ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на използвания като приближение спред и на критерия за ограничен брой по-малки портфейли за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012, и по-специално член 383, параграф 7, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Усъвършенстваният метод за определяне на капиталовите изисквания за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка (ККО) може да се прилага по отношение на контрагенти, за които не е известен спредът по суап за кредитно неизпълнение. В такъв случай институциите следва да използват спред, който е подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента („използван като приближение спред“) в съответствие с член 383, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(2)
Правилата за определяне на спреда, използван като приближение за риска във връзка с ККО, следва да предвиждат използването на широки категории по отношение на рейтинга, сектора и района, както и да позволяват на институциите необходимата гъвкавост, за да определят въз основа на своята експертна оценка най-подходящия спред, използван като приближение.
(3)
Когато се определя точният начин, по който институциите да вземат предвид характеристиките на рейтинга, сектора и района на отделните емитенти при оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, с цел определяне на капиталовите изисквания, както се изисква от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да се установят правила за разглеждането на тези характеристики, като се посочат минимални категории за всяка от тях, с което да се осигури хармонизирано прилагане на тези условия.
(4)
Освен това по отношение на отделните емитенти, между които съществува връзка, като например между регионално правителство или местен орган на власт и централно правителство, следва да бъде възможно оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, да се извършва въз основа на кредитния спред на отделен емитент, когато това води до по-точна оценка.
(5)
С оглед по-прецизното определяне на изискването относно риска във връзка с корекцията на кредитната оценка, използваният като приближение спред следва да се определя на базата на данни от ликвиден пазар, а допусканията по отношение на данните, като например интерполация и екстраполация на данни, отнасящи се за различни моменти, следва да бъдат теоретично обосновани.
(6)
За да се гарантира сближаването на практиките между институциите и да се избегнат несъответствията, като се има предвид, че вътрешните вероятности от неизпълнение („PD“), спредовете по суап за кредитно неизпълнение („CDS“) и загубата при неизпълнение („LGD“) представляват уравнение с две неизвестни, както и че според обичайната пазарна практика, за да бъдат получени вътрешните PD въз основа на пазарни спредове се използва фиксирана стойност за параметъра LGD, институциите следва да използват стойност на LGDMKT, съгласувана с фиксираната LGD, която обикновено се използва от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези търгувани на ликвидни пазари кредитни спредове, въз основа на които е определен използваният като приближение кредитен спред на съответния контрагент.
(7)
За да бъде получено разрешение за използване на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли, е целесъобразно даден портфейл да се разглежда като нетираща съвкупност съгласно посоченото в член 272, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да се вземат предвид необхванатите от метода на вътрешните модели (МВМ) трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и размерът на необхванатите от МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, като същевременно те бъдат ограничени като процент от общия брой на всички трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и като процент от общия размер на всички нетиращи съвкупности, по отношение на които се изчислява изискването относно риска във връзка с ККО, за да бъдат отчетени различните мащаби на институциите.
(8)
За да бъдат избегнати евентуалните прекъсвания, използването на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли следва да се преустанови единствено при неспазване на количествените граници през две последователни тримесечия.
(9)
Освен това, за да могат да изпълняват надзорните си задължения по ефикасен начин, компетентните органи следва да са в състояние да научат за нарушаването на изискването за ограничен брой по-малки портфейли; следователно в тези случаи институциите следва да уведомяват компетентните органи.
