ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 342/2014,
21. jaanuar 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/87/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad finantskonglomeraatide kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamise meetodite kohaldamist
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrust (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta, (1) eriti selle artikli 49 lõiget 6,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet ning millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 79/267/EMÜ, 92/49/EMÜ, 92/96/EMÜ, 93/6/EMÜ ja 93/22/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 98/78/EÜ ja 2000/12/EÜ, (2) eelkõige selle artikli 21a lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Märkimisväärse pangandus- või investeerimistegevusega ja kindlustustegevusega finantskonglomeraatide puhul tuleks ära hoida omavahendite arvutamiseks aktsepteeritavate elementide mitmekordne kasutamine finantskonglomeraadi tasandil (nn mitmekordne finantsvõimendus), samuti mis tahes ebasobiv grupisisene omavahendite loomine, et asjakohaselt kajastada konglomeraadi omavahendite kättesaadavust kahjude katmiseks ja tagada täiendav kapitali adekvaatsus finantskonglomeraadi tasandil.
(2)
Oluline on tagada, et omavahendeid, mis ületavad sektoripõhiseid maksevõimenõudeid, võetakse finantskonglomeraadi tasandil arvesse ainult juhul, kui puuduvad takistused varade ülekandmiseks või kohustuste tagasimaksmiseks finantskonglomeraadi eri üksuste vahel, sealhulgas sektorite vahel.
(3)
Finantskonglomeraadid peaksid võtma omavahendite arvutamisel sektoripõhiseid maksevõimenõudeid ületavaid omavahendeid arvesse ainult juhul, kui kõnealused vahendid on ülekantavad finantskonglomeraadi eri üksuste vahel.
(4)
Asjakohastes eeskirjades tuleks võtta arvesse, et sektoripõhiste omavahendite nõuete eesmärk on katta asjaomase sektoriga seotud riske, mitte sektoriväliseid riske.
(5)
Täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete järjepideva arvutamise tagamiseks tuleks kindlaks määrata sektoripõhised nõuded, mis hõlmavad asjaomaseid maksevõimenõudeid. Kõnealused nõuded ei tohiks piirata sektoripõhiseid sätteid, mis käsitlevad sektoripõhiste maksevõimenõuete rikkumise korral võetavaid meetmeid. Kui finantskonglomeraadi tasandil tekib omavahendite puudujääk, mis tuleneb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL (3) VII jaotise 4. peatüki kohase kombineeritud puhvri nõude rikkumisest, peaksid nõutavad meetmed põhinema kõnealuses peatükis sätestatud meetmetel.
(6)
Finantskonglomeraadi täiendava kapitali adekvaatsuse nõude arvutamisel tuleks finantskonglomeraati kuuluvate reguleerimata finantssektori ettevõtjate puhul arvutada nii tinglik maksevõimenõue kui ka tinglikud omavahendid.
(7)
Direktiivi 2002/87/EÜ I lisa II osas on sätestatud kolm tehnilist meetodit kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamiseks finantskonglomeraadi tasandil: raamatupidamise konsolideerimine (1. meetod), mahaarvamine ja liitmine (2. meetod) ja kombineeritud meetod (3. meetod), mis võimaldab 1. ja 2. meetodit kombineerida. 1. ja 2. tehniline arvutusmeetod tuleks kindlaks määrata, et tagada nende järjepidev kohaldamine. Lisaks tuleks kindlaks määrata 3. meetodi kasutamise asjaolud ja tagada, et pädevad asutused lubavad kõnealuse meetodi kasutamist sarnastel asjaoludel, kohaldavad ühtseid kriteeriume ja nõuavad, et seda meetodit kohaldataks kõigi finantskonglomeraatide puhul ühtsel viisil. Pädevad asutused peaksid lubama 3. meetodi kohaldamist ainult juhul, kui finantskonglomeraat suudab tõendada, et 1. ja 2. meetodi kohaldamine ei oleks mõistlikult teostatav. Võrdsete tingimuste tagamiseks tuleks 3. meetodit kohaldada kogu aeg järjepidevalt. Kuna tehnilisi arvutusmeetodeid kohaldatakse vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ I lisa I osas osutatud tehnilistele põhimõtetele, tuleb täpsustada ka kõnealuseid põhimõtteid.
