ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/1513 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 9 септември 2015 година
за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него и член 114 от него във връзка с член 1, параграфи 3-13 и член 2, параграфи 5-7 от настоящата директива,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след като се консултираха с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съгласно член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) всяка държава членка трябва до 2020 г. да постигне дял на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт от най-малко 10 % от крайното потребление на енергия в държавата членка. Добавянето на биогорива е един от методите, с които разполагат държавите членки за постигането на тази цел, и се очаква то най-много да допринесе за това. Директива 2009/28/ЕО подчертава и необходимостта от енергийна ефективност в сектора на транспорта, която е абсолютно наложителна, тъй като ако цялостното търсене на енергия в транспорта продължава да расте, устойчивото постигане на задължителна цел за дял на енергията от възобновяеми източници е вероятно да става все по-трудно. Поради тази причина и поради значението на енергийната ефективност и за намаляването на емисиите на парникови газове, държавите членки и Комисията се насърчават да включват по-подробна информация относно мерките, свързани с енергийната ефективност в сектора на транспорта, в докладите, които трябва да представят в съответствие с приложение IV към Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) и друго законодателство на Съюза във връзка с насърчаването на енергийната ефективност в сектора на транспорта.
(2)
Предвид целта на Съюза за още по-голямо намаление на емисиите на парникови газове и като се има предвид значителният принос за тези емисии на горивата, използвани в автомобилния транспорт, съгласно член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) държавите членки изискват от доставчиците на горива или енергия до 31 декември 2020 г. да намалят най-малко с 6 % емисиите на парникови газове на единица енергия за целия жизнен цикъл на горивата, използвани в Съюза от пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника, селскостопански или горски трактори и плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води. Добавянето на биогорива е един от методите, с които разполагат доставчиците за изкопаеми горива, за да намалят интензитета на емисиите на парникови газове от доставяните изкопаеми горива.
(3)
В Директива 2009/28/ЕО се определят критерии за устойчивост, на които трябва да отговарят биогоривата и течните горива от биомаса, за да се отчитат за целите на същата директива и да е допустимо тяхното включване в схеми за публично подпомагане. Критериите включват изисквания относно минималното намаление на емисиите на парникови газове, което трябва да бъде постигнато чрез биогоривата и течните горива от биомаса в сравнение с изкопаемите горива. Идентични критерии за устойчивост във връзка с биогоривата са определени в Директива 98/70/ЕО.
(4)
Когато пасища или земеделски земи, използвани преди за отглеждане на хранителни и фуражни култури, бъдат пренасочени към отглеждането на култури за производство на биогорива, търсенето на съответните култури не за гориво ще трябва както и преди да се задоволи или чрез засилване на сегашното производство, или чрез превръщане на неземеделски земи в обработваеми другаде. Вторият случай представлява непряка промяна в земеползването и когато тя е свързана с преустройството на площи с големи почвени въглеродни запаси, може да доведе до значителни емисии на парникови газове. Поради това директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО следва да бъдат изменени, като се включат в тях разпоредби в отговор на въздействието на непреките промени в земеползването, тъй като сегашните видове биогорива се произвеждат главно от култури, отглеждани върху съществуващи земеделски земи. Тези разпоредби следва да вземат надлежно под внимание необходимостта да се защитят вече направените инвестиции.
(5)
Въз основа на предоставените от държавите членки прогнози за търсенето на биогорива и оценки за емисиите вследствие на непреки промени в земеползването при използване на различни суровини за биогорива, може да се очаква, че дължащите се на непреки промени в земеползването емисии на парникови газове ще са значителни и могат да неутрализират отчасти или изцяло намалението на тези емисии за отделните биогорива. Това се дължи на обстоятелството, че почти цялото производство на биогорива през 2020 г. се очаква да бъде от култури, отглеждани на земи, които могат да бъдат използвани за задоволяване на пазара на храни и фуражи. С цел да се намалят тези емисии е уместно съответното разграничаване между групите култури - например маслодайни, захарни, зърнени и други култури, съдържащи скорбяла. Освен това е необходимо да се насърчи научноизследователската и развойната дейност за биогорива от ново поколение, които не се конкурират с хранителните култури, както и да се проучи още по-задълбочено въздействието на различните групи култури както върху преките, така и върху непреките промени в земеползването.
(6)
За да се избегне стимулирането на съзнателно увеличаване на производството на остатъци от преработването за сметка на основния продукт, от определението на „остатък от преработване“ следва да се изключат остатъците от производствен процес, който е бил предумишлено изменен за тази цел.
(7)
Вероятно транспортният сектор ще се нуждае от течни горива от възобновяеми източници, за да може да намали своите емисии на парникови газове. Биогоривата от ново поколение, като например произведените от отпадъци или водорасли, осигуряват големи намаления на емисиите на парникови газове с нисък риск да причинят непреки промени в земеползването и не се конкурират пряко за земеделски земи с пазарите на хранителни и фуражни култури. Следователно е целесъобразно да се насърчават по-голяма научноизследователска и развойна дейност и по-голямото производство на такива биогорива от ново поколение, тъй като понастоящем те не се предлагат на пазара в големи количества, което се дължи отчасти на конкуренцията за държавни субсидии от страна на утвърдените технологии за биогорива от хранителни култури.
(8)
Желателно е още през 2020 г. да бъде постигнато значително по-високо равнище на потребление на биогорива от ново поколение в Съюза в сравнение с настоящата крива на потреблението. Всяка държава членка следва да насърчава потреблението на такива биогорива от ново поколение и да се стреми да постигне минимално потребление на своя територия на биогорива от ново поколение, като набележи правно необвързваща национална подцел, която да се стреми да постигне в рамките на задължението за осигуряване до 2020 г. на дял на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт от най-малко 10 % от крайното потребление на енергия в същата държава членка. Плановете на държавите членки за постигането на техните национални цели, когато такива са налице, следва да бъдат публикувани с оглед по-голяма прозрачност и предвидимост за пазара.
(9)
Освен това е целесъобразно държавите членки да докладват на Комисията за равнищата на потребление на биогорива от ново поколение на тяхната територия в момента на определяне на националната цел, както и за постигнатото по изпълнението на тези национални подцели за 2020 г., за което следва да бъде публикуван обобщаващ доклад, така че да се направи оценка на ефективността на въведените с настоящата директива мерки за намаляване на риска от емисии на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването чрез насърчаване на биогоривата от ново поколение. Очаква се биогоривата от ново поколение, които имат слабо отражение върху непреките промени в земеползването и водят до голямо намаление на общите емисии на парникови газове, и тяхното насърчаване да продължат да играят важна роля за декарбонизацията на транспорта и разработването на транспортни технологии с ниски нива на въглеродни емисии и след 2020 г.
(10)
В заключенията си от 23 и 24 октомври 2014 г. Европейският съвет подчерта значението на намаляването на емисиите на парникови газове и рисковете, свързани със зависимостта от изкопаеми горива в транспортния сектор, в рамката за 2030 г. за климата и енергетиката, и прикани Комисията допълнително да проучи инструменти и мерки за цялостен и неутрален в технологично отношение подход за насърчаване на намаляването на емисиите и енергийна ефективност в транспорта, за електрически транспорт и за възобновяеми енергийни източници в транспорта и след 2020 г.
(11)
Важно е също така Пътната карта за енергия от възобновяеми източници за периода след 2020 г., която трябва да бъде представена от Комисията през 2018 г. в съответствие с член 23, параграф 9 от Директива 2009/28/ЕО, включително за транспортния сектор, да бъде изготвена като част от по-обширна стратегия на Съюза за свързаните с енергията и климата технологии и иновации, която трябва да съответства на заключенията на Европейския съвет от 20 март 2015 г. Следователно е целесъобразно навременно да бъде направен преглед на ефективността на стимулите за разработването и внедряването на технологии в областта на биогоривата от ново поколение, за да се гарантира, че заключенията от прегледа са изцяло взети предвид при изготвянето на Пътната карта за периода след 2020 г.
(12)
Разликите в предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването произтичат от различни данни и основни предположения относно развитието в селското стопанство, като тенденциите в земеделския добив и производителност, прехвърлянето на емисии към странични продукти и наблюдаваните в световен мащаб темпове на промяна в земеползването и на обезлесяване, които са извън контрола на производителите на биогорива. Макар и повечето суровини за биогорива да се произвеждат в Съюза, очаква се предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването да бъдат извън Съюза, в райони където допълнителното производство евентуално би могло да бъде реализирано с най-ниски разходи. По-конкретно, предположенията относно преобразуването на тропическите гори и дренирането на торфища извън Съюза има силно въздействие върху предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биодизел от маслодайни култури, и поради това е важно да се гарантира, че тези данни и предположения се преразглеждат в светлината на най-новата информация относно преобразуването на земите и обезлесяването, включително като се вземе предвид напредъкът в тези райони по текущи международни програми. Поради това Комисията следва да представи доклад на Европейския парламент и на Съвета, в който прави преглед, въз основа на най-добрите налични научни данни, на ефективността на мерките, въведени с настоящата директива, по отношение на ограничаването на емисиите на парникови газове, дължащи се на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса, и преглед на възможностите за въвеждане на коригирани фактори за предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването в съответните критерии за устойчивост.
(13)
С оглед да се осигури конкурентоспособността в дългосрочен план на основаните на биотехнологии промишлени сектори и в съответствие със съобщението на Комисията от 13 февруари 2012 г., озаглавено „Иновации за устойчив растеж: биоикономика за Европа“ и съобщението на Комисията от 20 септември 2011 г., озаглавено „Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа“, с която се насърчава изграждането на интегрирани и диверсифицирани биорафинерии в цяла Европа, в Директива 2009/28/ЕО следва да бъдат определени подобрени стимули по начин, с който да се отдава предпочитание на използването на суровини от биомаса, които нямат висока икономическа стойност за друга употреба освен за производството на биогорива.
(14)
Засиленото използване на електроенергия от възобновяеми източници е средство за преодоляване на много от предизвикателствата в транспортния сектор, както и в други енергийни сектори. Поради това е целесъобразно да се предвидят допълнителни стимули за използването на електроенергия от възобновяеми източници в транспортния сектор, както и да бъдат увеличени коефициентите на умножаване за изчисляване на приноса на електроенергията от възобновяеми източници, която се консумира от електрическите мотриси в железопътния транспорт и от електрическите автомобили, така че да се разшири тяхното приложение и присъствие на пазара. Също така е целесъобразно да се обмислят допълнителни мерки за насърчаване на енергийната ефективност и икономиите на енергия в транспортния сектор.
(15)
Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) допринася за доближаването на Съюза към изграждането на „рециклиращо общество“ посредством избягване на образуването на отпадъци и използването им като ресурс. Йерархията на отпадъците задава в общ план приоритетен ред в законодателството и политиката в областта на отпадъците за това кой е най-добрият вариант за околната среда като цяло. Държавите членки следва да подкрепят използването на рециклируеми материали в съответствие с йерархията на отпадъците и с цел изграждане на рециклиращо общество и, когато това е възможно, да не подкрепят депонирането или изгарянето на подобни рециклируеми материали. Някои от суровините, които са с ниска степен на риск от непреки промени в земеползването, могат да се считат за отпадъци. Те обаче пак могат да се използват за други цели, които в йерархията на отпадъците, установена в член 4 от Директива 2008/98/ЕО, биха имали по-висок приоритет в сравнение с оползотворяването за получаване на енергия. Ето защо е целесъобразно държавите членки да отчитат надлежно принципа на йерархията на отпадъците при всякакви стимулиращи мерки за налагане на биогоривата с ниска степен на риск от непреки промени в земеползването или всякакви мерки за свеждане до минимум на стимулите за измама във връзка с производството на такива биогорива, така че стимулите за използване на такива суровини за биогориво да не неутрализират усилията за намаляване на отпадъците или увеличаване на рециклирането и ефективното и устойчиво използване на наличните ресурси. Държавите членки могат да включват мерките, които предприемат в това отношение, в докладването съгласно Директива 2009/28/ЕО.
(16)
Минимално допустимата стойност за намалението на емисиите на парникови газове за биогорива и течни горива от биомаса, произведени в нови инсталации, следва да се увеличи, за да се подобри техният общ баланс на емисиите на парникови газове, както и да не се насърчава по-нататъшното инвестиране в инсталации с ниска ефективност по отношение на парниковите газове. Подобно увеличение би осигурило защита на инвестициите в производствени мощности за биогорива и течни горива от биомаса в съответствие с член 19, параграф 6, втора алинея от Директива 2009/28/ЕО.
(17)
С оглед да се подготви преходът към биогорива от ново поколение и да се сведат до минимум общите въздействия от непреки промени в земеползването е целесъобразно да се ограничи количеството на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат с оглед на целите, поставени в Директива 2009/28/ЕО, без да се ограничава цялостното използване на такива биогорива и течни горива от биомаса. В съответствие с член 193 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) установяването на ограничение на равнището на Съюза не засяга възможността на държавите членки да предвиждат по-малки ограничения по отношение на количеството на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат на национално равнище с оглед на целите, поставени в Директива 2009/28/ЕО.
(18)
Държавите членки следва да могат да изберат да прилагат ограничението относно количеството на биогоривата, произведени от зърнени и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат с оглед на целта, поставена в член 7а от Директива 98/70/ЕО.
(19)
В съответствие с необходимостта да бъде ограничено количеството на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, държавите членки следва да се стремят постепенно да преустановят подкрепата за потреблението на подобни биогорива и течни горива от биомаса, на нива, които надхвърлят това ограничение.
(20)
Ограничаването на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат за целите, установени в Директива 2009/28/ЕО, не следва да засяга свободата на държавите членки да определят свой собствен начин за спазване на предписания дял за конвенционалните биогорива в рамките на общата цел от 10 %. Следователно достъпът до пазара остава напълно отворен за биогорива, произведени от действащите инсталации преди края на 2013 г. Поради това настоящата директива не засяга легитимните очаквания на операторите на подобни инсталации.
(21)
Временните средни стойности на предвижданите количества емисии на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването следва да бъдат включени в докладването от доставчиците на горива и от Комисията на емисиите на парникови газове от биогорива съгласно Директива 98/70/ЕО, както и в докладването от Комисията на емисиите на парникови газове от биогорива и течни горива от биомаса съгласно Директива 2009/28/ЕО. На биогоривата, произведени от суровини, които не водят до допълнителни потребности от земя, като например отпадъци, следва да се определи нулев емисионен фактор.