(10)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(11)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (1),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на подходящ спред, който да бъде използван като приближение
1. Спредът, използван като приближение за даден контрагент, се счита за подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с член 383, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
използваният като приближение спред е определен, като са отчетени всички характеристики на рейтинга, сектора и района на контрагента съгласно посоченото в букви б), в) и г);
б)
характеристиките на рейтинга са били установени при отчитане на предварително определената йерархия на източниците на вътрешни и външни рейтинги. Рейтингите се отнасят към степените на кредитно качество, посочени в член 384, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато съществуват няколко външни рейтинга, съотнасянето им към степените на кредитно качество следва подхода, приложим по отношение на няколко кредитни оценки, определен в член 138 от посочения регламент;
в)
характеристиките на сектора са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
публичен сектор;
ii)
финансов сектор;
iii)
други;
г)
характеристиките на района са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
Европа;
ii)
Северна Америка;
iii)
Азия;
iv)
останалата част на света;
д)
използваният като приближение спред отразява по представителен начин наличните спредове по суап за кредитно неизпълнение и спредовете по други търгувани на ликвидни пазари инструменти за кредитен риск, отговарящи на съответната комбинация от приложими категории и спазващи критерия за качество на данните, посочен в параграф 3;
е)
целесъобразността на използвания като приближение спред се определя с оглед на променливостта, а не на нивото на спреда.
2. В процеса на разглеждане на характеристиките на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с параграф 1, оценката на спреда, който да бъде използван като приближение, се смята за целесъобразна по отношение на регионалното правителство или местния орган на власт на базата на кредитния спред на съответното централно правителство емитент, когато са изпълнени следните две условия:
а)
регионалното правителство или местният орган на власт и централното правителство имат еднакви рейтинги;
б)
регионалното правителство или местният орган на власт няма рейтинг.
3. Всички входящи данни, използвани при определянето на използвания като приближение спред, се основават на надеждни данни, наблюдавани на ликвиден двупосочен пазар, както е определено в член 338, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013. Съществуват достатъчно данни, за да се генерира спред, който да бъде използван като приближение, за всички съответни моменти и за историческите периоди, представени в член 383, параграф 5 от посочения регламент.
Член 2
Установяване на LGDMKT
С оглед установяване на загубата при неизпълнение на контрагента („LGDMKT“) за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО съгласно усъвършенствания метод за контрагент, който изисква прилагането на използван като приближение спред, институциите използват стойност на LGDMKT, която е съвместима с фиксираните LGD, обикновено използвани от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези пазарни спредове, които са били използвани за определяне на използвания като приближение спред за контрагента в съответствие с разпоредбите на член 1.
Член 3
Количествени ограничения на броя и размера на квалифицираните портфейли
1. Критерият за ограничен брой по-малки портфейли, посочен в член 383, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, е спазен, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
броят на всички невключени в МВМ трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 15 % от общия брой на трансакциите, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
б)
размерът на всяка индивидуална невключена в МВМ нетираща съвкупност, спрямо която се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 1 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
в)
общият размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 10 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО.
2. За целите на параграф 1, букви б) и в) размерът на нетираща съвкупност представлява експозицията при неизпълнение на нетиращата съвкупност, изчислена чрез метода на пазарната оценка, посочен в член 274 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се отчитат ефектите от нетирането в съответствие с член 298 от същия регламент, но не и ефектите от обезпечението.
3. За целите на параграф 1 институцията изчислява за всяко тримесечие средната аритметична стойност на събираните най-малко ежемесечно данни относно съотношението на:
а)
броя невключени в МВМ трансакции спрямо общия брой трансакции;
б)
индивидуалния размер на най-голямата невключена в МВМ нетираща съвкупност спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности; както и
в)
общия размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности.
4. Ако посоченият в параграф 1 критерий не е изпълнен в рамките на две последователни изчисления, посочени в параграф 3, за изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО за всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности институцията използва стандартизирания метод, установен в член 384 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и уведомява компетентните органи.
5. Условията, посочени в параграф 1, се прилагат на индивидуална, подконсолидирана или консолидирана основа в зависимост от обхвата на разрешението за използване на метода на вътрешните модели, посочено в член 283 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 526/2014,
12. märts 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad marginaali asendaja ja piiratud väiksemate portfellide kindlaksmääramist krediidiväärtuse korrigeerimise riski puhul
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrust (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta, eriti artikli 383 lõike 7 kolmandat lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Täiustatud meetodi kohaldamisel krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuete kindlaksmääramiseks võib esineda vastaspooli, kelle puhul ei ole krediidiriski vahetustehingu riskimarginaal kättesaadav. Sel juhul peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud kooskõlas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 383 lõike 1 kolmanda lõiguga kasutama sellist marginaali, mis on asjakohane, võttes arvesse vastaspoole krediidireitingut, majandusharu ja piirkonda (edaspidi „marginaali asendaja”).
