РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
KOMISJONI OTSUS,
27. märts 2014,
riigiabi nr SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) kohta, mida Kreeka andis äriühingule Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 1818 all)
(Ainult ingliskeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2014/539/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõike 2 esimest lõiku,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt osutatud sätetele (1)
ning arvestades järgmist:
1. MENETLUS
(1)
Makromajandusliku kohandamisprogrammi raames on Kreeka alustanud erastamisprogrammi (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (edaspidi „Larco”) on riigile kuuluv äriühing, mis on kavas erastada.
(2)
2012. aasta märtsis teavitas Kreeka Vabariigi varaarendusfond (edaspidi „HRADF”) (3) komisjoni Larco kavandatavast erastamisest. Selleks et selgitada, kas erastamisprojekti raames võib tekkida riigiabiga seotud probleeme, algatas komisjon 2012. aasta aprillis omaalgatusliku uurimise ja esialgse hindamise.
(3)
Nende arutelude käigus selgus Kreeka ametiasutuste vastustest 16. märtsi 2012. aasta küsimustikule, et Larco oli juba kasutanud riigiabi meetmeid. Komisjon nõudis lisateavet 18. aprilli 2012. aasta, 24. aprilli 2012. aasta, 5. juuli 2012. aasta, 22. augusti 2012. aasta ja 7. detsembri 2012. aasta e-kirjades ning 4. mai 2012. aasta ja 14. jaanuari 2013. aasta kirjades, millele Kreeka ametiasutused vastasid 20. aprillil 2012, 26. aprillil 2012, 3. oktoobril 2012, 13. novembril 2012, 15. novembril 2012, 7. detsembril 2012, 24. detsembril 2012 ja 18. jaanuaril 2013. Komisjoni talitused ja Kreeka ametiasutuste esindajad kohtusid 30. aprillil 2012 ja 11. septembril 2012 Ateenas ning 25. jaanuaril 2013 Brüsselis.
(4)
6. märtsi 2013. aasta kirjaga (edaspidi „6. märtsi 2013. aasta otsus”) teatas komisjon Kreekale, et ta on otsustanud algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse teatavate abimeetmete puhul, mida on kirjeldatud punktis 2.2 (edaspidi „ametlik uurimismenetlus”).
(5)
6. märtsi 2013. aasta otsus on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas (4) . Komisjon kutsus Kreeka ametiasutusi ja huvitatud isikuid üles esitama abimeetmete kohta märkusi.
(6)
Kreeka ametiasutused esitasid oma märkused komisjonile 30. aprillil 2013. Huvitatud isikutelt ei saanud komisjon ühtegi märkust.
(7)
21. jaanuari 2014. aasta e-kirjaga teatasid Kreeka ametiasutused komisjonile, et nad on nõus ingliskeelse otsuse vastuvõtmisega.
2. ABIMEETMETE KIRJELDUS
2.1. Abisaaja
(8)
Larco on spetsialiseerunud lateriidimaagi kaevandamisele ja töötlemisele, ligniidi kaevandamisele ning ferronikli ja kõrvaltoodete tootmisele. Äriühingu tegevusalad hõlmavad kaevanduskohtade uurimist, arendust, kaevandamist, sulatamist ja toodete turustamist üle maailma. Larco on suurimaid ferronikli tootjaid maailmas. 2012. aastal töötas Larcos 960 töötajat, mistõttu liigitub äriühing suurettevõtjaks (5).
(9)
Ametliku uurimismenetluse ajal kuulus 55,2 % Larco aktsiatest ettevõtja HRADF kaudu Kreeka riigile, 33,4 % erafinantseerimisasutusele National Bank of Greece S.A. (edaspidi „NBG”) ning 11,4 % äriühingule Public Power Corporation S.A. (edaspidi „PPC”, Kreeka turgu valitsev elektritootja, mille enamusaktsionär on riik).
(10)
Larcole kuulub sulatustehas Kreeka keskosas asuvas Larymnas. Lisaks kuuluvad talle kaevandamisõigused Kreeka eri osades, mis moodustavad neli rühma: Agios Ioannise (Larymna lähedal), Evia ja Kastoria kaevandusalad ning Servia ligniidikaevandus.
(11)
Larco asutati 1989. aastal uue äriühinguna pärast Larymna äriühingu Hellenic Mining and Metallurgical S.A. (edaspidi „endine Larco”) likvideerimist. Endise Larco likvideerimine on veel pooleli, kuid selle varad koos kaasnevate kohustustega anti 1989. aastal üle Larcole. Endine Larco on seega Larco võlausaldaja.
2.2. Meetmete kirjeldus
2.2.1. 1. meede: rahandusministeeriumi ees tekkinud võla sissenõudmata jätmine
(12)
1998. aasta aprillis sõlmisid Larco ja tema peamised võlausaldajad ehk endine Larco, PPC ja Kreeka riik võlgade tasaarveldamise kokkuleppe. Selle 1998. aasta kokkuleppe kohaselt pidi Larco tasuma oma kohustused nende võlausaldajate ees intressimääraga 6 % aastas. Ometi on äriühingu võlg Kreeka riigi ees püsinud vähemalt 2004. aastast alates sama või on veidi suurenenud (6), samas kui võlg PPC ja endise Larco ees on rahuldatud või vähenenud (7).
(13)
Seega tundub, et riik käsitles Larcole antud laenu teisiti kui ülejäänud kaks võlausaldajat.
2.2.2. 2. meede: 2008. aasta riigigarantii
(14)
22. detsembril 2008 anti riigigarantii 30 miljoni euro suurusele laenule, mille andis Larcole ATE Bank. Garantii kattis laenu täielikult kolmeks aastaks garantiipreemiaga 1 % aastas.
2.2.3. 3. meede: 2009. aasta kapitalisüst
(15)
2009. aastal tegi Larco juhatus negatiivse omakapitali tõttu ettepaneku suurendada aktsiakapitali 134 miljoni euro võrra ning kolm aktsionäri kiitsid selle heaks. Aktsiakapitali suurendamise õigusi kasutas täielikult ära aga vaid Kreeka riik, samas kui NBG kasutas õigusi osaliselt ja PPC ei osalenud kapitali suurendamises üldse. Kapitali suurendamiseks ei eraldanud vahendeid ükski uus aktsionär.
(16)
Tegelikult suurendati kapitali vaid 65,5 miljoni euro võrra, millest ligikaudu 45 miljonit eurot andis riik (69 % kapitalisüsti koguväärtusest) ning 20,5 miljonit eurot (31 %) NBG. Hoolimata Larco kehvast finantsolukorrast tundub, et kapitali suurendamine ei põhinenud äriühingu elujõulisuse taastamiseks koostatud ümberkorraldamiskaval, kusjuures NBG tundub olevat äriühingu arvestusliku väärtuse maha kandnud, kuna kontsern ei pea võimalikuks investeeringu arvestuslikku väärtust tagasi saada, arvestades asjaolu, et äriühingul on tõsiseid finantsraskusi (8) (vt 6. märtsi 2013. aasta otsuse põhjendus 45).