(22)
Възможно е да възникнат рискове от непреки промени в земеползването, ако нехранителни култури, отглеждани основно за енергийни цели, се отглеждат върху съществуващи земеделски земи, използвани за производство на храни и фуражи. При все това, в сравнение с хранителните и фуражните култури, подобни култури, отглеждани основно за енергийни цели, могат да водят до по-високи добиви и имат потенциал да допринесат за възстановяването на тежко деградирали или силно замърсени земи. Същевременно обаче съществуват ограничени сведения относно производството на биогорива и течни горива от подобни култури, отглеждани основно за енергийни цели, и действителното въздействие, което те оказват върху промените в земеползването. Поради това Комисията следва също да наблюдава и редовно да докладва относно състоянието на производството и потреблението в Съюза на биогорива и течни горива от биомаса, произведени от подобни култури, отглеждани основно за енергийни цели, както и да наблюдава и докладва относно свързаните с това последици. Съществуващите проекти в Съюза следва да бъдат идентифицирани и използвани за подобряване на информационната база с цел по-задълбочен анализ както на рисковете, така и на ползите, свързани с устойчивостта на околната среда.
(23)
Увеличаването на добива в селскостопанския сектор чрез интензивни научни изследвания, технологично развитие и трансфер на знания над нивата, които биха преобладавали при липса на схеми за подпомагане на увеличаването на производителността за биогорива на основата на хранителни и фуражни култури, както и отглеждането на втора годишна реколта в райони, които преди това не са били използвани за отглеждане на втора годишна реколта, може да допринесе за ограничаването на непреките промени в земеползването. Доколкото постигнатото ограничаване на ефекта от непреките промени в земеползването на национално или проектно равнище може да получи числено изражение, въведените с настоящата директива мерки могат да отразят тези подобрения на производителността както като докладвано намаление на стойностите на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването, така и като принос на биогоривата на основата на хранителни и фуражни култури към дела на енергията от възобновяеми източници в транспорта, който трябва да бъде постигнат през 2020 г.
(24)
Доброволните схеми имат все по-голяма роля за предоставянето на доказателства за спазване на изискванията за устойчивост, предвидени в директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО. Ето защо е уместно да се възложи на Комисията да включи изискване доброволните схеми, включително вече признатите от Комисията в съответствие с член 7в, параграф 6 от Директива 98/70/ЕО и член 18, параграф 6 от Директива 2009/28/ЕО, да докладват редовно относно дейността си. Тези доклади следва да стават публично достояние, за да се увеличи прозрачността и да се подобри надзорът от страна на Комисията. Освен това тези доклади биха предоставили информацията, нужна на Комисията, за да докладва относно функционирането на доброволните схеми с оглед на набелязване на най-добри практики и при целесъобразност представянето на предложение за насърчаване на такива най-добри практики.
(25)
За да се улесни безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар, е целесъобразно да се изяснят условията, при които принципът на взаимното признаване се прилага между всички схеми за проверка на съответствието с критериите за устойчивост по отношение на биогоривата и течните горива от биомаса, установени съгласно директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО.
(26)
Доброто управление и основаващият се на правата подход, включващ всички права на човека, на всички равнища, са важни при разглеждането на въпроса за продоволствената сигурност и сигурността на храните; при отрицателни последици за тази сигурност е наложително да се работи за съгласуваност между различните политики. В този контекст управлението и сигурността на правата, свързани с правото на владение на земя и земеползването, са особено важни. Ето защо държавите членки следва да зачитат принципите за отговорни инвестиции в селскостопанските и продоволствените системи, одобрени от Комитета по световната продоволствена сигурност на Организацията на ООН за прехрана и земеделие през октомври 2014 г. Държавите членки се насърчават също така да подкрепят прилагането на доброволните насоки относно отговорното управление на правото на владение на земя, рибарството и горите в контекста на националната продоволствена сигурност, приети от Комитета по световната продоволствена сигурност през октомври 2013 г.
(27)
Въпреки че по принцип биогоривата на основата на хранителни и фуражни култури са свързани с рискове от непреки промени в земеползването, има и изключения. Държавите членки и Комисията следва да насърчават разработването и използването на схеми, които могат надеждно да докажат, че определено количество суровина за биогорива, произведено по даден проект, не е изместило производството за други цели. Такъв може да е случаят например, когато производството на биогорива се равнява на количеството допълнително производство, постигнато чрез инвестиране в подобряване на производителността над нивата, които биха били достигнати без това подобряване, при липсата на такива схеми за подпомагане на увеличаването на производителността, или когато производството на биогорива се осъществява на земя, за която пряката промяна в земеползването е осъществена без значителни отрицателни последици за съществуващите екосистемни услуги, предоставяни до този момент от тази земя, включително опазване на въглеродните запаси и биологичното разнообразие. Държавите членки и Комисията следва да разгледат възможността да се определят критерии за идентифициране и сертифициране на подобни схеми, които могат надеждно да докажат, че определено количество суровини за биогорива, произведено по даден проект, не е изместило производството за цели, различни от производството на биогорива, и че тези суровини за биогорива са били произведени в съответствие с критериите на Съюза за устойчивост за биогорива. За такива могат се считат само онези количества суровини, които съответстват на реално постигнатото намаление на изместването на производствените дейности посредством схемата.
(28)
Целесъобразно е да се уеднаквят правилата за използване на приетите стойности, за да се осигури равнопоставеност на производителите, независимо от мястото, където се осъществява производството. Докато трети държави имат право да използват приетите стойности, от производителите от Съюза се изисква да използват действителните стойности, когато те са по-високи от приетите, или когато от съответната държава членка не е бил представен доклад, като това води до увеличена административната тежест за тях. Поради това действащите разпоредби следва да бъдат опростени, така че използването на приети стойности да не се ограничава до териториални единици в Съюза, включени в списъците, посочени в член 19, параграф 2 от Директива 2009/28/ЕО и член 7г, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(29)
Вследствие на влизането в сила на Договора за функционирането на Европейския съюз предоставените на Комисията правомощия съгласно директиви 2009/28/ЕО и 98/70/ЕО трябва да бъдат приведени в съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС.
(30)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(31)
С цел да се позволи адаптиране на Директива 98/70/ЕО към техническия и научния напредък, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с добавянето на предвиждани типични и приети стойности за начините за производство на биогорива и адаптирането на разрешените методи за анализ във връзка със спецификациите на горивата и на допустимото превишение на налягането на парите, разрешено за бензин, съдържащ биоетанол, както и установяването на приети стойности за емисии на парникови газове по отношение на течни горива от възобновяеми източници или газообразни транспортни горива от небиологичен произход и улавяне на въглерод и използването му за транспортни цели.
(32)
С цел да се позволи адаптиране на Директива 2009/28/ЕО към техническия и научния напредък, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с евентуални допълнения към списъка на суровини за биогорива и горива, чийто принос към изпълнението на целта по член 3, параграф 4 от посочената директива следва да се счита за равен на тяхното енергийно съдържание, умножено по две, и също във връзка с добавянето на предвиждани типични и приети стойности за начините за производство на биогорива и течни горива от биомаса, както и адаптирането на енергийното съдържание на транспортните горива, както е посочено в приложение III към Директива 2009/28/ЕО, към научния и техническия напредък.
(33)
От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията, в изпълнение на директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО, да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(34)
Въз основа на най-добрите и най-нови съществуващи научни данни, Комисията следва да извършва преглед на ефективността на мерките, въведени с настоящата директива, по отношение на ограничаването на въздействието на емисиите на парникови газове, дължащи се на непреки промени в земеползването, и да разглежда начини за по-нататъшно намаляване на това въздействие.
(35)
Важно е Комисията да представи незабавно всеобхватно предложение за икономически целесъобразна и неутрална в технологично отношение политика за периода след 2020 г. с цел създаване на дългосрочна перспектива за инвестиции в устойчиви биогорива с нисък риск от непреки промени в земеползването и други средства за намаляване на въглеродната интензивност на транспортния сектор.
(36)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и Комисията относно обяснителните документи от 28 септември 2011 г. (8) държавите членки се ангажираха в основателни случаи да прилагат към нотификацията на мерките си за транспониране един или повече документи, в които да обясняват връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните нормативни актове за транспонирането ѝ. Във връзка с настоящата директива законодателят смята, че предаването на такива документи е необходимо.
(37)
Доколкото целите на настоящата директива, а именно да се осигури единен пазар на горива за автомобилния транспорт и извънпътната подвижна техника, както и да се гарантира спазването на минималните нива за защита на околната среда при употребата на тези горива, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския Съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на посочените цели.
(38)
Поради това директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 98/70/ЕО
Директива 98/70/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„10.
„възобновяеми течни или газообразни транспортни горива от небиологичен произход“ означава течни или газообразни горива, различни от биогорива, чието енергийно съдържание произхожда от възобновяеми енергийни източници, различни от биомаса, и които се използват в транспорта;
11.
„богати на скорбяла култури“ означава култури, включващи основно зърнени култури (независимо дали се използват само зърната или се използва цялото растение, като например при силажната царевица), грудки и кореноплодни (като например картофи, земни ябълки, сладки патати, маниока и игнам) и грудколуковици (като например таро и маланга);
12.
„биогорива с нисък риск от непреки промени в земеползването“ означава биогорива на основата на суровини, които са произведени в рамките на схеми, които намаляват изместването на производствените дейности с цел, различна от добива на биогорива, и са произведени в съответствие с критериите за устойчивост за биогорива по член 7б;
13.
„остатък от преработване“ означава вещество, което не е търсеният пряко краен продукт/крайни продукти от даден процес на производство; то не е основната цел на производствения процес и процесът не е модифициран специално, така че то да бъде произвеждано;
14.
„остатъци от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство“ означава остатъци, които се произвеждат пряко от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство; те не включват остатъци от свързаната с тези отрасли промишленост или преработване.“
2)
Член 7а се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 след първата алинея се добавя следната алинея:
„По отношение на доставчиците на биогорива за използване във въздухоплаването държавите членки могат да позволяват на тези доставчици да избират да участват в задължението за намаляване на емисиите съгласно параграф 2 от настоящия член, при условие че тези биогорива отговарят на критериите за устойчивост, посочени в член 7б.“;
б)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Държавите членки могат да приемат разпоредби, за да постановят, че максималният принос от биогорива, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, с оглед на изпълнението на целта, упомената в първа алинея от настоящия параграф, не надвишава максималния принос, определен в член 3, параграф 4, втора алинея, буква г) от Директива 2009/28/ЕО.“;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. Комисията приема актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, за да определи подробни правила за единното прилагане от страна на държавите членки на параграф 4 от настоящия член.“;
г)
добавят се следните параграфи:
„6. На Комисията се предоставя правомощието да приеме, не по-късно от 31 декември 2017 г., делегирани актове за определяне на приетите стойности на намалението на емисиите на парникови газове, ако тези стойности не са били вече установени преди 5 октомври 2015 г., що се отнася до:
а)
възобновяемите течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход;
б)
улавянето и използването на въглерод за транспортни цели.
7. Като част от докладването по параграф 1 държавите членки гарантират, че доставчиците на гориво докладват ежегодно на посочения от държавата членка орган, начините за производство на биогорива, обемите на биогорива от суровините, посочени в част A от приложение V, и емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия, включително временните средни стойности на предвижданите количества емисии от биогорива вследствие на непреки промени в земеползването. Държавите членки докладват тези данни на Комисията.“
3)
Член 7б се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива, отчетено за целите, посочени в параграф 1, е най-малко 60 % за биогорива, произведени в инсталации, пуснати в действие след 5 октомври 2015 г. За дадена инсталация се счита, че е в действие, ако е осъществено физическото производство на биогорива.
За целите, посочени в параграф 1, за биогорива в случая на инсталации, които са били в действие на 5 октомври 2015 г. или преди това, се постига намаление на емисиите на парникови газове най-малко с 35 % до 31 декември 2017 г. и най-малко с 50 % от 1 януари 2018 г. нататък.
Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива се изчислява в съответствие с член 7г, параграф 1.“;
б)
в параграф 3 втората алинея се заличава.
4)
Член 7в се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 третата алинея се заменя със следното:
„Комисията приема актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, за да състави списък с подходящата и приложима информация, посочена в първите две алинеи от настоящия параграф. Комисията следи по-специално представянето на тази информация да не представлява прекомерна административна тежест за операторите като цяло и в частност за дребните селскостопански производители, организациите на производителите и кооперациите.“;
б)
в параграф 5 се добавят следните алинеи:
„Доброволните схеми, посочени в параграф 4 („доброволните схеми“), публикуват редовно, поне веднъж годишно, списък на своите сертифициращи органи, които се използват за независимо одитиране, като в списъка за всеки сертифициращ орган се посочва от кое образувание или национален публичен орган е признат и кое образувание или национален публичен орган упражнява мониторинг над него.
С цел по-конкретно предотвратяване на измамите Комисията може въз основа на анализ на риска или на докладите, посочени във втората алинея на параграф 6 от настоящия член, да уточни подробно стандартите за независимото одитиране и да наложи изискването всички доброволни схеми да спазват тези стандарти. Това става посредством актове за изпълнение, приети в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3. В тези актове се определя график, в рамките на който доброволните схеми трябва да спазят стандартите. Комисията може да отменя решения за признаване на доброволни схеми, в случай че те не успеят да изпълнят такива стандарти в предвидения срок.“;
в)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Решенията по параграф 4 от настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3. Тези решения имат срок на действие от не повече от пет години.
Комисията изисква всяка доброволна схема, за която се приема решение съгласно параграф 4, да представя в срок от 6 октомври 2016 г., а впоследствие и ежегодно преди 30 април, доклад до Комисията, който да обхваща всяка от посочените в трета алинея от настоящия параграф точки. По принцип докладът обхваща предходната календарна година. Първият доклад обхваща период от поне шест месеца от 9 септември 2015 г. Изискването за представяне на доклад се прилага само за доброволни схеми, които работят от поне 12 месеца.