(2)
Eeskirjadega, mis käsitlevad marginaali asendaja kindlaksmääramist krediidiväärtuse korrigeerimise riski puhul, tuleks ette näha krediidireitingu, majandusharu ja piirkonna laiade kategooriate kasutamine ning võimaldada krediidiasutustele ja investeerimisühingutele vajalikku paindlikkust nende eksperdihinnangu kohaselt kõige asjakohasema marginaali asendaja kindlaksmääramisel.
(3)
Selle täpsustamiseks, kuidas krediidiasutused ja investeerimisühingud peaksid vastavalt määrusele (EL) nr 575/2013 omavahendite nõuete kindlaksmääramiseks asjakohase marginaali asendaja hindamisel arvesse võtma üksiku emitendi krediidireitingu, majandusharu ja piirkonna tunnuseid, tuleks kehtestada eeskirjad, mille kohaselt kõnealuste tunnuste arvessevõtmisel lähtutakse iga tunnuse miinimumkategooriatest, et tagada kõnealuste tingimuste ühtne kohaldamine.
(4)
Lisaks sellele peaks üksikute emitentide korral juhul, kui esineb seos näiteks piirkondliku valitsuse või kohaliku omavalitsuse ja riigi vahel, olema võimalik lubada hinnata asjakohast marginaali asendajat üksiku emitendi krediidiriski marginaali alusel, kui see annab tulemuseks asjakohasema hinnangu.
(5)
Selleks et tulemuseks oleks asjakohane krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõude arvutus, peaks marginaali asendaja kindlaksmääramiseks kasutama andmeid, mida on jälgitud likviidsel turul, ning andmete kohta tehtud eeldused, nagu erinevate kehtivusaegadega seonduvate andmete interpoleerimine ja ekstrapoleerimine, peaksid olema olemuslikult usaldusväärsed.
(6)
Selleks et tagada krediidiasutuste ja investeerimisühingute tavade lähendamine ja vältida ebaühtsust, pidades silmas, et eeldatavad makseviivituse tõenäosused, krediidiriski vahetustehingute riskimarginaalid ja makseviivitusest tingitud kahjumäärad on osaks samast kahe tundmatuga võrrandist ning et turutava kohaselt kasutatakse turumarginaalidest eeldatavate makseviivituse tõenäosuste tuletamiseks makseviivitusest tingitud kahjumäära fikseeritud väärtust, peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud kasutama sellist LGDMKT väärtust, mis on kooskõlas sellise makseviivitusest tingitud kahjumäära fikseeritud väärtusega, mida turuosalised tavapäraselt kasutavad eeldatavate makseviivituse tõenäosuste tuletamiseks sellistest likviidsetest kaubeldavatest krediidiriski marginaalidest, mida on kasutatud asjaomase vastaspoole krediidiriski marginaali asendaja kindlaksmääramiseks.
(7)
Selleks et anda luba kasutada piiratud arvu väiksemate portfellide puhul krediidiväärtuse korrigeerimise riski täiustatud meetodit, on asjakohane võtta arvesse portfelli kui määruse (EL) nr 575/2013 artikli 272 punktis 4 määratletud tasaarvestatavate tehingute kogumit, samuti selliste muude kui sisemudeli meetodi kohaste tehingute arvu, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet, ja selliste muude kui sisemudeli meetodi kohaste tasaarvestatavate tehingute kogumite suurust, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet, ning piirata need krediidiasutuste ja investeerimisühingute erineva suuruse arvessevõtmiseks teatava protsendiga kõigi selliste tehingute koguarvust, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet, ja teatava protsendiga kõigi selliste tasaarvestatavate tehingute kogumite suuruste summast, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet.
