложени на особено голям натиск, и да се допринесе за осъществяването на общата европейска система за убежище. Комисията може да използва предоставената от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) възможност да възложи на EASO изпълнението на специфични ad hoc задачи, като координацията на действия на държавите членки по презаселване в съответствие с Регламент (ЕС) № 439/2010.
(13)
Фондът следва да подпомага усилията на Съюза и на държавите членки във връзка със засилването на капацитета на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките им в областта на убежището, предвид задълженията им съгласно съществуващото право на Съюза.
(14)
Фондът следва да подпомага усилията, полагани от държавите членки, за предоставяне на международна закрила и постигане на трайно решение на тяхна територия за бежанците и разселените лица, за които Върховният комисар на ООН за бежанците е установил, че отговарят на критериите за презаселване, като например оценката на нуждите от презаселване и прехвърлянето на съответните лица на тяхна територия, с цел да им бъде предоставен сигурен правен статут и да бъде насърчена ефективната им интеграция.
(15)
Фондът следва да осигурява подпомагане за нови подходи относно безопасния достъп до процедури за предоставяне на убежище, по-специално като го насочва към основните държави на транзитно преминаване, например програми за закрила на конкретни групи или определени процедури за разглеждане на молбите за предоставяне на убежище.
(16)
Предвид естеството на фонда той следва да може да подпомага доброволни и съгласувани между държавите членки дейности, насочени към поделяне на тежестта между тях и състоящи се в прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, и на кандидати за международна закрила, от една държава членка в друга.
(17)
Партньорствата и сътрудничеството с трети държави, целящи да се гарантира подходящо управление на наплива от хора, подаващи молби за убежище или други форми на международна закрила, са особено важен елемент от политиката на Съюза в областта на убежището. С цел да се осигури достъп до международна закрила и намиране на трайни решения на възможно най-ранен етап, включително в рамките на регионални програми за закрила, фондът следва да включва силно застъпен компонент, свързан с презаселването, на равнището на Съюза.
(18)
С оглед подобряване и засилване на процеса на интегриране в европейските общества фондът следва да улеснява законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите членки и да предвижда подготовка на процеса на интегриране още в държавата на произход на гражданите на трети държави, идващи в Съюза.
(19)
За да бъде ефикасен и да постигне най-висока добавена стойност, фондът следва да използва по-целенасочен подход, в подкрепа на съгласувани стратегии, специално създадени за насърчаване на интеграцията на граждани на трети държави на национално, местно и/или регионално равнище, където е уместно. Тези стратегии следва да се изпълняват главно от местни или регионални органи и от недържавни участници, като същевременно не се изключват националните органи, по-специално когато специфичната административна организация на държавата членка го налага или когато в дадена държава членка действията за интеграция попадат в областта на споделена компетентност между държавата и децентрализираната администрация. Изпълняващите организации следва да избират от различните мерки, които са на тяхно разположение, най-подходящите за конкретната им ситуация.
(20)
Изпълнението на фонда следва да бъде в съответствие с общите основни принципи на Съюза относно интеграцията, както са уточнени в общата програма за интеграция.
(21)
Обхватът на мерките за интегриране следва да включва и лицата, на които е предоставена международна закрила, за да се гарантира всеобхватен подход към интеграцията, при който се вземат предвид специфичните особености на тези целеви групи. Когато мерките за интегриране са съчетани с мерки по приемане, където е уместно следва да има възможност действията да обхващат и кандидати за международна закрила.
(22)
За да се гарантира последователност на позицията на Съюза по отношение на интегрирането на граждани на трети държави, действията, финансирани от този фонд, следва да са конкретни и да допълват действията, финансирани от Европейския социален фонд. В този контекст от органите на държавите членки, отговарящи за изпълнението на този фонд, следва да се изисква да установят механизми за сътрудничество и координация с органите, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
(23)
От практически съображения някои действия може да се отнасят до група лица, които за по-голяма ефективност може да се разглеждат като едно цяло, без да се прави разлика между отделните членове на групата. Ето защо ще бъде подходящо да се предвиди възможност за тези държави членки, които желаят, да установят в националните си програми, че действията за интеграция може да обхващат близките роднини на гражданите от трети държави, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на посочените действия. Под „близки роднини“ ще се разбират съпрузите, партньорите, както и всички лица в преки роднински връзки по низходяща или възходяща линия с гражданина на трета държава, спрямо когото са насочени действията за интеграция, които в противен случай няма да бъдат включени в обхвата на фонда.
(24)
Фондът следва да подпомага държавите членки при изготвянето на стратегии за организиране на законната миграция, които укрепват капацитета им за разработване, изпълнение, наблюдение и оценяване като цяло на всички стратегии, политики и мерки в областта на имиграцията и интеграцията на граждани на трети държави, включително правните инструменти на Съюза. Фондът следва да подпомага също така обмена на информация, най-добрите практики и сътрудничеството между различните структури на администрацията, както и сътрудничеството с други държави членки.
(25)
Съюзът следва да продължи и да разшири използването на партньорствата за мобилност като основна стратегическа, всеобхватна и дългосрочна рамка за сътрудничество при управлението на миграцията с трети държави. Фондът следва да подпомага дейности, извършвани в рамките на партньорствата за мобилност, които се осъществяват в Съюза или в трети държави и които целят задоволяване на потребностите и следване на приоритетите на Съюза, и по-специално действия, осигуряващи непрекъснатост на финансирането, които обхващат както Съюза, така и трети държави.
(26)
Целесъобразно е да продължат подпомагането и насърчаването на усилията на държавите членки за подобряване управлението на връщанията на граждани на трети държави във всичките им аспекти, с оглед на непрекъснато справедливо и ефективно прилагане на общите стандарти за връщане, по-специално както са установени в Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Фондът следва да насърчава разработването на стратегии за връщане на национално равнище в рамките на концепцията за интегрирано управление на връщането на лица, както и мерки в подкрепа на ефективното им изпълнение в трети държави.
(27)
По отношение на доброволното връщане на лица, включително лица, които желаят да бъдат върнати, въпреки че не са задължени да напускат територията, следва да се предвидят стимули за връщаните лица, като например преференциално третиране под формата на засилена помощ при връщането. Този вид доброволно връщане е в интерес както на връщаните лица, така и на органите, от гледна точка на неговата икономическа ефективност. Държавите членки следва да бъдат насърчавани да отдават предпочитание на доброволното връщане.
(28)
От гледна точка на политиката обаче доброволното и принудителното връщане са свързани помежду си и имат взаимно подсилващ ефект и поради това държавите членки следва да бъдат насърчавани да подсилват взаимно допълващите се елементи на тези две форми при управлението на връщането на лица. Необходимо е да се извършват действия за извеждане, с цел да се запазят целостта на политиката на Съюза в областта на имиграцията и убежището и системите за имиграция и убежище на държавите членки. Следователно възможността за извеждане е предпоставка, за да се гарантира, че тази политика няма да бъде компрометирана и че се прилагат принципите на правовата държава, които от своя страна са от основно значение за създаването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие. По тази причина фондът следва да подпомага действията на държавите членки за улесняване на извеждането в съответствие със стандартите, предвидени в правото на Съюза, където е приложимо, и при пълно зачитане на основните права и достойнството на връщаните лица.
(29)
Много е важно фондът да подпомага специфични мерки за връщаните лица в страната на връщане, за да може да се осигури действителното им връщане в техния град или район на произход при добри условия и да се подпомогне трайната им реинтеграция в тяхната общност.
(30)
Споразуменията на Съюза за обратно приемане са неразделна част от политиката на връщане на Съюза и представляват централен инструмент за ефикасно управление на миграционните потоци, тъй като улесняват бързото връщане на незаконните мигранти. Тези споразумения са съществен елемент от рамката за диалог и сътрудничество с трети държави на произход и на транзитно преминаване на незаконни мигранти и прилагането им в трети държави следва да бъде подпомагано в интерес на ефективните стратегии за връщане на национално равнище и на равнище Съюз.
(31)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (8), сред чиито задачи е предоставяне необходимата подкрепа на държавите членки при организация на съвместни операции по връщане и определяне на най-добрите практики в областта на получаването на пътни документи и извеждането на граждани на трети държави, незаконно пребиваващи на териториите на държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, като се отчита обстоятелството, че някои ситуации могат да включват хуманитарни кризи и морски спасителни операции.
(32)
В допълнение към подпомагането за връщане на лица, предвидено в настоящия регламент, фондът следва да подпомага и други мерки за борба с незаконната имиграция или заобикалянето на съществуващите правила за законна миграция, като по този начин се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки.
(33)
Изпълнението на фонда следва да бъде при пълно спазване на правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз, и на основните права, залегнали в съответните международни инструменти, включително съответната съдебна практика на Европейския съд по правата на човека. Допустимите действия следва да отчитат основания на правата на човека подход към закрилата на мигранти, бежанци и лица, търсещи убежище, и по-специално следва да гарантират, че се отделя специално внимание и се осигуряват специализирани мерки за специфичното положение на уязвимите лица, по-специално жени, непридружени малолетни и непълнолетни лица и други изложени на риск малолетни и непълнолетни.
(34)
Понятията „уязвими лица“ и „членове на семейството“ са определени по различен начин в отделните актове със значение за настоящия регламент. Ето защо те следва да се разглеждат със значението си в съответния акт, като се отчита контекстът, в който са използвани. Във връзка с презаселването държавите членки, които го осъществяват, следва да провеждат тесни консултации с Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на понятието „членове на семейството“ при практиките им на презаселване и реалния процес на презаселване.
(35)
Мерките за трети държави или по отношение на трети държави, които се подпомагат чрез фонда, следва да се приемат така, че да се осигурява полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, получаващи подкрепа чрез инструменти на Съюза за външна помощ, както географски, така и тематични. По-специално, при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион. Мерките не следва да имат за цел да подпомагат дейности, които са пряко насочени към развитието, и следва да допълват финансовата помощ, предоставяна чрез инструментите за външна помощ, когато това е целесъобразно. Следва да се зачита принципът за съгласуваност на политиката за развитие, изложен в точка 35 от Европейския консенсус за развитие. Важно е също така да се гарантира, че прилагането на спешната помощ е в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълва, и съблюдава хуманитарните принципи, установени в Европейския консенсус относно хуманитарна помощ.
(36)
Значителна част от наличните средства по фонда следва да бъде отпускана пропорционално на носената от всяка държава членка отговорност, изразяваща се в усилията по управлението на миграционните потоци, като се прилагат обективни критерии. За тази цел следва да се използват последните налични статистически данни на Евростат съгласно Регламент (ЕС) № 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета (9) относно миграционните потоци, като например броят на подадените за първи път молби за убежище, броят на положителните решения за предоставяне на статут на бежанец или за предоставяне на субсидиарна закрила, броят на презаселените бежанци, броят законно пребиваващи граждани на трети държави, броят граждани на трети държави, които са получили разрешение за пребиваване, издадено от държава членка, броят на решенията за връщане, издадени от националните органи, и броят на извършените връщания.
(37)
В настоящия регламент се определя разпределянето на основните суми между държавите членки. Основната сума се състои от минимална сума и сума, изчислена въз основа на средната стойност на средствата, отпуснати на всяка държава членка за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. по Европейския бежански фонд, създаден с Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10), Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни, създаден с Решение 2007/435/ЕО на Съвета (11) и Европейския фонд за връщане, създаден с Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12). Изчислението на разпределянето беше направено в съответствие с критериите за разпределяне, установени в Решение № 573/2007/ЕО, Решение 2007/435/ЕО и Решение № 575/2007/ЕО. Предвид заключенията на Европейския съвет от 7 февруари 2013 г.-8 февруари 2013 г., в които се подчертава, че следва да „се постави специален акцент върху островните общества, които са изправени пред несъразмерни предизвикателства, свързани с миграцията“, е целесъобразно да се повишат минималните суми за Кипър и Малта.
(38)
Макар да е целесъобразно отпускането на сумата за всяка държава членка да се извършва въз основа на последните налични статистически данни, част от наличните средства по фонда следва също така да бъде отпускана за изпълнението на специфични действия, които изискват съвместни усилия на държавите членки и водят до значителна добавена стойност за Съюза, както и за изпълнението на програмата на Съюза за презаселване и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга.
(39)
За тази цел с настоящия регламент следва да се създаде списък на специфичните действия, които могат да бъдат финансирани по фонда. На онези държави членки, които поемат ангажимент за изпълнението на такива действия, следва да бъдат отпускани допълнителни суми.
(40)
В контекста на постепенното създаване на програма на Съюза за презаселване, фондът следва да предоставя целенасочена помощ под формата на финансови стимули (еднократни суми) за всяко презаселено лице. Комисията, в сътрудничество с EASO и в съответствие със съответните им правомощия, следва да наблюдава ефективното прилагане на действията по презаселване, за които се предоставя подкрепа от фонда.
(41)
С оглед увеличаване на ефекта от усилията на Съюза за презаселване при предоставянето на закрила на нуждаещите се от международна закрила лица и максимално увеличаване на стратегическия ефект от презаселването чрез по-точно определяне на лицата, които най-много се нуждаят от презаселване, следва да бъдат определени общи приоритети в областта на презаселването на равнището на Съюза. Тези общи приоритети следва да се променят само ако има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците и въз основа на общите категории, определени в настоящия регламент.
(42)
Като се има предвид особената уязвимост на някои категории лица, нуждаещи се от международна закрила, те следва винаги да бъдат включвани в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването.
(43)
Предвид потребностите във връзка с презаселването, установени в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, е необходимо да се предоставят и допълнителни финансови стимули за презаселването на лица по отношение на специфични географски региони и националности, както и на специфични категории лица, които се презаселват, в случай че презаселването е определено като най-подходящото решение за техните специфични нужди.
(44)
С оглед засилването на солидарността и по-доброто поделяне на отговорността между държавите членки, особено по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на търсещите убежище, подобен механизъм, основаващ се на финансови стимули, следва да се въведе и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга. Този механизъм следва да ограничи натиска върху държавите членки, които приемат по-голям брой лица, търсещи убежище, и лица, на които е предоставена международна закрила, в абсолютни или относителни стойности.
(45)
Подпомагането, предоставяно от фонда, ще бъде по-ефикасно и ще доведе до по-висока добавена стойност, ако в настоящия регламент се определят ограничен брой задължителни цели, които да се преследват с програмите, изготвяни от всяка държава членка, като се вземат предвид конкретното положение и нужди на съответната държава членка.
(46)
За засилената солидарност е важно фондът да предоставя, по целесъобразност в координация и единодействие с хуманитарната помощ, управлявана от Комисията, допълнително подпомагане за справяне с извънредни ситуации, свързани със силен миграционен натиск в държави членки или в трети държави, или в случай на масово навлизане на разселени лица съгласно Директива 2001/55/ЕО на Съвета (13), чрез отпускане на спешно подпомагане. Спешното подпомагане следва да включва и подпомагане за ad hoc хуманитарни програми за приемане, които имат за цел да се предостави право на временно пребиваване на територията на държава членка в случай на извънредна хуманитарна криза в трета държава. Въпреки това тези други хуманитарни програми за приемане не следва да засягат, нито да застрашават програмата на Съюза за презаселване, която изрично има за цел да предоставя от самото начало трайно решение за нуждаещите се от международна закрила лица, прехвърлени в Съюза от трета държава. За тази цел държавите членки не следва да имат право на допълнителни еднократни суми за лица, на които е предоставено право на временно пребиваване на територията на съответната държава членка по силата на тези други хуманитарни програми за приемане.
(47)
С настоящия регламент следва да се предвиди финансова помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (14), в съответствие с нейните цели и задачи.
(48)
Ето защо Решение 2008/381/ЕО следва да бъде изменено, за да се съгласуват процедурите и да се улесни предоставянето на подходящо и своевременно финансово подпомагане за националните звена за контакт, предвидени в посоченото решение.
(49)
Като се има предвид целта на предоставянето на финансови стимули на държавите членки под формата на еднократни суми във връзка с презаселването и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и тъй като те представляват малка част от действителните разходи, с настоящия регламент следва да се предвидят някои дерогации от правилата за допустимост на разходите.
(50)
С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия регламент относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и на определението за специфични действия и на общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(51)
При прилагането на настоящия регламент, включително изготвянето на делегирани актове, Комисията следва да се консултира с експерти от всички държави членки.
(52)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(53)
Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да създадат допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите членки. Тъй като Съюзът е в по-добра позиция от държавите членки от гледна точка на това да предостави рамка за изразяване на солидарността на Съюза при управлението на миграционните потоци, предоставяното съгласно настоящия регламент финансово подпомагане следва да допринася по-специално за укрепване на националния капацитет и на капацитета на Съюза в тази област.