До 6 април 2017 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, в който анализира докладите, посочени във втората алинея на настоящия параграф и прави преглед на изпълнението на договореностите, посочени в параграф 4, или на доброволните схеми, за които е прието решение в съответствие с настоящия член, и набелязва най-добрите практики. Докладът се основава на най-добрите налични данни, включително получени чрез допитване до заинтересованите страни, и на практическия опит от прилагането на съответните договорености или схеми. В доклада се анализира следното:
като цяло:
а)
независимостта, условията и редът и честотата на одитите, както във връзка с отразеното в това отношение в документацията по схемата към момента, в който съответната схема е била одобрена от Комисията, така и във връзка с най-добрата промишлена практика;
б)
наличността, опитът и прозрачността при прилагането на методи за установяване на неизпълнение и действия при неизпълнение, като се обръща особено внимание на случаите или твърденията за сериозни закононарушения от страна на членовете на схемата;
в)
прозрачността, по-специално във връзка с достъпността на схемата, наличието на преводи на приложимите езици на държавите и регионите, от които произхождат суровините, достъпността на списъка на сертифицираните оператори и съответните сертификати, както и на одиторските доклади;
г)
участието на заинтересованите страни, по-специално консултациите с общностите на коренното население и местните общности преди да се вземе решение, по време на изготвянето на проекта за схемата и нейното преразглеждане, както и при извършването на одити и при действията в отговор на техните препоръки;
д)
общата стабилност на схемата, по-специално с оглед на правилата относно акредитацията, квалификацията и независимостта на одиторите и на съответните органи по схемата;
е)
пазарните актуализации на схемата, броят на сертифицираните суровини и биогорива, посочени по държава на произход и по вид, броят на участниците;
ж)
доколко лесно и ефективно е въвеждането на система, която проследява доказателствата за спазване на критериите за устойчивост, които схемата дава на своя член (своите членове), като целта на такава система е да служи за предотвратяване на измами, по-специално по отношение на разкриването, третирането и последващите действия във връзка със съмненията за измама и други нередности, и при целесъобразност броят случаи на разкрити нередности или измами;
и по-специално:
з)
възможността образуванията да бъдат упълномощени да признават и да упражняват мониторинг над сертифициращите органи;
и)
критериите за признаване или акредитация на сертифициращите органи;
й)
правилата за начина на упражняване на мониторинг над сертифициращите органи;
к)
начините за улесняване или подобряване на насърчаването на най-добри практики.
Всяка държава членка може да уведоми Комисията за своята национална схема. Комисията отдава приоритет на изготвянето на оценката на тази схема. Решението за съответствие на такава съобщена национална схема с условията, предвидени в настоящата директива се приема съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, за да се улесни взаимното двустранно и многостранно признаване на схемите за проверка на съответствието с критериите за устойчивост за биогоривата. Ако решението е положително, установените в съответствие с настоящия член схеми не могат да отказват взаимно признаване със схемата на въпросната държава членка, що се отнася до проверката на съответствието с критериите за устойчивост, установени в член 7б, параграфи 2-5.“;
г)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. По искане на държава членка или по своя инициатива Комисията разглежда прилагането на член 7б във връзка с даден източник на биогориво и в срок от шест месеца от получаването на такова искане и в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, решава дали въпросната държава членка може да вземе предвид горивото от този източник за целите на член 7а.“
5)
Член 7г се изменя, както следва:
а)
параграфи 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„3. Типичните емисии на парникови газове от отглеждането на селскостопански суровини, включени в посочените в параграф 2 доклади за държавите членки, а за територии извън Съюза - в доклади, еквивалентни на тези, посочени в параграф 2 и изготвени от компетентните органи, могат да бъдат докладвани на Комисията.
4. Комисията може да реши посредством акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, че докладите съгласно параграф 3 от настоящия член съдържат за целите на член 7б, параграф 2 точни данни за целите на измерването на емисиите на парникови газове, свързани с обичайно отглежданите в тези райони суровини за биогорива.
5. До 31 декември 2012 г. и на всеки две години след това Комисията изготвя и публикува доклад относно предвижданите типични и приети стойности, посочени в приложение IV, части Б и Д, като се отделя специално внимание на емисиите на парникови газове от транспорта и преработването.
В случай че в докладите, посочени в първата алинея, се посочва, че може да е необходимо предвижданите типични и приети стойности в приложение IV, части Б и Д да се коригират въз основа на най-новите научни данни, Комисията представя по целесъобразност законодателно предложение на Европейския парламент и на Съвета.“;
б)
параграф 6 се заличава;
в)
в параграф 7 първата, втората и третата алинея се заменят със следното:
„7. Комисията преразглежда редовно приложение IV, с оглед да се добавят, където е оправдано, стойности за допълнителни начини за производство на биогорива от същите или други суровини. При това преразглеждане се обмисля и промяна на методологията, описана в част В към приложение IV, по-специално по отношение на:
-
метода на отчитане на отпадъците и остатъците;
-
метода на отчитане на страничните продукти;
-
метода на отчитане на когенерацията; както и
-
статуса на остатъците от селскостопански култури като странични продукти.
Приетите стойности за биодизел от отпадни растителни или животински мазнини се преразглеждат във възможно най-кратък срок. В случай че при преразглеждането Комисията стигне до извода, че приложение IV следва да бъде допълнено, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 10а с оглед да добавя, но не и да премахва или изменя, предвижданите типични и приети стойности в части А, Б, Г и Д от приложение IV за начините за производство на биогорива, за които още не са включени конкретни стойности в същото приложение.“;
г)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. Когато е необходимо, с оглед да се осигури еднакво прилагане на приложение IV, част В, точка 9, Комисията може да приема актове за изпълнение, с които се въвеждат подробни технически спецификации и определения. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3.“
6)
Член 7д, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Докладите на Комисията до Европейския парламент и до Съвета, посочени в член 7б, параграф 7, член 7в, параграфи 2 и 9 и член 7г, параграфи 4 и 5, както и докладите и информацията, предоставени съгласно първата и петата алинея от член 7в, параграф 3 и член 7г, параграф 2, се подготвят и изпращат за целите както на Директива 2009/28/ЕО, така и на настоящата директива.“
7)
Член 8 се изменя, както следва
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки следят за спазването на изискванията по членове 3 и 4 по отношение на бензиновите и дизеловите горива чрез методите за анализ, посочени съответно в приложения I и II.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Всяка година до 31 август държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година. Комисията определя общ формат за представяне на обобщените национални данни за качеството на горивата чрез акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3. Първият доклад се представя до 30 юни 2002 г. От 1 януари 2004 г. форматът на този доклад трябва да отговаря на описания в съответния европейски стандарт. В допълнение държавите членки докладват общите количества бензинови и дизелови горива, предлагани на пазара на тяхната територия, както и количествата на предлаганите на пазара безоловни бензинови и дизелови горива с максимално съдържание на сяра 10 mg/kg. Освен това държавите членки докладват всяка година относно наличието на подходящо балансирано в географско отношение пазарно предлагане на тяхната територия на бензинови и дизелови горива с максимално съдържание на сяра 10 mg/kg.“
8)
В член 8а параграф 3 се заменя със следното:
„3. В зависимост от оценката, извършена чрез посочената в параграф 1 методология за изпитване, Европейският парламент и Съветът могат, въз основа на законодателно предложение на Комисията, да преразгледат ограничението за съдържанието на метилциклопентадиенил манганов трикарбонил (ММТ) в горивата, определено в параграф 2.“
9)
В член 9, параграф 1 се добавя следната буква:
„к)
начините за производство, обемите и емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия, включително временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността, посочени в приложение V, на потребяваните в Съюза биогорива. Комисията прави публично достояние данните относно временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността.“
10)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Процедура на адаптиране на разрешените методи за анализ и на допустимите превишения на налягането на парите“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10а, доколкото е необходимо за адаптиране на разрешените методи за анализ с цел осигуряване на съответствие при евентуално преразглеждане на европейските стандарти, посочени в приложение I или II. Комисията се оправомощава също да приема делегирани актове в съответствие с член 10а за адаптиране в рамките на границата, определена в член 3, параграф 4, първа алинея, на посочените в приложение III допустими превишения на налягането на парите, изразено в kPa, за съдържание на етанол в бензина. Подобни делегирани актове не засягат изключенията, които се предоставят по член 3, параграф 4.“
11)
Вмъква се следният член:
„Член 10а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7а, параграф 6, член 7г, параграф 7 и в член 10, параграф 1, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 5 октомври 2015 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7а, параграф 6, член 7г, параграф 7 и член 10, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. Решението не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7а, параграф 6, член 7г, параграф 7 и член 10, параграф 1, влиза в сила единствено ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок както Европейският парламент, така и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
12)
Член 11 се заменя със следния текст:
„Член 11
Процедура на комитет
1. Освен в случаите, посочени в параграф 2, Комисията се подпомага от Комитета по качеството на горивата. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9).
2. По въпроси относно устойчивостта на биогоривата съгласно членове 7б, 7в и 7г Комисията се подпомага от Комитета по устойчивост на биогоривата и течните горива от биомаса, посочен в член 25, параграф 2 от Директива 2009/28/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетите не дадат становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(9) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
13)
Приложение IV се изменя и се добавя приложение V в съответствие с приложение I към настоящата директива.
Член 2
Изменения на Директива 2009/28/ЕО
Директива 2009/28/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2, втора алинея се добавят следните букви:
„п)
„отпадък“ се определя съгласно член 3, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10); вещества, които са били умишлено изменени или замърсени, за да отговарят на това определение, не попадат в това определение;
р)
„богати на скорбяла култури“ означава култури, включващи основно зърнени култури (независимо дали се използват само зърната или се използва цялото растение, като например при силажната царевица), грудки и кореноплодни (като например картофи, земни ябълки, сладки патати, маниока и игнам) и грудколуковици (като например таро и маланга);
с)
„лигноцелулозни материали“ означава материали, изградени от лигнин, целулоза и хемицелулоза, например биомаса от горите, дървесни енергийни култури и остатъци и отпадъци от горското стопанство и свързаните с него промишлени отрасли;
т)
„нехранителни целулозни материали“ означава суровини, изградени основно от целулоза и хемицелулоза, които имат по-ниско съдържание на лигнин от лигноцелулозните материали; те включват остатъци от хранителни и фуражни култури (например слама, стъбла, шушулки и черупки), тревисти енергийни култури с ниско съдържание на скорбяла (например райграс, стрелковидна трева, слонска трева, гигантска тръстика и култури за защита и подобряване на почвата преди и след основните култури), промишлени остатъци (включително от хранителни и фуражни култури след извличането на растителните масла, захарите, скорбялата и протеина) и материали от биологични отпадъци;
у)
„остатък от преработване“ означава вещество, което не е търсеният пряко краен продукт/крайни продукти от даден процес на производство; то не е основната цел на производствения процес и процесът не е модифициран специално, така че то да бъде произвеждано;
ф)
„възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход“ означава течни или газообразни горива, различни от биогорива, чието енергийно съдържание произхожда от възобновяеми енергийни източници, различни от биомаса, и които се използват в транспорта;
х)
„остатъци от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство“ означава остатъци, които се произвеждат пряко от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство; те не включват остатъци от свързаната с тези отрасли промишленост или преработване;
ц)
„биогорива и течни горива от биомаса с нисък риск от непреки промени в земеползването“ означава биогорива и течни горива от биомаса на основата на суровини, които са произведени в рамките на схеми, които намаляват изместването на производствените дейности с цел, различна от добива на биогорива и течни горива от биомаса, и са произведени в съответствие с критериите за устойчивост за биогорива и течни горива, предвидени в член 17.
(10) Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).“" 						
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„С оглед придържане към целите, посочени в първа алинея от настоящия параграф, максималният съвместен принос на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни или маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, не надвишава количеството енергия, съответстващо на максималния принос съгласно параграф 4, буква г).“;
б)
параграф 4, втора алинея се изменя, както следва:
i)
буква а) се заменя със следното:
„а)
за изчисляването на знаменателя, т.е. общото потребление на енергия в транспорта за целите на първа алинея, се отчитат единствено бензинът, дизеловото гориво, биогоривата, потребени в пътния или железопътния транспорт, и електроенергията, включително електроенергията, използвана за производството на възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход;“
ii)
в буква б) се добавя следното изречение:
„Настоящата буква не засяга буква г) от настоящия параграф и член 17, параграф 1, буква а);“
iii)
буква в) се заменя със следното:
„в)
за изчисляването на приноса на електроенергията, произведена от възобновяеми източници и потребена във всички видове електрически превозни средства и за производството възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход за целите на букви а) и б), държавите членки могат да избират да използват или средния дял на електроенергията от възобновяеми източници в Съюза, или дела на електроенергията от възобновяеми източници в съответната държава членка, измерен две години преди въпросната година. Освен това за изчисляването на потребената електроенергия от възобновяеми източници от електрифицирани железници се счита, че това потребление е равно на 2,5 пъти енергийното съдържание на вложената електроенергия от възобновяеми източници. За изчисляването на потребената електроенергия от възобновяеми източници от електрически пътни превозни средства по буква б) се счита, че това потребление е равно на енергийното съдържание на вложената електроенергия от възобновяеми източници, умножено по пет.“
iv)
добавят се следните букви:
„г)
при изчисляването на биогоривата в числителя делът на енергията от биогорива, произведени от зърнени култури и от други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, не надхвърля 7 % от крайното енергопотребление в транспорта в държавите членки през 2020 г.
Биогоривата, произведени от суровини, посочени в приложение IX, не се смятат за част от лимита, определен в първа алинея от настоящата буква.