(8)
Selleks et leevendada võimalikke katkemisi krediidiväärtuse korrigeerimise riski täiustatud meetodi kasutamises piiratud arvu väiksemate portfellide puhul, tuleks kõnealuse meetodi kasutamine lõpetada ainult juhul, kui kvantitatiivseid piirmäärasid on ületatud kahe järjestikuse kvartali jooksul.
(9)
Selleks et pädevad asutused saaksid oma järelevalveülesandeid tõhusalt täita, peaks neil olema võimalik teada saada, millal piiratud arvu väiksemate portfellide nõue ei ole enam täidetud; seetõttu peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud neil juhtudel pädevaid asutusi teavitama.
(10)
Käesolev määrus põhineb regulatiivsete tehniliste standardite eelnõul, mille Euroopa Pangandusjärelevalve esitas komisjonile.
(11)
Euroopa Pangandusjärelevalve on läbi viinud avatud avaliku konsultatsiooni käesoleva määruse aluseks oleva regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu kohta, analüüsinud võimalikku asjaomast kulu ja kasu ning küsinud arvamust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 (1) artikli 37 kohaselt loodud pangandussektori sidusrühmade kogult,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Asjakohase marginaali asendaja kindlaksmääramine
1. Kooskõlas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 383 lõike 1 neljanda lõiguga loetakse asjaomase vastaspoole marginaali asendajat vastaspoole krediidireitingut, majandusharu ja piirkonda arvesse võttes asjakohaseks, kui täidetud on järgmised tingimused:
a)
marginaali asendaja kindlaksmääramisel on arvesse võetud kõiki punktides b, c ja d sätestatud vastaspoole krediidireitingu, majandusharu ja piirkonna tunnuseid;
b)
krediidireitingu tunnuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud sise- ja välisreitingu allikate eelnevalt kindlaksmääratud tähtsusjärjekorda. Krediidireitingud määratakse krediidikvaliteedi astmetesse, nagu on osutatud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 384 lõikes 2. Juhul kui kättesaadavad on mitmed välisreitingud, järgitakse nende krediidikvaliteedi astmetesse määramisel kõnealuse määruse artiklis 138 sätestatud meetodit, mis on kohaldatav mitme krediidikvaliteedi hinnangu puhul;
c)
majandusharu tunnuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud vähemalt järgmisi kategooriaid:
i)
avalik sektor;
ii)
finantssektor;
iii)
muud;
d)
piirkonna tunnuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud vähemalt järgmisi kategooriaid:
i)
Euroopa;
ii)
Põhja-Ameerika;
iii)
Aasia;
iv)
muu maailm;
e)
marginaali asendaja kajastab kättesaadavaid krediidiriski vahetustehingute riskimarginaale ja muude likviidsete kaubeldavate krediidiriski instrumentide marginaale esinduslikul viisil, vastates kohaldatavate kategooriate asjakohasele kombinatsioonile ning täites lõikes 3 osutatud andmete kvaliteedi kriteeriume;
f)
marginaali asendaja asjakohasuse kindlakstegemisel lähtutakse pigem volatiilsusest kui marginaali tasemest.
2. Lõike 1 kohasel vastaspoole krediidireitingu, majandusharu ja piirkonna tunnuste arvessevõtmisel loetakse asjakohaseks anda piirkondliku valitsuse või kohaliku omavalitsuse marginaali asendajale hinnang asjaomase riigi kui emitendi krediidiriski marginaali alusel, kui täidetud on üks järgmistest tingimustest:
a)
piirkondlikul valitsusel või kohalikul omavalitsusel ja riigil on sama krediidireiting;
b)
piirkondlikul valitsusel või kohalikul omavalitsusel puudub krediidireiting.
3. Kõik marginaali asendaja kindlaksmääramiseks kasutatavad sisendid peavad põhinema usaldusväärsetel andmetel, mis on jälgitavad likviidsel kahesuunalisel turul, nagu see on määratletud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 338 lõike 1 teises lõigus. Marginaali asendajate genereerimiseks kõigi asjaomaste kehtivusaegade jaoks ja kõigi varasemate perioodide jaoks, millele on osutatud kõnealuse määruse artikli 383 lõikes 5, peavad olema kättesaadavad piisavad andmed.