(8)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ (4) kohast 1. meetodit konsolideerimisgrupi maksevõime arvutamiseks ja direktiivi 2002/87/EÜ kohast 1. meetodit täiendava kapitali adekvaatsuse nõude arvutamiseks tuleks käsitada samaväärsetena, kuna mõlemad meetodid on kooskõlas täiendava järelevalve peamiste eesmärkidega. Mõlemad meetodid tagavad grupisisese omavahendite loomise ärahoidmise ja omavahendite arvutamise vastavalt asjakohastes sektoripõhistes eeskirjades sätestatud määratlustele ja piirangutele.
(9)
Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 49 lõike 6 kohane õigus võtta vastu regulatiivsed tehnilised standardid on tihedalt seotud direktiivi 2002/87/EÜ artikli 21a lõike 3 kohase õigusega, kuna mõlemal juhul on eesmärgiks tagada kõnealuse direktiivi lisas sätestatud arvutusmeetodite järjepidev kohaldamine. Selleks et tagada kõnealuste õigusaktide eesmärkide täitmiseks kindlaks määratud arvutusmeetodite ühtsus ja anda isikutele, kes peavad asjaomaseid kohustusi täitma, terviklikum ülevaade neist ja ühtne juurdepääs neile, on soovitatav sätestada kõik kõnealuste õiguste kohaselt vastu võetud regulatiivsed tehnilised standardid ühes ja samas määruses.
(10)
Arvutusmeetodite järjepideva kohaldamise tagamiseks peaks käesolev määrus põhinema liidus kehtestatud uutel sektoripõhistel maksevõime-eeskirjadel. Seepärast ei tuleks käesolevat määrust kohaldada enne määruse (EL) nr 575/2013 kohaldamise alguse kuupäeva. Direktiivi 2009/138/EÜ kohaldamisest sõltuvaid eeskirju tuleks hakata kohaldama kõnealuse direktiivi kohaldamise alguse kuupäevast. Seepärast tuleks täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel nendes valdkondades, mida ei ole käesoleva määrusega ühtlustatud, jätkata enne käesoleva määruse täieliku kohaldamise algust kehtivate siseriiklike õigusaktide kohaldamist, ja kindlustussektori eeskirjadel põhinevate aluseks olevate arvutuste puhul tuleks aluseks võtta arvutamise ajal kohaldatavad kindlustussektori eeskirjad.
(11)
Käesolev määrus põhineb regulatiivsete tehniliste standardite eelnõul, mille Euroopa järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve) (EBA), Euroopa järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) (EIOPA) ja Euroopa järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) (ESMA) ühiselt esitasid komisjonile.
(12)
EBA, EIOPA ja ESMA on viinud käesoleva määruse aluseks oleva rakenduslike tehniliste standardite eelnõu kohta läbi avaliku konsultatsiooni, analüüsinud võimalikke seotud kulusid ja kasu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 (5) artiklile 10, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1094/2010 (6) artiklile 10 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1095/2010 (7) artiklile 10 ning küsinud arvamust määruse (EL) nr 1093/2010 artikli 37 kohaselt moodustatud pangandussektori sidusrühmade kogult, määruse (EL) nr 1094/2010 artikli 37 kohaselt moodustatud kindlustuse ja edasikindlustuse sidusrühmade kogult ja määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 37 kohaselt moodustatud väärtpaberituru sidusrühmade kogult,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISESE JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega täpsustatakse direktiivi 2002/87/EÜ I lisas loetletud tehnilised põhimõtted ja tehnilised arvutusmeetodid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 49 lõike 1 kohase mahaarvamise alternatiivide kohaldamiseks ning direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõikega 2 ette nähtud omavahendite ja täiendava kapitali adekvaatsuse nõude arvutamiseks.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „kindlustuspõhine finantskonglomeraat”- finantskonglomeraat, mille kõige olulisem finantssektor vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ artikli 3 lõikele 2 on kindlustus;
2)
„pangandus- või investeerimispõhine finantskonglomeraat”
II PEATÜKK
TEHNILISED PÕHIMÕTTED
Artikkel 3
Mitmekordse finantsvõimenduse ja grupisisese omavahendite loomise ärahoidmine
Grupisisestest tehingutest otseselt või kaudselt tulenevaid omavahendeid ei võeta arvesse täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel finantskonglomeraadi tasandil.