(54)
Необходимо е да се увеличи максимално въздействието на финансирането от Съюза чрез мобилизиране, обединяване и привличане на публични и частни финансови ресурси.
(55)
Комисията следва да наблюдава изпълнението на фонда в съответствие с регламент (ЕС) № 514/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (16) с помощта на общи показатели за оценка на резултатите и въздействието. Тези показатели, включващи съответни основни параметри, следва да осигуряват минималната основа за оценка на степента на постигане на целите на фонда.
(56)
За да се отчитат постиженията на фонда, следва да се определят общи показатели по отношение на неговите специфични цели. Общите показатели не следва да засягат факултативния или задължителния характер на изпълнението на свързаните действия, както са посочени в настоящия регламент.
(57)
За целите на управлението и използването му фондът следва да представлява част от съгласувана рамка, която се състои от настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 513/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (17) За целите на фонда посоченото в Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство следва да включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори. Всяка държава членка следва да отговаря за установяването на участниците в партньорството и за практическите механизми за осъществяването му.
(58)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището в съответствие с общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и общата политика в областта на имиграцията, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(59)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС фондът следва да отчита систематичното включване на принципите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията.
(60)
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО следва да бъдат отменени, като се спазват преходните разпоредби, предвидени в настоящия регламент.
(61)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(62)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(63)
Целесъобразно е срокът на прилагане на настоящия регламент да бъде съобразен с този на Регламент (ЕС, Евратом)) № 1311/2013 г. (18) на Съвета*. Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се създава фонд „Убежище, миграция и интеграция“ („фондът“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. С настоящия регламент се определят:
а)
целите на финансовото подпомагане и допустимите действия;
б)
общата рамка за изпълнението на допустимите действия;
в)
наличните финансови средства и тяхното разпределение;
г)
принципите и механизмът за установяване на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването; и
д)
финансовата помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията.
3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 514/2014 г., без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„презаселване“ означава процес, при който по искане на Върховния комисар на ООН за бежанците, мотивирано от потребността на дадено лице от международна закрила, граждани на трети държави биват прехвърлени от трета държава и се установяват в държава членка, в която се разрешава пребиваването им с един от следните статути:
i)
„статут на бежанец“ по смисъла на член 2, буква д) от Директива 2011/95/ЕС;
ii)
„статут на субсидиарна закрила“ по смисъла на член 2, буква ж) от Директива 2011/95/ЕС, или
iii)
всеки друг статут, който по силата на националното право и правото на Съюза осигурява подобни права и предимства като статутите, посочени в подточки i) и ii);
б)
„други хуманитарни програми за приемане“ означава ad hoc процес, в рамките на който държава членка допуска определен брой граждани на трета държава да остават временно на нейна територия, с цел да им предостави закрила при извънредни хуманитарни кризи следствие на политически събития или конфликти;
в)
„международна закрила“ означава статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
г)
„връщане“ означава процес на връщане на гражданин на трета държава - при доброволно или принудително изпълнение на задължение за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
д)
„гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС. Позоваването на граждани на трети държави се приема, че включва лицата без гражданство и лицата с неопределено гражданство;
е)
„извеждане“ е принудителното изпълнение на задължението за връщане и по-специално физическото транспортиране извън държавата членка, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
ж)
„доброволно напускане“ е изпълнение на задължението за връщане в срока, определен за тази цел в решението за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
з)
„непридружено малолетно или непълнолетно лице“ означава гражданин на трета държава възраст под 18 години, който влиза или е влязъл на територията на държава членка, непридружен от пълнолетно лице, което да носи отговорност за него по закон или съгласно националните практики на съответната държава членка, докато грижата за него не бъде реално поета от такова лице; включват се и малолетни или непълнолетни лица, които са оставени непридружени след влизането им на територията на държавите членки;
и)
„уязвимо лице“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
й)
„член на семейството“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
к)
„извънредна ситуация“ означава ситуация, която е резултат от:
i)
силен миграционен натиск в една или повече държави членки, характеризиращ се с голям и несъразмерен приток на граждани на трети държави, който създава сериозни и неотложни проблеми за съоръженията за прием и местата за задържане, за системите и за процедурите за убежище,
ii)
прилагане на механизми за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО, или
iii)
силен миграционен натиск в трети държави, където бежанци са блокирани вследствие на политически събития или конфликти.
Член 3
Цели
1. Общата цел на фонда е да допринася за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и на общата имиграционна политика при пълно зачитане на правата и принципите, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз.
2. В рамките на общата цел, фондът допринася за постигането на следните общи специфични цели:
а)
укрепване и развиване на всички аспекти на общата европейска система за убежище, включително нейното външно измерение;
б)
подпомагане на законната миграция към държавите членки в съответствие с техните икономически и социални нужди, например нуждите на пазара на труда, като същевременно се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки, както и насърчаване на ефективната интеграция на гражданите на трети държави;
в)
насърчаване на справедливи и ефективни стратегии за връщане в държавите членки, които допринасят за борбата с незаконната имиграция, като се обръща особено внимание на трайния характер на връщането и на действителното обратно приемане в страните на произход и транзитно преминаване;
г)
засилване на солидарността и на поделянето на отговорностите между държавите членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците мигранти и търсещи убежище, включително чрез практическо сътрудничество.
Постигането на специфичните цели на този фонд се оценява в съответствие с член 55, параграф 2 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., като се използват общите показатели, посочени в приложение IV към настоящия регламент, и специфичните програмни показатели, включени в националните програми.
3. Мерките, предприети с цел изпълнение на посочените в параграфи 1 и 2 цели, изцяло съответстват на мерките, подкрепяни чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, и на принципите и общите цели на външната дейност на Съюза.
4. Постигането на целите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се извършва при отчитане на принципите и целите на хуманитарната политика на Съюза. Съгласуваността с мерките, финансирани чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, се осигурява в съответствие с член 24.
Член 4
Партньорство
За целите на фонда посоченото в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори.
ГЛАВА II
ОБЩА ЕВРОПЕЙСКА СИСТЕМА ЗА УБЕЖИЩЕ
Член 5
Системи за приемане и убежище
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, предвидени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
лица, които имат статут на бежанци или статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
б)
лица, които са подали молба за една от формите на международна закрила, посочени в буква а), но още не са получили окончателно решение;
в)
лица, които се ползват от временна закрила по смисъла на Директива 2011/55/ЕО;
г)
лица, които са в процес на презаселване или прехвърляне от държава членка или са били презаселени или прехвърлени.
По отношение на условията за приемане и процедурите за предоставяне на убежище фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея от настоящия параграф:
а)
предоставянето на материална помощ, включително помощ на границата, образование, обучение, помощни услуги, здравеопазване и психологически грижи;
б)
предоставянето на помощни услуги като писмен и устен превод, образование, обучение, включително езиково обучение, и други инициативи, съответстващи на статута на въпросното лице;
в)
създаването и усъвършенстването на административни структури, системи и обучение за персонала и съответните органи, за да се осигури на лицата, търсещи убежище, ефективен и лесен достъп до процедурите за предоставяне на убежище и ефикасни и висококачествени процедури за предоставяне на убежище, по-специално където е необходимо с оглед развитието на достиженията на правото Съюза;
г)
социалното подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и информация или консултации относно възможния изход от процедурата по предоставяне на убежище, включително относно аспекти като процедурите за връщане;
д)
предоставянето на правна помощ и представителство;
е)
определянето на уязвимите групи и конкретна помощ за уязвимите лица, по-специално в съответствие с букви а)-д);
ж)
създаването, разработването и подобряването на алтернативни мерки на задържането.
Когато се смята за уместно и когато националната програма на дадената държава членка го предвижда, фондът може да подпомага свързани с интеграцията мерки, като мерките по член 9, параграф 1, във връзка с приемането на лицата, посочени в първа алинея от настоящия параграф.
2. В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, по отношение на инфраструктурата за настаняване и системите за приемане фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
подобряването и поддръжката на съществуващите инфраструктури и услуги за настаняване;
б)
укрепването и подобряването на административните структури и системи;
в)
предоставянето на информация на местните общности;
г)
обучение за служителите на органите, включително местните органи, които ще бъдат в контакт с посочените в параграф 1 лица във връзка с приемането им;
д)
изграждането, управлението и развитието на нови инфраструктури и услуги за настаняване, както и на административни структури и системи, по-специално където е необходимо с цел посрещане на структурните нужди на държавите членки.
3. В рамките на специфичните цели, предвидени в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато тези действия са свързани с лица, временно пребиваващи:
-
в центрове за транзит и обработка на досиетата на бежанци, по-специално за да подпомага дейности по презаселване в сътрудничество с Върховния комисар на ООН за бежанците, или
-
на територията на държава членка в контекста на други хуманитарни програми за приемане.
Член 6
Капацитет на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките и процедурите им за предоставяне на убежище
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на действията за увеличаване на капацитета на държавите членки да разработват, наблюдават и оценяват политиките и процедурите си за предоставяне на убежище, фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки - включително във връзка с механизма за ранно предупреждение, подготвеност и управление на кризи, установен в Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) - за събиране, анализиране и разпространение на качествени и количествени данни и статистическа информация относно процедурите за предоставяне на убежище, възможностите за приемане, действията по презаселване и прехвърляне на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга;
б)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки за събиране, анализиране и разпространение на информация относно страната на произход;
в)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките за предоставяне на убежище, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи и други заинтересовани страни, разработване на показатели и сравнителни критерии.
Член 7
Презаселване, прехвърляне на лица, подали молби или получили международна закрила, и друг вид ad hoc приемане по хуманитарни съображения
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага по-специално следните действия във връзка с презаселването на всеки гражданин на трета държава, който е в процес на презаселване или е бил презаселен в държава членка, и във връзка с други хуманитарни програми за приемане:
а)
въвеждане и разработване на национални програми и стратегии за презаселване и на други хуманитарни програми за приемане, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите и оценка;
б)
изграждане на подходяща инфраструктура и услуги, за да се гарантира безпрепятственото и ефективно осъществяване на действията по презаселване и на действията във връзка с други хуманитарни програми за приемане, включително езикова помощ;
в)
изграждане на структури и системи и въвеждане на обучение за персонала във връзка с провеждане на мисии в трети държави и/или в други държави членки, провеждане на интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
г)
оценяване от компетентните органи на държавите членки на потенциални случаи за презаселване и/или случаи за друг вид приемане по хуманитарни съображения, например провеждане на мисии в третата държава, интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
д)
оценка на здравословното състояние и лечение преди заминаването, мерки за материално подпомагане преди заминаването, мерки за предоставяне на информация и за интеграция преди заминаването, организация на пътуването, включително осигуряване на придружаване от медицински персонал;
е)
предоставяне на информация и помощ при пристигането или малко след това, включително услуги за устен превод;
ж)
действия, целящи да се пристъпи към събиране на семейството на лицата, които са в процес на презаселване в държава членка;
з)
укрепване на инфраструктурата и услугите, свързани с миграцията и убежището, в държавите, определени да изпълняват регионални програми за закрила;
и)
създаване на условия, водещи до интеграция, автономия и независимост на презаселените бежанци в дългосрочен план.
2. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато се приема, че те са подходящи с оглед на развитието на политиката в периода на използване на средствата от фонда или когато това е предвидено в националната програма на дадена държава членка, и когато те са свързани с прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила. Тези действия се извършват със съгласието на въпросните лица от държавата членка, която им е предоставила международна закрила или отговаря за разглеждането на молбите им, в друга заинтересована държава членка, където ще им бъде предоставена равностойна закрила или молбите им за международна закрила ще бъдат разгледани.
ГЛАВА III
ИНТЕГРИРАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И ЗАКОННА МИГРАЦИЯ
Член 8
Имиграция и мерки преди заминаване
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в трета държава и са насочени към граждани на трети държави, които изпълняват специфичните мерки, предхождащи заминаването, и/или условията, посочени в националното право и съответстващи на правото на Съюза, където е приложимо, включително относно способността им да се интегрират в обществото на дадена държава членка. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
разработване на информационни пакети и кампании за повишаване на осведомеността и насърчаване на междукултурния диалог, включително посредством лесни за използване комуникационни и информационни технологии и уебсайтове;
б)
оценка на уменията и квалификациите, както и засилване на прозрачността и съпоставимостта на уменията и квалификациите в трета държава с тези в дадена държава членка;
в)
обучение за увеличаване на пригодността на заетост в държава членка;
г)
провеждане на подробни курсове за гражданска култура и езиково обучение;
д)
помощ във връзка с молби за събиране на семейството по смисъла на Директива 2003/86/ЕО на Съвета (20).
Член 9
Мерки за интеграция
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в рамките на съгласувани стратегии, при отчитане на нуждите от интеграция на граждани на трети държави на местно и/или регионално равнище. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия, насочени към граждани на трети държави, които пребивават законно в държава членка или, където е приложимо, които са в процес на придобиване на право на законно пребиваване в държава членка:
а)
създаване и разработване на такива стратегии за интеграция с участието на местни или регионални заинтересовани страни, когато е целесъобразно, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите за интеграция и оценка, включително оценка от страна на участниците, за да се установят най-добрите практики;
б)
предоставяне на съвети и подпомагане в области като жилищно настаняване, средства за издръжка, административни и правни насоки, здравни, психологически и социални грижи, грижи за децата и събиране на семейството;
в)
действия за запознаване на граждани на трети държави с приемащото общество, действия, позволяващи на тези граждани да се адаптират към него, действия за информиране на тези граждани за техните права и задължения, както и за предоставяне на възможност за участие в гражданския и културния живот и за споделяне на ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз;
г)
мерки, насочени към образованието и обучението, включително езиково обучение и подготвителни действия за улесняване на достъпа до пазара на труда;
д)
действия, насочени към насърчаване на самоутвърждаването и предоставяне на възможност за самоиздръжка на граждани на трети държави;
е)
действия за насърчаване на пълноценните контакти и конструктивния диалог между гражданите на трети държави и приемащото общество и действия за насърчаване на приемането им от приемащото общество, включително чрез участие на медиите;
ж)
действия, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия по отношение на резултатите от взаимодействието на гражданите на трети държави с публични и частни служби, включително адаптиране на тези служби за работа с граждани на трети държави;
з)
изграждане на капацитет на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включително чрез обмен на опит и най-добри практики и работа в мрежа.
2. Посочените в параграф 1 действия отчитат, когато е необходимо, специфичните нужди на различните категории граждани на трети държави, включително лицата, на които е предоставена международна закрила, презаселените или прехвърлените лица и в особена степен уязвимите лица.
3. В националните програми може да се предвиди възможността в посочените в параграф 1 действия да се включват близките роднини на лицата от целевата група, посочена в същия параграф, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на тези действия.
4. За целите на програмирането и изпълнението на действията по параграф 1 от настоящия член, партньорството, посочено в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включва органи, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
Член 10
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към едно или повече от следните:
а)
изграждане на стратегии за насърчаване на законната миграция с цел улесняване разработването и прилагането на гъвкави процедури за приемане;
б)
подпомагане на сътрудничеството между агенциите за набиране на персонал на трети държави на службите по заетостта и имиграционните служби в държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при изпълнение от тяхна страна на правото на Съюза в областта на миграцията, чрез процеси на консултиране със съответните заинтересовани страни и експертни становища или обмен на информация относно подходи, които са насочени към конкретни националности или категории граждани на трети държави, като се съблюдават нуждите на пазарите на труда;
в)
засилване на капацитета на държавите членки за разработване, прилагане, наблюдение и оценка на имиграционните им стратегии, политики и мерки на различните нива и служби в администрациите, и по-специално засилване на капацитета им за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация за миграционните потоци и процедурите в областта на миграцията и за разрешенията за пребиваване и разработването на инструменти за наблюдение, схеми за оценка, показатели и критерии за измерване на постиженията на тези стратегии;
г)
обучение на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и персонала, предоставящ обществени и частни услуги, включително образователните институции, насърчаване на обмена на опит и най-добри практики, сътрудничеството, изграждането на мрежи и междукултурен капацитет, както и подобряване качеството на предоставяните услуги;
д)
изграждане на устойчиви организационни структури за интеграция и управление на многообразието, по-специално чрез сътрудничество между различните заинтересовани страни, позволяващо на длъжностни лица от различни нива на националните администрации бързо да получават информация за опита и най-добрите практики на други места и ако е възможно, обединяване на ресурсите на компетентните органи, както и на държавни и неправителствени органи с цел по-ефективно предоставяне на услуги на гражданите на трети държави, наред с другото, чрез обслужване на едно гише (т.е. координирани центрове за подпомагане на интеграцията);
е)
допринасяне за динамичен двустранен процес на взаимодействие, на който се основават стратегиите за интеграция на местно и регионално равнище, чрез разработване на платформи за консултации на граждани на трети държави, обмен на информация между заинтересованите участници и платформи за междукултурен и религиозен диалог между общностите на гражданите на трети държави, между тези общности и приемащото общество и/или между тези общности и органите, определящи политиката или вземащи решения;
ж)
действия за насърчаване и засилване на практическото сътрудничество между компетентните органи на държавите членки с акцент, inter alia, върху обмена на информация, най-добри практики и стратегии и разработването и осъществяването на съвместни действия, включително с цел да се запази надеждността на имиграционните системи на държавите членки.