Държавите членки могат да решат делът на енергията от биогорива, произведени от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, различни от зърнени култури и от други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури, да не се смята за част от лимита, определен в първа алинея от настоящата буква, при условие че:
i)
е извършена проверка на съответствието с критериите за устойчивост, определени в член 17, параграфи 2-5, в съответствие с член 18; както и
ii)
тези култури се отглеждат върху земя, която попада в обсега на приложение V, част В, точка 8, и съответната премия „eB“ по точка 7 от част В от приложение V се включва в изчисляването на емисиите на парникови газове, с цел да се покаже спазването на член 17, параграф 2;
д)
всяка държава членка се стреми да постигне целта за минимално потребление на своята територия на биогорива, произведени от суровини, и на други горива, изброени в приложение IX, част А. Във връзка с това най-късно до 6 април 2017 г. всяка държава членка определя национална цел, която се стреми да постигне. Референтната стойност за тази цел е 0,5 процентни пункта енергийно съдържание от дяла на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт през 2020 г., посочени в първа алинея, която да бъде постигната с биогорива, произведени от суровини, и с други горива, изброени в приложение IX, част А. Освен това биогоривата, произведени от суровини, които не са изброени в приложение IX, и които са определени от компетентните национални органи като отпадъци, остатъци, нехранителни целулозни материали и лигноцелулозни материали и се използват в съществуващите съоръжения преди приемането на Директива (ЕС) 2015/1513 на Европейския парламент и на Съвета (11), могат да се броят при отчитането на националната цел.
Държавите членки могат да определят националната цел по-ниско спрямо референтната стойност от 0,5 процентни пункта въз основа на едно или няколко от следните основания:
i)
обективни фактори като ограничения потенциал за устойчиво производство на биогорива, произведени от суровини и на други горива, изброени в приложение IX, част А, или ограничената наличност на такива биогорива на рентабилни цени на пазара;
ii)
специфичните технически или климатични характеристики на националния пазар за транспортни горива, като състав и състояние на автомобилния парк; или
iii)
националните политики, отпускащи съответните финансови ресурси с цел стимулиране на енергийна ефективност и използването на електроенергия от възобновяеми енергийни източници в транспорта.
При определяне на своите национални цели държавите членки предоставят наличната информация относно количествата консумирани биогорива от суровини и други горива, изброени в част А от приложение IХ.
При определянето на политики за насърчаване на производството на горива от суровини, изброени в приложение IX, държавите членки отчитат надлежно йерархията на отпадъците, установена в член 4 от Директива 2008/98/ЕО, включително разпоредбите относно концепцията за жизнения цикъл и цялостното въздействие на генерирането и управлението на различните отпадъчни потоци.
Комисията публикува съгласно член 24 от настоящата директива:
-
националните цели на държавите членки,
-
плановете на държавите членки за постигане на националните цели, ако има такива,
-
когато това е приложимо - основанията за отклоняване на националните цели на държавите членки от референтната стойност, нотифицирана в съответствие с член 4, параграф 2 от Директива (ЕС) 2015/1513; както и
-
обобщаващ доклад за резултатите на държавите членки при реализирането на националните им цели;
е)
биогоривата, произведени от суровини, изброени в приложение IX, се считат за равни на тяхното енергийно съдържание, умножено по две, за изпълнението на целта по първа алинея.
(11) Директива (ЕС) 2015/1513 на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 г. за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (ОВ L 239, 15.9.2015 г., стр. 1).“;" 						
в)
в параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„До 31 декември 2017 г. Комисията представя, по целесъобразност, предложение, което позволява при определени условия да се отчита цялото количество електроенергия от възобновяеми източници, използвана за захранването на всички видове електрически превозни средства и за производството на възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход.“;
г)
добавя се следният параграф:
„5. С оглед на минимизиране на опасността отделни партиди да бъдат обявени в Съюза повече от веднъж държавите членки и Комисията полагат усилия за засилване на сътрудничеството между националните системи и между националните системи и доброволни схеми, създадени съгласно член 18, като при необходимост се включва и обменът на данни. За да се предотврати умишленото модифициране или превръщане в отпадъци на материалите, така че да попаднат в обхвата на приложение IX, държавите членки насърчават разработването и използването на системи, които откриват и проследяват суровините и произведените от тях биогорива по цялата верига на стойността. Държавите членки гарантират, че при откриване на измами се предприемат адекватни действия. В срок до 31 декември 2017 г. и на всеки две години след това държавите членки докладват относно предприетите мерки, ако не са предоставили равностойна информация относно надеждността и защитата срещу измами в своите доклади за напредъка в насърчаването и използването на енергия от възобновяеми източници, изготвени съгласно член 22, параграф 1, буква г).
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 25а за изменение на списъка на суровините в приложение IX, част А, с цел добавяне на суровини към списъка, но не и премахването им. Комисията приема отделен делегиран акт за всяка суровина, която се добавя към списъка в приложение IX, част А. Всеки делегиран акт се основава на анализ на най-новите достижения на научно-техническия прогрес, като се отчитат надлежно принципите на йерархията на отпадъците, установени в Директива 2008/98/ЕО, и се подкрепя заключението, че въпросната суровина не поражда допълнителни потребности от земеделски площи, нито предизвиква значителни смущения на пазарите на (вторични) продукти, отпадъци или остатъци, че осигурява съществено намаление на емисиите на парникови газове в сравнение с изкопаемите горива и че не поражда заплаха от отрицателно въздействие върху околната среда и биологичното разнообразие.“
3)
В член 5 параграф 5 се заменя със следното:
„5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 25а относно адаптирането към научно-техническия напредък на енергийното съдържание на транспортните горива, посочени в приложение III.“
4)
В член 6 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Държавите членки могат да се споразумеят и могат да постигнат договорености за статистическото прехвърляне на конкретно количество енергия от възобновяеми източници от една държава членка към друга. Прехвърленото количество:
а)
се изважда от количеството енергия от възобновяеми източници, което се отчита при определяне на степента на спазване на изискванията на член 3, параграфи 1, 2 и 4 от страна на държавата членка, която извършва прехвърлянето; както и
б)
се прибавя към количеството енергия от възобновяеми източници, което се отчита при определяне на степента на спазване на изискванията на член 3, параграфи 1, 2 и 4, от страна на друга държава членка, която приема прехвърлянето.
2. Договореностите, посочени в параграф 1 от настоящия член, по отношение на член 3, параграфи 1, 2 и 4, могат да имат действие за една или няколко години. Комисията бива уведомявана за тези договорености най-късно три месеца след края на всяка година, през която те действат. Изпратената до Комисията информация включва количеството и цената на въпросната енергия.“
5)
Член 17 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива и течни горива от биомаса, отчетено за целите, посочени в параграф 1, е най-малко 60 % за биогорива и течни горива от биомаса, произведени в инсталации, пуснати в действие след 5 октомври 2015 г. За дадена инсталация се счита, че е в действие, ако е осъществено физическото производство на биогорива или течни горива от биомаса.
За целите, посочени в параграф 1, за биогорива и течни горива от биомаса, произведени от инсталации, които са били в действие на 5 октомври 2015 г. или преди това, се постига намаление на емисиите на парникови газове най-малко с 35 % до 31 декември 2017 г. и най-малко с 50 % от 1 януари 2018 г. нататък.
Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива и течни горива от биомаса се изчислява в съответствие с член 19, параграф 1.“;
б)
в параграф 3 втората алинея се заличава.
6)
Член 18 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 третата алинея се заменя със следното:
„Комисията приема актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, за да състави списък с подходящата и приложима информация, посочена в първите две алинеи от настоящия параграф. Комисията следи по-специално представянето на тази информация да не представлява прекомерна административна тежест за операторите като цяло и в частност за дребните селскостопански производители, организациите на производителите и кооперациите.“;
б)
в параграф 4 втората алинея се заменя със следното:
„Комисията може да реши, че доброволни национални или международни схеми за установяване на стандарти за производството на продукти от биомаса съдържат точни данни за целите на член 17, параграф 2 и/или доказват, че партидите от биогорива или течни горива от биомаса съответстват на критериите за устойчивост, установени в член 17, параграфи 3, 4 и 5, и/или че няма материали, които са били умишлено модифицирани или превърнати в отпадъци, така че партидата или част от нея да попадне в обхвата на приложение IX. Комисията може да реши, че тези схеми съдържат точни данни за целите на информирането относно предприетите мерки за опазване на зоните, които осигуряват основни услуги на екосистемите в критични ситуации (като защитата на речни басейни и контрола на ерозията), за опазването на почвите, водата и въздуха, за възстановяването на деградирали земи, избягването на излишно потребление на вода в зони с недостатъчно количество вода, както и по въпросите, посочени в член 17 параграф 7, втора алинея. Комисията може също да признае зони за защита на редки, под заплаха или застрашени екосистеми или видове, признати от международни споразумения или включени в списъци, изготвени от междуправителствени организации или от Международния съюз за опазване на природата, за целите на член 17, параграф 3, буква б), подточка ii).“;
в)
в параграф 5 се добавят следните алинеи:
„Доброволните схеми, посочени в параграф 4 („доброволните схеми“), публикуват редовно, поне веднъж годишно, списък на своите сертифициращи органи, които се използват за независимо одитиране, като в списъка за всеки сертифициращ орган се посочва от кое образувание или национален публичен орган е признат и кое образувание или национален публичен орган упражнява мониторинг над него.
С цел по-конкретно предотвратяване на измамите Комисията може въз основа на анализ на риска или на докладите, посочени във втората алинея на параграф 6 от настоящия член, да уточни подробно стандартите за независимото одитиране и да наложи изискването всички доброволни схеми да спазват тези стандарти. Това става посредством актове за изпълнение, приети в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3. В тези актове се определя график, в рамките на който доброволните схеми трябва да спазят стандартите. Комисията може да отменя решения за признаване на доброволни схеми в случай че те не успеят да изпълнят такива стандарти в предвидения срок.“;
г)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Решенията по параграф 4 от настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане посочена в член 25, параграф 3. Тези решения имат срок на действие от не повече от пет години.
Комисията изисква всяка доброволна схема, за която е прието решение съгласно параграф 4, да представи в срок до 6 октомври 2016 г., а впоследствие и ежегодно до 30 април, доклад до Комисията, който да обхваща всяка от посочените в третата алинея на настоящия параграф точки. По принцип докладът обхваща предходната календарна година. Първият доклад обхваща период от поне шест месеца от 9 септември 2015 г. Изискването за представяне на доклад се прилага само за доброволни схеми, които работят от поне 12 месеца.
До 6 април 2017 г., а впоследствие в своите доклади в съответствие с член 23, параграф 3, Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, в който анализира докладите, посочени във втората алинея на настоящия параграф, като прави преглед на изпълнението на договореностите, посочени в параграф 4 или на доброволните схеми, за които е прието решение по силата на настоящия член, и набелязва най-добрите практики. Докладът се основава на най-добрите налични данни, включително получени чрез допитване до заинтересованите страни, и на практическия опит от прилагането на съответните договорености или схеми. В доклада се анализира следното:
като цяло:
а)
независимостта, условията и редът и честотата на одитите, както във връзка с отразеното в това отношение в документацията по схемата към момента, в който съответната схема е била одобрена от Комисията, така и във връзка с най-добрата промишлена практика;
б)
наличността, опитът и прозрачността при прилагането на методи за установяване на неизпълнение и действия при неизпълнение, като се обръща особено внимание на случаите или твърденията за сериозни закононарушения от страна на членовете на схемата;
в)
прозрачността, по-специално във връзка с достъпността на схемата, наличието на преводи на приложимите езици на държавите и регионите, от които произхождат суровините, достъпността на списъка на сертифицираните оператори и съответните сертификати, както и на одиторските доклади;
г)
участието на заинтересованите страни, по-специално консултациите с общностите на коренното население и местните общности преди да се вземе решение, по време на изготвянето на проекта за схемата и нейното преразглеждане, както и при извършването на одити и при действията в отговор на техните препоръки;
д)
общата стабилност на схемата, по-специално с оглед на правилата относно акредитацията, квалификацията и независимостта на одиторите и на съответните органи по схемата;
е)
пазарните актуализации на схемата, броят на сертифицираните суровини и биогорива, посочени по държава на произход и по вид, броят на участниците;
ж)
доколко лесно и ефективно е въвеждането на система, която проследява на доказателствата за спазване на критериите за устойчивост, които схемата дава на своя член (своите членове), като целта на такава система е да служи за предотвратяване на измами, по-специално по отношение на разкриването, третирането и последващите действия във връзка със съмненията за измама и други нередности, и при целесъобразност броят случаи на разкрити нередности или измами;
и по-специално:
з)
възможността образуванията да бъдат упълномощени да признават и да упражняват мониторинг над сертифициращите органи;
и)
критериите за признаване или акредитация на сертифициращите органи;
й)
правилата за начина на упражняване на мониторинг над сертифициращите органи;
к)
начините за улесняване или подобряване на насърчаването на най-добри практики.
Комисията прави обществено достъпни на платформата за прозрачност, посочена в член 24, докладите от доброволните схеми в съкратен вариант или в пълния им текст по целесъобразност.
Всяка държава членка може да уведоми Комисията за своята национална схема. Комисията отдава приоритет на изготвянето на оценката на тази схема. Решението за съответствие на такава съобщена национална схема с условията, предвидени в настоящата директива се приема съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, за да се улесни взаимното двустранно и многостранно признаване на схемите за проверка на съответствието с критериите за устойчивост за биогоривата и течните горива от биомаса. Ако решението е положително, установените в съответствие с настоящия член схеми не могат да отказват взаимно признаване със схемата на въпросната държава членка, що се отнася до проверката на съответствието с критериите за устойчивост, установени в член 17, параграфи 2-5.“;
д)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. По искане на държава членка или по своя инициатива Комисията разглежда прилагането на член 17 във връзка с даден източник на биогориво и в срок от шест месеца от получаването на такова искане и в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, решава дали въпросната държава членка може да вземе предвид горивото от този източник за целите на член 17, параграф 1.“
7)
Член 19 се изменя, както следва:
а)
параграфи 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„3. Типичните емисии на парникови газове от отглеждането на селскостопански суровини, включени в посочените в параграф 2 доклади за държавите членки, а за територии извън Съюза - в доклади, еквивалентни на тези, посочени в параграф 2 и изготвени от компетентните органи, могат да бъдат докладвани на Комисията.
4. Комисията може да реши посредством акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, че докладите съгласно параграф 3 от настоящия член съдържат за целите на член 17, параграф 2 точни данни за целите на измерване на емисиите на парникови газове, свързани с обичайно отглежданите в тези райони суровини за биогорива и течни горива от биомаса.
5. До 31 декември 2012 г. и на всеки две години след това Комисията изготвя и публикува доклад относно предвижданите типични и приети стойности, посочени в приложение V, части Б и Д, като се отделя специално внимание на емисиите на парникови газове от транспорта и преработването.