Artikkel 4
Omavahendite ülekantavus ja kättesaadavus
1. Reguleeritud üksuse tasandil tunnustatud omavahendeid, mis ületavad artiklis 9 täpsustatud sektoripõhiste maksevõimenõuete täitmiseks vajalikke omavahendeid, ei võeta finantskonglomeraadi omavahendite ega finantskonglomeraati kuuluvate reguleeritud ja reguleerimata finantssektori ettevõtjate omavahendite kogusumma arvutamisel arvesse, välja arvatud juhul, kui puuduvad olemasolevad või prognoositavad praktilised või õiguslikud takistused vahendite ülekandmiseks finantskonglomeraati kuuluvate üksuste vahel.
2. Direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõike 2 viiendas lõigus osutatud arvutuste tulemuste ja arvutusteks vajalike andmete esitamisel koordinaatorile kinnitab kõnealuses lõigus osutatud üksus, et lõike 1 sätteid on järgitud, ja esitab koordinaatorile selle kohta tõendid.
Artikkel 5
Sektoripõhised omavahendid
1. Lõikes 2 osutatud omavahendeid, mis on kättesaadavad reguleeritud üksuse tasandil, aktsepteeritakse sellistest sektoritest tulenevate riskide katmiseks, kus kõnealuseid omavahendeid tunnustatakse, ning ei aktsepteerita muudest finantssektoritest tulenevate riskide katmiseks.
2. Lõikes 1 osutatud omavahendid on omavahendid, mis ei ole järgmised:
a)
esimese taseme põhiomavahendite, täiendavate esimese taseme omavahendite ja teise taseme omavahendite kirjed määruse (EL) nr 575/2013 tähenduses;
b)
selliste ettevõtjate põhiomavahendite kirjed, kelle suhtes kohaldatakse direktiivi 2009/138/EÜ nõudeid, kui kõnealused kirjed on kõnealuse direktiivi artikli 94 lõigete 1 ja 2 kohaselt liigitatud esimese või teise taseme omavahenditesse.
Artikkel 6
Omavahendite puudujääk finantskonglomeraadi tasandil
1. Kui finantskonglomeraadi tasandil on omavahendite puudujääk, kasutatakse kõnealuse puudujäägi katmiseks ainult selliseid omavahendite kirjeid, mida sektoripõhiste eeskirjade kohaselt aktsepteeritakse nii pangandus- kui ka kindlustussektori puhul.
2. Lõikes 1 osutatud omavahendid on järgmised:
a)
esimese taseme põhiomavahendid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 50 tähenduses;
b)
põhiomavahendite kirjed, kui kõnealused kirjed on vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 94 lõikele 1 liigitatud esimese taseme omavahenditesse ning kõnealuste kirjete kaasamist ei piirata kõnealuse direktiivi artikli 99 kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktidega;
c)
täiendavad esimese taseme omavahendid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 61 tähenduses;
d)
põhiomavahendite kirjed, kui kõnealused kirjed on vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 94 lõikele 1 liigitatud esimese taseme omavahenditesse ning kõnealuste kirjete kaasamine on piiratud kõnealuse direktiivi artikli 99 kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktidega;
e)
teise taseme omavahendid määruse (EL) nr 575/2013 artikli 71 tähenduses ning
f)
põhiomavahendite kirjed, kui kõnealused kirjed on vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 94 lõikele 2 liigitatud teise taseme omavahenditesse.
3. Puudujäägi katmiseks kasutatavad omavahendite kirjed peavad olema kooskõlas artikli 4 lõikega 1.
Artikkel 7
Järjepidevus
Finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksused ja segafinantsvaldusettevõtja kohaldavad arvutusmeetodit kogu aeg järjepidevalt.