ГЛАВА IV
ВРЪЩАНЕ
Член 11
Мерки, съпътстващи процедурите за връщане
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките, съпътстващи процедурите за връщане, средствата от фонда се насочват към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
граждани на трети държави, които все още не са получили окончателно отрицателно решение във връзка с молбите им за престой, законно пребиваване и/или международна закрила в дадена държава членка и които могат да решат да се възползват от доброволното връщане;
б)
граждани на трети държави, които се ползват от право на престой, законно пребиваване и/или от международна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС или временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО в държава членка и които са решили да се възползват от доброволното връщане;
в)
граждани на трети държави, които се намират в държава членка, но не отговарят или са престанали да отговарят на изискванията за влизане и/или престой в държавата членка, включително тези граждани на трети държави, чието извеждане е било отложено съгласно член 9 и член 14, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО.
В този контекст фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея:
а)
въвеждане, разработване и подобряване на алтернативни мерки на задържането;
б)
социално подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и предоставяне на информация или консултации;
в)
предоставяне на правна и езикова помощ;
г)
специална помощ за уязвимите лица;
д)
създаване и подобряване на независими и ефективни системи за наблюдение на принудителното връщане, както е предвидено в член 8, параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО;
е)
изграждане, поддръжка и подобряване на инфраструктурата, услугите и условията, свързани с настаняването, приемането или задържането;
ж)
изграждане на административни структури и системи, включително инструменти на информационните технологии;
з)
обучение на персонала, с цел да се осигурят безпрепятствено протичащи и ефективни процедури на връщане, включително тяхното управление и изпълнение.
Член 12
Мерки в областта на връщането
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките в областта на връщането фондът подпомага действия, насочени към лицата, посочени в член 11 от настоящия регламент. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
мерките, необходими за подготовката на операции за връщане, като мерки за установяване на самоличността на граждани на трети държави, издаване на документи за пътуване и издирване на семейството;
б)
сътрудничество с консулските власти и имиграционните служби на трети държави с оглед получаването на документи за пътуване, улесняване на репатрирането и осигуряване на обратно приемане;
в)
мерки за подпомагане на доброволното връщане, включително медицински прегледи и помощ, организиране на пътуването, финансова помощ и консултации и подпомагане преди и след връщането;
г)
операции по извеждане и свързани с това мерки в съответствие с установените в правото на Съюза стандарти, с изключение на технически средства за налагане на принудителни мерки;
д)
мерки за даване ход на процеса на реинтегриране с цел постигане на личностно развитие на връщаното лице, като парични стимули, обучение, помощ при настаняване и наемане на работа и подпомагане при започване на икономическа дейност;
е)
съоръжения и услуги в трети държави, гарантиращи подходящо временно настаняване и приемане при пристигане;
ж)
специална помощ за уязвимите лица.
Член 13
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на практическото сътрудничество и мерките за изграждане на капацитет фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за насърчаване, развиване и засилване на оперативното сътрудничество и обмена на информация между службите, отговарящи за връщането, и другите органи на държавите членки, участващи във връщането, включително що се отнася до сътрудничеството с консулските власти и имиграционните служби на трети държави и съвместните операции за връщане;
б)
действия за подпомагане на сътрудничеството между трети държави и службите на държавите членки, отговарящи за връщането, включително мерки, целящи укрепване на капацитета на третите държави за провеждане на дейности по обратно приемане и реинтегриране, по-специално в рамките на споразумения за обратно приемане;
в)
действия за подобряване на капацитета за разработване на ефективни и устойчиви политики в областта на връщането, по-специално чрез обмен на информация относно ситуацията в страните на връщане, най-добри практики, обмен на опит и обединяване на ресурсите на държавите членки;
г)
действия за подобряване на капацитета за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация относно процедурите и мерките в областта на връщането, капацитета за приемане и задържане, принудителното и доброволното връщане, наблюдението и реинтеграцията;
д)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките в областта на връщането, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и критерии за съпоставяне на постигнатите резултати;
е)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВА РАМКА И РАМКА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 14
Общи средства и изпълнение
1. Общите средства за изпълнението на настоящия регламент се определят на 3 137 млн. евро по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити за фонда се отпускат от Европейския парламент и Съвета при спазване на многогодишната финансовата рамка.
3. Общите средства се използват за:
а)
национални програми, в съответствие с член 19;
б)
действия на Съюза, в съответствие с член 20;
в)
спешно подпомагане, в съответствие с член 21;
г)
Европейската мрежа за миграцията, в съответствие с член 22;
д)
техническа помощ, в съответствие с член 23.
4. Отпуснатият съгласно настоящия регламент бюджет за действия на Съюза, посочени в член 20 от настоящия регламент, за спешно подпомагане, посочено в член 21 от настоящия регламент, за Европейската мрежа за миграцията, посочена в член 22 от настоящия регламент, и за техническа помощ, посочена в член 23 от настоящия регламент, се изпълнява при пряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Отпуснатият бюджет за национални програми, посочени в член 19 от настоящия регламент, се изпълнява при споделено управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
5. Комисията продължава да носи отговорност за изпълнението на бюджета на Съюза в съответствие с член 317 от ДФЕС и информира Европейския парламент и Съвета относно операциите, извършвани от образувания, различни от държавите членки.
6. Без да се засягат правомощията на Европейския парламент и на Съвета, основният референтен финансов пакет се използва индикативно, както следва:
а)
2 752 млн. евро за националните програми на държавите членки;
б)
385 млн. евро за действия на Съюза, спешно подпомагане, Европейската мрежа за миграцията и техническа помощ от страна на Комисията, от които поне 30 % се използват за действия на Съюза и Европейската мрежа за миграцията.
Член 15
Средства за допустими действия в държавите членки
1. На държавите членки се отпуска сумата от 2 752 млн. евро индикативно, както следва:
а)
2 392 млн. евро се отпускат съгласно посоченото в приложение I. Държавите членки отделят най-малко 20 % от тези средства за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и най-малко 20 % за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б). Държавите членки могат да се отклоняват от тези минимални проценти само ако в националните програми бъде включена подробна обосновка защо отделянето на средства под това равнище не застрашава постигането на дадената цел. По отношение на специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), тези държави членки със структурни проблеми в областта на настаняването, инфраструктурата и услугите не определят равнище по-ниско от минималния процент, установен в настоящия регламент.
б)
360 млн. евро се отпускат въз основа на механизма за разпределение, за специфичните действия, посочени в член 16, за програмата на Съюза за презаселване, посочена в член 17, и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, посочено в член 18.
2. Със сумата, посочена в параграф 1, буква б), се подпомагат:
а)
специфичните действия, изброени в приложение II,
б)
програмата на Съюза за презаселване съгласно член 17 и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно член 18.
3. В случай че остане налична сума по параграф 1, буква б) от настоящия член или че е налична друга сума, тя се разпределя в рамките на междинния преглед, предвиден в член 15 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., пропорционално на основните суми за националните програми, установени в приложение I към настоящия регламент.
Член 16
Средства за специфични действия
1. На държавите членки може да бъде отпусната допълнителна сума, съгласно член 15, параграф 2, буква а), при условие че тя е заделена като такава в програмата и че се използва за изпълнение на специфичните действия, изброени в приложение II.
2. За да се вземат предвид нови развития в областта на политиката, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия член с цел преработване на приложение II във връзка с междинния преглед, посочен в член 15 от регламент(ЕС) № 514/2014 г. Въз основа на преработения списък на специфичните действия държавите членки могат да получат допълнителна сума, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член, при условие че има налични средства.
3. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми, в рамките на междинния преглед съгласно предвидената процедура в членове 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Тези суми се използват единствено за изпълнението на специфичните действия, посочени в приложение II към настоящия регламент.
Член 17
Средства за програмата на Съюза за презаселване
1. В допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават на всеки две години допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко презаселено лице.
2. Посочената в параграф 1 еднократна сума се увеличава на 10 000 евро за всяко лице, което е презаселено в съответствие с общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, определени съгласно параграф 3 и изброени в приложение III, и за всяко уязвимо лице съгласно посоченото в параграф 5.
3. Общите приоритети на Съюза в областта на презаселването се основават на следните общи категории лица:
а)
лица от държава или регион, определен(а) за прилагане на регионална програма за закрила;
б)
лица от държава или регион, посочен(а) в прогнозите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването, където общите действия на Съюза биха имали значително въздействие за посрещане на нуждите от закрила;
в)
лица от определена категория, отговарящи на критериите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването.
4. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка с изменението на приложение III, въз основа на посочените в параграф 3 от настоящия член общи категории, когато има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците.
5. Следните групи уязвими лица също отговарят на изискванията за получаване на еднократната сума, предвидена в параграф 2:
а)
жени и деца, изложени на риск,
б)
непридружени малолетни и непълнолетни лица,
в)
лица с медицински нужди, на които може да се намери решение само чрез презаселване,
г)
лица, нуждаещи се от неотложно или спешно презаселване поради необходимост от правна или физическа закрила, включително жертви на насилие или изтезания.
6. Когато държава членка презаселва дадено лице, което попада в повече от една от категориите, посочени в параграфи 1 и 2, тя получава еднократната сума за това лице само веднъж.
7. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграфи 1, 3 и 5, при условие че тези членове на семейството са били презаселени в съответствие с настоящия регламент.
8. Чрез актове за изпълнение Комисията определя сроковете и другите условия за изпълнение, свързани с механизма за отпускане на средства за програмата на Съюза за презаселване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
9. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки на всеки две години, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
10. С оглед ефективно преследване на целите на програмата на Съюза за презаселване и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за да коригира, ако сметне за необходимо, еднократната сума, посочена в параграфи 1 и 2 от настоящия член, по-специално като отчита актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на презаселването, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 18
Средства за прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила
1. С оглед прилагането на принципа на солидарност и на справедливо разпределение на отговорностите и в светлината на развитието на политиката на Съюза в рамките на периода на използване на средства от фонда, в допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко прехвърлено от друга държава членка лице, на което е предоставена международна закрила.
2. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграф 1, при условие че тези членове на семейството са били прехвърлени в съответствие с настоящия регламент.
3. Допълнителните суми, посочени в параграф 1 от настоящия член, се отпускат на държавите членки, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
4. С оглед ефективно преследване на целите за солидарност и разпределение на отговорностите между държавите членки, посочени в член 80 от Договора за функционирането на ЕС, и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент във връзка с коригирането на еднократната сума, посочена в параграф 1 от настоящия член, по-специално като взема предвид актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 19
Национални програми
1. По националните програмите, които предстои да бъдат разгледани и одобрени в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., в рамките на целите, предвидени в член 3 от настоящия регламент, и като вземат предвид резултата от диалога по политиката, посочен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, държавите членки се стремят към постигане по-специално на следните цели:
а)
укрепване на изграждането на общата европейска система за убежище чрез осигуряване на ефективно и еднообразно прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището и чрез осигуряване на доброто функциониране на Регламент (ЕС) № 604/2013. Тези действия могат да включват също изготвянето и развитието на програмата на Съюза за презаселване;
б)
въвеждане и развитие на стратегии за интеграция, които да обхващат различни аспекти на двупосочния динамичен процес и да се изпълняват на национално/местно/регионално равнище според необходимостта, като се вземе предвид нуждата от интеграция на граждани на трети държави на местно/регионално равнище, посрещане на специфичните нужди на различните категории мигранти и разработване на ефективни партньорства между заинтересованите страни;
в)
разработване на програма за връщане, която включва елемент относно подпомагането на доброволното връщане и при необходимост - относно реинтеграцията.
2. Държавите членки гарантират, че всички действия, подпомагани по фонда, се осъществяват при пълно зачитане на основните права и човешкото достойнство. По-специално при тези действия се спазват изцяло правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз.
3. При спазване на изискването за изпълнение на посочените по-горе цели и при отчитане на различните обстоятелства, държавите членки се стремят да постигнат справедливо и прозрачно разпределение на средствата между специфичните цели, изложени в член 3, параграф 2.
Член 20
Действия на Съюза
1. По инициатива на Комисията фондът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или действия, представляващи особен интерес за Съюза („действията на Съюза“), които се отнасят до общите и специфичните цели, посочени в член 3.
2. За да отговарят на критериите за финансиране, действията на Съюза подпомагат по-конкретно:
а)
задълбочаването на сътрудничеството в Съюза при прилагането на правото на Съюза и при обмена на най-добри практики в областта на убежището, най-вече във връзка с презаселването и прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга, включително чрез работа в мрежа и обмен на информация, със законната миграция, с интеграцията на граждани на трети държави, включително подпомагане при пристигането и координация на дейности за популяризиране на презаселването сред местните общности, които ще приемат презаселените бежанци, и във връзка с връщанията;
б)
създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, включително иновативни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между образувания, намиращи се в две или повече държави членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и най-добри практики;
в)
проучвания и научни изследвания относно възможните нови форми на сътрудничество в рамките на Съюза в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането и съответното право на Съюза, разпространяването и обмена на информация относно най-добрите практики и относно всички други аспекти на политиките в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането, включително корпоративна комуникация относно политическите приоритети на Съюза;
г)
разработването и прилагането от страна на държавите членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за оценяване развитието на политиката в областта на убежището, законната миграция и интеграцията и връщането;
д)
подпомагане на мерките за подготовка и наблюдение, както и на административната и техническа подкрепа, и разработване на механизъм за оценяване, необходим за провеждането на политиките в областта на убежището и имиграцията;
е)
сътрудничеството с трети държави на основата на глобалния подход на Съюза към миграцията и мобилността, особено в рамките на изпълнението на споразуменията за обратно приемане, партньорствата за мобилност и регионалните програми за закрила;
ж)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
3. Действията на Съюза се изпълняват в съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
4. Комисията гарантира справедливо и прозрачно разпределение на средствата между целите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 21
Спешно подпомагане
1. Фондът предоставя финансова помощ за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация, както е определено в член 2, буква к). Прилаганите в трети държави мерки съгласно настоящия член са в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълват, и съблюдават хуманитарните принципи, установени в Консенсуса относно хуманитарна помощ.
2. Спешното подпомагане се осъществява в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Член 22
Европейска мрежа за миграцията
1. Фондът подпомага Европейската мрежа за миграцията и предоставя финансовата помощ, необходима за нейните дейности и бъдещето ѝ развитие.
2. Сумата, предоставена за Европейската мрежа за миграцията от годишните бюджетни кредити на фонда, и работната програма, определяща приоритетите за дейностите ѝ, се приемат от Комисията, след одобрение от управителния съвет, в съответствие с процедурата, посочена в член 4, параграф 5, буква а) от Решение 2008/381/ЕО. Решението на комисията представлява решение за финансиране съгласно член 84 от Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012.
3. Финансовата помощ, предоставяна за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, се отпуска по целесъобразност под формата на безвъзмездни средства за националните звена за контакт, посочени в член 3 от Решение 2008/381/ЕО и на обществени поръчки, в съответствие с Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012. Помощта гарантира подходяща и своевременна финансова подкрепа за посочените национални звена за контакт. Направените разходи за изпълнение на действия на националните звена за контакт, подпомагани с безвъзмездни средства, предоставени през 2014 г., могат да отговорят на критериите за финансиране от 1 януари 2014 г.
4. Решение 2008/381/ЕО се изменя, както следва:
а)
Член 4, параграф 5, буква а) се заменя със следното:
„а)
подготвя и одобрява, въз основа на проект от председателя, проекта за работна програма за дейностите, по-специално по отношение на целите и тематичните приоритети, и индикативен размер на бюджета за всяко национално звено за контакт, с цел да се осигури правилното функциониране на ЕММ;“;
б)
Член 6се изменя както следва:
i)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията следи за изпълнението на работната програма за дейностите и докладва редовно за нейното изпълнение и за развитието на ЕММ пред управителния съвет.“;
ii)
параграфи 5-8 се заличават;
в)
Член 11 се заличава.
г)
Член 12 се заличава.