2.2.4. 4. meede: 2010. aasta riigigarantii
(17)
10. mail 2010 anti riigigarantii garantiikirjale, mille NBG andis Larcole väärtuses ligikaudu 10,8 miljonit eurot. Garantii oli määramata tähtajaga ning kattis garantiikirja täielikult garantiipreemiaga 2 % aastas.
2.2.5. 5. meede: garantiikirjade esitamine 2010. aasta trahvisumma ettemakse asemel
(18)
2010. aastal auditeeris Kreeka maksuhaldur Larco finantsaruandeid ega kiitnud heaks viisi, kuidas oli raamatupidamises kajastatud teatav niklihinda käsitlevatest riskimaanduslepingutest tulenenud kahjum. Kahjumi vale kajastamise tõttu määrati äriühingule 190 miljoni euro suurune trahvisumma (9).
(19)
Larco vaidlustas kõnealuse trahvisumma hiljem Kreeka kohtus. Kreeka õigusaktide (10) kohaselt peaks ettevõtja, kelle suhtes trahvi kohaldatakse, tasuma 25 % trahvisummast enne trahvi vaidlustamist kohtus (kõnealusel juhul on 25 % 47 miljonit eurot).
(20)
Larco puhul aga otsustas Kreeka halduskohus vabastada äriühingu kohustusest maksta ette 25 % trahvisummast, asendades selle kohustusega esitada garantiikirju vaid 1,5 miljoni euro väärtuses.
2.2.6. 6. meede: 2011. aasta riigigarantiid
(21)
30. detsembril 2011 anti kaks riigigarantiid ATE Banki antud kahele laenule suuruses vastavalt 30 miljonit eurot ja 20 miljonit eurot. Ühe laenu (20 miljonit eurot) tagasimaksmine oli garantii andmise ajal hilinenud. Garantiid katsid laenud täielikult ja garantiipreemia oli 1 % aastas.
2.3. Ametliku uurimismenetluse algatamise põhjused
(22)
6. märtsi 2013. aasta otsuses (põhjendused 18-25) jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et Larcot võiks alates 2007. aastast pidada raskustes olevaks äriühinguks päästmise ja ümberkorraldamise suuniste (11) tähenduses. Seda arvestades jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et kõik kuus meedet moodustasid riigiabi, ning väljendas kahtlust nende kokkusobivuse suhtes siseturuga.
(23)
Kui kirjeldatud meetmed peaksid kujutama endast riigiabi, võeti need teatamiskohustust rikkudes ning ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud kohustust mitte rakendada meedet enne lõpliku otsuse tegemist.
3. KREEKA MÄRKUSED
3.1. Raskustes olev äriühing
(24)
Ametliku uurimismenetluse käigus esitatud märkustes väitsid Kreeka ametiasutused, et Larco ei olnud 2008. ja 2009. aastal raskustes olev äriühing, kuna registreeritud kahjum tulenes ferronikli hinna ülemaailmsest langusest neil aastatel. Kreeka ametiasutused väitsid, et Larco on raskustes olev äriühing olnud alles alates 2010. aastast.
3.2. 1. meede: rahandusministeeriumi ees tekkinud võla sissenõudmata jätmine
(25)
Kreeka ametiasutused väitsid, et laen, mille riik Larcole andis, ei hõlmanud riigi vahendeid, kuna algselt oli see äriühingute ümberkorraldamise organisatsiooni Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (edaspidi „OER”) antud eralaen. OERi likvideerimisel kanti kooskõlas seadusega nr 2741/1999 kõik selle nõuded üle riigile.
(26)
Lisaks selgitasid Kreeka ametiasutused, et 1998. aasta võlgade tasaarveldamise kokkulepe sisaldas konkreetseid eeskirju laenujäägi käsitlemiseks ja sissenõudmiseks ning neid oleks majandusaasta lõpus kohaldatud järgmiselt:
a)
kui Larcol oleks majandusaasta lõpuks tekkinud kasum, oleks võlausaldajatele enne laenu põhiosa tagasimakseid makstud kõigepealt kogunenud intress (6 % aastas);
b)
pärast intresside maksmist oleks Larco jätnud teatava summa kasumist investeeringuteks;
c)
pärast punkide a ja b kohaldamist oleks Larco arvele jäänud kasum jagatud proportsionaalselt Larco võlausaldajate vahel.
(27)
Kui Larco ei oleks pärast 1999. aastat kasumit teeninud, oleks võlausaldajatel olnud õigus kasutada võla sissenõudmiseks eri vahendeid, näiteks laenu käsitlemine hilinenud maksena, võla kapitaliseerimine jms. Võlausaldajatel ei olnud siiski õigust kasutada laenujäägi sissenõudmiseks sundtäitmist, nagu äriühingu varade konfiskeerimine või äriühingu sunniviisiline pankrotimenetlus.
(28)
2003. aastani maksti võlausaldajatele kogunenud intressi vastavalt kokkuleppele. Ajavahemikul 2004-2007 ei teeninud Larco kasumit ning seetõttu kogunenud intresse ei makstud. 2007. aastal sõlmis PPC Larcoga toormaterjali käsitleva lepingu, mille kiitsid heaks kõik võlausaldajad ja mille kohaselt tarnis Larco PPC-le ligniiti, mille arvelt vähendati vastavalt võlasummat. Võlg PPC ees oli 2011. aastaks täielikult tasutud.
(29)
Endise Larco haldur on kasutanud võla sissenõudmiseks kohtulikke vahendeid ning tundub, et teatav summa on juba tagasi makstud. 2011. aastaks oli endine Larco saanud 1998. aasta kokkuleppe alusel laenujäägist 5 miljonit eurot. Kuna endisel Larcol on samuti võlg Kreeka riigi ees, sai riik kõik 5 miljonit eurot endale.
(30)
Larco otsese võla puhul Kreeka riigi ees on riik saatnud Larcole korrapäraselt arveid aastas tagasimakstava võlasumma ja kogunenud intresside kohta.
(31)
Sellest tulenevalt väitsid Kreeka ametiasutused, et 1998. aasta kokkuleppel põhinev võlg ei hõlma riigi vahendeid ning et mingil juhul ei antud Larcole valikulist eelist.
3.3. 2. meede: 2008. aasta riigigarantii
(32)
Kreeka ametiasutused tuginesid garantiiteatisele (12) ning eelkõige selle punktile 3.2, milles on esitatud tingimused, mille alusel saab komisjon välistada üksikgarantii liigitumise riigiabiks. Kreeka ametiasutused väidavad järgmist:
a)
Larco ei olnud garantii andmise ajal raskustes olev äriühing;
b)
garantii ulatust oli selle andmisel võimalik nõuetekohaselt mõõta;
c)
garantii anti võlaväärtpaberile (obligatsioonilaen) ning võis seetõttu olla suurem kui 80 % tasumata laenust;
d)
garantii eest makstud 1 % preemia oli turupõhine hind, mis kajastas Larco finantsolukorda.
(33)
Sellest tulenevalt väitsid Kreeka ametiasutused, et 2008. aasta riigigarantii ei olnud riigiabi.