Artikkel 8
Konsolideerimine
Seoses kindlustuspõhiste finantskonglomeraatidega käsitatakse direktiivi 2009/138/EÜ artiklites 230-232 sätestatud 1. meetodit kindlustus- või edasikindlustusandja konsolideerimisgrupi maksevõime arvutamiseks samaväärsena direktiivi 2002/87/EÜ I lisas sätestatud 1. meetodiga finantskonglomeraati kuuluvate reguleeritud üksuste täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamiseks, kui direktiivi 2009/138/EÜ III jaotise kohase konsolideerimisgrupi järelevalve ulatus ei erine oluliselt direktiivi 2002/87/EÜ II peatüki kohase täiendava järelevalve ulatusest.
Artikkel 9
Maksevõimenõue
1. Kui täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel kohaldatakse kindlustussektori eeskirju, käsitatakse maksevõimenõuetena direktiivi 2009/138/EÜ artiklites 100 ja 218 osutatud solventsuskapitalinõuet, sealhulgas kõnealuse direktiivi artikli 37 kohaselt kohaldatavat mis tahes lisakapitalinõuet vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 216 lõikele 4, artikli 231 lõikele 7, artiklile 232, artikli 233 lõikele 6 ning artikli 238 lõigetele 2 ja 3.
2. Kui täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel kohaldatakse pangandus- või investeerimisteenuste sektori eeskirju, käsitatakse maksevõimenõuetena määruse (EL) nr 575/2013 III osa I jaotise 1. peatükis sätestatud omavahendite nõudeid ning kõnealuse määruse või direktiivi 2013/36/EL kohaseid nõudeid hoida kõnealuseid nõudeid ületavaid omavahendeid, sealhulgas kõnealuse direktiivi artikli 73 kohasest sisemise kapitali adekvaatsuse hindamisest tulenevat nõuet, kõnealuse direktiivi artikli 104 lõike 1 punkti a kohaselt pädevate asutuste kehtestatud mis tahes nõuet, kõnealuse direktiivi artikli 128 punktis 6 määratletud kombineeritud puhvri nõuet ja määruse (EL) nr 575/2013 artiklite 458 või 459 kohaselt vastu võetud meetmeid.
Artikkel 10
Finantskonglomeraadi omavahendid ja maksevõimenõuded
1. Kui artikli 14 lõigetest 7, 8 ja 9 ei tulene teisiti, arvutatakse finantskonglomeraadi omavahendid ja maksevõimenõuded vastavalt asjaomastes sektoripõhistes eeskirjades sätestatud määratlustele ja piirangutele.
2. Varahaldusettevõtjate omavahendid arvutatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ (8) artikli 2 lõike 1 punktile l. Varahaldusettevõtjate maksevõimenõuded on sätestatud kõnealuse direktiivi artikli 7 lõike 1 punktis a.
3. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate omavahendid arvutatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL (9) artikli 4 lõike 1 punktile ad. Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate maksevõimenõuded on sätestatud kõnealuse direktiivi artiklis 9.
Artikkel 11
Sektoriüleste osaluste käsitlemine
1. Kui pangandus- või investeerimispõhisesse finantskonglomeraati kuuluval üksusel on kindlustussektorisse kuuluvas finantssektori ettevõtjas osalus, mis on artikli 14 lõike 3 või artikli 15 lõike 3 kohaselt maha arvatud, ei tulene kõnealusest osalusest täiendavat kapitali adekvaatsuse nõuet finantskonglomeraadi tasandil.
2. Kui lõike 1 kohaldamise tulemusel otseselt muutub sisereitingute meetodi kohane oodatav kahju määruse (EL) nr 575/2013 III osa II jaotise 3. peatüki tähenduses, lisatakse kõnealusele muutusele vastav summa finantskonglomeraadi omavahenditele.
Artikkel 12
Reguleerimata finantssektori ettevõtjate tinglikud omavahendid ja tinglikud maksevõimenõuded
1. Kui segafinantsvaldusettevõtjal on osalus reguleerimata finantssektori ettevõtjas, arvutatakse kõnealuse ettevõtja tinglikud omavahendid ja tinglikud maksevõimenõuded vastavalt finantskonglomeraadi kõige olulisema sektori sektoripõhistele eeskirjadele.