Член 23
Техническа помощ
1. По инициатива и/или от името на Комисията, за техническа помощ се използват ежегодно до 2,5 млн. евро от фонда, в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. По инициатива на дадена държава членка фондът може да финансира дейности, свързани с техническа помощ, в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Заделената за техническа помощ сума не надвишава за периода 2014-2020 г. 5,5 % от общата сума, отпусната на дадена държава членка, плюс 1 000 000 евро.
Член 24
Координация
Комисията и държавите членки, при целесъобразност съвместно с Европейската служба за външна дейност, вземат мерки действията в трети държави и по отношение на такива държави да се предприемат при осигуряване на полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, които се подкрепят чрез инструменти на Съюза. Те по-специално правят необходимото за това посочените действия:
а)
да бъдат съгласувани с външната политика на Съюза, да съблюдават принципа за съгласуваност на политиките за развитие и да са в съответствие с документите за стратегическо програмиране за въпросния регион или въпросната страна;
б)
да бъдат насочени към мерки, чиято цел е различна от развитието;
в)
да бъдат в интерес на вътрешните политики на Съюза и да са последователни с дейностите, извършвани в рамките на Съюза.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Специални разпоредби относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга
Чрез дерогация от правилата относно допустимостта на разходите, установени в член 18 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и по-специално правилата, отнасящи се до еднократните суми и фиксираните ставки, еднократните суми, отпускани на държавите членки за презаселване и/или прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно настоящия регламент:
а)
се освобождават от задължението да бъдат основани на статистически или исторически данни; и
б)
се предоставят, при условие че лицето, във връзка с което се отпуска еднократната сума, е действително презаселено и/или прехвърлено в съответствие с настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 21 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срок от три години, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на седемгодишния срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета за Фондове „Убежище, миграция и интеграция“ и „Вътрешна сигурност“, създаден с член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Преглед
Въз основа на предложение на Комисията, Европейският парламент и Съветът правят преглед на настоящия регламент до 30 юни 2020 г.
Член 29
Приложимост на Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014 г. се прилагат спрямо фонда, без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 30
Отмяна
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
Член 31
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на съответните проекти и годишни програми до тяхното приключване, или на финансови помощи, одобрени от Комисията въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо тези помощи към 31 декември 2013 г. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на финансово подпомагане, одобрено от Комисията въз основа на Решение 2008/381/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо това подпомагане към 31 декември 2013 г.
2. При приемане на решения за съфинансиране съгласно настоящия регламент, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО, 2007/435/ЕО и 2008/381/ЕО преди 20 май 2014 г., които имат финансови отражения по време на периода, обхванат от това съфинансиране.
3. Средствата, предвидени за съфинансиране, одобрено от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2014 г., за които документите, необходими за приключване на действията, не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за внасяне на заключителния доклад, автоматично се отменят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на неоснователно изплатените суми.
4. Сумите, свързани с действия, които са спрени заради съдебни производства или административни обжалвания, които имат суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматично отменяне.
5. До 30 юни 2015 г. държавите членки представят на Комисията докладите за оценка на резултатите и последиците от действията, съфинансирани по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
6. До 31 декември 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета за регионите доклади за последваща оценка по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
Член 32
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 516/2014,
16. aprill 2014,
millega luuakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond, muudetakse nõukogu otsust 2008/381/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsused nr 573/2007/EÜ ja nr 575/2007/EÜ ja nõukogu otsus 2007/435/EÜ
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 78 lõiget 2 ning artikli 79 lõikeid 2 ja 4,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liidu eesmärk luua vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala tuleks saavutada muu hulgas ühiste meetmete kaudu, millega kujundatakse liikmesriikide solidaarsusel põhinev ning kolmandate riikide ja nende kodanike suhtes õiglane varjupaiga- ja sisserändepoliitika. Euroopa Ülemkogu tunnistas oma 2. detsembri 2009. aasta kohtumisel, et rahaliste vahendite reguleerimisala ja kohaldamine liidus tuleks muuta paindlikumaks ja ühtsemaks, toetades seeläbi varjupaiga- ja rändeküsimuste alase poliitika väljatöötamist.
(2)
Et aidata kaasa liidu ühise varjupaiga- ja sisserändepoliitika väljatöötamisele ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamisele, võttes arvesse solidaarsuse, liikmesriikidevahelise kohustuste jagamise ja kolmandate riikidega koostöö tegemise põhimõtteid, tuleks käesoleva määrusega luua Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond („fond”).
(3)
Fond peaks arvesse võtma vajadust suurema paindlikkuse ja lihtsustamise järele, täites samal ajal nõudeid prognoositavuse seisukohast ning tagades vahendite õiglase ja läbipaistva jaotamise, et saavutada käesolevas määruses sätestatud üldeesmärk ja erieesmärgid.
(4)
Fondi rakendamise juhtpõhimõteteks peaks olema meetmete tõhusus ja kulude kvaliteet. Lisaks tuleks fondi rakendada ka võimalikult tõhusal ja kasutajasõbralikul viisil.
(5)
Siseasjade valdkonna rahastamise uus kahesambaline struktuur peaks aitama kaasa rahastamise lihtsustamisele, ratsionaliseerimisele, konsolideerimisele ja läbipaistvaks muutmisele selles valdkonnas. Eri fondide ja programmide vahel tuleks püüda saavutada koostoimet, sidusust ja vastastikust täiendavust, sealhulgas ühistele eesmärkidele vahendite eraldamiseks. Sellegipoolest tuleks vältida kattumist eri rahastamisvahendite vahel.
(6)
Fondiga tuleks luua paindlik raamistik, mis võimaldab liikmesriikidel saada rahalisi vahendeid oma riiklike programmide raames, et toetada fondiga hõlmatud poliitikavaldkondi vastavalt nende konkreetsele olukorrale ja vajadustele ning võttes arvesse fondi erieesmärke, mille puhul rahaline toetus oleks kõige tõhusam ja asjakohasem.
(7)
Fond peaks rahalise abi kaudu väljendama solidaarsust liikmesriikidega. See peaks tõhustama liitu suunduvate rändevoogude tõhusat juhtimist valdkondades, kus liidu lisaväärtus oleks maksimaalne, eeskätt jagades vastutust liikmesriikide vahel ning jagades vastutust ja tihendades koostööd kolmandate riikidega.
(8)
Et aidata saavutada fondi üldeesmärki, peaksid liikmesriigid tagama, et nende riiklikud programmid hõlmavad meetmeid, mis käsitlevad käesoleva määruse erieesmärke ning et vahendite eraldamine eesmärkide vahel võimaldab neid eesmärke täita. Ebatavalisel juhul, kui liikmesriik soovib käesolevas määruses sätestatud miinimummääradest kõrvale kalduda, peaks asjaomane liikmesriik esitama oma riiklikus programmis selle kohta üksikasjaliku põhjenduse.
(9)
Ühetaolise ja kvaliteetse varjupaigapoliitika tagamiseks ning rahvusvahelise kaitse rangemate normide kohaldamiseks peaks fond aitama kaasa Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tõhusale toimimisele, mis hõlmab poliitika, õigusaktide, suutlikkuse suurendamise ning samal ajal teiste liikmesriikide, liidu ametite ja kolmandate riikidega koostöö tegemisega seotud meetmeid.
(10)
Asjakohane on toetada ja tõhustada liikmesriikide jõupingutusi, et täielikult ja nõuetekohaselt rakendada varjupaigaküsimusi käsitlevat liidu acquis’d, eelkõige ümberasustatud isikutele ja rahvusvahelise kaitse taotlejatele ja saajatele sobilike vastuvõtutingimuste pakkumiseks ja nende seisundi korrektseks määratlemiseks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2011/95/EL, (4) õiglaste ja tõhusate varjupaigamenetluste rakendamiseks ning varjupaiga valdkonnas parima tava edendamiseks, et kaitsta rahvusvahelist kaitset vajavate isikute õigusi ja võimaldada liikmesriikide varjupaigasüsteemide tõhusat toimimist.
(11)
Fondist peaks olema võimalik piisavalt toetada liikmesriikide ühiseid jõupingutusi parimate tavade kindlakstegemisel, jagamisel ja edendamisel ning tõhusate koostööstruktuuride loomisel, et parandada Euroopa ühise varjupaigasüsteemi raames otsuste tegemise kvaliteeti.
(12)
Fond peaks täiendama ja tugevdama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 439/2010 (5) loodud Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti (EASO) tegevust, et kooskõlastada liikmesriikide praktilist koostööd varjupaigavaldkonnas, toetada liikmesriike, kelle varjupaigasüsteem on eriti suure surve all, ning aidata rakendada Euroopa ühist varjupaigasüsteemi. Komisjon võib kasutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (6) pakutavat võimalust teha EASO ülesandeks eriülesannete täitmise, näiteks liikmesriikide tegevuse koordineerimise ümberasustamisega seoses, kooskõlas määrusega (EL) nr 439/2010.
(13)
Fond peaks toetama liidu ja liikmesriikide jõupingutusi, mis on seotud liikmesriikide varjupaigapoliitika väljatöötamise, järelevalve ja hindamise suutlikkuse suurendamisega, võttes arvesse nende kohustusi, mis tulenevad kehtivast liidu õigusest.
(14)
Fond peaks toetama liikmesriikide jõupingutusi pakkuda pagulastele ja ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti (UNHCR) kohaselt ümberasustamisõigust omavatele põgenikele oma territooriumil rahvusvahelist kaitset ja püsivaid lahendusi, näiteks ümberasustamisvajaduste hindamist ja asjaomaste isikute toomist oma territooriumile, et anda neile kindel õiguslik seisund ja edendada nende tulemuslikku integreerimist.
(15)
Fond peaks toetama peamistele transiidiriikidele suunatud varjupaigamenetluste turvalisel viisil kättesaadavusega seotud uusi lähenemisviise nagu näiteks kindlate rühmade kaitseprogramme või varjupaigataotluste kontrollimise teatavaid menetlusi.
(16)
Fondile on omane, et sellega peaks olema võimalik toetada vabatahtlikke tegevusi, mille osas liikmesriigid oma kohustuste jagamiseks kokku lepivad, ning mille sisuks on rahvusvahelist kaitset saavate isikute ja rahvusvahelist kaitset taotlevate isikute viimine ühest liikmesriigist teise.
(17)
Liidu varjupaigapoliitika oluline osa on partnerlus ja koostöö kolmandate riikidega, et tagada varjupaika või muud rahvusvahelist kaitset taotlevate isikute sissevoolu piisav juhtimine. Selleks et tagada võimalikult varases etapis rahvusvahelise kaitse ja püsivate lahenduste kättesaadavus, sealhulgas piirkondlike kaitseprogrammide raames, peaks fond hõlmama tugevat liidu ümberasustamist käsitlevat osa.
(18)
Integratsiooniprotsessi parandamiseks ja toetamiseks Euroopa ühiskondades peaks fond hõlbustama seaduslikku rännet liitu vastavalt liikmesriikide majanduslikele ja sotsiaalsetele vajadustele ning aitama alustada integratsiooniprotsessi ettevalmistamist juba liitu saabuvate kolmandate riikide kodanike päritoluriigis.
(19)
Tõhususe ja suurima lisaväärtuse saavutamiseks peaks fondi tegevus olema sihipärasem ning toetama järjepidevaid strateegiaid, mis on kavandatud konkreetselt kolmandate riikide kodanike integratsiooni edendamiseks vastavalt vajadusele riiklikul, kohalikul ja/või piirkondlikul tasandil. Selliseid strateegiaid peaksid rakendama peamiselt kohalikud või piirkondlikud omavalitsused ja valitsusvälised osalejad, aga ka riigiasutused, eriti kui liikmesriigis kuuluvad integratsioonimeetmed riigi ja detsentraliseeritud haldusasutuste jagatud pädevusalasse. Rakendusorganisatsioonidel peaks olema võimalik valida mitme olemasoleva meetme hulgast enda olukorraga kõige sobivamad.
(20)
Fondi rakendamine peaks olema kooskõlas liidu ühiste aluspõhimõtetega integratsiooni kohta, mis on sätestatud ühises integratsioonikavas.
(21)
Integratsiooni suhtes tervikliku lähenemisviisi tagamiseks peaks integratsioonimeetmeid laiendama ka rahvusvahelise kaitse saajatele, võttes arvesse selliste sihtrühmade eripära. Kui integratsioonimeetmeid rakendatakse koos vastuvõtumeetmetega, peaks meetmeid olema vajaduse korral võimalik laiendada ka rahvusvahelise kaitse taotlejatele.
(22)
Kolmandate riikide kodanike integreerimist käsitleva liidu poliitika järjepidevuse tagamiseks peaksid fondi abil rahastatavad meetmed olema konkreetsed ning täiendama Euroopa Sotsiaalfondist rahastatavaid meetmeid. Sellega seoses tuleks liikmesriikide ametiasutustelt, kes vastutavad fondi rakendamise eest, nõuda koostöö- ja koordinatsioonimehhanismide sisseseadmist liikmesriikide poolt Euroopa Sotsiaalfondi meetmete haldamiseks määratud ametiasutustega.
(23)
Praktilistel põhjustel võivad mõned meetmed puudutada inimeste rühma, keda on tõhusam käsitleda tervikuna, tegemata vahet selle liikmete vahel. Seetõttu oleks asjakohane anda neile liikmesriikidele, kes seda soovivad, võimalus näha oma riiklikes programmides ette, et integratsioonimeetmed võivad hõlmata kolmanda riigi kodanike pereliikmeid, selles ulatuses, mis on vajalik selliste meetmete tõhusaks rakendamiseks. Mõiste „pereliige” hõlmab abikaasasid, partnereid ning mis tahes isikuid, kellel on selle kolmanda riigi kodanikuga, keda asjaomased integratsioonimeetmed puudutavad, otsesed alanevad või ülenevad sugulussidemed ning kes muidu ei kuuluks fondi rakendusalasse.
(24)
Fond peaks liikmesriike toetama selliste strateegiate kehtestamisel, millega korraldatakse kolmanda riigi kodanike seaduslikku rännet ning suurendatakse liikmesriikide suutlikkust töötada välja, rakendada, jälgida ja hinnata üldiselt kõiki sisserände- ja integratsioonistrateegiaid, -poliitikaid ja -meetmeid, sealhulgas liidu õigusakte. Samuti tuleks fondiga toetada teabe ja parimate tavade vahetamist ning koostööd nii eri ametiasutuste vahel kui ka teiste liikmesriikidega.
(25)
Liit peaks jätkama ja laiendama liikuvuspartnerluste kui kolmandate riikidega rände juhtimisel tehtava koostöö peamise strateegilise, laiahaardelise ja pikaajalise raamistiku kasutamist. Fond peaks toetama liikuvuspartnerluste raames nii liidus kui ka kolmandates riikides võetavaid meetmeid, mille eesmärk on järgida liidu vajadusi ja prioriteete, eelkõige meetmeid, millega tagatakse rahastamise järjepidevus nii liidus kui ka kolmandates riikides.
(26)
Asjakohane on jätkata liikmesriikide jõupingutuste toetamist ja edendamist kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise haldamise kõikide aspektide parandamisel, et jätkuvalt õiglaselt ja tõhusalt rakendada ühiseid nõudeid tagasisaatmisel, mis on kehtestatud eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/115/EÜ (7). Fondiga tuleks edendada tagasisaatmisstrateegiate väljatöötamist riigi tasandil tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise põhimõtte kohaselt ning meetmeid, mis toetavad nende tõhusat rakendamist kolmandates riikides.
(27)
Vabatahtliku tagasipöördumise, sealhulgas selliste isikute vabatahtliku tagasipöördumise jaoks, kes ei ole kohustatud territooriumilt lahkuma, tuleks ette näha stiimulid, näiteks sooduskohtlemine suurema tagasipöördumisabi näol. Selline vabatahtlik tagasipöördumine on nii tagasipöördujate kui kulutõhususe seisukohast ka ametiasutuste huvides. Liikmesriike tuleks ärgitada eelistama vabatahtlikku tagasipöördumist.
(28)
Poliitilisest seisukohast on vabatahtlik ja sunniviisiline tagasipöördumine aga omavahel seotud ja toetavad teineteist ning liikmesriike tuleks seega ergutada parandama tagasipöördumise haldamisel nende kahe viisi vastastikust täiendavust. Väljasaatmine on vajalik liidu sisserände- ja varjupaigapoliitika ning liikmesriikide sisserände- ja varjupaigasüsteemide terviklikkuse tagamiseks. Seega on väljasaatmise võimalus selle poliitika edukuse ja õigusriigi põhimõtte tagamise eelduseks, mis omakorda on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomise seisukohast esmatähtis. Seetõttu peaks fond vajaduse korral toetama liikmesriikide meetmeid väljasaatmise lihtsustamiseks kooskõlas liidu õiguses sätestatud nõuetega ning täiel määral austades tagasipöördujate põhiõigusi ja väärikust.