Artikkel 2
Näitaja LGDMKT kindlakstegemine
Krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuete täiustatud meetodi kohase arvutamise eesmärgil kasutavad krediidiasutused ja investeerimisühingud vastaspoole makseviivitusest tingitud kahjumäära (LGDMKT) kindlakstegemiseks sellise vastaspoole jaoks, kelle puhul on nõutav marginaali asendaja kasutamine, sellist LGDMKT väärtust, mis on kooskõlas selliste makseviivitusest tingitud kahjumäära fikseeritud väärtustega, mida turuosalised tavapäraselt kasutatavad eeldatavate makseviivituse tõenäosuste kindlaksmääramiseks selliste turumarginaalide põhjal, mida on kasutatud kõnealuse vastaspoole marginaali asendaja kindlaksmääramiseks artikli 1 kohaselt.
Artikkel 3
Kvalifitseeruvate portfellide arvule ja suurusele seatud kvantitatiivsed piirmäärad
1. Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 383 lõikes 4 osutatud piiratud arvu väiksemate portfellide kriteeriumi täitmiseks peavad olema täidetud kõik järgmised tingimused:
a)
kõigi selliste muude kui sisemudeli meetodi kohaste tehingute arv, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet, ei ületa 15 % kõigi selliste tehingute arvust, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet;
b)
ühegi sellise muu kui sisemudeli meetodi kohase tasaarvestatavate tehingute kogumi suurus, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet, ei ületa 1 % kõigi selliste tasaarvestatavate tehingute kogumite suuruste summast, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet;
c)
kõigi selliste muude kui sisemudeli meetodi kohaste tasaarvestatavate tehingute kogumite suuruste summa, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet, ei ületa 10 % kõigi selliste tasaarvestatavate tehingute kogumite suuruste summast, mille suhtes kohaldatakse krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuet.
2. Lõike 1 punktide b ja c kohaldamisel vastab tasaarvestatavate tehingute kogumi suurus tasaarvestatavate tehingute kogumi makseviivituses olevale riskipositsioonile, mis on arvutatud määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 274 osutatud turuväärtuse meetodil, võttes kõnealuse määruse artikli 298 kohaselt arvesse tasaarvestuse mõju, kuid mitte tagatise mõju.
3. Lõike 1 kohaldamisel arvutab krediidiasutus või investeerimisühing vähemalt kuiste jälgitud andmete põhjal iga kvartali kohta järgmise suhtarvude aritmeetilise keskmise:
a)
muude kui sisemudeli meetodi kohaste tehingute arv jagatud tehingute koguarvuga;
b)
suurima muu kui sisemudeli meetodi kohase tasaarvestatavate tehingute kogumi suurus eraldivõetuna jagatud kõigi tasaarvestatavate tehingute kogumite suuruste summaga ning
c)
kõigi muude kui sisemudeli meetodi kohaste tasaarvestatavate tehingute kogumite suuruste summa jagatud kõigi tasaarvestatavate tehingute kogumite suuruste summaga.
4. Kui lõikes 1 sätestatud kriteerium ei ole täidetud kahe järjestikuse lõikes 3 osutatud arvutuse puhul, kasutab krediidiasutus või investeerimisühing krediidiväärtuse korrigeerimise riski omavahendite nõuete arvutamiseks kõigi muude kui sisemudeli meetodi kohaste tasaarvestatavate tehingute kogumite puhul määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 384 sätestatud standardmeetodit ning teavitab pädevaid asutusi.
5. Lõikes 1 sätestatud tingimusi kohaldatakse kas individuaalselt või konsolideeritud või allkonsolideeritud alusel, olenevalt sellest, milline on määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 283 osutatud sisemudeli meetodi kasutamiseks antud loa ulatus.
Artikkel 4
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 12. märts 2014