(34)
Kreeka ametiasutused täpsustasid, et 2. meede võeti ministeeriumi 22. detsembri 2008. aasta otsuse YA 2/93378/0025 alusel ning see kattis täpselt 30 miljoni euro suuruse summa.
3.4. 3. meede: 2009. aasta kapitalisüst
(35)
Kreeka ametiasutused väitsid, et riigi osalemisega kapitali suurendamises sooviti kaitsta äriühingu väärtust, pidades silmas selle tulevast erastamist, ning rakendada ümberkorraldamiskava. Oma otsuses võttis riik arvesse Larco potentsiaalset kasvu, selle varade väärtust ning ferronikli turu üldist olukorda, samuti ümberkorraldamise ja kulude vähendamise meetmeid.
(36)
NBG osalus kapitali suurendamises oli 31 %. Erinevalt riigist otsustas NBG kasutada oma õigusi üksnes osaliselt. Kreeka ametiasutused väitsid, et NBG eesmärk oli säilitada äriühingus teatav osalus ning seega ei tohiks selle tegevust käsitada usalduse puudumisena Larco tuleviku suhtes. NBG vähendas oma osaluse Larcos tõepoolest Kreeka õigusaktide kohaselt juhatuse teatavate oluliste otsuste suhtes vetoõiguse kasutamiseks vajaliku miinimumini.
(37)
Kolmas aktsionär PPC otsustas selgelt kapitali suurendamises mitte osaleda, leppides oma osaluse vähenemisega. Kreeka ametiasutused väitsid, et PPC ei osalenud seetõttu, et soovis võimaldada riigil saada suurema aktsiaenamuse, pidades silmas äriühingu tulevast erastamist.
(38)
Kokkuvõttes väitsid Kreeka ametiasutused, et riik toimis turumajanduse tingimustes tegutseva investorina ning seetõttu ei olnud 2009. aasta kapitalisüst riigiabi.
(39)
Kapitalisüsti tegemise kuupäeva puhul ei esitanud Kreeka ametiasutused selget teavet. Aktsionäride koosoleku protokoll näitab, et Kreeka riik eraldas kapitali suurendamiseks 15 miljonit eurot 15. aprillil 2009 rahandusministeeriumi dokumendi Οικ2/27694/0025 alusel eesmärgiga eraldada kapitali suurendamiseks kokku 44 999 999,40 eurot. Larco 2009. aasta finantsaruande kohaselt otsustati kapitali suurendada 14. mail 2009, kuid selles ei selgitata, millal lisakapitali eraldamine tegelikult toimus.
3.5. 4. meede: 2010. aasta riigigarantii
(40)
Kreeka ametiasutused selgitasid, et 1998. aasta kokkuleppe küsimuses on endine Larco pöördunud Larco võla sissenõudmiseks Kreeka kohtute poole ning et kohtud on vastu võtnud mitu otsust ja mitu otsust tühistanud, sealhulgas seoses ligikaudu 10,5 miljoni euro suuruse võlaga (13).
(41)
Lähtuvalt Larco esitatud kaebusest ja korvamatu kahju ohust peatas Kreeka ülemkohus ligikaudu 10,5 miljoni euro suuruse võla maksmise kuni asjaomase kohtu lõpliku otsuseni. Võla maksmine peatati tingimusel, et Larco annab endisele Larcole peatatud makse väärtuses garantiikirja. NBG andis Larcole garantiikirja väärtuses ligikaudu 10,8 miljonit eurot (10,5 miljonit eurot algselt vaidlustatud võlast, lisaks 0,3 miljonit eurot kohtu- ja muude kulude katteks). Garantiikiri omakorda tagati kogu summas määramatu tähtajaga riigigarantiiga, mille preemia oli 2 % aastas.
(42)
Kreeka ametiasutused selgitasid, et riik võttis selle meetme aktsionärina võla maksmise peatamise tingimuste täitmiseks ning oma investeeringu kaitsmiseks selle eest, et võlg kuulutatakse tähtaja ületanuks. Teisiti ei oleks võla maksmise peatamine olnud võimalik ja endisel Larcol oleks olnud õigus jätkata võla sissenõudmist, võimalik et konfiskeerides Larco vara. Larco oleks sellisel juhul muutunud maksejõuetuks. Kreeka ametiasutuste kohaselt ei oleks NBG andnud garantiikirja ilma riigigarantiita.
(43)
Kreeka ametiasutused selgitasid, et 4. meede võeti ministeeriumi 10. mai 2010. aasta otsuse YA 2/923/0025 alusel ning see kattis täpselt 10 510 824,95 eurot ning lisaks 310 000 eurot kohtu- ja muude kulude katteks, seega kokku 10 820 824,95 eurot.
3.6. 5. meede: garantiikirjade esitamine 2010. aasta trahvisumma ettemakse asemel
(44)
Kreeka ametiasutused selgitasid, et kõnealune meede on seotud pigem lisamaksu kui trahviga. Lisamaks määrati seetõttu, et maksuhaldur ei olnud nõus riskimaanduslepingutest tuleneva kahjumi mahaarvamisega Larco puhastulust, nagu Larco oli teinud. Lisaks selgitasid Kreeka ametiasutused, et kohus käskis Larcol esitada garantiikirjad koguväärtuses 4,7 miljonit eurot.
(45)
Kreeka ametiasutused esitasid tõendeid selle kohta, et Larcol oli õigus asendada lisamaksu ettemakse garantiikirjadega üldise õigussätte alusel. Kohtuotsuses, millega lubati Larcol kooskõlas Kreeka õigusaktidega asendada lisamaksu ettemaks garantiikirjadega (14), kasutati tasakaalu põhimõtet, millega võeti arvesse kasu võlausaldajale (riik) ja võlgniku elujõulisust (Larco), ning seega otsustati ajutiselt peatada 47 miljoni euro (25 % lisamaksust) suuruse ettemakse kohustus ning asendada see garantiikirjadega koguväärtuses 4,7 miljonit eurot. Makse peatamine pidi kehtima kuni lõpliku otsuseni kohtumenetluses, mille Larco lisamaksu määramise tõttu riigi vastu algatas.
(46)
Lisaks väitsid Kreeka ametiasutused, et riigi kohtute otsuseid ei saa omistada riigile.
(47)
Kreeka ametiasutused selgitasid lisaks, et ajutisest peatamisest hoolimata oli riik tegelikult peatamise finantsmõju tühistanud, kuna tasaarveldas Larco makstava lisamaksu summadega, mille riik võlgnes Larcole, nagu tulu- ja käibemaksutagastused. See on Kreekas hiljutiste õigusaktide alusel lubatud maksude kogumise kiirendamiseks.
(48)
Seega tundub, et riik on Larcole määratud lisamaksu ettemakse puhul makstaolevast summast tegelikult juba saanud vähemalt 16,1 miljonit eurot.
3.7. 6. meede: 2011. aasta riigigarantiid
(49)
Kreeka ametiasutused selgitasid, et kumbki kahest laenust, mille jaoks garantiid anti, ei olnud tähtaega ületanud. 20 miljoni euro suuruse laenu andis ATE Bank varasema, tähtaja ületanud 20 miljoni suuruse laenu refinantseerimiseks.