(29)
Oluline on, et fond toetaks tagasipöördujatele suunatud erimeetmeid tagasipöördumise sihtriigis, et tagada tulemuslik heades tingimustes tagasipöördumine oma päritolulinna või -piirkonda ja toetada nende püsivat taasintegreerumist oma kogukonda.
(30)
Liidu tagasivõtulepingud on liidu tagasisaatmispoliitika lahutamatu osa ja tõhusa rändevoogude juhtimise keskne vahend, mis hõlbustab ebaseaduslike rändajate kiiret tagasisaatmist. Sellistel lepingutel on tähtis osa dialoogis ja koostöös kolmandate riikidega, mis on ebaseaduslike rändajate päritolu- või transiidiriigid, ning nende rakendamist kolmandates riikides tuleks toetada riigi ja liidu tasandi tagasisaatmisstrateegiate tõhususe huvides.
(31)
Fond peaks täiendama ja tugevdama nõukogu määrusega (EÜ) nr 2007/2004 (8) loodud Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri tegevust, mille ülesannete hulgas on liikmesriikidele vajaliku toetuse tagamine ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korraldamiseks ning reisidokumentide hankimise ja liikmesriikide territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike väljasaatmisega seotud parimate tavade kindlaksmääramine, samuti liikmesriikide toetamine olukorras, mil välispiiril on vaja tõhustatud tehnilist ja operatiivabi, võttes arvesse, et mõne olukorra puhul võib tegemist olla humanitaarhädaolukorraga ja merel toimuva päästetegevusega.
(32)
Lisaks käesoleva määruse kohasele isikute tagasipöördumise toetamisele tuleks fondist toetada ka muid meetmeid, mille eesmärk on võidelda ebaseadusliku sisserändega või olemasolevatest seaduslikest rände-eeskirjadest kõrvalekaldumisega, tagades seeläbi liikmesriikide sisserändesüsteemide terviklikkuse.
(33)
Fondi rakendamisel tuleks täielikult kinni pidada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigustest ja põhimõtetest ning nendest põhiõigustest, mida on tunnustatud asjaomastes rahvusvahelistes õigusaktides, sealhulgas Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas. Rahastamiskõlblike meetmete puhul tuleks arvesse võtta inimõigustel põhinevat lähenemisviisi rändajate, põgenike ja varjupaigataotlejate suhtes ning eelkõige tagama, et erilist tähelepanu pööratakse ja sihipäraseid lahendusi leitakse haavatavate isikute, eelkõige naiste, saatjata alaealiste ja muude ohustatud alaealiste eriolukorrale.
(34)
Mõisted „haavatavad isikud” ja „pereliikmed” on käesoleva määrusega seotud eri õigusaktides määratletud erinevalt. Seetõttu tuleks neid mõista asjaomase õigusakti tähenduses, võttes arvesse konteksti, milles neid kasutatakse. Ümberasustamise kontekstis peaksid ümber asustavad liikmesriigid tihedalt konsulteerima ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga seoses mõistega „pereliikmed” oma ümberasustamise tavades ja tegelikus ümberasustamisprotsessis.
(35)
Kolmandates riikides ja nendega seoses elluviidavad meetmed, mida fondi kaudu toetatakse, tuleks võtta koostoimes ja sidusana muude meetmetega väljaspool liitu, mida toetatakse nii liidu geograafilistest kui ka temaatilistest välisabivahenditest. Eelkõige tuleks selliste meetmete rakendamisel taotleda täielikku kooskõla liidu välistegevuse põhimõtete ja üldeesmärkide ning asjaomase riigi või piirkonnaga seotud välispoliitikaga. Meetmete eesmärk ei tohiks olla selliste meetmete toetamine, mis on otseselt arengule suunatud, ja need peaksid vajaduse korral täiendama välisabivahenditest antavat rahalist abi. Järgida tuleks Euroopa arengukonsensuse punktis 35 sätestatud poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõtet. Oluline on tagada ka see, et erakorralise abi rakendamine oleks liidu humanitaarabipoliitikaga kooskõlas ja vajaduse korral täiendaks seda ning järgiks humanitaarabi valdkonna Euroopa konsensuses sätestatud humanitaarabialaseid põhimõtteid.
(36)
Suur osa fondi raames kasutatavatest vahenditest tuleks objektiivsete kriteeriumide põhjal jaotada proportsionaalselt iga liikmesriigi kohustustega, mis tulenevad tema jõupingutustest rändevoogude juhtimisel. Selleks tuleks kasutada rändevooge käsitlevaid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 862/2007 (9) alusel Eurostati kogutud värskeimaid kättesaadavaid statistilisi andmeid, nagu esmakordsete varjupaigataotluste arv, pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundi kohta tehtud positiivsed otsused, ümberasustatud pagulaste arv, seaduslikult liikmesriikides elavate kolmandate riikide kodanike arv, nende kolmandate riikide kodanike arv, kes on mõnelt liikmesriigilt saanud loa elada selle liikmesriigi territooriumil, riigiasutuste tehtud tagasisaatmisotsuste arv ja tegelike tagasipöördumiste arv.
(37)
Käesolevas määruses sätestatakse liikmesriikidele eraldatavad põhisummad. Põhisumma koosneb miinimumsummast ja summast, mis arvutatakse igale liikmesriigile Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 573/2007/EÜ (10) loodud Euroopa Pagulasfondist, nõukogu otsusega 2007/435/EÜ (11) asutatud Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondist ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 575/2007/EÜ (12) asutatud Euroopa Tagasipöördumisfondist 2011., 2012. ja 2013. aastal keskmiselt eraldatud summade alusel. Eraldiste arvutused tehti kooskõlas jaotuskriteeriumidega, mis on sätestatud otsuses nr 573/2007/EÜ 2, otsuses 2007/435/EÜ ning otsuses nr 575/2007/EÜ. Pidades silmas Euroopa Ülemkogu 7.-8. veebruari 2013. aasta järeldusi, milles rõhutatakse, et erilist tähelepanu tuleks pöörata saarte kogukondadele, kes puutuvad kokku ebaproportsionaalsete rändeprobleemidega, on asjakohane suurendada Küprose ja Malta miinimumsummasid.
(38)
Kuigi igale liikmesriigile on asjakohane eraldada värskeimatel kättesaadavatel statistilistel andmetel põhinev summa, tuleks osa fondi raames kasutatavatest vahenditest jaotada ka selliste erimeetmete rakendamiseks, mis nõuavad liikmesriikide koostööd ja annavad märkimisväärset liidu lisaväärtust, samuti liidu ümberasustamisprogrammi rakendamiseks ja rahvusvahelist kaitset saavate isikute viimiseks ühest liikmesriigist teise.
(39)
Selleks tuleks käesoleva määrusega koostada fondi vahendite saamise tingimustele vastavate erimeetmete loetelu. Täiendavad summad tuleks eraldada nendele liikmesriikidele, kes kohustuvad neid meetmeid rakendama.
(40)
Arvestades liidu ümberasustamisprogrammi järkjärgulist loomist, peaks fond andma rahalise stiimulina (ühekordsed maksed) sihtotstarbelist abi iga ümberasustatud isiku kohta. Komisjon peaks koostöös EASOga ja oma vastavate pädevuste piires jälgima fondist rahastatavate ümberasustamismeetmete rakendamise tulemuslikkust.
(41)
Selleks et suurendada liidu ümberasustamisalaste jõupingutuste mõju rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele kaitse pakkumisel ja maksimeerida ümberasustamise strateegilist mõju ümberasustamist kõige enam vajavate isikute senisest parema hõlmatuse kaudu, tuleks liidu tasandil sõnastada ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas. Neid ühiseid prioriteete tuleks muuta üksnes siis, kui see on selgelt põhjendatud või UNHCR on andnud käesolevas määruses osutatud üldkategooriatest lähtuvalt soovitusi.
(42)
Arvestades rahvusvahelist kaitset vajavate isikute teatavate kategooriate erilist haavatavust, peaksid nad olema alati hõlmatud liidu ühiste prioriteetidega ümberasustamise valdkonnas.
(43)
Võttes arvesse liidu ümberasustamise valdkonna ühistes prioriteetides kehtestatud ümberasustamisvajadusi, on vaja pakkuda täiendavaid rahalisi stiimuleid ka teatavast geograafilisest piirkonnast või rahvusest isikute ümberasustamise, aga ka ümberasustatavate isikute erikategooriate puhul, kui nende erivajaduste rahuldamise kõige sobilikumaks viisiks peetakse ümberasustamist.
(44)
Liikmesriikide solidaarsuse suurendamiseks ja vastutuse paremaks jagamiseks, eriti varjupaigataotlejate voogudest enim mõjutatud liikmesriikide puhul, tuleks samalaadne rahalistel stiimulitel põhinev kord luua ka rahvusvahelise kaitse saajate viimiseks ühest liikmesriigist teise. Selline kord peaks vähendama survet neile liikmesriikidele, kes võtavad vastu palju varjupaigataotlejaid ja rahvusvahelise kaitse saajaid kas absoluutarvudes või proportsionaalselt.
(45)
Fondist antav toetus on tõhusam ja annab suuremat lisaväärtust juhul, kui käesolevas määruses määratakse kindlaks piiratud arv kohustuslikke eesmärke, mida järgitakse igas liikmesriigis koostatud programmide raames ning võttes arvesse iga liikmesriigi konkreetset olukorda ja vajadusi.
(46)
Solidaarsuse suurendamiseks on tähtis anda kooskõlas ja koostoimes komisjoni korraldatava humanitaarabiga asjakohasel juhul fondi hädaolukordadeks ette nähtud vahenditest erakorralise abi vormis lisatoetust, et lahendada liikmesriikides või kolmandates riikides hädaolukordi, millega kaasneb suur rändesurve, või ümberasustatud isikute massilise sissevoolu korral vastavalt nõukogu direktiivile 2001/55/EÜ (13). Erakorraline abi peaks hõlmama ka toetuse andmist sihtotstarbelistele humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidele, mille eesmärk on võimaldada ajutist viibimist liikmesriigi territooriumil kiireloomulise humanitaarkriisi korral kolmandates riikides. Siiski ei piira sellised muud humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmid liidu ümberasustamisprogrammi kohaldamist, mille eesmärk on algusest peale selgelt olnud püsiva lahenduse pakkumine neile rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele, kes on liitu toodud kolmandatest riikidest, ning need ei tohiks seda ümberasustamisprogrammi kahjustada. Selleks peaks liikmesriikidel olema õigus saada täiendavaid ühekordseid makseid seoses nende isikutega, kellel on selliste muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmide alusel lubatud liikmesriigi territooriumil ajutiselt viibida.
(47)
Käesoleva määrusega tuleks ette näha rahaline abi nõukogu otsusega 2008/381/EÜ (14) loodud Euroopa rändevõrgustiku tegevusele kooskõlas selle eesmärkide ja ülesannetega.
(48)
Seetõttu tuleks otsust 2008/381/EÜ muuta, et ühtlustada menetlused ning hõlbustada asjakohase ja õigeaegse rahalise toetuse andmist nimetatud otsuses osutatud riiklikele kontaktpunktidele.
(49)
Liikmesriikidele ümberasustamise ja/või rahvusvahelise kaitse saajate ühest liikmesriigist teise viimise eest ühekordsete maksetena eraldatavate rahaliste stiimulite eesmärki arvesse võttes ja kuna need moodustavad üksnes väikese osa tegelikest kuludest, tuleks käesolevas määruses sätestada teatavad erandid kulude rahastamiskõlblikkuse eeskirjadest.
(50)
Selleks et täiendada või muuta käesoleva määruse sätteid, mis käsitlevad ümberasustamise ja rahvusvahelise kaitse saajate ühest liikmesriigist teise viimisega seotud ühekordseid makseid, ning erimeetmete või liidu ühiste ümberasustamise prioriteetide kindlaksmääramist, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. On eriti oluline, et komisjon viib oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(51)
Määruse kohaldamisel, sealhulgas delegeeritud õigusaktide koostamisel, peaks komisjon konsulteerima ekspertidega kõigist liikmesriikidest.
(52)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (15).
(53)
Liidu eelarvevahendite kasutamine peaks olema suunatud tegevusele, kus liidu sekkumine võib anda lisaväärtust võrreldes liikmesriikide eraldi tegutsemisega. Kuna liidul on liikmesriikidest paremad võimalused luua raamistik liidu solidaarsuse väljendamiseks rändevoogude juhtimisel, peaks käesoleva määruse alusel antav rahaline toetus eelkõige aitama suurendada riikide ja liidu suutlikkust selles valdkonnas.
(54)
Liidu rahastamise mõju on vaja avaliku ja erasektori rahaliste vahendite kasutuselevõtu, ühendamise ja võimendamise kaudu võimalikult palju suurendada.
(55)
Komisjon peaks teostama järelevalvet fondi rakendamise üle kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 514/2014, (16) kasutades tulemuste ja mõju hindamiseks ühiseid näitajaid. Need näitajad, sh asjaomased kontrollväärtused, peaksid olema minimaalseks võrdlusaluseks, mille põhjal hinnata fondi eesmärkide saavutamise ulatust.
(56)
Fondi abil saavutatu mõõtmiseks tuleks kehtestada ühised näitajad selle iga erieesmärgi kohta. Ühised näitajad ei tohiks mõjutada käesolevas määruses sätestatud kaasnevate meetmete vabatahtlikku või kohustuslikku rakendamist.
(57)
Fondi haldamiseks ja rakendamiseks peaks see moodustama osa ühtsest raamistikust, mis koosneb käesolevast määrusest ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EL) nr 513/2014 (17). Käesoleva fondi puhul peaks määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 12 osutatud partnerlus hõlmama asjaomaseid rahvusvahelisi ja valitsusväliseid organisatsioone ning sotsiaalpartnereid. Iga liikmesriik peaks vastutama partnerluse koosseisu ja selle rakendamise praktilise korra kindlaksmääramise eest.
(58)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt aidata kaasa liidu rändevoogude tõhusale juhtimisele ning ühise varjupaiga-, täiendava või ajutise kaitse poliitika ja ühise sisserändepoliitika rakendamisele, tugevdamisele ja edasiarendamisele, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(59)
ELi toimimise lepingu artiklite 8 ja 10 kohaselt peaks fond võtma arvesse kõigi poliitikavaldkondade täiendamist naiste ja meeste võrdõiguslikkuse ning diskrimineerimisvastaste põhimõtetega.
(60)
Otsused nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ tuleks kehtetuks tunnistada, ilma et see piiraks käesoleva määrusega ettenähtud üleminekusätete kohaldamist.
(61)
ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist on nimetatud liikmesriigid teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.
(62)
ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli nr 22 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(63)
On asjakohane viia käesoleva määruse kohaldamisaeg kooskõlla nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (18) kohaldamisajaga. Seetõttu tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2014,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Eesmärk ja reguleerimisala
1. Käesoleva määrusega luuakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond (edaspidi „fond”) ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
2. Käesolevas määruses sätestatakse:
a)
rahalise toetuse eesmärgid ja rahastamiskõlblikud meetmed;
b)
rahastamiskõlblike meetmete rakendamise üldine raamistik;
c)
kasutatavad rahalised vahendid ja nende jaotamine;
d)
liidu ühiste ümberasustamise prioriteetide kehtestamise põhimõtted ja kord;
e)
rahaline abi Euroopa rändevõrgustiku tegevusele.