В случай че в докладите, посочени в първа алинея, се посочва, че може да е необходимо предвижданите типични и приети стойности в приложение V, части Б и Д да се коригират въз основа на най-новите научни данни, Комисията представя по целесъобразност законодателно предложение на Европейския парламент и на Съвета.“;
б)
параграф 6 се заличава;
в)
в параграф 7 първата, втората и третата алинея се заменят със следното:
„7. Комисията преразглежда редовно приложение V, с оглед да се добавят, където е оправдано, стойности за допълнителни начини за производство на биогорива от същите или други суровини. При това преразглеждане се обмисля и промяна на методологията, описана в част В от приложение V, по-специално по отношение на:
-
метода на отчитане на отпадъците и остатъците;
-
метода на отчитане на страничните продукти;
-
метода на отчитане на когенерацията; както и
-
статуса на остатъците от селскостопански култури като странични продукти.
Приетите стойности за биодизел от отпадни растителни или животински мазнини се преразглеждат във възможно най-кратък срок. В случай че при преразглеждането Комисията стигне до извода, че приложение V следва да бъде допълнено, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 25а с оглед да добавя, но не и да премахва или изменя предвижданите типични и приети стойности в части А, Б, Г и Д от приложение V за начините за производство на биогорива и течни горива от биомаса, за които още не са включени конкретни стойности в това приложение.“;
г)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. Когато е необходимо, с оглед да се осигури еднакво прилагане на приложение V, част В, точка 9, Комисията може да приема актове за изпълнение, с които се въвеждат подробни технически спецификации и определения. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3.“
8)
Член 21 се заличава.
9)
Член 22, параграф 1 втората алинея се изменя, както следва:
а)
буква и) се заменя със следното:
„и)
разработването и делът на биогоривата, произвеждани от суровини, изброени в приложение IX, в т.ч. оценка на ресурсите, насочена към аспекта устойчивост във връзка с ефекта от замяната на хранителни и фуражни продукти с производството на биогорива, като се отчитат надлежно принципите на йерархията на отпадъците, установени с Директива 2008/98/ЕО, и принципът на комбинирано използване на биомасата като суровина и енергиен източник, вземайки под внимание регионалните и местните икономически и технически условия, поддържането на необходимия въглероден запас в почвата и качеството на почвата и екосистемите;“
б)
добавя се следната нова буква:
„о)
количеството биогорива и течни горива от биомаса в единиците енергия, които съответстват на всяка категория на групите суровини, посочени в част А от приложение VIII, отчетени от тази държава членка с оглед спазване на целите, предвидени в член 3, параграфи 1 и 2 и член 3, параграф 4, първа алинея.“
10)
Член 23 се изменя, както следва:
а)
последното изречение на параграф 1 се заличава;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. При докладване на намалението на емисии на парникови газове в резултат на използването на биогорива и течни горива от биомаса Комисията използва стойностите, докладвани от държавите членки в съответствие с член 22, параграф 1, буква о), включително временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността, посочени в приложение VIII. Комисията прави публично достояние данните относно временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността. Освен това Комисията оценява доколко и как биха се изменили предвижданите данни за преки намаления на емисиите, ако при използване на метода на заместването бъдат отчетени страничните продукти.“;
в)
в параграф 5 букви д) и е) се заменят със следното:
„д)
наличието и устойчивостта на биогоривата, произвеждани от суровини, изброени в приложение IX, включително оценка на ефекта от замяната на хранителни и фуражни продукти с производството на биогорива, като се отчитат надлежно принципите на йерархията на отпадъците, установени с Директива 2008/98/ЕО, и принципът на комбинирано използване на биомасата като суровина и енергиен източник, вземайки под внимание регионалните и местните икономически и технически условия, поддържането на необходимия въглероден запас в почвата и качеството на почвата и екосистемите;
е)
информация относно и анализ на наличните резултати от научните изследвания на непреките промени в земеползването във връзка с всички начини за производство, придружени от оценка дали установеният диапазон на несигурност в анализа, който е в основата на преценките за емисиите вследствие на непреки промени в земеползването, може да бъде стеснен и дали може да се отчете евентуалното въздействие на политиките на Съюза, например политиките в областта на околната среда, климата и селското стопанство; както и
ж)
технологични изменения и наличие на данни относно използването, икономическите и екологическите въздействия на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени в Съюза, от нехранителни култури, отглеждани главно за енергийни цели.“;
г)
в параграф 8, първа алинея буква б) се заменя със следното:
„б)
по отношение на целите, посочени в член 3, параграф 4, преразглеждане на:
i)
разходната ефективност на мерките, които трябва да се приложат за постигането на целите;
ii)
оценка на възможността за постигане на целите, като в същото време се гарантира устойчивост на производството на биогорива в Съюза и в трети държави и се отчита икономическото, екологичното и социалното въздействие, включително косвените последици и въздействие по отношение на биоразнообразието, както и търговската наличност на биогорива от второ поколение;
iii)
последиците от изпълнението на целите по отношение на наличието на хранителни продукти на достъпни цени;
iv)
търговската наличност на електрически и хибридни превозни средства и на превозни средства, задвижвани с водород, както и избраната методика за изчисляване на дела на енергията от възобновяеми източници, потребявана в транспортния сектор;
v)
оценката на специфичните пазарни условия, като се вземат предвид по-специално пазарите, където на транспортните горива се пада повече от половината от крайното потребление на енергия, както и пазарите, които са напълно зависими от вноса на биогорива;“.
11)
Член 25 се заменя със следното:
„Член 25
Процедура на комитет
1. Освен в случаите, посочени в параграф 2, Комисията се подпомага от Комитета по възобновяемите източници на енергия. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
2. По въпроси относно устойчивостта на биогоривата и течните горива от биомаса Комисията се подпомага от Комитета по устойчивост на биогоривата и течните горива от биомаса. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетите не дадат становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(12) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
12)
Вмъква се следният член:
„Член 25а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 3, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 19, параграф 7, се предоставя на Комисията за период от пет години, считано от 5 октомври 2015 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 3, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 19, параграф 7, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна посочена в решението дата. Решението не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 3, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 19, параграф 7, влиза в сила единствено ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета относно акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
13)
Приложение V се изменя и се добавят приложения VIII и IX в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Член 3
Преглед
1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета най-късно до 31 декември 2016 г. доклад, включващ оценка на наличността на пазара на Съюза на необходимите количества рентабилни биогорива от суровини, за които не е нужна земя, и от нехранителни култури до 2020 г., както и на екологическите, икономическите и социалните въздействия от тях, в т.ч. необходимостта от допълнителни критерии за гарантиране на тяхната устойчивост, и на най-добрите налични научни данни за емисиите на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса. По целесъобразност докладът се придружава от предложения за по-нататъшни мерки, като се вземат предвид икономически, социални и екологични съображения.
2. Комисията представя в срок до 31 декември 2017 г. доклад на Европейския парламент и на Съвета за преглед, въз основа на най-добрите и най-нови налични научни данни, на:
а)
ефективността на мерките, въведени с настоящата директива, за ограничаване на емисиите на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса. В това отношение докладът включва и последната налична информация за основните предположения, които влияят на резултатите от моделирането на емисиите на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса, в т.ч. измерените тенденции в селскостопанския добив и производителност, прехвърлянето на емисии към странични продукти и наблюдаваните в световен мащаб темпове на промяна в земеползването и на обезлесяване, и евентуалното въздействие на политиките на Съюза, например политиките в областта на околната среда, климата и селското стопанство, като в процеса на този преглед бъдат ангажирани заинтересованите страни;
б)
ефективността на стимулите, предоставяни за биогоривата от суровини, за които не е нужна земя, и от нехранителни култури съгласно член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО, включително дали от Съюза като цяло се очаква да постигне 0,5 процентни пункта енергийно съдържание от дяла на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт през 2020 г., произведени от суровини и от други горива, изброени в част А от приложение IX;
в)
въздействието на увеличеното търсене на биомаса върху секторите, използващи биомаса;
г)
възможността да се определят критерии за идентифициране и сертифициране на биогорива и течни горива от биомаса с нисък риск от непреки промени в земеползването, произведени в съответствие с критериите за устойчивост, посочени в директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО, с оглед актуализирането на приложение V към Директива 98/70/ЕО и приложение VIII към Директива 2009/28/ЕО, ако е целесъобразно;
д)
потенциалните икономически и екологически ползи и рискове от засиленото производство и използване на нехранителни култури, отглеждани главно за енергийни цели, включително като се използват и данни, свързани със съществуващи проекти;
е)
относителния дял на биоетанола и биодизела на пазара на Съюза и дела на енергията от възобновяеми източници в бензина. Комисията оценява също така причините, които оказват влияние върху дела на енергията от възобновяеми източници в бензина, в т.ч. всякакви пречки пред приложението ѝ. Оценката включва разходи, стандарти за горивата, инфраструктура и климатични условия. По целесъобразност Комисията може да направи препоръки как да бъдат отстранени идентифицираните пречки; и
ж)
определяне кои държави членки са решили да приложат лимита върху количеството биогорива, произведени от зърнени култури и от други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, към постигането на целта, определена в член 7а от Директива 98/70/ЕО, и дали са възникнали проблеми при изпълнението или осъществяването на целта, определена в член 7а от Директива 98/70/ЕО. Комисията също така оценява степента, в която биогоривата, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, биват доставяни за постигането на целта, определена в член 7а от Директива 98/70/ЕО, над равнищата, които могат да допринесат за целите в Директива 2009/28/ЕО. Оценката включва оценка на въздействието на непреките промени в земеползването и икономическата ефективност на подхода, възприет от държавите членки.
По целесъобразност докладът също така предоставя информация относно наличието на финансиране и други мерки за подпомагане на напредъка към постигането на дела от 0,5 процентни пункта енергийно съдържание на биогорива, произведени от суровини и от други горива, изброени в приложение IX, част А, в дела на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт в Съюза възможно най-скоро, ако е технически осъществимо и икономически обосновано.
Докладът, посочен в първата алинея, се придружава, ако е целесъобразно, от законодателни предложения, основани на най-добрите налични научни данни, за:
а)
въвеждане на коригирани фактори за предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването в съответните критерии за устойчивост в директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО;
б)
въвеждане на допълнителни мерки за предотвратяване на измамите и борба с тях, включително на равнището на Съюза;
в)
насърчаване на устойчивите биогорива след 2020 г. по технологически неутрален начин в контекста на рамка за политиките в областта на климата и енергетиката до 2030 г.
3. Ако е целесъобразно в контекста на докладите от доброволните схеми в съответствие с член 7в, параграф 6, втора алинея от Директива 98/70/ЕО и член 18, параграф 6, втора алинея от Директива 2009/28/ЕО, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета предложение за изменение на разпоредбите на тези директиви, отнасящи се до доброволните схеми, с оглед насърчаване на най-добрата практика.
Член 4
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива до 10 септември 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки в националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива. Във връзка с това държавите членки информират Комисията за националните си цели, установени в съответствие с член 3, параграф 4, буква д) от Директива 2009/28/ЕО и по целесъобразност, за отклоняването на националните цели от референтната стойност, посочена там, както и за основанията за това.
През 2020 г. държавите членки докладват на Комисията за резултатите си в реализирането на националните си цели, установени в съответствие с член 3, параграф 4, буква д) от Директива 2009/28/ЕО, като посочват причините за евентуалните пропуски.
Член 5
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 9 септември 2015 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/1513,
9. september 2015,
millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi kohta ning direktiivi 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 ning artiklit 114 seoses käesoleva direktiivi artikli 1 lõigetega 3-13 ja artikli 2 lõigetega 5-7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/28/EÜ (3) artikli 3 lõike 4 kohaselt tagab liikmesriik, et taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaal kõikides transpordiliikides on 2020. aastal vähemalt 10 % energia lõpptarbimisest transpordisektoris selles liikmesriigis. Biokütuste juurdesegamine kütustesse on liikmesriikidele selle eesmärgi saavutamiseks üks kättesaadavatest meetoditest ja eelduste kohaselt neist peamine. Direktiivis 2009/28/EÜ rõhutatakse ühtlasi, et transpordisektoris on energiatõhusus ülimalt vajalik, kuna taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kohustuslikku eesmärki on säästval moel tõenäoliselt järjest raskem püsivalt saavutada, kui transpordi üldine energianõudlus jätkuvalt kasvab. Arvestades nii seda kui ka energiatõhususe tähtsust kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisel, innustatakse liikmesriike ja komisjoni lisama aruannetesse, mis tuleb esitada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (4) IV lisa ning muude transpordisektori energiatõhususe edendamist käsitlevate liidu õigusaktide kohaselt, üksikasjalikumat teavet transpordisektoris võetavate energiatõhususmeetmete kohta.
(2)
Võttes arvesse liidu eesmärki vähendada veelgi kasvuhoonegaaside heitkoguseid ja maanteetranspordi kütuste olulist osa nendes heitkogustes, peavad liikmesriigid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/70/EÜ (5) artikli 7a lõikele 2 kütuse- või energiatarnijatelt nõudma, et nad vähendaksid 31. detsembriks 2020 elutsükli jooksul energiaühiku kohta tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähemalt 6 % kütuste puhul, mida kasutatakse liidus maanteesõidukites, väljaspool teid kasutatavates liikurmasinates, põllumajandus- ja metsatraktorites ning väikelaevades mujal kui merel. Biokütuste juurdesegamine on üks fossiilkütuste tarnijatele kättesaadavaid meetodeid tarnitavate fossiilkütuste kasvuhoonegaaside heitemahukuse vähendamiseks.
(3)
Direktiiviga 2009/28/EÜ kehtestatakse säästlikkuse kriteeriumid, millele biokütused ja biopõlevvedelikud peavad vastama, et neid saaks võtta arvesse kõnealuse direktiivi eesmärkide saavutamisel ja hõlmata riiklike toetuskavadega. Kõnealuste kriteeriumidega on kehtestatud kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise miinimumtaseme nõuded, millele biokütused ja biopõlevvedelikud peavad võrreldes fossiilkütustega vastama. Samasugused säästlikkuse kriteeriumid on kehtestatud biokütuste jaoks direktiivis 98/70/EÜ.