(50)
Kreeka ametiasutused väitsid, et kaks riigigarantiid ei hõlmanud riigi vahendeid, kuna riik oli Larcole käibemaksutagastusena võlgu 60 miljonit eurot. Seega oleks saanud garantiide kasutamise korral tasaarveldada summad riigi võlakohustuste jäägi arvelt.
(51)
Ametiasutused väitsid lisaks, et isegi kui meede kujutab endast riigiabi, tuleks seda pidada siseturuga kokkusobivaks, kuna see on kooskõlas ajutise raamistikuga (15) ning Kreeka asjakohase ajutise laenugarantiide kavaga (edaspidi „ajutine garantiikava”) (16). Eelkõige leidsid ametiasutused, et kuigi Larco oli meetme võtmise ajal raskustes olev äriühing, olid muud kava tingimused täidetud:
a)
Larco oli suurettevõtja;
b)
30 miljoni euro suurune laen oli investeerimislaen, samas kui 20 miljonit eurot laenati varasema, investeerimise eesmärgil antud laenu refinantseerimiseks;
c)
garantiid anti enne 2011. aasta lõppu;
d)
kahe garanteeritud laenu kogusumma ületas Larco aasta palgakulusid vaid 3 miljoni euro võrra;
e)
garantiid katsid laenu täielikult, kuid selline meede oli Larcol ainus võimalus rahastamist saada, arvestades Kreeka majandusolukorda;
f)
garantiide preemia oli 1 % aastas, mida tuleks pidada turupõhiseks preemiaks.
(52)
Lisaks väitsid Kreeka ametiasutused, et juhul, kui komisjon leiab, et meede kujutab endast riigiabi ega vasta ajutise garantiikava tingimustele, tuleks meetmeid pidada päästmisabiks. Sel juhul on sellest abist teatatud, kuna komisjoni teavitati meetmest 16. märtsi 2012. aasta vastuses küsimustikule komisjoni omaalgatusliku esialgse uurimise etapis.
(53)
Kreeka ametiasutuste kohaselt on abi kooskõlas päästmise ja ümberkorraldamise suunistega järgmistel põhjustel:
a)
tegu oli laenugarantiidena antud likviidsustoetusega;
b)
see oli põhjendatud tõsiste sotsiaalsete raskustega ning sellel ei olnud lubamatut kahjulikku kõrvalmõju teistele liikmesriikidele;
c)
Kreeka ametiasutused koostasid koostöös komisjoniga ümberkorraldamiskava;
d)
see oli piiratud summaga, mis oli vajalik äriühingu tegevuse jätkamiseks piiratud ajavahemikul;
e)
selle puhul järgiti ühekordse abi tingimust, kuna Larco ei olnud varem päästmis- ega ümberkorraldamisabi saanud;
f)
Larco esitas riigile äriplaani, milles põhjendas 30 miljoni euro suuruse summa eraldamise vajalikkust investeeringute jaoks.
(54)
Kreeka ametiasutused selgitasid, et 6. meetme aluseks olid ministeeriumi 30. detsembri 2011. aasta otsus YA 2/95156/0025, millega kaeti täpselt 30 000 000 eurot, ning 30. detsembri 2011. aasta otsus YA 2/95161/0025, millega kaeti täpselt 20 000 000 eurot.
4. HINDAMINE
(55)
Käesolevas otsuses käsitletakse kõigepealt seda, kas Larco on raskustes olev äriühing päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses. Seejärel hinnatakse otsuses, kas uuritavad meetmed kujutavad endast riigiabi Larcole ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, ning lõpuks seda, kas selline abi võib olla kokkusobiv siseturuga.
4.1. Larco raskused
(56)
6. märtsi 2013. aasta otsuses ning eriti selle põhjendustes 18-25 jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et Larco oli kuue kõnealuse meetme võtmise ajal raskustes olev äriühing. Larco peamised finantsandmed ajavahemiku 2007-2011 kohta on esitatud tabelis.
Larco peamised finantsandmed ajavahemiku 2007-6/2012 kohta (miljonites eurodes)
2007
2008
2009
2010
2011
2012. aasta esimene pool (17)
Käive
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Maksueelne kasum
23
-116
-105
6,4
6,5
-12,2
Osa- või aktsiakapital
163,8
163,8
109
109
109
109
Aktsionäride omakapital
104
-0,4
-35
-31
-26
-39
Võlg kokku
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Oma- ja laenukapitali suhe
1,3
-575,0
-6,6
-8,3
-10,1
-8,4
(57)
Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunktis a on sätestatud, et piiratud vastutusega äriühingut loetakse raskustes olevaks siis, kui ta „on kaotanud üle poole oma osa- või aktsiakapitalist ja üle veerandi sellest kapitalist viimase 12 kuu jooksul”. See põhineb eeldusel, et osa- või aktsiakapitali massilise kaotuse korral ei suuda äriühing peatada kahjumit, mis viiks lühema või keskmise ajavahemiku jooksul peaaegu kindlasti äriühingu tegevuse lõpetamiseni (nagu on sätestatud päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punktis 9).
(58)
Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 11 kohaselt võib äriühingu lugeda raskustes olevaks ka siis, „kui eksisteerivad tavapärased raskustes oleva äriühingu tunnused, näiteks suurenev kahjum, vähenev käive, kasvav laoseis, ülevõimsus, kahanev rahakäive, kasvav võlg, suurenevad intressinõuded ning vähenev või puuduv varade puhasväärtus”. Üldkohtu otsuse kohaselt võib negatiivset omakapitali „pidada oluliseks näitajaks äriühingu rahaliste raskuste kohta” (18).
(59)
Larco finantsaruanded perioodi kohta alates 2007. aastast 2012. aasta esimese pooleni näitavad, et äriühingu osa- või aktsiakapital ei vähenenud rohkem kui poole võrra. Samas muutus äriühingu omakapital tol perioodil negatiivseks. Varasemates kohtuasjades on komisjon leidnud, et äriühingu negatiivne omakapital osutab sellele, et asjaomane äriühing on kaotanud kogu osa- või aktsiakapitali, ning selle põhjal eeldatakse, et päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti a kriteeriumid on täidetud (19).
(60)
Larco puhul leiab komisjon, et eeldatavasti ei vähenenud äriühingu osa- või aktsiakapital rohkem kui poole võrra vaid seetõttu, et äriühing ei võtnud asjakohaseid meetmeid, mida Kreeka õigusaktide (20) kohaselt tavaliselt nõutakse. Selliste asjakohaste meetmete eesmärk on muuta äriühingu omakapital negatiivsest positiivseks ja samal ajal seda piisavalt suurendada. Sellised asjakohased meetmed võivad olla kas kahjumi kapitaliseerimine või kapitali suurendamine või mõlemad.
(61)
Sellega seoses leiab komisjon, et kahjumi kapitaliseerimine oleks põhjustanud äriühingu kogu osa- või aktsiakapitali kaotamise, kuna tekkinud kahjum oli suurem kui osa- või aktsiakapital. Seetõttu leiab komisjon, et päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti a kriteeriumid on käesoleval juhul täidetud alates 2008. aastast.