3. Käesoleva määrusega nähakse ette määruses (EL) nr 514/2014 sätestatud eeskirjade kohaldamine, ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 4 kohaldamist.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„ümberasustamine” - protsess, mille käigus viiakse kolmandate riikide kodanikud ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti taotlusel, mille aluseks on isiku vajadus rahvusvahelise kaitse järele, kolmandast riigist mõnda liikmesriiki, kus neil lubatakse elada, kui neil on üks järgmistest seisunditest:
i)
pagulasseisund direktiivi 2011/95/EL artikli 2 esimese lõigu punkti e tähenduses;
ii)
täiendava kaitse seisund direktiivi 2011/95/EL artikli 2 esimese lõigu punkti g tähenduses või
iii)
muu seisund, mis annab isikule siseriikliku ja liidu õiguse alusel samasugused õigused ja eelised kui need, millele on osutatud alapunktides i ja ii;
b)
„muud humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmid” - ad hoc protsess, kus liikmesriigid lubavad teatud arvul kolmanda riigi kodanikel viibida ajutiselt oma territooriumil, et kaitsta neid kiireloomulise humanitaarkriisi eest, mille on tinginud sellised sündmused nagu poliitilised arengud või konfliktid;
c)
„rahvusvaheline kaitse” - pagulasseisund ja täiendava kaitse seisund direktiivi 2011/95/EL tähenduses;
d)
„tagasisaatmine” - kolmanda riigi kodaniku naasmine kas vabatahtlikult tagasipöördumiskohustust täites või sunniviisiliselt vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklis 3 esitatud määratlusele;
e)
„kolmanda riigi kodanik” - isik, kes ei ole liidu kodanik ELi toimimise lepingu artikli 20 lõike 1 tähenduses. Kolmanda riigi kodanikele osutamine hõlmab ka kodakondsuseta isikuid ja määratlemata kodakondsusega isikuid;
f)
„väljasaatmine” - tagasipöördumiskohustuse täitmine, eelkõige füüsiline transport liikmesriigist välja vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklis 3 esitatud määratlusele;
g)
„vabatahtlik lahkumine” - tagasipöördumiskohustuse täitmine selleks tagasisaatmisotsuses ettenähtud tähtaja jooksul vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklis 3 esitatud määratlusele;
h)
„saatjata alaealine” - alla 18aastane kolmanda riigi kodanik, kes saabub või saabus liikmesriigi territooriumile ilma tema eest asjaomase liikmesriigi õiguse või tavade kohaselt vastutava täiskasvanuta, niikaua kui selline isik ei ole teda tegelikult oma hoole alla võtnud; see mõiste hõlmab ka alaealist, kes on jäänud saatjata pärast sisenemist liikmesriikide territooriumile;
i)
„haavatav isik” - kolmanda riigi kodanik, kes vastab määratlusele liidu õiguses, mis reguleerib fondist toetatavate meetmete poliitikavaldkonda;
j)
„pereliige” - kolmanda riigi kodanik, kes vastab määratlusele liidu õiguses, mis reguleerib fondist toetatavate meetmete poliitikavaldkonda;
k)
„hädaolukord” - olukord, mis tuleneb järgmisest:
i)
ühes või mitmes liikmesriigis esinev suur rändesurve, mida iseloomustab kolmandate riikide kodanike ulatuslik või ebaproportsionaalne sisseränne, millega kaasneb märkimisväärne ja pakiline koormus nende vastuvõtu- ja kinnipidamiskeskustele ning varjupaigasüsteemidele ja -menetlustele;
ii)
ajutise kaitse rakendamine direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses või
iii)
suur rändesurve kolmandates riikides, kuhu pagulased jäävad näiteks poliitiliste sündmuste või konfliktide tõttu.
Artikkel 3
Eesmärgid
1. Fondi üldeesmärk on aidata kaasa rändevoogude tõhusale juhtimisele ning ühise varjupaiga-, täiendava või ajutise kaitse poliitika ja ühise rändepoliitika rakendamisele, tugevdamisele ja edasiarendamisele, austades seejuures täiel määral Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigusi ja põhimõtteid.
2. Üldeesmärgi raames toetab fond järgmiste ühiste erieesmärkide saavutamist:
a)
Euroopa ühise varjupaigasüsteemi kõigi aspektide, sealhulgas selle välismõõtme tugevdamine ja arendamine;
b)
seadusliku rände toetamine liikmesriikidesse kooskõlas nende majanduslike ja sotsiaalsete vajaduste, näiteks tööturu vajadustega, tagades seejuures liikmesriikide sisserändesüsteemide terviklikkuse, ning kolmandate riikide kodanike tulemusliku integreerimise edendamine;
c)
liikmesriikides selliste õiglaste ja tõhusate tagasisaatmisstrateegiate edendamine, mis aitavad võidelda ebaseadusliku sisserände vastu, keskendudes eelkõige tagasipöördumise püsivusele ja tulemuslikule päritolu- ja transiidiriiki tagasivõtmisele;
d)
suurendada solidaarsust ja vastutuse jagamist liikmesriikide vahel, pöörates tähelepanu eeskätt rändajate ja varjupaigataotlejate voogudest enim mõjutatud liikmesriikidele, sealhulgas praktilise koostöö kaudu.
Käesoleva fondi erieesmärkide saavutamist hinnatakse kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikli 55 lõikega 2, kasutades käesoleva määruse IV lisas sätestatud ühiseid näitajaid ja riiklikes programmides sisalduvaid programmispetsiifilisi näitajaid.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud eesmärkide saavutamiseks võetavad meetmed on täielikus kooskõlas liidu välistegevuse rahastamisvahenditest toetatavate meetmetega ning vastavad liidu välistegevuse põhimõtetele ja üldeesmärkidele.
4. Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud eesmärkide saavutamisel peetakse nõuetekohaselt silmas liidu humanitaarabipoliitika põhimõtteid ja eesmärke. Vastavalt artiklile 24 tagatakse kooskõla liidu välistegevuse rahastamisvahenditest rahastatavate meetmetega.
Artikkel 4
Partnerlus
Käesoleva fondi puhul hõlmab määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 12 osutatud partnerlus asjaomaseid rahvusvahelisi ja valitsusväliseid organisatsioone ning sotsiaalpartnereid.
II PEATÜKK
EUROOPA ÜHINE VARJUPAIGASÜSTEEM
Artikkel 5
Vastuvõtu- ja varjupaigasüsteemid
1. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetab fond meetmeid, mis keskenduvad ühele või mitmele järgmistest kolmandate riikide kodanike kategooriatest:
a)
pagulasseisundi või täiendava kaitse seisundiga isikud direktiivi 2011/95/EL tähenduses;
b)
isikud, kes taotlevad ühte punktis a osutatud rahvusvahelise kaitse vormidest ning kes ei ole veel saanud lõplikku otsust;
c)
ajutise kaitse seisundiga isikud direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses;
d)
isikud, kes on või on olnud ümberasustatud või mõnest liikmesriigist üle viidud.
Vastuvõtutingimuste ja varjupaigamenetluste osas toetatakse fondist eelkõige käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud kategooriatesse kuuluvatele isikutele suunatud järgmisi meetmeid:
a)
materiaalse abi (sh piiril antava abi), hariduse, koolituse, tugiteenuste, tervishoiuteenuste ja psühholoogilise abi pakkumine;
b)
selliste tugiteenuste nagu kirjalik ja suuline tõlge, haridus, koolitus (sealhulgas keeleõpe) ja muude asjaomase isiku seisundile vastavate algatuste pakkumine;
c)
haldusstruktuuride ja -süsteemide loomine ning töötajate ja asjaomaste asutuste personali koolitamine, et tagada varjupaigataotlejatele tegelik ja lihtne juurdepääs varjupaigamenetlustele ning selliste menetluste tõhusus ja kvaliteet, et eelkõige vajaduse korral toetada liidu acquis'd arenguid;
d)
sotsiaalabi, haldus- ja/või õigusformaalsustega seotud teabe või abi pakkumine ning teabe või nõustamise pakkumine seoses varjupaigamenetluse võimalike tulemustega, sealhulgas seoses selliste aspektidega nagu tagasipöördumismenetlused;
e)
õigusabi ja juriidilise esindaja võimaldamine;
f)
haavatavate rühmade väljaselgitamine ja eriabi haavatavatele isikutele, eelkõige kooskõlas punktidega a-e;
g)
kinnipidamisele alternatiivsete meetmete loomine, väljatöötamine ja täiustamine.
Kui seda peetakse asjakohaseks ja kui see on liikmesriigi riiklikus programmis ette nähtud, võib fondist toetada ka integratsiooniga seotud meetmeid, näiteks artikli 9 lõikes 1 osutatud meetmeid seoses käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud isikute vastuvõtmisega.
2. Artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a määratletud erieesmärgi raames ja kooskõlas artiklis 19 määratletud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist majutusinfrastruktuuri ja vastuvõtusüsteemide puhul eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
olemasoleva majutusinfrastruktuuri parandamine ja hooldus ning majutusteenuste parandamine;
b)
haldusstruktuuride ja -süsteemide tugevdamine ja täiustamine;
c)
kohalike kogukondade teavitamine;
d)
koolituse pakkumine asutuste, sealhulgas kohalike omavalitsuste töötajatele, kes suhtlevad lõikes 1 osutatud isikutega nende vastuvõtmisega seoses;
e)
uute majutusinfrastruktuuride ja -teenuste ning haldusstruktuuride ja -süsteemide loomine, juhtimine ja edasiarendamine, eelkõige selleks, et vajaduse korral rahuldada liikmesriikide struktuurilisi vajadusi.
3. Artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktides a ja d sätestatud ühiste erieesmärkide raames ning kooskõlas artiklis 19 kindlaks määratud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist ka käesoleva artikli lõikes 1 loetletud meetmetega sarnaseid meetmeid, kui need meetmed on seotud isikutega, kes viibivad ajutiselt:
-
pagulastele mõeldud transiidi- ja menetluskeskustes, eelkõige selleks, et toetada ümberasustamistoiminguid koostöös ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga, või
-
liikmesriigi territooriumil seoses muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidega.
Artikkel 6
Liikmesriikide suutlikkus töötada välja, jälgida ja hinnata oma varjupaigapoliitikat ja -menetlusi
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 kindlaks määratud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist seoses varjupaigapoliitika ja -menetluste väljatöötamise, jälgimise ja hindamise suutlikkuse suurendamisega liikmesriikides eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
meetmed, mis suurendavad liikmesriikide suutlikkust - sealhulgas seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 604/2013 (19) sätestatud varajase hoiatamise, valmisoleku ja kriisiohje mehhanismiga - koguda, analüüsida ja levitada kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid andmeid ja statistikat varjupaigamenetluste, vastuvõtusuutlikkuse ning rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate ümberasustamise ning ühest liikmesriigist teise viimise kohta;
b)
meetmed, mis suurendavad liikmesriikide suutlikkust koguda, analüüsida ja levitada teavet päritoluriikide kohta;
c)
meetmed, mis otseselt toetavad varjupaigapoliitika hindamist, näiteks riigisisesed mõjuhinnanguid, sihtrühmade ja muude asjaomaste sidusrühmade seas korraldatavaid küsitlusi ning näitajate väljatöötamist ja võrdlusuuringuid.
Artikkel 7
Ümberasustamine, rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate üleviimine ning muu sihtotstarbeline humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmine
1. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktides a ja d sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid seoses mis tahes kolmanda riigi kodanike ümberasustamisega, keda ümberasustatakse või on ümberasustatud liikmesriigis, ning seoses muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidega:
a)
riiklike ümberasustamisprogrammide ja -strateegiate ning muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmide kehtestamine ja väljatöötamine, sealhulgas vajaduste analüüs, näitajate parandamine ja hindamine;
b)
asjakohase infrastruktuuri ja teenuste loomine, millega tagatakse ümberasustamismeetmete ja muude humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise programmidega seotud meetmete, sealhulgas keelelise abi, sujuv ja tõhus rakendamine;
c)
kolmandate riikide ja/või teiste liikmesriikide külastamiseks vajalike struktuuride ja süsteemide loomine ning töötajate koolitamine, et korraldada vestlusi ning läbi viia arstlikku ja julgeolekukontrolli;
d)
võimalike ümberasustamisjuhtumite ja/või muu humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise hindamine liikmesriigi pädevate asutuste poolt, näiteks kolmandate riikide külastamine, vestluste korraldamine ning arstliku ja julgeolekukontrolli läbiviimine;
e)
lahkumiseelne tervisekontroll ja ravi, lahkumiseelse materiaalse abi pakkumine, lahkumiseelsed teavitamis- ja integreerimismeetmed ning reisi korraldamine, sealhulgas saatjapoolsete meditsiiniteenuste osutamine;
f)
saabumisel või varsti peale saabumist antav teave ja abi, sealhulgas suulise tõlke teenused;
g)
liikmesriiki ümberasustatavate isikute perekondade taasühinemisega seonduvad meetmed;
h)
rände- ja varjupaigaküsimustega seotud infrastruktuuri ja teenuste tõhustamine piirkondlike kaitseprogrammide rakendamiseks määratud riikides;
i)
selliste tingimuste loomine, millega aidatakse kaasa ümberasustatud pagulaste integratsioonile, sõltumatusele ja iseseisvusele pikas perspektiivis.
2. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis d sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist, kui seda peetakse fondi rakendamisperioodi ajal toimuvate poliitiliste arengute tõttu asjakohaseks või kui see on liikmesriigi riiklikus programmis ette nähtud, ka käesoleva artikli lõikes 1 loetletutega sarnaseid meetmeid seoses rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate üleviimisega. Rahvusvahelise kaitse taotleja ja/või saajate nõusolekul viiakse nad üle sellest liikmesriigist, kes andis neile rahvusvahelise kaitse või kes vastutab nende taotluse läbivaatamise eest, teise huvitatud liikmesriiki, kus neile antakse samaväärne kaitse või kus vaadatakse läbi nende taotlus rahvusvahelise kaitse saamiseks.
III PEATÜKK
KOLMANDATE RIIKIDE KODANIKE INTEGREERIMINE JA SEADUSLIK RÄNNE
Artikkel 8
Sisseränne ja lahkumiseelsed meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis b sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist meetmeid, mida rakendatakse kolmandates riikides ja mis on suunatud kolmandate riikide kodanikele, kes rakendavad teatavaid lahkumiseelseid meetmeid ja/või vastavad siseriiklikus õiguses ja asjakohasel juhul liidu õiguses ette nähtud tingimustele, sealhulgas sellistele, mis on seotud liikmesriigi ühiskonda integreerumise suutlikkusega. Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
teabepaketid ning teadlikkuse suurendamise ja kultuuridevahelise dialoogi edendamise kampaaniad, sealhulgas kasutajasõbraliku side- ja infotehnoloogia ning veebisaitide kaudu;
b)
oskuste ja kvalifikatsiooni hindamine ning kolmandate riikide ja liikmesriikide vaheline oskuste ja kvalifikatsiooni läbipaistvuse ja vastavuse parandamine;
c)
liikmesriigis tööalast konkurentsivõimet parandav koolitus;
d)
põhjalikud kodanikuõppe kursused ja keeleõpe;
e)
abi seoses perekonna taasühinemise taotlustega nõukogu direktiivi 2003/86/EÜ (20) tähenduses.
Artikkel 9
Integratsioonimeetmed
1. Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega, toetatakse fondist meetmeid, mida rakendatakse järjepidevate strateegiate raamistikus, võttes arvesse kolmanda riigi kodanike integratsioonivajadusi kohalikul ja/või piirkondlikul tasandil. Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid, mis on suunatud kolmandate riikide kodanikele, kes elavad liikmesriigis seaduslikult või, olenevalt asjaoludest, kes on saamas õigust liikmesriigis seaduslikult elada:
a)
selliste integratsioonistrateegiate väljatöötamine ja arendamine kohaliku või piirkondliku tasandi asutuste osalusel, sealhulgas asjakohasel juhul vajaduste analüüs, integratsiooninäitajate täiustamine ja hindamine, sealhulgas osalushindamine, et selgitada välja parimad tavad;
b)
nõu ja abi andmine sellistes valdkondades nagu eluase, elatusvahendid, haldusalane ja õiguslik juhendamine, tervisealane ja psühholoogiline abi ning sotsiaalhooldus, lastehoid ja perekonna taasühinemine;
c)
meetmed, millega kolmandate riikide kodanikele tutvustatakse vastuvõtvat ühiskonda ja mis võimaldavad neil sellega kohaneda, saada teavet oma õigustest ja kohustustest, osaleda ühiskondlikus ja kultuurielus ning saada osa Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud väärtustest;
d)
meetmed, mis on suunatud haridusele ja koolitusele, sealhulgas keeleõppele, ja ettevalmistavad meetmed tööturule pääsemise hõlbustamiseks;
e)
meetmed isikuvastutuse suurendamiseks ja kolmandate riikide kodanikele omal jõul toimetuleku võimaldamiseks;
f)
meetmed, mis toetavad sisukat kontakti ja tulemuslikku dialoogi kolmandate riikide kodanike ja vastuvõtva ühiskonna vahel, ning meetmed vastuvõtvas ühiskonnas tunnustuse saavutamise edendamiseks, sealhulgas meedia kaasamise teel;
g)
meetmed, mis toetavad avalike ja eraõiguslike teenuste kasutamisel kolmandate riikide kodanikele nii võrdse juurdepääsu kui ka võrdsete tulemuste tagamist, sealhulgas selliste teenuste kohandamine asjaajamiseks kolmandate riikide kodanikega;
h)
toetusesaajate suutlikkuse suurendamine, nagu on määratletud määruse (EL) nr 514/2014 artikli 2 punktis g, sealhulgas kogemuste ja parimate tavade vahetamise ning võrgustike tegevuse kaudu.