(4)
Kui varem toiduainete ja loomasööda tootmiseks kasutatud karja- või põllumaad hakatakse kasutama biokütuste tootmiseks, tuleb muu kui kütustega seotud nõudlus siiski rahuldada kas senise tootmise intensiivistamisega või mittepõllumajandusmaa tootmisse võtmisega mujal. Viimane kujutab endast maakasutuse kaudset muutust ja kui seejuures muudetakse suure süsinikuvaruga maa põllumaaks, võivad sellega kaasneda olulised kasvuhoonegaaside heitkogused. Direktiive 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ tuleks seepärast muuta, et nad sisaldaks sätteid, milles käsitletakse maakasutuse kaudse muutuse mõju, arvestades, et praegusi biokütuseid toodetakse peamiselt juba olemasoleval põllumajandusmaal kasvatatavatest põllukultuuridest. Nendes sätetes tuleks arvesse võtta juba tehtud investeeringute kaitsmise vajadus.
(5)
Kui toetuda liikmesriikide esitatud biokütusevajaduse prognoosidele ja maakasutuse kaudsest muutusest tulenevatele hinnangulistele heitkogustele biokütuste mitmesuguste lähteainete puhul, on tõenäoline, et maakasutuse kaudsest muutusest tulenevad kasvuhoonegaaside heitkogused on märkimisväärsed ja võivad osaliselt või täielikult muuta olematuks kasvuhoonegaaside heitkoguste vähenemise üksikute biokütuste puhul. Põhjuseks on see, et 2020. aastal saadakse eelduste kohaselt peaaegu kogu biokütusetoodang põllukultuuridest, mida kasvatatakse toiduainete ja loomasööda tootmiseks kõlblikul maal. Selliste heitkoguste vähendamiseks on kohane teha vahet sellistel põllukultuurirühmadel nagu õlikultuurid, suhkrukultuurid, teravili ja muud tärkliserikkad kultuurid. Peale selle tuleks soodustada selliste uute täiustatud biokütuste uurimist ja arendamist, mis ei konkureeri toidukultuuridega, ning täpsemalt uurida eri põllukultuurirühmade mõju nii otsesele kui ka kaudsele maakasutuse muutusele.
(6)
Et vältida töötlemisjääkide tootmise teadliku suurendamise stimuleerimist põhitoote arvel, tuleks töötlemisjäägi määratlusest välja jätta jäägid, mis saadakse sellise tootmisprotsessi tulemusel, mida on sel eesmärgil teadlikult muudetud.
(7)
Vedelaid taastuvkütuseid vajatakse tõenäoliselt transpordisektoris, et vähendada selle sektori kasvuhoonegaaside heitkoguseid. Täiustatud biokütused (nt jäätmetest ja vetikatest valmistatud biokütused) võimaldavad kasvuhoonegaaside heitkoguseid oluliselt vähendada nii, et sellega kaasnev maakasutuse kaudse muutuse risk on väike ning nad ei konkureeri otse toiduainete ja loomasööda tootmiseks kõlbliku maa pärast. Seepärast on kohane soodustada selliste täiustatud biokütuste laialdasemat uurimist ja arendamist ning tootmist, kuna need ei ole praegu suurtes kogustes turul kättesaadavad; osaliselt on põhjuseks see, et kõnealused kütused konkureerivad avaliku sektori toetuste saamisel toidukultuuripõhise biokütuse tootmise tehnoloogiatega.
(8)
Soovitav oleks saavutada täiustatud biokütuste võrreldes praegusega oluliselt kõrgem tarbimise tase liidus juba 2020. aastaks. Iga liikmesriik peaks edendama täiustatud biokütuste tarbimist ning püüdma oma territooriumil saavutada täiustatud biokütuste minimaalse tarbimise taseme, kehtestades riigi tasandil õiguslikult mittesiduva eesmärgi, mille poole ta püüdleb, täites kohustust tagada, et 2020. aastal moodustab taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaal kõikides transpordiliikides vähemalt 10 % nende lõpptarbimisest transpordisektoris kõnealuses liikmesriigis. Olemasolevad kavad, mille liikmesriigid on oma riiklike eesmärkide saavutamiseks koostanud, tuleks turul läbipaistvuse ja prognoositavuse suurendamiseks avaldada.
(9)
Samuti on asjakohane, et liikmesriigid esitavad komisjonile aruande riiklike eesmärkide seadmise ajal nende territooriumil täiustatud biokütuste tarbimise mahu kohta ning oma edusammudest selliste 2020. aastaks seatud riiklike eesmärkide suunas liikumisel, mille kohta tuleks avaldada kokkuvõttev aruanne, et hinnata käesoleva direktiiviga kehtestatud meetmete tõhusust maakasutuse kaudsest muutusest tuleneva kasvuhoonegaaside heite ohu vähendamisel täiustatud biokütuste edendamise teel. Täiustatud biokütused, mille mõju maakasutuse kaudsele muutusele on väike ja mis tekitavad üldiselt palju vähem kasvuhoonegaaside heitkoguseid, ja nende edendamine etendab eeldatavalt jätkuvalt olulist osa transpordi süsinikusisalduse vähendamisel ja vähese CO2-heitega transporditehnoloogiate arendamisel pärast aastat 2020.
(10)
Euroopa Ülemkogu rõhutas oma 23. ja 24. oktoobri 2014. aasta kohtumise järeldustes, et kliima- ja energiapoliitika raamistikus 2030 on oluline vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid ja fossiilkütustest sõltumisega seotud ohtusid transpordisektoris, ning kutsus komisjoni üles täiendavalt analüüsima vahendeid ja meetmeid tervikliku ja tehnoloogiliselt neutraalse lähenemisviisi jaoks, mis on mõeldud transpordis heitkoguste vähendamise ja energiatõhususe edendamiseks, elektritranspordiks ning taastuvate energiaallikate kasutamiseks transpordis ka pärast aastat 2020.
(11)
Ühtlasi tuleb 2020. aasta järgse perioodi taastuvenergia tegevuskava, mille komisjon peab direktiivi 2009/28/EÜ artikli 23 lõike 9 kohaselt esitama 2018. aastal ja mis hõlmab ka transpordisektorit, koostada liidu energia ja kliimaga seotud tehnoloogia ja uuendustegevuse laiema strateegia raames, mis tuleb välja töötada kooskõlas Euroopa Ülemkogu 20. märtsi 2015. aasta järeldustega. Seetõttu tuleb täiustatud biokütuste tehnoloogiate arendamiseks ja kasutamiseks mõeldud stiimulite tulemuslikkus õigel ajal läbi vaadata, et neid järeldusi ja seda läbivaatamist võetaks 2020. aasta järgse perioodi tegevuskava koostamisel täiel määral arvesse.
(12)
Maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate hinnanguliste heitkoguste erinevused tulenevad erinevatest sisendandmetest ja sellistest põllumajanduse arengut puudutavatest peamistest eeldustest nagu suundumused põllumajanduse saagikuses ja tootlikkuses, kaassaaduste jaotamine ning täheldatud üleilmne maakasutuse muutus ja raadamise määrad, mis ei ole biokütuse tootjate kontrolli all. Ehkki enamik biokütuste lähteainetest kasvatatakse liidus, tekivad maakasutuse kaudsest muutusest tulenevad hinnangulised heitkogused eeldatavalt peamiselt väljaspool liitu piirkondades, kus lisatoodangut on tõenäoliselt võimalik saavutada madalaima kuluga. Eelkõige mõjutavad väljaspool liitu toimuvat troopiliste metsade kasutuse muutmist ja turbarabade kuivendamist puudutavad eeldused tugevalt maakasutuse kaudsest muutusest tulenevaid hinnangulisi heitkoguseid, mida seostatakse biodiisli tootmisega õlikultuuridest, ning seetõttu on äärmiselt oluline tagada selliste andmete ja eelduste läbivaatamine kooskõlas uusima kättesaadava teabega maakasutuse muutmise ja raadamise kohta, võttes arvesse ka kõnealustes piirkondades käimasolevate rahvusvaheliste programmide abil tehtud edusamme. Seetõttu peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles ta vaatab parimate teaduslike tõendite alusel läbi käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmete tõhususe biokütuste ja biopõlevvedelike tootmisega seotud maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste piiramisel ning vaatab üle võimalused lisada asjakohastele säästlikkuse kriteeriumidele maakasutuse kaudsest muutusest tulenevaid kohandatud hinnangulisi heitkoguseid arvestavad tegurid.
(13)
Biotootmissektorite pikaajalise konkurentsivõime tagamiseks ja kooskõlas komisjoni 13. veebruari 2012. aasta teatisega „Innovatsioon ja jätkusuutlik majanduskasv: Euroopa biomajandus” ning komisjoni 20. septembri 2011. aasta teatisega „Ressursitõhusa Euroopa tegevuskava”, millega edendatakse integreeritud ja mitmekesiseid biorafineerimisseadmeid kogu Euroopas, tuleks direktiiviga 2009/28/EÜ kehtestada täiustatud stiimulid, millega antaks eelised sellise biomassi kasutamiseks lähteainena, millel ei ole suurt majanduslikku väärtust muul alal kui biokütusena.
(14)
Taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia ulatuslikum kasutamine annab võimaluse lahendada paljud transpordisektori ja teiste energiasektorite probleemid. Seetõttu on vajalik pakkuda lisastiimuleid, et ergutada taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamist transpordisektoris, ning suurendada elektriliste raudteetranspordivahendite ja elektriliste maanteesõidukite tarbitud taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia panuse arvutamiseks kasutatavaid kordajaid, et suurendada nende kasutamist ja turuosa. Peale selle tuleb kaaluda lisameetmeid, millega soodustada transpordisektoris energiatõhusust ja energiasäästu.
(15)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/98/EÜ (6) aitab liidul liikuda nn taaskasutusühiskonna suunas, kus püütakse vältida jäätmeteket ja kasutada jäätmeid ressursina. Jäätmehierarhiaga kehtestatakse üldjoontes jäätmeid käsitlevates õigusaktides ja jäätmepoliitikas esitatud võimaluste järjestus vastavalt sellele, milline neist kujutab endast parimat valikut keskkonna seisukohalt üldiselt. Liikmesriigid peaksid toetama ringlusse võetavate materjalide kasutamist kooskõlas jäätmehierarhiaga ja eesmärgiga saada taaskasutusühiskonnaks, ega tohiks, kui vähegi võimalik, toetada selliste jäätmete prügilasse ladestamist või põletamist. Mõned maakasutuse kaudse muutuse vähese riskiga lähteained võib lugeda jäätmeteks. Sellegipoolest võib neid kasutada mõnel sellisel otstarbel, millel on direktiivi 2008/98/EÜ artiklis 4 kehtestatud jäätmehierarhia kohaselt kõrgem järjestus kui jäätmete energiakasutusel. Seetõttu on vaja, et liikmesriigid pööraksid jäätmehierarhia põhimõttele vajalikul määral tähelepanu maakasutuse kaudse muutuse vähese riskiga biokütuste edendamiseks võetavate stimuleerivate meetmete puhul või selliste biokütuste tootmisega seotud pettuste vähendamiseks võetavate meetmete puhul, et stiimulid selliste biokütuse lähteainete kasutamiseks ei satuks vastuollu püüdlusega vähendada jäätmete hulka või suurendada taaskasutust ning kasutada olemasolevaid ressursse tõhusalt ja säästvalt. Liikmesriigid võivad need meetmed, mida nad selleks võtavad, lisada direktiivi 2009/28/EÜ alusel koostatavatesse aruannetesse.
(16)
Uutes käitistes toodetavate biokütuste ja biopõlevvedelike puhul tuleks tõsta kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise miinimumtaset, et parandada nende üldist kasvuhoonegaaside taset ning samuti piirata edasist investeerimist kasvuhoonegaaside heitkoguste üksnes vähest vähendamist võimaldavatesse käitistesse. Selle tõstmisega tagatakse biokütuste ja biopõlevvedelike tootmisvõimsustesse tehtud investeeringutele kindlus vastavalt direktiivi 2009/28/EÜ artikli 19 lõike 6 teisele lõigule.
(17)
Täiustatud biokütustele ülemineku ettevalmistamiseks ja maakasutuse kaudsest muutusest tuleneva üldmõju vähendamiseks on kohane piirata selliste teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest toodetud biokütuste ja biopõlevvedelike kogust, mida võib võtta arvesse direktiivis 2009/28/EÜ püstitatud eesmärkide saavutamisel, piiramata selliste biokütuste ja biopõlevvedelike üldist kasutamist. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklile 193 ei takista liidu tasandil piirmäära kehtestamine liikmesriike kehtestamast madalamaid piirmäärasid selliste teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest toodetud biokütuste ja biopõlevvedelike kogusele, mida võib võtta riigi tasandil arvesse direktiivis 2009/28/EÜ sätestatud eesmärkide saavutamisel.
(18)
Liikmesriikidel peaks olema võimalus otsustada kohaldada seda piirmäära selliste biokütuste kogusele, mis on toodetud teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest, ja seda saab arvesse võtta direktiivi 98/70/EÜ artiklis 7a sätestatud eesmärkide saavutamisel.
(19)
Kooskõlas vajadusega piirata teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest toodetud biokütuste ja biopõlevvedelike kogust peaksid liikmesriigid püüdma järk-järgult loobuda selliste biokütuste ja biopõlevvedelike piirmäära ületava tarbimise toetamisest.
(20)
Selliste teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest toodetud biokütuste ja biopõlevvedelike koguse piiramine, mida saab võtta arvesse direktiivis 2009/28/EÜ sätestatud eesmärkide saavutamisel, ei mõjuta seda, kuidas liikmesriigid saavutavad üldise 10 % eesmärgi raames tavaliste biokütuste jaoks ettenähtud osa. Seega jääb enne 2013. aasta lõppu töötanud käitiste toodetud biokütuste jaoks turulepääs täielikult avatuks. Seepärast ei mõjuta käesolev direktiiv selliste käitiste käitajate õigustatud ootusi.