(62)
Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 11 puhul tuleb lisaks märkida, et Larco käive vähenes aastatel 2007-2009 oluliselt ning et 2008. ja 2009. aastal kanti suurt kahjumit, kokku summas 221 miljonit eurot (vastavalt 116 miljonit ja 105 miljonit eurot). 2010. ja 2011. aastal äriühingu käive ja tulu suurenesid, kuid sellest ei piisanud Larco majanduslikuks taastumiseks. Kõnealusel perioodil jäi äriühingu omakapital negatiivseks ja võlad suurenesid. Lisaks jäi Larco 2012. aasta esimesel poolel uuesti kahjumisse.
(63)
Komisjon ei ole nõus Kreeka ametiasutuste väitega, et Larco ei olnud 2008. ja 2009. aastal raskustes olev äriühing, kuna kahjum oli tingitud ferronikli hinna langusest.
(64)
Esiteks ei muuda asjaolu, et ferronikli hinna langus tekitas kahjumit ja süvendas Larco rasket olukorda, seda, et Larco puhul esines tavapäraseid raskustes olevale äriühingule omaseid märke. Tugev äriühing peaks kahjumi tekkimise vältimiseks kohandama kulud vastavaks hinnamuutustele.
(65)
Teiseks oli 2008. ja 2009. aastal äriühingu omakapital negatiivne ja võlg suurenes (2007.-2008. aastal 63 %). Kuigi pärast 2010. aastat ferronikli hind tõusis ja käive oluliselt suurenes, näitavad Larco tollased finantstulemused, et raskused püsisid. Seega ei saa järeldada, et 2008. ja 2009. aasta kahjum oli tingitud ainult ferronikli madalast hinnast.
(66)
Eespool kirjeldatut arvesse võttes järeldatakse, et Larco oli kõnealuse kuue meetme võtmise ajal raskustes olev äriühing päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses.
4.2. Riigiabi olemasolu
(67)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatakse, et igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest mis tahes kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist, on siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
(68)
Komisjonis väljakujunenud tava alusel, mida toetab kohtupraktika, kasutatakse selle hindamisel, kas tehing avaliku sektori asutuse ja äriühingu vahel moodustab riigiabi, turumajanduse tingimustes tegutseva investori või võlausaldaja põhimõtet (21). Sellest põhimõttest järeldub, et kui riik tegutseb turul äriettevõtjana, peab ta seda tegema viisil, mis on võrreldav eraettevõtja käitumisega. Kui riik nii ei tee, võib tegevus hõlmata riigiabi. Teisisõnu kasutatakse selle hindamisel, kas tehing hõlmab riigiabi või mitte, võrdlusalusena seda, kas eraettevõtja oleks sarnases olukorras käitunud samamoodi. Selle põhimõtte kohaldamisel ei saa toetusmeetmete võtmise põhjustena arvesse võtta mittemajanduslikke tegureid.
4.2.1. 1. meede: rahandusministeeriumi ees tekkinud võla sissenõudmata jätmine
(69)
Kättesaadava teabe põhjal ei saa komisjon nõustuda Kreeka ametiasutuste väitega, et OERi antud laen oli eralaen. OERi asutamise aluseks olnud Kreeka õigusakti nr 1386/1983 (artikli 1) (22) kohaselt pidi OER tegutsema riigi sotsiaalsetes huvides ja riigi järelevalve all. Nimetatud õigusakti artikli 3 kohaselt oli riik OERi ainus aktsionär. Lisaks oli riigil võimalik otse nimetada esimees, kaks kaheksast juhatuse liikmest ning kaudselt veel neli juhatuse liiget. Eespool kirjeldatust järeldub, et OERi vahendid on riigi vahendid, ning seega tundub, et OERilt saadud laen on riigilt saadud laen.
(70)
Kreeka ametiasutuste esitatud tõendid näitavad, et Larco võlast OERi ees (mis hiljem anti üle riigile) teatati korrapäraselt ja selle kohta oli esitatud arveid kooskõlas 1998. aasta võlgade tasaarveldamise kokkuleppega. Osa võlast saadi tagasi, kui äriühingu kasumlikkus seda võimaldas. Larco tegi kõnealusel perioodil investeeringuid, mis vähendasid tagasimakseid, kuid need investeeringud tehti kõigi võlausaldajate heakskiidul. Kokkuleppe kohaselt ei olnud võlausaldajatel õigust kasutada laenujäägi sissenõudmiseks sundtäitmist.
(71)
Eespool kirjeldatut arvesse võttes järeldatakse, et 1. meede oli kooskõlas turumajanduse tingimustes tegutseva võlausaldaja põhimõttega, kuna võlausaldajana tegutses riik viisil, mis on võrreldav eraettevõtjast võlausaldaja käitumisega, pidades silmas, et ta kasutas võla sissenõudmiseks kõiki olemasolevaid ja lepingus sätestatud raamistikuga võimaldatud vahendeid.
4.2.2. 2. meede: 2008. aasta riigigarantii
(72)
Riigigarantiid seavad ohtu riigi vahendid, kuna garantii makstakse välja riigi eelarvest. Peale selle tähendab igasugune garantii, mida ei ole nõuetekohaselt hüvitatud, riigi rahaliste vahendite kaotamist. Seega on riigi vahendeid ja riigi seotust käsitlev kriteerium käesoleval juhul täidetud ning Kreeka ametiasutused ei ole seda vaidlustanud.
(73)
Komisjon ei ole nõus Kreeka ametiasutuste väitega, et täidetud on garantiiteatise punkti 3.2 tingimused. Komisjon on teinud kindlaks, et Larco oli 2008. aastal raskustes olev äriühing. Lisaks ei saa pidada preemiat 1 % aastas vastavaks tagatud laenudega seotud kohustuste täitmata jätmise riskile, arvestades Larco suuri rahalisi raskusi ning eriti tema oma- ja laenukapitali suhte kõrget väärtust.
(74)
Komisjon leiab, et mõistlik turumajanduse tingimustes tegutsev võlausaldaja ei oleks Larcole sellistel tingimustel garantiid andnud. Kuna meede võeti Larco suhtes valikuliselt, järeldab komisjon, et 2008. aasta riigigarantii andis abisaajale valikulise eelise.
(75)
Larco tegutseb valdkonnas, mis hõlmab liikmesriikidevahelist kaubandust, ning ekspordib suurema osa toodangust teistesse liikmesriikidesse. Lisaks tegeletakse nikli kaevandamise, sulatamise ja rafineerimisega lisaks Kreekale veel kuues liikmesriigis, nimelt Austrias, Soomes, Prantsusmaal (Uus-Kaledoonia), Hispaanias, Rootsis ja Ühendkuningriigis (23). Nikliga kaubeldakse peaaegu kõigis liikmesriikides (24).
(76)
Kõnealused meetmed võimaldavad Larcol jätkata tegevust nii, et erinevalt teistest rahaliste raskustega konkurentidest ei pea ta kannatama raskest rahalisest seisust tavaliselt tulenevate tagajärgede käes. See moonutab konkurentsi, kuna samadel turgudel tegutsevad teised ettevõtjad peavad hakkama saama ilma riigi toetuseta.