2. Muu kui lõikes 1 osutatud reguleerimata finantssektori ettevõtja tinglikud omavahendid ja tinglikud maksevõimenõuded arvutatakse vastavalt finantssektori reguleerimata ettevõtjale omaseima finantssektori sektoripõhistele eeskirjadele. Omaseim finantssektor määratakse kindlaks asjaomase ettevõtja tegevuste ja nendega tegelemise määra põhjal. Kui omaseimat finantssektorit ei ole võimalik selgelt kindlaks määrata, kohaldatakse finantskonglomeraadi kõige olulisema sektori sektoripõhiseid eeskirju.
Artikkel 13
Sektoripõhiseid üleminekusätted ja ajutiselt kohaldatavad varasemalt kehtinud nõuded
Täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel kohaldatavad sektoripõhised eeskirjad hõlmavad kõiki üleminekusätteid ja ajutiselt kohaldatavaid varasemalt kehtinud nõudeid, mis on kohaldatavad sektori tasandil.
III PEATÜKK
TEHNILISED ARVUTUSMEETODID
Artikkel 14
Direktiivis 2002/87/EÜ sätestatud 1. meetodi kohase tehnilise arvutamise täpsustamine
1. Finantskonglomeraadi omavahendid arvutatakse konsolideeritud raamatupidamisaruannete põhjal vastavalt asjaomasele raamatupidamistavale, mida kohaldatakse direktiivi 2002/87/EÜ kohase täiendava järelevalve puhul, võttes vajaduse korral arvesse lõiget 5.
2. Pangandus- või investeerimispõhiste finantskonglomeraatide puhul kohaldatakse finantskonglomeraadi omavahendite arvutamisel konsolideerimata investeeringute suhtes järgmist käsitlust:
a)
konsolideerimata olulised investeeringud sellises finantssektori ettevõtjas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 43 tähenduses, kes kuulub kindlustussektorisse, arvatakse konglomeraadi omavahenditest täielikult maha;
b)
muud kui punktis a osutatud konsolideerimata investeeringud finantssektori ettevõtjas, kes kuulub kindlustussektorisse, arvatakse konglomeraadi omavahenditest täielikult maha vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 46.
3. Kui lõikest 2 ei tulene teisiti, arvatakse finantskonglomeraati kuuluva üksuse emiteeritud mis tahes omavahendid, mida hoiab kõnealusesse finantskonglomeraati kuuluv muu üksus, konglomeraadi omavahenditest maha, kui need ei ole juba välja arvatud raamatupidamisliku konsolideerimise raames.
4. Asjaomase raamatupidamistava kohaselt ühiskontrolli alla kuuluvat ettevõtjat käsitletakse vastavalt proportsionaalset konsolideerimist või suhteliste osade arvessevõtmist käsitlevatele sektoripõhistele eeskirjadele.
5. Kui direktiivi 2009/138/EÜ reguleerimisalasse kuuluv üksus on osa finantskonglomeraadist, arvutatakse täiendavad kapitali adekvaatsuse nõuded finantskonglomeraadi tasandil varade ja kohustuste väärtuse alusel, mis on arvutatud vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ I jaotise VI peatüki 1. ja 2. jaole.
6. Kui varade või kohustuste väärtuse suhtes kohaldatakse usaldatavusfiltreid ja mahaarvamisi vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 II osa I jaotisele, kasutatakse täiendavate kapitali adekvaatsuse nõuete arvutamisel varade või kohustuste väärtusi, mis on omistatavad asjaomastele üksustele kõnealuse määruse kohaselt, väljaarvatud varad ja kohustused, mis on omistatavad finantskonglomeraadi muudele üksustele.
7. Kui sektoripõhiste eeskirjadega on ette nähtud künnise või piirmäära arvutamine, arvutatakse künnis või piirmäär konglomeraadi tasandil finantskonglomeraadi konsolideeritud andmete alusel pärast lõigete 2 ja 3 kohaste mahaarvamiste tegemist.
8. Künniste või piirmäärade arvutamisel käsitletakse koos kõiki finantskonglomeraati kuuluvaid reguleeritud üksusi, mis kuuluvad krediidiasutuse või investeerimisühingu konsolideeritud olukorra alla vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 I osa II jaotise 2. peatüki 1. jaole.
9. Künniste või piirmäärade arvutamisel käsitletakse koos kõiki finantskonglomeraati kuuluvaid reguleeritud üksusi, mis kuuluvad konsolideerimisgrupi järelevalve alla vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ III jaotisele.