2. Lõikes 1 osutatud meetmetes võetakse kõikidel vajalikel juhtudel arvesse eri kategooriatesse kuuluvate kolmandate riikide kodanike, sealhulgas rahvusvahelist kaitset saavate isikute, ümberasustatud või üleviidud isikute ning eelkõige haavatavate isikute erivajadusi.
3. Riiklike programmidega võib lubada, et lõikes 1 osutatud meetmed hõlmavad ka kõnealuses lõikes osutatud sihtrühma kuuluvate isikute pereliikmeid, selles ulatuses, mis on vajalik selliste meetmete tõhusaks rakendamiseks.
4. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud meetmete kavandamiseks ja rakendamiseks hõlmab määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 12 osutatud partnerlus liikmesriikide poolt Euroopa Sotsiaalfondi meetmete haldamiseks määratud ametiasutusi.
Artikkel 10
Praktiline koostöö ja suutlikkuse suurendamise meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist meetmeid, mis keskenduvad ühele või mitmele järgmistest kategooriatest:
a)
seaduslikku rännet edendavate strateegiate koostamine, et hõlbustada paindlike riiki lubamise menetluste väljatöötamist ja rakendamist;
b)
kolmandate riikide ning liikmesriikide tööhõivebüroode ning tööturuasutuste ja sisserändeasutuste vahelise koostöö toetamine ning liikmesriikide toetamine liidu rändealaste õigusaktide rakendamisel, samuti asjaomaste sidusrühmadega toimuvate konsultatsioonide toetamine ning seoses tööturgude vajadustega konkreetsetele rahvustele või kolmandate riikide kodanike kategooriatele suunatud lähenemisviiside kohta eksperdiarvamuste kogumise või teabevahetuse toetamine;
c)
liikmesriikide suutlikkuse suurendamine töötada välja, rakendada, jälgida ja hinnata oma sisserändestrateegiaid, -poliitikat ja -meetmeid halduse eri tasanditel ja ametkondades, eelkõige suutlikkuse suurendamine koguda, analüüsida ja levitada üksikasjalikke ja süstemaatilisi andmeid ja statistikat rändemenetluste ja -voogude ja elamislubade kohta ning töötada välja järelevalvevahendid, hindamiskavad, näitajad ja võrdlusuuringud asjaomaste strateegiate tulemuste mõõtmiseks;
d)
määruse (EL) nr 514/2014 artikli 2 punktis g määratletud toetusesaajate ning avalike ja erasektori teenusepakkujate, sealhulgas haridusasutuste töötajate koolitamine, kogemuste ja parimate tavade vahetamise, koostöö, võrgustike tegevuse ja erinevate kultuuride alase teadlikkuse edendamine ning pakutavate teenuste kvaliteedi parandamine;
e)
jätkusuutlike organisatsiooniliste struktuuride moodustamine integratsiooni ja mitmekesisuse haldamiseks eelkõige asjaomaste sidusrühmade vahelise koostöö kaudu, mis võimaldab valitsuse eri tasandite ametnikel saada kiiresti teavet muude riikide kogemuste ja parimate tavade kohta ning võimaluse korral koondada asjaomaste asutuste ning valitsusorganite ja valitsusväliste organite vahendid, et tõhustada teenuste osutamist kolmandate riikide kodanikele, sealhulgas ühtsete kontaktpunktide (st koordineeritud integratsiooni tugikeskuste) kaudu;
f)
toetada kohaliku ja piirkondliku tasandi integratsioonistrateegiate aluseks olevat vastastikuse integratsiooni kahesuunalist dünaamilist protsessi, töötades välja platvormid kolmandate riikide kodanikega konsulteerimiseks, sidusrühmade vaheliseks teabevahetuseks ning kultuuridevaheliseks ja religioosseks dialoogiks kolmandate riikide kodanike kogukondade vahel ja/või selliste kogukondade ja vastuvõtva ühiskonna vahel ja/või selliste kogukondade ning poliitiliste ja otsuseid tegevate asutuste vahel;
g)
meetmed liikmesriikide asjaomaste asutuste vahelise praktilise koostöö edendamiseks ja tihendamiseks, keskendudes muu hulgas teabe, parimate tavade ja strateegiate vahetamisele ning ühismeetmete väljatöötamisele ja rakendamisele, sealhulgas eesmärgiga tagada liikmesriikide sisserändesüsteemide terviklikkus.
IV PEATÜKK
TAGASISAATMINE
Artikkel 11
Tagasisaatmismenetlustega kaasnevad meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis c sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega tagasisaatmismenetlustega kaasnevate meetmete puhul keskendub fond ühele või mitmele järgmistest kategooriatest:
a)
kolmandate riikide kodanikud, kes ei ole veel saanud lõplikku eitavat otsust oma taotlusele liikmesriigis viibida, seaduslikku elukohta omada ja/või saada liikmesriigis rahvusvaheline kaitse ning kes võivad otsustada kasutada vabatahtlikku tagasipöördumist;
b)
kolmandate riikide kodanikud, kellel on õigus liikmesriigis viibida, seaduslikku elukohta omada ja/või saada rahvusvaheline kaitse direktiivi 2011/95/EL tähenduses või ajutine kaitse direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses ning kes on otsustanud kasutada vabatahtlikku tagasipöördumist;
c)
kolmandate riikide kodanikud, kes viibivad liikmesriigis ega vasta enam liikmesriiki sisenemise ja/või seal viibimise tingimustele, sealhulgas kolmandate riikide kodanikud, kelle väljasaatmine on edasi lükatud vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artiklile 9 ja artikli 14 lõikele 1.
Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi esimeses lõigus osutatud isikukategooriatele suunatud meetmeid:
a)
kinnipidamisele alternatiivsete meetmete loomine, väljatöötamine ja täiustamine;
b)
sotsiaalabi, haldus- ja/või õigusformaalsustega seotud teabe või abi ning muu teabe või nõustamise pakkumine;
c)
õigusabi ja keelelise abi andmine;
d)
spetsiifilist laadi abi haavatavatele isikutele;
e)
sunniviisilise tagasisaatmise järelevalve sõltumatute ja tõhusate süsteemide loomine ja täiustamine, nagu on sätestatud direktiivi 2008/115/EÜ artikli 8 lõikes 6;
f)
majutus-, vastuvõtu- või kinnipidamisinfrastruktuuri, -teenuste ning -tingimuste loomine, säilitamine ja täiustamine;
g)
haldusstruktuuride ja -süsteemide, sealhulgas IT-vahendite loomine;
h)
töötajate koolitamine, et tagada sujuvad ja tõhusad tagasisaatmismenetlused, sealhulgas nende juhtimine ja rakendamine.
Artikkel 12
Tagasisaatmismeetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis c sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist tagasisaatmismeetmete puhul käesoleva määruse artiklis 11 osutatud isikutele suunatud meetmeid. Sellega seoses toetatakse fondist eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
meetmed, mis on vajalikud tagasisaatmistoimingute ettevalmistamiseks, näiteks meetmed kolmandate riikide kodanike tuvastamiseks, reisidokumentide väljastamiseks ja pere leidmiseks;
b)
koostöö kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutustega, et hankida reisidokumente, hõlbustada repatrieerimist ja tagada tagasivõtmine;
c)
toetatud vabatahtliku tagasipöördumise meetmed, sealhulgas tervisekontroll ja arstiabi, reisi korraldamine, rahaline toetus, nõustamine ning abi enne ja pärast tagasipöördumist;
d)
väljasaatmistoimingud, sealhulgas nendega seotud meetmed, kooskõlas liidu õiguses sätestatud nõuetega, välja arvatud sunnivahendid;
e)
taasintegreerimise käivitamiseks vajalikud meetmed seoses tagasipöördunu isikliku arenguga, näiteks rahalised stiimulid, koolitus, abi väljaõppel ja töökoha leidmisel ning stardiabi majandustegevuse alustamiseks;
f)
hooned ja teenused kolmandates riikides, millega tagatakse sobilik ajutine majutus ja vastuvõtt saabumisel;
g)
spetsiifilist laadi abi haavatavatele isikutele.
Artikkel 13
Praktilise koostöö ja suutlikkuse suurendamise meetmed
Käesoleva määruse artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis c sätestatud erieesmärgi raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr514/2014 artiklis 13 sätestatud poliitikadialoogi tulemusi ning kooskõlas käesoleva määruse artiklis 19 sätestatud riiklike programmide eesmärkidega toetatakse fondist praktilise koostöö ja suutlikkuse suurendamise meetmete puhul eelkõige järgmisi meetmeid:
a)
meetmed tagasisaatmist korraldavate teenistuste ja liikmesriikide muude asutuste vahelise operatiivkoostöö ja teabevahetuse edendamiseks, edasiarendamiseks ja tugevdamiseks, sealhulgas seoses kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutustega tehtava koostööga ja ühiste tagasisaatmistoimingutega;
b)
meetmed kolmandate riikide ja liikmesriikide tagasisaatmist korraldavate teenistuste vahelise koostöö toetamiseks, sealhulgas meetmed, millega suurendatakse kolmandate riikide suutlikkust tagasipöördujaid vastu võtta ja taasintegreerida, eelkõige tagasivõtulepingute raames;
c)
meetmed, millega suurendatakse suutlikkust töötada välja tõhus ja jätkusuutlik tagasipöördumispoliitika, eelkõige sihtriikide olukorda käsitleva teabe vahetamise, parimate tavade ja kogemuste jagamise ning liikmesriikide vahendite koondamise teel;
d)
meetmed, mis suurendavad suutlikkust koguda, analüüsida ning levitada üksikasjalikke ja süstemaatilisi andmeid ja statistikat tagasisaatmismenetluste ja -meetmete, vastuvõtu ja kinnipidamise suutlikkuse, sunniviisilise ja vabatahtliku tagasipöördumise, järelevalve ja taasintegreerimise kohta;
e)
meetmed, mis aitavad otseselt tagasisaatmispoliitikat hinnata, näiteks riiklikud mõjuhinnangud, sihtrühmade uuringud, näitajate väljatöötamine ja võrdlusuuringud;
f)
teavitamismeetmed ja -kampaaniad kolmandates riikides, mis aitavad suurendada teadlikkust asjakohastest seaduslikest sisserändekanalitest ja ebaseadusliku sisserändega seotud riskidest.
V PEATÜKK
FINANTS- JA RAKENDUSRAAMISTIK
Artikkel 14
Koguvahendid ja rakendamine
1. Käesoleva määruse rakendamise koguvahendid on 3 137 miljonit eurot jooksevhindades.
2. Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad fondi iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piires.
3. Koguvahendeid rakendatakse järgmiselt:
a)
riiklike programmide kaudu kooskõlas artikliga 19;
b)
liidu meetmete kaudu kooskõlas artikliga 20;
c)
erakorralise abi kaudu kooskõlas artikliga 21;
d)
Euroopa rändevõrgustiku kaudu kooskõlas artikliga 22;
e)
tehnilise abi kaudu kooskõlas artikliga 23.
4. Käesoleva määruse kohaselt käesoleva määruse artiklis 20 osutatud liidu meetmete, käesoleva määruse artiklis 21 osutatud erakorralise abi, käesoleva määruse artiklis 22 osutatud Euroopa rändevõrgustiku ja käesoleva määruse artiklis 23 osutatud tehnilise abi jaoks eraldatud eelarvet täidetakse otseselt vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punktile a ning kaudse eelarve täitmise raames kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punktile c. Käesoleva määruse artiklis 19 osutatud riiklike programmide jaoks eraldatud eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punktile b.
5. Komisjon vastutab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 kohaselt liidu eelarve täitmise eest ning teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu muude üksuste kui liikmesriikide sooritatud toimingutest.
6. Ilma, et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu eesõigusi, kasutatakse peamiseks juhiseks olevat rahastamispaketti soovituslikult järgmiselt:
a)
2 752 miljonit eurot liikmesriikide riiklike programmide jaoks;
b)
385 miljonit eurot liidu meetmete, erakorralise abi, Euroopa rändevõrgustiku ja komisjoni tehnilise abi jaoks, kusjuures vähemalt 30 % sellest summast kasutatakse liidu meetmete ja Euroopa rändevõrgustiku jaoks.
Artikkel 15
Vahendid liikmesriikide rahastamiskõlblikeks meetmeteks
1. 2 752 miljonit eurot jagatakse liikmesriikide vahel soovituslikult järgmiselt:
a)
2 392 miljonit eurot eraldatakse vastavalt I lisale. Liikmesriigid eraldavad vähemalt 20 % neist vahenditest artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a osutatud erieesmärgi jaoks ja vähemalt 20 % artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis b osutatud erieesmärgi jaoks. Liikmesriigid võivad nimetatud miinimummääradest kõrvale kalduda ainult juhul, kui riiklikule programmile on lisatud üksikasjalik selgitus selle kohta, miks vahendite eraldamine alla miinimummäära ei sea ohtu eesmärgi saavutamist. Artikli 3 lõike 2 esimese lõigu punktis a osutatud erieesmärgi jaoks ei või käesolevas määruses sätestatud miinimummäärast vähem vahendeid eraldada liikmesriigid, kellel esineb struktuurseid puudujääke majutuse, infrastruktuuri ja teenuste valdkonnas;
b)
360 miljonit eurot eraldatakse artiklis 16 osutatud erimeetmetega seotud jaotusmehhanismi alusel artiklis 17 osutatud liidu ümberasustamisprogrammiks ja rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimiseks, nagu on osutatud artiklis 18.
2. Lõike 1 esimese lõigu punktis b nimetatud summast toetatakse:
a)
II lisas loetletud erimeetmeid;
b)
liidu ümberasustamisprogrammi vastavalt artiklile 17 ja/või rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimist vastavalt artiklile 18.
3. Kui kasutatavaks jääb käesoleva artikli lõike 1 punkti b kohane summa või mõni muu summa, siis eraldatakse see määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 15 sätestatud vahekokkuvõtte tegemise raames proportsionaalselt käesoleva määruse I lisas sätestatud riiklike programmide põhisummadega.
Artikkel 16
Vahendid erimeetmeteks
1. Artikli 15 lõike 2 punkti a kohase lisasumma võib liikmesriikidele eraldada tingimusel, et see on programmis selleks sihtotstarbeliselt ette nähtud ja et seda kasutatakse II lisas loetletud erimeetmete rakendamiseks.
2. Poliitika uute arengute arvessevõtmiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas käesoleva määruse artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte II lisa muutmise kohta seoses määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 15 osutatud vahekokkuvõtte tegemisega. Kui selleks on olemas kasutatavad vahendid, võivad liikmesriigid saada erimeetmete muudetud loetelu alusel lisasumma, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 1.
3. Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik programm määruse (EL) nr 514/2014 artiklites 14 ja 15 sätestatud menetluse kohaselt vahekokkuvõtte tegemise ajal heaks kiidetakse või läbi vaadatakse. Asjaomaseid summasid kasutatakse üksnes käesoleva määruse II lisas loetletud erimeetmete rakendamiseks.
Artikkel 17
Vahendid liidu ümberasustamisprogrammiks
1. Peale artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt arvutatud eraldise saavad liikmesriigid iga kahe aasta tagant artikli 15 lõike 2 punktiga b ette nähtud lisasumma, mille aluseks on ühekordne makse 6 000 eurot iga ümberasustatud isiku kohta.
2. Lõikes 1 osutatud ühekordset makset suurendatakse 10 000 euroni iga isiku kohta, kes on ümberasustatud kooskõlas liidu ühiste prioriteetidega ümberasustamise valdkonnas, mis on kehtestatud vastavalt lõikele 3 ja loetletud III lisas, ning iga lõikes 5 sätestatud haavatava isiku kohta.
3. Liidu ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas põhinevad järgmistel isikute üldkategooriatel:
a)
piirkondlike kaitseprogrammide rakendamiseks määratud riikidest või piirkondadest pärinevad isikud;
b)
isikud, kes pärinevad ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti (UNHCR) koostatud ümberasustamisvajaduste prognoosis nimetatud riigist või piirkonnast, kus liidu ühistel meetmetel oleks kaitsevajaduste rahuldamisel märkimisväärne mõju;
c)
ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti koostatud ümberasustamiskriteeriumidega hõlmatud erikategooriasse kuuluvad isikud.
4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte III lisa muutmise kohta käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud isikute üldkategooriatest lähtuvalt, kui see on selgelt põhjendatud või UNHCR on selles osas andnud soovitusi.