(77)
Seepärast leitakse, et 2. meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Komisjon leiab, et abi suurus vastab garanteeritud laenu summale, kuna on kaheldav, kas Larco oleks tema majandusraskusi arvestades saanud tingimustest hoolimata turult üldse rahastamist. Teisisõnu leiab komisjon, et Larco sai garanteeritud laenu summale vastava eelise, kuna ilma riigigarantiita ei oleks ta turult sellist rahastamist saanud.
(78)
Komisjonil ei ole andmeid selle kohta, et garantiid oleks kasutatud.
4.2.3. 3. meede: 2009. aasta kapitalisüst
(79)
Riigi osalus Larco 2009. aasta aktsiakapitali suurendamises hõlmab riigi vahendeid ja seega on tegemist riigiabiga. Seepärast on see kriteerium täidetud ja Kreeka ametiasutused ei ole seda vaidlustanud.
(80)
Komisjon ei ole saanud Kreeka ametiasutustelt veenvaid tõendeid, mis põhjendaksid nende väidet, et riik toimis turumajanduse tingimustes tegutseva mõistliku investorina. Õigupoolest osutavad tõendusmaterjalina esitatud aktsionäride koosolekute protokollid sellele, et aktsionäridele ei esitatud enne kapitali suurendamist ümberkorraldamiskava, hoolimata sellest, et Larco oli raskustes olev äriühing. Lisaks ei piisanud kokkuvõttes kapitalisüsti kogusummast Larco negatiivse omakapitali katmiseks ning seega ei saa seda pidada äriühingu väärtuse kaitsmise ja ümberkorraldamise toetamise meetmeks.
(81)
NBG osalemise küsimuses tuletab komisjon meelde Üldkohtu selgitust, mille kohaselt „ei saa samaaegsus üksi isegi märkimisväärsete eraõiguslike investeeringute korral olla piisav, et järeldada, et tegemist ei ole riigiabiga EÜ artikli 87 lõike 1 tähenduses, võtmata arvesse muid asjakohaseid faktilisi või õiguslikke asjaolusid” (25).
(82)
NBG osalist osalemist ei saa kasutada tõendina riigi ja eraettevõtjatest aktsionäride tegevuse kokkulangevuse kohta, kuna NBG oli nii Larco aktsionär kui ka võlausaldaja. Tema otsus osaleda kapitali suurendamises osaliselt oli seega vahend oma investeeringu väärtuse ja samas enda kui võlausaldaja positsiooni kaitsmiseks.
(83)
Lisaks oli riik andnud Larcole juba 2008. aasta riigigarantii. Väljakujunenud kohtupraktikast lähtudes ei saa riigi osalemist 2009. aasta kapitalisüstis vaadelda eraldiseisvalt, vaid arvesse tuleb võtta ka teisi abimeetmeid (26).
(84)
Peale selle ei toeta aktsionäride koosolekute protokollid Kreeka ametiasutuste väidet, et PPC soovis võimaldada riigil saada suurema aktsiaenamuse. Selle asemel teatas PPC lihtsalt, et ei soovi kapitali suurendamises osaleda.
(85)
Seega leiab komisjon, et mõistlik turumajanduse tingimustes tegutsev investor ei oleks sellistel tingimustel Larco kapitali suurendamises osalenud. Kuna meede võeti Larco suhtes valikuliselt, järeldab komisjon, et riigi osalemine 2009. aasta kapitalisüstis andis abisaajale valikulise eelise.
(86)
Põhjendustes 75-76 esitatud põhjustel võis meede mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ja moonutada konkurentsi.
(87)
Seepärast järeldatakse, et 3. meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Kuna ei ole vaidlustatud, et riik kasutas oma õigusi aktsiakapitali suurendamises täielikult ära [ebaselge], on 3. meetme väärtus kokku 44 999 999,40 eurot.
(88)
Meetme võtmise kuupäeva puhul võib aktsionäride 14. mai 2009. aasta koosoleku protokolli alusel järeldada, et Kreeka riik eraldas 15 000 000 eurot kapitali suurendamiseks 15. aprillil 2009 (27) eesmärgiga eraldada kapitali suurendamiseks [ebaselge] kokku 44 999 999,40 eurot. Komisjonil ei ole andmeid selle kohta, mis kuupäeval eraldati ülejäänud osa riigi osalusest äriühingu aktsiakapitali suurendamiseks.
4.2.4. 4. meede: 2010. aasta riigigarantii
(89)
Samadel põhjustel, mis 2. meetme puhul, on riigi vahendeid ja riigi seotust käsitlev kriteerium täidetud ka 4. meetme puhul ning Kreeka ametiasutused ei ole seda vaidlustanud.
(90)
Komisjon tunnistab, et käesoleva juhtumi asjaoludega sarnastes tingimustes võib see olla üldine äritava, et aktsionärid annavad garantiisid. Kuna aga NBG oli samuti Larco aktsionär, leiab komisjon, et tavaliselt oleksid aktsionärid jaganud garantiiga seotud riski proportsionaalselt. Selle asemel võttis riik kogu riski enda peale, andes võlale garantii, samas kui Larco oli raskustes ja tal oli juba kasvav võlg.
(91)
Sarnaselt 2. meetmega ei ole garantiiteatise punkti 3.2 tingimused ka käesoleva meetme puhul täidetud, kuna 2 % preemiat ei saa pidada vastavaks Larco kohustuste täitmata jätmisega seotud riskile.
(92)
Seetõttu leiab komisjon, et mõistlik turumajanduse tingimustes tegutsev võlausaldaja ei oleks andnud Larcole sellistel tingimustel garantiid. Kuna meede võeti Larco suhtes valikuliselt, järeldab komisjon, et sellega anti abisaajale valikuline eelis.
(93)
Põhjendustes 75-76 esitatud põhjustel võis meede mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ja moonutada konkurentsi.
(94)
Seepärast järeldatakse, et 4. meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Komisjon leiab, et abi suurus vastab garanteeritud summale, kuna on selge, et tingimustest hoolimata ei oleks ükski mõistlik turuosaline saanud anda Larcole tema majandusraskusi silmas pidades sellise summa väärtuses garantiid. Teisisõnu leiab komisjon, et Larco saadud eelis vastab garanteeritud summale, kuna ilma riigigarantiita ei oleks ta turult üldse garantiid saanud.
(95)
Komisjonil ei ole andmeid selle kohta, et garantiid oleks kasutatud.
4.2.5. 5. meede: garantiikirjade esitamine 2010. aasta lisamaksu ettemakse asemel
(96)
Komisjon võtab teadmiseks Kreeka ametiasutuste esitatud selgitused 5. meetme asjaolude kohta.
(97)
Kreeka ametiasutuste esitatud tõendeid silmas pidades on komisjon nõus, et õigus asendada lisamaksu ettemakse garantiikirjadega anti Larcole kohtus objektiivsete kriteeriumide alusel, mida oleks kohaldatud sarnases olukorras mis tahes muu ettevõtja suhtes. Seega järeldatakse, et 5. meede ei andnud Larcole valikulist eelist.