10. Künniste või piirmäärade arvutamisel reguleeritud üksuse tasandil arvutavad finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksused, kelle suhtes ei kohaldata lõikeid 8 ja 9, vastavad künnised ja piirmäärad individuaalselt vastavalt reguleeritud üksuse suhtes kohaldatavatele sektoripõhistele eeskirjadele.
11. Asjaomaste sektoripõhiste maksevõimenõuete summeerimisel ei tehta mingeid kohandusi, välja arvatud need, mis on ette nähtud artikliga 11 või mis tulenevad sektoripõhiste künniste ja piirmäärade kohandamisest vastavalt lõikele 7.
Artikkel 15
Direktiivis 2002/87/EÜ sätestatud 2. meetodi kohase tehnilise arvutamise täpsustamine
1. Kui reguleeritud üksuse omavahendite suhtes kohaldatakse asjaomaste sektoripõhiste eeskirjade kohaselt usaldatavusfiltreid, kohaldatakse ühte järgmistest käsitlustest:
a)
kui filtreeritud summa, st osaluse omavahendite arvutamisel arvesse võetav netosumma, suurendab regulatiivset kapitali, lisatakse filtreeritud summa osaluste arvestuslikule väärtusele vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõike 4 teisele lõigule.
b)
kui punktis a osutatud filtreeritud summa vähendab regulatiivset kapitali, arvatakse filtreeritud summa maha osaluste arvestuslikust väärtusest vastavalt direktiivi 2002/87/EÜ artikli 6 lõike 4 teisele lõigule.
2. Pangandus- või investeerimispõhiste finantskonglomeraatide puhul arvatakse oluline investeering, mis ei ole osalus, sellises finantssektori ettevõtjas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 43 tähenduses, kes kuulub kindlustussektorisse, täielikult maha instrumenti hoidva üksuse omavahendite kirjetest vastavalt kõnealuse üksuse suhtes kohaldatavatele sektoripõhistele eeskirjadele.
3. Grupisisesed investeeringud mis tahes kapitaliinstrumentidesse, mida vastavalt sektoripõhistele eeskirjadele aktsepteeritakse omavahenditena, võttes arvesse asjakohaseid sektoripõhiseid piiranguid, arvatakse omavahendite arvutamisel maha või jäetakse välja.
4. Täiendavad kapitalinõuded arvutatakse lisas esitatud valemi kohaselt.
Artikkel 16
Direktiivis 2002/87/EÜ sätestatud 3. meetodi kasutamise asjaolude täpsustamine
1. Pädevad asutused võivad lubada direktiivi 2002/87/EÜ I lisas sätestatud 3. meetodi kohaldamist ainult ühel järgmistest asjaoludest:
a)
direktiivi 2002/87/EÜ I lisas osutatud 1. meetodi ega direktiivi 2002/87/EÜ I lisas osutatud 2. meetodi kohaldamine kõigi finantskonglomeraati kuuluvate üksuste suhtes ei ole mõistlikult teostatav, eelkõige kuna 1. meetodit ei saa kasutada ühe või mitme üksuse suhtes, sest need ei kuulu konsolideerimise alla, või kuna reguleeritud üksus on asutatud kolmandas riigis ja pole võimalik saada piisavalt teavet, et kohaldada kõnealuse üksuse suhtes ühte neist meetoditest;
b)
üksused, mis kohaldaksid ühte neist meetoditest, ei ole tervikuna finantskonglomeraati kuuluvate reguleeritud üksuste järelevalve eesmärkide seisukohast märkimisväärselt olulised.
2. Kõik finantskonglomeraati kuuluvad reguleeritud üksused, kellele ei ole osutatud lõikes 1, kasutavad 1. või 2. meetodit.
3. Pädeva asutuse lubatud 3. meetodi kohaldamine seoses finantskonglomeraadiga peab olema kogu aeg järjepidev.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artiklit 5, artikli 6 lõiget 2, artiklit 8, artikli 9 lõiget 1 ning artikli 14 lõikeid 5 ja 9 kohaldatakse alates direktiivi 2009/138/EÜ artikli 309 lõikes 1 osutatud kohaldamise alguse kuupäevast.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 21. jaanuar 2014