5. Lõikega 2 ette nähtud ühekordset makset on õigus saada ka järgmiste haavatavate isikurühmade puhul:
a)
ohustatud naised ja lapsed;
b)
saatjata alaealised;
c)
selliste terviseprobleemidega isikud, mida saab lahendada üksnes ümberasustamise teel;
d)
isikud, kes õigusliku või füüsilise kaitse vajadusega seotud põhjustel vajavad erakorralist või kiiret ümberasustamist, sealhulgas vägivalla- või piinamisohvrid.
6. Kui liikmesriik asustab ümber rohkem kui ühte lõigetes 1 ja 2 osutatud kategooriasse kuuluva isiku, tehakse talle ühekordne makse selle isiku eest vaid ühel korral.
7. Olenevalt asjaoludest võib liikmesriik saada ühekordse makse ka lõigetes 1, 3 ja 5 osutatud isikute pereliikmete eest, tingimusel et nende pereliikmete ümberasustamine on toimunud käesoleva määruse kohaselt.
8. Komisjon kehtestab rakendusaktidega liidu ümberasustamisprogrammile vahendite eraldamise mehhanismi ajakava ja muud rakendustingimused. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 27 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
9. Käesoleva artikli õigetes 1 ja 2 osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele iga kahe aastat tagant, esimest korda individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik programm määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 14 sätestatud menetluse kohaselt heaks kiidetakse, ja hiljem nende riikliku programmi heakskiitmise otsustele lisatava rahastamisotsusega. Kõnealuseid summasid ei kanta üle muudele riikliku programmiga hõlmatud meetmetele.
10. Liidu ümberasustamisprogrammi eesmärkide tõhusaks saavutamiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte, et vajaduse korral korrigeerida käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud ühekordseid makseid kasutatavate vahendite piires, võttes eelkõige arvesse kehtivat inflatsioonimäära, ümberasustamise valdkonnas toimunud asjakohaseid muutusi ning tegureid, mille abil saab optimeerida ühekordsete maksetega antud rahalise stiimuli kasutamist.
Artikkel 18
Vahendid rahvusvahelist kaitset saavate isikute üleviimiseks
1. Pidades silmas solidaarsuse ja vastutuse õiglase jagamise põhimõtete rakendamist ning liidu poliitika arengusuundi fondi rakendamisperioodi jooksul, saavad liikmesriigid lisaks artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt arvutatud eraldisele artikli 15 lõike 2 punktiga b ette nähtud täiendava summa, mille aluseks on ühekordne makse 6 000 eurot iga teisest liikmesriigist üle viidud rahvusvahelist kaitset saava isiku kohta.
2. Olenevalt asjaoludest võivad liikmesriigid saada ühekordse makse ka lõikes 1 osutatud isikute pereliikmete eest, tingimusel et nende pereliikmete üleviimine on toimunud käesoleva määruse kohaselt.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lisasummad eraldatakse liikmesriikidele esimest korda individuaalsete rahastamisotsustega, millega määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 14 sätestatud menetluses kiidetakse heaks nende riiklik programm ja hiljem nende riikliku programmi heakskiitmise otsusele lisatava rahastamisotsusega. Kõnealuseid summasid ei kanta üle muudele riikliku programmiga hõlmatud meetmetele.
4. ELi toimimise lepingu artiklis 80 osutatud liikmesriikidevahelise solidaarsuse ja vastutuse jagamise eesmärkide tõhusaks saavutamiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas käesoleva määruse artikliga 26 vastu delegeeritud õigusakte, et korrigeerida käesoleva artikli lõikes 1 osutatud ühekordseid makseid kasutatavate vahendite piires, võttes eelkõige arvesse kehtivat inflatsioonimäära, rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimise valdkonnas toimunud asjakohaseid muutusi ning tegureid, mille abil saab optimeerida ühekordse maksega antud rahalise stiimuli kasutamist.
Artikkel 19
Riiklikud programmid
1. Riiklike programmidega, mida kontrollitakse ja mis kiidetakse heaks kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 14, taotlevad liikmesriigid käesoleva määruse artiklis 3 sätestatud eesmärkide raames ja võttes arvesse määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 13 osutatud poliitilise dialoogi tulemusi eelkõige järgmiste eesmärkide saavutamist:
a)
tugevdada Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomist varjupaigaküsimusi käsitleva liidu acquis’ tõhusa ja ühetaolise kohaldamise ning määruse (EL) nr 604/2013 nõuetekohase toimimise tagamise teel. Sellised meetmed võivad sisaldada ka liidu ümberasustamisprogrammi kehtestamist ja väljatöötamist;
b)
kehtestada ja töötada välja integratsioonistrateegiad, mis hõlmavad kahesuunalise dünaamilise protsessi erinevaid tahke, mida rakendatakse vastavalt vajadusele kas riiklikul, kohalikul või piirkondlikul tasandil, võttes arvesse kolmandate riikide kodanike integreerimise vajadusi kohalikul või piirkondlikul tasandil, rahuldades eri kategooriatesse kuuluvate rändajate erivajadusi ja töötades välja tõhusaid partnerlusi asjaomaste sidusrühmadega;
c)
töötada välja tagasisaatmisprogramm, mis hõlmab toetatud vabatahtlikku tagasipöördumist ja vajaduse korral taasintegreerimist.
2. Liikmesriigid tagavad, et kõikide fondist toetatavate meetmete rakendamisel austatakse täielikult põhiõigusi ja inimväärikust. Eelkõige austatakse kõnealuste meetmete puhul täiel määral Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigusi ja põhimõtteid.
3. Eespool nimetatud eesmärkide järgimise nõuet ja oma eripära arvesse võttes püüavad liikmesriigid saavutada vahendite õiglase ja läbipaistva jaotuse artikli 3 lõikes 2 sätestatud erieesmärkide vahel.
Artikkel 20
Liidu meetmed
1. Komisjoni algatusel võib fondi kasutada artiklis 3 osutatud üldeesmärgi ja erieesmärkidega seotud riikidevaheliste meetmete või liidu erihuvidele vastavate meetmete (edaspidi „liidu meetmed”) rahastamiseks.
2. Selleks et olla rahastamiskõlblikud, peavad liidu meetmed eelkõige toetama järgmisi eesmärke:
a)
liidu koostöö edendamine liidu õiguse rakendamisel ja parimate tavade jagamisel varjupaiga valdkonnas, eelkõige seoses ümberasustamise ning rahvusvahelise kaitse taotlejate ja/või saajate ühest liikmesriigist teise viimisega, sealhulgas võrgustike ja teabevahetuse abil, seoses seadusliku rände ja kolmandate riikide kodanike integreerimisega, sealhulgas saabumistoetuse ja kooskõlastusmeetmetega, propageerimaks ümberasustamist kohalikes kogukondades, kes on valmis ümberasustatud pagulasi vastu võtma, ning seoses tagasisaatmisega;
b)
selliste riikidevaheliste koostöövõrgustike ja katseprojektide, sealhulgas innovaatiliste projektide loomine, mis põhinevad kahes või enamas liikmesriigis asuvate organite riikidevahelistel partnerlussuhetel, et edendada innovatsiooni ning lihtsustada kogemuste ja paimate tavade vahetamist;
c)
uuringud ja teadustöö varjupaiga-, sisserände-, integratsiooni- ja tagasisaatmisalaste liidusiseste võimalike uute koostöövormide ning asjaomase liidu õiguse kohta, teabe levitamine ja vahetamine parimate tavade ning kõikide muude varjupaiga-, sisserände-, integratsiooni- ja tagasisaatmise aspektide kohta, sealhulgas liidu poliitiliste prioriteetide propageerimine;
d)
ühiste statistiliste vahendite, meetodite ja näitajate väljatöötamine ja rakendamine liikmesriikide poolt, et mõõta poliitilisi arenguid varjupaiga, seadusliku rände, integratsiooni ja tagasisaatmise valdkonnas;
e)
varjupaiga- ja sisserändepoliitika rakendamiseks vajalike ettevalmistavate ja järelevalvemeetmete, haldus- ja tehnilise toe ning hindamismehhanismi väljatöötamine;
f)
rände ja liikuvuse suhtes võetud liidu üldisel lähenemisviisil põhinev koostöö kolmandate riikidega, eelkõige tagasivõtulepingute rakendamise, liikuvuspartnerluste ja piirkondlike kaitseprogrammide raames;
g)
teavitamismeetmed ja -kampaaniad kolmandates riikides, mis aitavad suurendada teadlikkust asjakohastest seaduslikest sisserändekanalitest ja ebaseadusliku sisserändega seotud riskidest.
3. Liidu meetmeid rakendatakse kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 6.
4. Komisjon tagab vahendite õiglase ja läbipaistva jaotuse artikli 3 lõikes 2 osutatud eesmärkide vahel.
Artikkel 21
Erakorraline abi
1. Fondist antakse rahalist abi kiireloomuliste ja erivajaduste rahuldamiseks artikli 2 esimese lõigu punkti k määratluse kohastes hädaolukordades. Käesoleva artikli kohaselt kolmandates riikides rakendatavad meetmed täiendavad vajaduse korral liidu humanitaarabipoliitikat ning on sellega kooskõlas, samuti järgitakse nende puhul humanitaarabi valdkonna konsensuses sätestatud humanitaarabialaseid põhimõtteid.
2. Erakorralist abi rakendatakse kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artiklitega 6 ja 7.
Artikkel 22
Euroopa rändevõrgustik
1. Fondist toetatakse Euroopa rändevõrgustikku ning nähakse ette selle tegevuseks ja edasiseks arenguks vajalikud rahalised vahendid.
2. Pärast juhtorganilt heakskiidu saamist võtab komisjon Euroopa rändevõrgustiku jaoks fondi iga-aastastest assigneeringutest kättesaadavaks tehtava summa ja võrgustiku tegevuse prioriteete sisaldava tööprogrammi vastu otsuse 2008/381/EÜ artikli 4 lõike 5 punktis a sätestatud korras. Komisjoni otsus on rahastamisotsus määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 84 tähenduses.
3. Euroopa rändevõrgustiku tegevuseks antakse kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 rahalist abi vastavalt vajadusele kas otsuse 2008/381/EÜ artiklis 3 osutatud riiklikele kontaktpunktidele antava toetuse vormis või avaliku hanke lepingutega. Abiga tagatakse nimetatud riiklike kontaktpunktide nõuetekohane ja õigeaegne rahaline toetamine. 2014. aastal antud toetuste abil toetatavate riiklike kontaktpunktide meetmete rakendamiseks tehtud kulud võivad olla rahastamiskõlblikud alates 1. jaanuarist 2014.
4. Otsust 2008/381/EÜ muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 4 lõike 5 punkt a asendatakse järgmisega:
„a)
koostab ja kiidab heaks juhtorgani eesistuja esitatud kavandil põhineva tegevuskava kavandi, eelkõige selle eesmärgid ja temaatilised prioriteedid, ning iga riikliku kontaktpunkti eelarve soovitusliku suuruse, millega tagatakse Euroopa rändevõrgustiku nõuetekohane toimimine;”
b)
artiklit 6 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Komisjon jälgib tegevuskava täitmist ning annab juhtorganile korrapäraselt aru kava täitmise ja Euroopa rändevõrgustiku arengu kohta.”;
ii)
lõiked 5-8 jäetakse välja;
c)
artikkel 11 jäetakse välja;
d)
artikkel 12 jäetakse välja.
Artikkel 23
Tehniline abi
1. Komisjoni algatusel ja/või nimel võidakse igal aastal kasutada kuni 2,5 miljoni euro ulatuses fondi vahendeid tehnilise abi andmiseks kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 9.
2. Liikmesriigi algatusel võib fondist rahastada tehnilise abiga seotud tegevust kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikliga 20. Aastatel 2014-2020 tehniliseks abiks eraldatav summa ei tohi ületada 5,5 % liikmesriigile eraldatud kogusummast pluss 1 000 000 eurot.
Artikkel 24
Koordineerimine
Komisjon ja liikmesriigid tagavad, asjakohasel juhul koos Euroopa välisteenistusega, sünergia ja kooskõla kolmandates riikides ja nendega seoses võetavate meetmete ning muude väljaspool liitu võetavate meetmete vahel, mida toetatakse liidu vahenditest. Eelkõige tagavad nad, et kõnealused meetmed
a)
on kooskõlas liidu välispoliitikaga, järgivad arengupoliitika sidususe põhimõtet ning on kooskõlas asjaomase piirkonna või riigi jaoks koostatud strateegiliste programmdokumentidega;
b)
keskenduvad meetmetele, mis ei ole arengule suunatud;
c)
teenivad liidu sisepoliitika huve ning on kooskõlas liidusiseselt võetavate meetmetega.
VI PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 25
Ümberasustamise ja rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimisega seotud ühekordseid makseid käsitlevad erisätted
Erandina määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 18 sätestatud kulude rahastamiskõlblikkuse eeskirjadest, eelkõige seoses ühekordsete maksete ja kindlamääraliste maksetega, kehtib käesoleva määruse kohaselt liikmesriikidele ümberasustamise ja/või rahvusvahelist kaitset saavate isikute ühest liikmesriigist teise viimise jaoks eraldatud ühekordsete maksete puhul järgmine:
a)
need vabastatakse nõudest, et need peavad lähtuma statistilistest või varasematest andmetest, ning
b)
need antakse tingimusel, et isik, kellega seoses ühekordne makse eraldati, asustati ümber ja/või viidi ühest liikmesriigist teise kooskõlas käesoleva määrusega.
Artikkel 26
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 16 lõikes 2, artikli 17 lõigetes 4 ja 10 ning artikli 18 lõikes 4 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile seitsmeks aastaks alates 21. maist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne seitsmeaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt kolmeaastaseks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga seitsmeaastase ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 16 lõikes 2, artikli 17 lõigetes 4 ja 10 ning artikli 18 lõikes 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 16 lõike 2, artikli 17 lõigete 4 ja 10 ning artikli 18 lõike 4 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 27
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab Varjupaiga- ja Rände-, Integratsiooni- ning Sisejulgeolekufondi komitee, mis on loodud määruse (EL) nr 514/2014 artikli 59 lõikega 1.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 28
Läbivaatamine
Euroopa Parlament ja nõukogu vaatavad käesoleva määruse komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt 30. juuniks 2020.
Artikkel 29
Määruse (EL) 514/2014 kohaldamine
Fondi suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 514/2014 sätteid, ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 4 kohaldamist.
Artikkel 30
Kehtetuks tunnistamine
Otsused nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.
Artikkel 31
Üleminekusätted
1. Käesolev määrus ei mõjuta asjaomaste projektide ja aastaprogrammide ega komisjoni poolt otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja 2007/435/EÜ või mõne muu 31. detsembril 2013 abi suhtes kohaldatava õigusakti alusel heaks kiidetud rahalise abi andmise jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku ega osalist lõpetamist, kuni nende projektide ja aastaprogrammide lõpetamiseni. Käesolev määrus ei mõjuta komisjoni poolt otsuse 2008/381/EÜ või mõne muu 31. detsembril 2013 abi suhtes kohaldatava õigusakti alusel heaks kiidetud rahalise toetuse andmise jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku ega osalist lõpetamist.
2. Komisjon võtab käesoleva määruse alusel kaasrahastamise otsuste vastuvõtmisel arvesse kõiki meetmeid, mis on otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ, nr 2007/435/EÜ ja nr 2008/381/EÜ alusel vastu võetud enne 20. maid 2014 ja mis avaldavad finantsmõju kaasrahastamisega hõlmatud ajavahemikul.
3. Komisjoni poolt ajavahemikul 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2014 heaks kiidetud kaasrahastamiseks määratud summad, mille kohta ei ole komisjonile lõpparuande esitamise tähtajaks meetmete lõpetamiseks nõutavaid dokumente saadetud, vabastab komisjon automaatselt kulukohustustest 31. detsembriks 2017 ning alusetult makstud summad makstakse tagasi.
4. Kohtumenetluste või peatava toimega halduskaebuste tõttu peatatud meetmetega seotud summasid ei võeta automaatselt vabastatud kulukohustuste summa arvutamisel arvesse.
5. Hiljemalt 30. juuniks 2015 esitavad liikmesriigid komisjonile hindamisaruande otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja nr 2007/435/EÜ alusel ajavahemikul 2011-2013 kaasrahastatud meetmete tulemuste ja mõju kohta.
6. Hiljemalt 31. detsembriks 2015 esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele otsuste nr 573/2007/EÜ, nr 575/2007/EÜ ja nr 2007/435/EÜ alusel ajavahemikku 2011-2013 käsitlevad järelhindamise aruanded.
Artikkel 32
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Strasbourg, 16. aprill 2014