(21)
Maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate hinnanguliste heitkoguste esialgne keskmine väärtus tuleks lisada kütusetarnijate- ja komisjonipoolsesse biokütuste kasvuhoonegaaside heitkoguseid käsitlevasse aruandlusse vastavalt direktiivile 98/70/EÜ ning komisjonipoolsesse biokütustest ja biopõlevvedelikest tingitud kasvuhoonegaaside heitkoguseid käsitlevasse aruandlusse vastavalt direktiivile 2009/28/EÜ. Heitetegur 0 tuleks omistada biokütustele, mis on valmistatud lähteainest, mille tootmine ei suurenda nõudlust maa järele, näiteks jäätmetest valmistatud biokütus.
(22)
Maakasutuse kaudse muutuse risk võib tekkida, kui peamiselt energia tootmiseks kasvatatavaid, muuks kui toiduks kasutatavaid eriotstarbelisi kultuure kasvatatakse olemasoleval põllumajandusmaal, mida kasutatakse toiduainete ja sööda tootmiseks. Sellest hoolimata võib sellistel eriotstarbelistel kultuuridel, mida kasvatatakse peamiselt energia tootmiseks, olla toidu- ja söödakultuuridest suurem saak ning need võivad aidata taastada tõsiselt rikutud ja tugevalt saastunud maad. Teavet sellistest eriotstarbelistest kultuuridest biokütuste ja biopõlevvedelike tootmise ning nende poolt maakasutuse kaudsele muutusele avaldatava tegeliku mõju kohta on aga vähe. Seetõttu peaks komisjon ühtlasi jälgima, milline on liidus sellistest eriotstarbelistest kultuuridest valmistatud biokütuste ja biopõlevvedelike tootmise ja tarbimise seis ja sellega kaasnev mõju ning andma nende kohta korrapäraselt aru. Tuleks kindlaks teha liidus elluviidavad projektid ning neid tuleks kasutada keskkonnasäästlikkusega seotud riskide ja kasu põhjalikuma analüüsi aluseks oleva teabe parandamiseks.
(23)
Maakasutuse kaudse muutuse leevendamisele võib kaasa aidata põllumajandussektorites tänu intensiivistunud teadustegevusele, tehnoloogia arengule ja teadmussiirdele toimunud saagikuse kasv üle taseme, mis oleks saavutatud ilma toidu- ja söödakultuuridest biokütuste valmistamisele suunatud tootlikkuse suurendamise kavadeta; samuti teise aastase saagi kasvatamine maa-aladel, kus varem teist aastast saaki ei kasvatatud. Eeldusel et sellest tulenevat maakasutuse kaudset muutust leevendavat mõju riikide või projektide tasandil on võimalik väljendada koguseliselt, võiks käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmete puhul sellist tootlikkuse kasvu kajastada, seda nii maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate hinnanguliste heitkoguste väiksemate väärtuste kaudu kui ka toidu- ja söödakultuuridest toodetud biokütuste panuse kaudu taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalu saavutamiseks transpordis 2020. aastal.
(24)
Vabatahtlikud kavad on üha olulisemad direktiivides 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ sisalduvate säästlikkuse kriteeriumide järgimise tõendamisel. Seetõttu on asjakohane anda komisjonile õigus nõuda, et vabatahtlike kavade kohta, sealhulgas kavade kohta, mida komisjon juba tunnustab direktiivi 98/70/EÜ artikli 7c lõike 6 ja direktiivi 2009/28/EÜ artikli 18 lõike 6 kohaselt, antakse korrapäraselt aru nende tegevusest. Sellised aruanded tuleks läbipaistvuse suurendamiseks ja komisjonipoolse järelevalve parandamiseks avalikustada. Lisaks annaks selline aruandlus komisjonile vajalikku teavet vabatahtlike kavade toimimist käsitleva aruande koostamiseks eesmärgiga teha kindlaks parimad tavad ja asjakohasel juhul teha ettepanek parimate tavade edasiseks edendamiseks.
(25)
Siseturu tõrgeteta toimimise hõlbustamiseks on asjakohane täpsustada vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise tingimusi kõigi direktiivide 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ kohaselt kehtestatud kavade puhul, mille abil kontrollitakse biokütuste ja biopõlevvedelike säästlikkuse kriteeriumide järgimist.
(26)
Toiduga kindlustatuse poole püüdlemisel tuleb kõigil tasanditel tagada hea juhtimine ja õigustepõhine tegutsemisviis, mis hõlmab kõiki inimõigusi, ning toiduga kindlustatusele avalduva negatiivse mõju korral tuleks tagada eri meetmete sidusus. Seda arvestades on maaomandi ja maakasutuse õiguste haldamine ja kindlus eriti olulised. Seetõttu peaksid liikmesriigid järgima põllumajandusse ja toidusüsteemidesse tehtavate vastutustundlike investeeringute põhimõtteid, mille kiitis 2014. aasta oktoobris heaks ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni maailma toiduga kindlustatuse komitee. Liikmesriike ergutatakse ühtlasi toetama maailma toiduga kindlustatuse komitee poolt 2013. aasta oktoobris vastu võetud, riikliku toiduga kindlustatuse raames maaomandi, kalavarude ja metsade vastutustundlikku majandamist käsitlevate vabatahtlike suuniste rakendamist.
(27)
Ehkki toidu- ja söödakultuuridest toodetud biokütuseid seostatakse üldiselt maakasutuse kaudse muutuse riskiga, on ka erandeid. Liikmesriigid ja komisjon peaksid edendama selliste kavade väljatöötamist ja kasutamist, mille abil on võimalik usaldusväärselt tõendada, et teatav konkreetse projekti raames toodetud biokütuste lähteainete kogus ei tõrjunud kõrvale muu eesmärgiga tootmist. Nii võib see olla näiteks juhul, kui biokütuste tootmine on mahult võrdne lisatoodanguga, mis saavutati tänu tootlikkuse suurendamiseks tehtud investeeringutele, mille abil saavutatud tootlikkuse tasemeni ilma kõnealuste tootlikkuse edendamise kavadeta ei oleks jõutud, või juhul, kui biokütuste tootmiseks kasutatakse maad, mille maakasutuse otsene muutus ei avaldanud olulist negatiivset mõju kõnealuse maa varasematele ökosüsteemi teenustele, sealhulgas süsinikuvarude kaitsele ja bioloogilisele mitmekesisusele. Liikmesriigid ja komisjon peaksid uurima, kas on võimalik sätestada kriteeriumid selliste kavade kindlakstegemiseks ja sertifitseerimiseks, mille abil on võimalik usaldusväärselt tõendada, et teatav konkreetse projekti raames toodetud biokütuste lähteainete kogus ei tõrjunud kõrvale tootmist muul eesmärgil kui biokütuste valmistamine ja et sellised biokütuste lähteained toodeti kooskõlas biokütuseid käsitlevate liidu säästlikkuse kriteeriumidega. Arvesse võib võtta vaid kava abil saavutatud tegelikule tootmise kõrvaletõrjumise vähendamisele vastavat lähteainete kogust.
(28)
Vaikeväärtuste kasutamise reeglid tuleks ühtlustada, et tagada tootjate võrdne kohtlemine, olenemata tootmiskohast. Kui kolmandatel riikidel on lubatud kasutada vaikeväärtusi, siis liidu tootjatelt nõutakse tegelike väärtuste kasutamist, kui need on vaikeväärtustest suuremad või kui asjaomane liikmesriik ei ole aruannet esitanud, suurendades seega nende halduskoormust. Seepärast tuleks kehtivaid reegleid lihtsustada, nii et vaikeväärtuste kasutamine ei oleks piiratud liidu aladega, millele on osutatud direktiivi 2009/28/EÜ artikli 19 lõikes 2 ja direktiivi 98/70/EÜ artikli 7d lõikes 2.
(29)
Seoses ELi toimimise lepingu jõustumisega tuleb direktiivide 2009/28/EÜ ja 98/70/EÜ kohaselt komisjonile antud volitused viia kooskõlla ELi toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291.
(30)
Selleks et tagada direktiivide 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 182/2011 (7).
(31)
Selleks et kohandada direktiivi 98/70/EÜ teaduse ja tehnika arenguga, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, millega nähakse ette biokütuse tootmisviiside hinnanguliste tüüpiliste ja vaikeväärtuste lisamine ning kütuste spetsifikatsioonidega seotud lubatud analüüsimeetodite ja bioetanooli sisaldava bensiini aururõhu puhul lubatud erandi kohandamine, samuti kasvuhoonegaaside heitkoguste vaikeväärtuste kindlaksmääramine muust kui bioloogilise päritoluga taastuvtoorainest valmistatud vedelate ja gaasiliste transpordikütuste ning transpordi eesmärgil CO2 kogumise ja kasutamise puhul.
(32)
Selleks et kohandada direktiivi 2009/28/EÜ teaduse ja tehnika arenguga, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, millega nähakse ette selliste biokütuse lähteainete ja kütuste loetelu võimalik täiendamine, mille käesoleva direktiivi artikli 3 lõikes 4 sätestatud eesmärgi saavutamisse antud panuse arvutamisel tuleks nende energiasisaldus korrutada kahega, samuti biokütuse ja biopõlevvedeliku tootmisviiside hinnanguliste tüüpiliste ja vaikeväärtuste lisamine ning direktiivi 2009/28/EÜ III lisas sätestatud transpordikütuste energiasisalduse kohandamine teaduse ja tehnika arenguga.
(33)
On eriti oluline, et komisjon viiks direktiivide 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ kohaldamisel ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(34)
Komisjon peaks parimatele ja uusimatele teaduslikele andmetele toetudes läbi vaatama, kui tõhusad on käesolevas direktiivis esitatud meetmed maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste mõju piiramisel, ning kaaluma võimalusi kõnealuse mõju vähendamiseks.
(35)
On oluline, et komisjon esitab viivitamata tervikliku ettepaneku kulutõhusa ja tehnoloogia suhtes neutraalse 2020. aasta järgse poliitika kohta, millega tagada pikaajaline perspektiiv investeeringutele, mis tehakse maakasutuse kaudse muutuse vähese riskiga säästvatesse biokütustesse ja muudesse transpordisektori CO2-heite vähendamise vahenditesse.
(36)
Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga (8) selgitavate dokumentide kohta kohustuvad liikmesriigid lisama põhjendatud juhtudel ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et selliste dokumentide edastamine on põhjendatud.
(37)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt tagada maanteesõidukite ja väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate kütuse ühtne turg ning tagada nimetatud kütuse kasutamisel keskkonnakaitse miinimumnõuete järgimine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(38)
Direktiive 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ tuleks seega vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Direktiivi 98/70/EÜ muutmine
Direktiivi 98/70/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid:
„10. „muust kui bioloogilise päritoluga taastuvtoorainest valmistatud vedelad ja gaasilised transpordikütused”- vedel- või gaaskütused, mis ei ole biokütused ja mille energiasisaldus tuleneb taastuvatest energiaallikatest, välja arvatud biomassist, ning mida kasutatakse transpordis;
11. „tärkliserikkad põllukultuurid”- põllukultuurid, peamiselt teravili (sõltumata sellest, kas kasutatakse ainult viljateri või kogu taime nagu haljasmaisi puhul), juuremugulad ja juurvili (näiteks kartul, maapirn, bataat, maniokk ja jamss), ning varremugulad (näiteks taro ja cocoyam);
12. „maakasutuse kaudse muutuse vähese riskiga biokütused”- biokütused, mille lähteained on toodetud kavade kohaselt, mille abil vähendatakse tootmise kõrvaletõrjumist muul eesmärgil kui biokütuste valmistamine, ning mis on toodetud kooskõlas artiklis 7b sätestatud biokütuste säästlikkuse kriteeriumidega;
13. „töötlemisjääk”- aine, mis ei ole tootmisprotsessi vahetuks eesmärgiks olev lõpptoodang; sellise aine tootmine ei ole tootmisprotsessi esmane eesmärk ja protsessi ei ole selle tootmiseks teadlikult muudetud;
14. „põllumajanduse, vesiviljeluse, kalanduse ja metsanduse jäägid”- otseselt põllumajanduses, vesiviljeluses, kalanduses ja metsanduses toodetud jäägid; need ei hõlma seotud tööstusharude või töötlemise jääke.”
2)
Artiklit 7a muudetakse järgmiselt:
a)
lõikesse 1 lisatakse pärast esimest lõiku järgmine lõik:
„Liikmesriik võib lennunduses kasutatavate biokütuste tarnijatel lubada osaleda käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud heitkoguste vähendamise kohustuse täitmisel, tingimusel et tarnitav biokütus vastab artiklis 7b kehtestatud säästlikkuse kriteeriumidele.”;
b)
lõikesse 2 lisatakse järgmine lõik:
„Liikmesriigid võivad sätestada, et teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning muudest kultuuridest, mida kasvatatakse põllumajandusmaal põhikultuuridena peamiselt energia tootmiseks, toodetud biokütuste maksimaalne osakaal käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud eesmärgi saavutamiseks ei tohi ületada direktiivi 2009/28/EÜ artikli 3 lõike 4 teise lõigu punktis d kehtestatud maksimaalset osakaalu.”;
c)
lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Komisjon võtab kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu rakendusaktid, milles sätestatakse liikmesriikidele käesoleva artikli lõike 4 ühetaoliseks rakendamiseks üksikasjalikud reeglid.”;
d)
lisatakse järgmised lõiked:
„6. Komisjonile antakse õigus võtta hiljemalt 31. detsembriks 2017 vastu delegeeritud õigusaktid, millega määratakse kindlaks kasvuhoonegaaside heitkoguste vaikeväärtused, kui neid ei ole kindlaks määratud juba enne 5. oktoobrit 2015, järgmise jaoks:
a)
muust kui bioloogilise päritoluga taastuvtoorainest valmistatud vedelad ja gaasilised transpordikütused;
b)
CO2 kogumine ja kasutamine transpordis.
7. Lõike 1 kohase aruandluse raames tagavad liikmesriigid, et kütusetarnijad esitavad igal aastal liikmesriigi määratud asutusele aruande biokütuse tootmisviiside ja V lisa A osas liigitatud lähteainetest valmistatud biokütuste mahtude kohta ning selle kohta, milline on elutsükli jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkogus energiaühiku kohta, kaasa arvatud maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate biokütuste hinnanguliste heitkoguste esialgne keskmine väärtus. Liikmesriigid edastavad kõnealused andmed komisjonile.”