4.2.6. 6. meede: 2011. aasta riigigarantiid
(98)
Komisjon võtab teadmiseks Kreeka ametiasutuste esitatud selgitused 6. meetme asjaolude kohta.
(99)
Komisjon ei ole nõus Kreeka ametiasutuste väitega, et 6. meede ei hõlma riigi vahendeid. Esiteks, nagu on selgitatud 2. meetme puhul, seadsid riigigarantiid ohtu riigi vahendid, kuna garantiid makstakse välja riigi eelarvest. Peale selle tähendab igasugune garantii, mida ei ole hüvitatud nõuetekohase turupõhise preemiaga, riigi rahaliste vahendite kaotamist. Lisaks tundub väide käibemaksutagastusena võlgnetava 60 miljoni euro suuruse summa kohta olevat vastuolus 5. meetme puhul esitatud märkustega, milles Kreeka ametiasutused väitsid, et tagastamisele kuulunud käibemaks jäeti maksmata õiguspärasel alusel ja tahtlikult, et tasaarveldada lisamaksu ettemakse peatamist.
(100)
Seega leiab komisjon, et riigi vahendeid ja riigi seotust käsitlev kriteerium on käesoleva meetme puhul täidetud.
(101)
Sarnaselt 2. ja 4. meetmega ei ole ka selle meetme puhul täidetud garantiiteatise punkti 3.2 tingimused.
(102)
Seetõttu leiab komisjon, et mõistlik turumajanduse tingimustes tegutsev võlausaldaja ei oleks Larcole sellistel tingimustel garantiid andnud. Kuna meede võeti Larco suhtes valikuliselt, järeldab komisjon, et sellega anti abisaajale valikuline eelis.
(103)
Põhjendustes 75-76 esitatud põhjustel võis meede mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ja moonutada konkurentsi.
(104)
Seepärast leitakse, et 6. meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses. Komisjon leiab, et sarnaselt 2. meetmega vastab abi suurus garanteeritud laenude summale, kuna on kaheldav, kas Larco oleks tema majandusraskusi arvestades tingimustest hoolimata turult üldse rahastamist saanud.
(105)
Komisjonil ei ole andmeid selle kohta, et garantiid oleks kasutatud.
4.2.7. Järeldus riigiabi olemasolu kohta
(106)
Eespool kirjeldatut arvesse võttes leiab komisjon, et 1. ja 5. meede ei ole riigiabi, ent 2., 3., 4. ja 6. meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(107)
Seega on riigiabi 2. meetme puhul kokku 30 miljonit eurot ja see anti 22. detsembril 2008. 3. meetme puhul on riigiabi kokku 44 999 999,40 eurot, kuid Kreeka ametiasutused peavad täpsustama abi andmise kuupäeva(d). 4. meetme puhul on riigiabi kokku 10 820 824,95 eurot ning see anti 10. mail 2010; 6. meetme puhul on riigiabi kokku 50 miljonit eurot (30 miljonit eurot + 20 miljonit eurot) ning see anti 30. detsembril 2011.
4.3. Ebaseaduslik abi
(108)
2., 3., 4. ja 6. meede kujutavad endast riigiabi ning nende võtmisel rikuti teatamiskohustust ning ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud kohustust mitte rakendada meedet enne lõpliku otsuse tegemist. Seega on nende meetmete puhul tegemist ebaseadusliku riigiabiga.
4.4. Abi kokkusobivus siseturuga
(109)
Sedavõrd, kui teatavad meetmed kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, tuleb hinnata nende kokkusobivust siseturuga nimetatud artikli lõigetes 2 ja 3 kehtestatud erandeid arvesse võttes.
(110)
Euroopa Kohtu praktika kohaselt on liikmesriigi ülesanne esitada siseturuga kokkusobivuse võimalikud põhjused ja tõendada, et sellise kokkusobivuse tingimused on täidetud (28).
4.4.1. 2., 4. ja 6. meetme kokkusobivus siseturuga
(111)
2. ja 4. meetme puhul ei esitanud Kreeka ametiasutused võimalikke põhjuseid siseturuga kokkusobivuse kohta, kuna nad väitsid, et meetmed ei ole riigiabi.
(112)
Arvestades asjaolu, et meetmed kujutavad endast riigiabi, tuleb hinnata nende kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ning eriti päästmise ja ümberkorraldamise suuniste alusel, kuna Larco on vähemalt 2008. aastast alates olnud raskustes olev äriühing. Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 20 kohaselt „ei saa seda [raskustes oleva äriühingu eksistentsi] kasutada muude poliitiliste eesmärkide saavutamise vahendina, enne kui tema elujõulisus on tagatud.Järelikult võib komisjoni arvates abi raskustes olevatele äriühingutele edendada majandustegevuse arengut, kahjustamata kaubandust määral, mis on vastuolus ühenduse huvidega, kui täidetakse käesolevates suunistes kehtestatud tingimusi”.
(113)
Sellegipoolest ei ole päästmise ja ümberkorraldamise suuniste asjakohased tingimused (jaotis 3.1) käesoleval juhul täidetud. Garantiisid ei lõpetatud kuue kuu möödumist ning Kreeka ametiasutused ei teatanud ümberkorraldamiskavast, millega taastada äriühingu elujõulisus, ning seejuures ei rakendatud konkurentsimoonutuste leevendamiseks ühtegi kompensatsioonimeedet. Lisaks puuduvad tõendid selle kohta, et abi oleks piiratud vajaliku miinimumini, eelkõige abisaaja märkimisväärse omaosaluse kaudu. Ametiasutused ei esitanud likvideerimiskava.
(114)
6. meetmega seoses on Kreeka ametiasutused väitnud, et see oli kooskõlas ajutise raamistikuga ja ajutise garantiikavaga ning et igal juhul kvalifitseerub see päästmisabiks.
(115)
Komisjon ei ole Kreeka ametiasutuste väidetega nõus. Komisjon leiab, et ajutise raamistiku tingimused ja ajutise garantiikava tingimused ei olnud täidetud, kuna Larco oli raskustes olev äriühing. Kahe garantii kogusumma oli suurem kui Larco aasta palgakulud, garantii kattis rohkem kui 90 % laenust ja preemiat 1 % aastas ei saa pidada turupõhiseks preemiaks, mis kajastab garanteeritud summa kaotamise riski.
(116)
Väite suhtes, et meede on päästmisabi, ei maininud Kreeka ametiasutused kordagi, et 2011. aasta garantiisid tuleks pidada päästmisabiks, ega esitanud selle kohta ühtki teadet, hoolimata sellest, et komisjon on arutanud Kreeka ametiasutustega Larco küsimust alates 2011. aastast. Selle asemel teatasid Kreeka ametiasutused vastuses 16. märtsi 2012. aasta küsimustikule, et äriühing ei ole saanud viimase kümne aasta jooksul päästmis- ega ümberkorraldamisabi.
(117)
Igal juhul ei ole päästmise ja ümberkorraldamise suuniste asjakohased tingimused ka käesoleval juhul täidetud. 2011. aasta garantiisid ei lõpetatud kuue kuu möödumisel ning Kreeka ametiasutused ei ole teatanud ümberkorraldamiskavast ega likvideerimiskavast. Äriplaan, millega põhjendatakse 30 miljoni euro vajalikkust investeeringute jaoks, ei saa olla siseturuga kokkusobiva ümberkorraldamiskava alus päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses. See on tingitud asjaolust, et plaani eesmärk ei olnud taastada äriühingu elujõulisus ning see ei sisaldanud kompensatsioonimeetmete kavandamist ega rakendamist konkurentsimoonutuste leevendamiseks. Lisaks puuduvad tõendid selle kohta, et abi oleks piiratud vajaliku miinimumini, eelkõige abisaaja märkimisväärse omaosaluse kaudu. Ametiasutused ei esitanud ka likvideerimiskava.
(118)
Komisjon ei ole teinud kindlaks muid võimalikke põhjuseid, mille alusel võiksid 2., 4. ja 6. meede olla siseturuga kokkusobivad.
(119)
Eespool kirjeldatu põhjal leiab komisjon, et 2., 4. ja 6. meede ei ole siseturuga kokkusobivad.
4.4.2. 3. meetme kokkusobivus siseturuga
(120)
3. meetme puhul ei esitanud Kreeka ametiasutused võimalikke põhjuseid, mille alusel saaks meedet pidada siseturuga kokkusobivaks, kuna nad väitsid, et meede ei ole riigiabi.
(121)
Arvestades asjaolu, et meede kujutab endast riigiabi, tuleb põhjenduses 112 esitatud põhjustel hinnata selle kokkusobivust siseturuga kooskõlas päästmise ja ümberkorraldamise suunistega. Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste asjakohased tingimused aga ei ole ka käesoleval juhul täidetud. Kreeka ametiasutused ei teatanud kunagi ümberkorraldamiskavast, mille eesmärk oleks olnud taastada äriühingu elujõulisus, ega rakendanud kompensatsioonimeetmeid konkurentsimoonutuste leevendamiseks. Lisaks puuduvad tõendid selle kohta, et abi oleks piiratud vajaliku miinimumini, eelkõige abisaaja märkimisväärse omaosaluse kaudu.
(122)
Komisjon ei ole teinud kindlaks muid võimalikke põhjuseid, mille alusel võiks kõnealune meede olla siseturuga kokkusobiv.
(123)
Eespool kirjeldatu põhjal leiab komisjon, et 3. meede on siseturuga kokkusobimatu.
4.5. Tagasinõudmine
(124)
Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt võib komisjon juhul, kui ta leiab, et abi ei ole siseturuga kokkusobiv, otsustada, et asjaomane riik peab sellise abi andmise lõpetama või seda muutma (29). Samuti on Euroopa Kohus korduvalt sedastanud, et liikmesriigi kohustus tühistada abi, mida komisjon peab siseturuga kokkusobimatuks, on ette nähtud selleks, et taastada varasem olukord (30). Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelisest, mis tal turul konkurentide ees oli, ja on taastatud abi väljamaksmisele eelnenud olukord (31).
(125)
Kooskõlas kohtupraktikaga sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 (32) artikli 14 lõikes 1, et „kui ebaseadusliku abi korral tehakse negatiivne otsus, nõuab komisjon, et kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada […]”.
(126)
Seega, võttes arvesse, et ühestki vaadeldavatest meetmetest ei teatatud komisjonile, rikkudes ELi toimimise lepingu artiklit 108, mistõttu kujutavad need endast ebaseaduslikku ja siseturuga kokkusobimatut abi, tuleb abisumma tagasi nõuda, et taastada enne abi väljamaksmist turul valitsenud olukord. Abi tuleks tagasi nõuda alates kuupäevast, mil abisaaja sai eelise, st alates ajast, mil abi anti abisaaja käsutusse, kuni tegeliku tagasimaksmiseni ning abisaajal tuleb tasuda abisumma pealt intressi kuni abi tegeliku tagasimaksmiseni.
5. KOKKUVÕTE
(127)
1. ja 5. meede ei ole abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
(128)
Kreeka võttis 2., 3., 4. ja 6. meetme ebaseaduslikult, rikkudes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3.
(129)
Eriti kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses 2., 4. ja 6. meede (2008., 2010. ja 2011. aasta riigigarantiid), millega anti Larcole eelis ning mis olid siseturuga kokkusobimatud, kuna päästmise ja ümberkorraldamise suuniste asjakohased tingimused ei olnud täidetud ja muid kokkusobivuse põhjuseid ei leitud.
(130)
3. meede (riigi osalus Larco 2009. aasta kapitalisüstis) kujutas endast samuti riigiabi ja oli ELi toimimise lepinguga kokkusobimatu, kuna päästmise ja ümberkorraldamise suuniste asjakohased tingimused ei olnud täidetud ja muid kokkusobivuse põhjuseid ei leitud.
(131)
Komisjon märgib, et Kreeka on nõustunud käesoleva otsuse vastuvõtmisega inglise keeles,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Asjaolu, et Kreeka jättis Larcolt sisse nõudmata rahandusministeeriumi ees tekkinud võla ning lasi esitada garantiikirjad 2010. aastal kehtestatud lisamaksu ettemakse asemel, ei ole riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Artikkel 2
Riigiabi summas 135 820 824,35 eurot, mille Kreeka andis ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes äriühingule Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. 2008., 2010. ja 2011. aastal antud riigigarantiidena ning riigi osalusena äriühingu kapitali suurendamiseks 2009. aastal, on siseturuga kokkusobimatu.
Artikkel 3
1. Kreeka nõuab artiklis 2 osutatud siseturuga kokkusobimatu abi abisaajalt tagasi.
2. Tagasinõutavalt summalt arvestatakse intressi alates abisaajate käsutusse andmise kuupäevast kuni summa tegeliku tagasisaamiseni.
3. Intressi arvestatakse muudetud komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 (33) V peatüki kohaselt liitintressina.
4. 3. meetme kohta esitab Kreeka täpse(d) kuupäeva(d), millal toetus 2009. aasta kapitalisüstiks anti.
5. Kreeka tühistab kõik artiklis 2 nimetatud abi tasumata maksed alates käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast.
Artikkel 4
1. Artiklis 2 osutatud abi peab tagastama kohe ja kogu ulatuses.
2. Kreeka tagab käesoleva otsuse rakendamise nelja kuu jooksul pärast sellest teatamise kuupäeva.
Artikkel 5
1. Kahe kuu jooksul pärast käesolevast otsusest teatamist esitab Kreeka järgmise teabe:
a)
abisaajalt tagasinõutava abi kogusumma (põhisumma ja intressid);
b)
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatavate meetmete üksikasjalik kirjeldus;
c)
dokumendid, mis kinnitavad, et abisaajale on antud korraldus abi tagasi maksta.
2. Kreeka teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmetega seotud edusammudest, kuni kogu artiklis 2 osutatud abi on tagasi makstud. Kreeka esitab komisjoni taotlusel viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatavate meetmete kohta. Ta esitab ka üksikasjalikud andmed abisaajalt juba tagasi saadud abisummade ja intresside kohta.
Artikkel 6
Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.
Brüssel, 27. märts 2014