3)
Artiklit 7b muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Lõikes 1 osutatud eesmärkidel arvesse võetav biokütuste kasutamisega saavutatav kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine on pärast 5. oktoobrit 2015 tööd alustavates käitistes toodetavate biokütuste puhul vähemalt 60 %. Käitist käsitatakse tööd alustanuna, kui selles on reaalselt toimunud biokütuse tootmine.
Käitiste puhul, mis alustavad tööd 5. oktoobril 2015 või on tööd alustanud varem, on lõikes 1 osutatud eesmärkidel arvesse võetav biokütuste kasutamisega saavutatav kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine vähemalt 35 % kuni 31. detsembrini 2017 ja vähemalt 50 % alates 1. jaanuarist 2018.
Biokütuste kasutamisest tulenevat kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist arvutatakse vastavalt artikli 7d lõikele 1.”;
b)
lõike 3 teine lõik jäetakse välja.
4)
Artiklit 7c muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 3 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon võtab kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu rakendusaktid, et koostada nimekiri käesoleva lõike esimeses kahes lõigus osutatud asjakohasest ja piisavast teabest. Komisjon tagab eelkõige, et nimetatud teabe esitamine ei tekitaks ülemäärast halduskoormust ettevõtjatele üldiselt või eelkõige väikemaapidajatele, tootjate organisatsioonidele ja kooperatiividele.”;
b)
lõikesse 5 lisatakse järgmised lõigud:
„Lõikes 4 osutatud vabatahtlike kavade (edaspidi „vabatahtlikud kavad”) kohta avaldatakse korrapäraselt ning vähemalt üks kord aastas nende sõltumatuks auditeerimiseks kasutatavate sertifitseerimisasutuste nimekiri, näidates iga sertifitseerimisasutuse puhul, milline üksus või riiklik asutus on seda tunnustanud ja milline üksus või riiklik asutus teostab selle üle järelevalvet.
Eelkõige pettuste ärahoidmiseks võib komisjon riskianalüüsi või käesoleva artikli lõike 6 teises lõigus osutatud aruannete alusel täpsustada sõltumatu auditi standardeid ja nõuda kõigi vabatahtlike kavade puhul kõnealuste standardite kohaldamist. Seda tehakse rakendusaktidega, mis võetakse vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Selliste aktidega määratakse kindlaks ajavahemik, mille jooksul tuleb standardid vabatahtlike kavadega rakendada. Komisjonil on õigus tunnistada kehtetuks vabatahtlike kavade tunnustamist käsitlevad otsused, kui kõnealuste kavadega ei rakendata selliseid standardeid ettenähtud tähtaja jooksul.”;
c)
lõige 6 asendatakse järgmisega:
„6. Käesoleva artikli lõike 4 kohased otsused võetakse vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Sellised otsused kehtivad kuni viis aastat.
Komisjon nõuab, et iga vabatahtliku kava puhul, mille kohta on tehtud lõike 4 kohane otsus, esitatakse hiljemalt 6. oktoobriks 2016 ja seejärel igal aastal 30. aprilliks komisjonile aruanne, milles on hõlmatud kõik käesoleva lõike kolmandas lõigus esitatud punktid. Üldjuhul hõlmab aruanne eelmist kalendriaastat. Esimene aruanne hõlmab vähemalt kuut kuud alates 9. septembrist 2015. Aruande esitamise nõuet kohaldatakse ainult selliste vabatahtlike kavade suhtes, mis on toiminud vähemalt 12 kuud.
Hiljemalt 6. aprilliks 2017 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles analüüsitakse käesoleva lõike teises lõigus osutatud aruandeid, vaadatakse läbi selliste lõikes 4 osutatud lepingute või vabatahtlike kavade toimimine, mille kohta on vastu võetud käesoleva artikli kohane otsus, ning tehakse kindlaks parimad tavad. Aruanne põhineb parimal olemasoleval teabel, sealhulgas sidusrühmadega peetud konsultatsioonidel, ning asjaomaste lepingute ja kavade kohaldamisel saadud kogemustel. Aruandes analüüsitakse järgmist:
üldiselt:
a)
auditite sõltumatus, meetod ja sagedus, võttes arvesse nii komisjoni poolt sellega seoses asjaomase kava heakskiitmise ajal kavaga seotud dokumentides esitatut kui ka võrdlust valdkonna parimate tavadega;
b)
rikkumiste tuvastamise ja nende menetlemise meetodite olemasolu, nende kohaldamise kogemused ja läbipaistvus, pöörates erilist tähelepanu kava osaliste poolt toime pandud või väidetavalt toime pandud tõsiste rikkumiste menetlemisele;
c)
läbipaistvus, eelkõige kava kättesaadavus, toorainete päritoluriikides või -piirkondades kohaldatavatesse keeltesse tõlgitud tekstide olemasolu, sertifitseeritud ettevõtjate loetelu, asjaomaste sertifikaatide ning auditiaruannete kättesaadavus;
d)
sidusrühmade kaasamine, eelkõige konsulteerimine põlis- ja kohalike kogukondadega enne otsuse tegemist kava koostamise ja läbivaatamise ning auditite läbiviimise ajal, ning vastus nende panustele;
e)
kava üldine töökindlus, eelkõige seoses eeskirjadega, mida kohaldatakse audiitorite ja asjaomase kavaga seotud asutuste akrediteerimise, kvalifitseerimise ja sõltumatuse suhtes;
f)
kava ajakohastamine seoses turuga, sertifitseeritud lähteainete ja biokütuste kogus päritoluriigi ja liigi kaupa, osalejate arv;
g)
sellise süsteemi rakendamise lihtsus ja tõhusus, mille abil teostatakse järelevalvet kava puhul selles osalejatele säästlikkuse kriteeriumidele vastavuse kohta antavate tõendite üle ja mis on mõeldud pettuste vältimiseks, eelkõige võimalike pettusjuhtumite ja muu eeskirjade eiramise tuvastamiseks, menetlemiseks ja edasiseks uurimiseks, ning asjakohasel juhul tuvastatud pettuste või eeskirjade eiramise juhtumite arv,
ning eelkõige:
h)
üksuste võimalused saada luba sertifitseerimisasutuste tunnustamiseks ja järelevalveks;
i)
sertifitseerimisasutuste tunnustamise või akrediteerimise kriteeriumid;
j)
sertifitseerimisasutuste järelevalve eeskirjad;
k)
parimate tavade edendamise hõlbustamise või parandamise võimalused.
Liikmesriik võib oma riiklikust kavast teavitada komisjoni. Komisjon annab sellisele kavale hinnangu eelisjärjekorras. Otsus sellise teavitatud riikliku kava vastavuse kohta käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele võetakse vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega, et hõlbustada biokütuste säästlikkuse kriteeriumide järgimise kontrollimiseks mõeldud kavade kahe- ja mitmepoolset vastastikust tunnustamist. Kui otsus on positiivne, siis ei keelduta käesoleva artikliga kooskõlas kehtestatud kavade vastastikusest tunnustamisest kõnealuse liikmesriigi kavaga, mis puudutab artikli 7b lõigetes 2-5 sätestatud säästlikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimist.”;
d)
lõige 8 asendatakse järgmisega:
„8. Komisjon uurib liikmesriigi taotlusel või omal algatusel artikli 7b kohaldamist seoses biokütuse allikaga ning otsustab kuue kuu jooksul alates taotluse kättesaamisest kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega, kas asjaomane liikmesriik võib võtta kõnealusest allikast pärit biokütust arvesse artikli 7a kohaldamisel.”
5)
Artiklit 7d muudetakse järgmiselt:
a)
lõiked 3, 4 ja 5 asendatakse järgmisega:
„3. Liikmesriikide puhul lõikes 2 osutatud aruannetes ning väljaspool liitu asuvate territooriumide puhul pädevate asutuste poolt koostatud, lõikes 2 osutatud aruannetega samaväärsetes aruannetes võidakse komisjonile esitada tüüpilised põllumajandusliku tooraine kasvatamisest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkogused.
4. Komisjon võib otsustada kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu võetava rakendusaktiga, et käesoleva artikli lõikes 3 osutatud aruanded sisaldavad täpseid andmeid, mida saab kasutada biokütuste lähteainete kasvatamisega kõnealustes piirkondades seotud kasvuhoonegaaside heitkoguste kindlaksmääramiseks artikli 7b lõike 2 kohaldamisel.
5. Komisjon koostab ja avaldab hiljemalt 31. detsembriks 2012 ning pärast seda iga kahe aasta järel aruande IV lisa B ja E osa hinnanguliste tüüpiliste ja vaikeväärtuste kohta, pöörates erilist tähelepanu transpordist ja töötlemisest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkogustele.
Kui esimeses lõigus osutatud aruannetest nähtub, et IV lisa B ja E osa hinnangulisi tüüpilisi ja vaikeväärtusi oleks uusimate teaduslike tõendite alusel vaja kohandada, siis esitab komisjon asjakohasel juhul seadusandliku ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule.”;
b)
lõige 6 jäetakse välja;
c)
lõike 7 esimene, teine ja kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„7. Komisjon vaatab IV lisa korrapäraselt läbi, et lisada põhjendatud juhtudel väärtusi samast või muust toorainest biokütuste tootmise uute viiside jaoks. Kõnealuse läbivaatamise käigus kaalutakse ka IV lisa C osas sätestatud metoodika muutmist eelkõige järgmistes küsimustes:
-
jäätmete ja jääkide arvestamise meetod;
-
kaassaaduste arvestamise meetod;
-
koostootmise arvestamise meetod ning
-
põllumajanduskultuuride jääkidele antud kaassaaduste seisund.
Taimsete või loomsete õlide jäätmetest toodetud biodiisli vaikeväärtused vaadatakse läbi nii kiiresti kui võimalik. Kui komisjoni läbivaatamise käigus järeldatakse, et IV lisa tuleks täiendada, siis on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 10a vastu delegeeritud õigusakte IV lisa A, B, D ja E osas hinnanguliste tüüpiliste ja vaikeväärtuste lisamiseks selliste biokütuse tootmisviiside kohta, mille spetsiifilised tegurid ei ole nimetatud lisaga veel hõlmatud, kuid mitte väärtuste eemaldamiseks ega muutmiseks.”;
d)
lõige 8 asendatakse järgmisega:
„8. Komisjon võib IV lisa C osa punkti 9 ühetaolise kohaldamise tagamiseks võtta vastu rakendusakte, milles kehtestatakse üksikasjalikud tehnilised spetsifikatsioonid ja määratlused. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.”
6)
Artikli 7e lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Artikli 7b lõikes 7, artikli 7c lõikes 2, artikli 7c lõikes 9 ning artikli 7d lõigetes 4 ja 5 osutatud komisjoni aruanded, mis esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule, ning artikli 7c lõike 3 esimese ja viienda lõigu ning artikli 7d lõike 2 kohaselt esitatavad aruanded ja teave koostatakse ja edastatakse nii käesolevat direktiivi kui ka direktiivi 2009/28/EÜ silmas pidades.”
7)
Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Liikmesriigid teostavad bensiini ja diislikütuse puhul artiklites 3 ja 4 esitatud nõuetele vastavuse järelevalvet vastavalt I ja II lisas osutatud analüüsimeetodite alusel.”;
b)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Iga aasta 31. augustiks esitavad liikmesriigid aruande riigi kütusekvaliteedi andmete kohta eelmisel kalendriaastal. Komisjon kehtestab riigi kütusekvaliteedi andmete kokkuvõtliku aruande esitamise ühtse vormi rakendusaktiga, mis võetakse vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Esimene aruanne esitatakse 30. juuniks 2002. Alates 1. jaanuarist 2004 peab kõnealuse aruande vorm vastama asjakohases Euroopa standardis kirjeldatule. Lisaks esitab liikmesriik aruande oma territooriumil turustatud bensiini ja diislikütuse üldkoguste ning maksimaalse väävlisisaldusega 10 mg/kg pliivaba bensiini ja diislikütuse turustatud koguste kohta. Lisaks esitab liikmesriik igal aastal aruande oma territooriumil turustatud maksimaalse väävlisisaldusega 10 mg/kg bensiini ja diislikütuse kättesaadavuse kohta asjakohaselt tasakaalustatud geograafilisel alusel.”
8)
Artikli 8a lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Võttes arvesse lõikes 1 osutatud katsemeetodiga läbiviidud hindamise tulemusi, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu lõikes 2 täpsustatud MMT-sisalduse piirangu kütuses komisjoni seadusandliku ettepaneku alusel läbi vaadata.”
9)
Artikli 9 lõikesse 1 lisatakse järgmine punkt:
„k)
liidus tarbitud biokütuste tootmisviisid ja mahud ning elutsükli jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkogus energiaühiku kohta, kaasa arvatud maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate hinnanguliste heitkoguste esialgne keskmine väärtus ja V lisas sätestatud tundlikkusanalüüsi alusel leitud ulatus. Komisjon teeb maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate hinnanguliste heitkoguste esialgse keskmise väärtuse ja tundlikkusanalüüsi alusel leitud ulatuse üldsusele kättesaadavaks.”
10)
Artiklit 10 muudetakse järgmiselt:
a)
pealkiri asendatakse järgmisega:
„Lubatud analüüsimeetodite ja lubatud aururõhu erandite kohandamise kord”;
b)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 10a vastu delegeeritud õigusakte, kui see on vajalik lubatud analüüsimeetodite kohandamiseks, et tagada nende vastavus seoses I või II lisas osutatud Euroopa standardite muutmisega. Samuti on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 10a vastu delegeeritud õigusakte, et artikli 3 lõike 4 esimeses lõigus sätestatud piirides kohandada III lisas sätestatud bensiini etanoolisisalduse aururõhu (kPA) puhul lubatud erandeid. Kõnealused delegeeritud õigusaktid ei piira artikli 3 lõike 4 alusel antud erandeid.”
11)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 10a
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 7a lõikes 6, artikli 7d lõikes 7 ja artikli 10 lõikes 1 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 5. oktoobrist 2015.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 7a lõikes 6, artikli 7d lõikes 7 ja artikli 10 lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 7a lõike 6, artikli 7d lõike 7 ja artikli 10 lõike 1 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”
12)
Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 11
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab kütusekvaliteedi komitee, välja arvatud lõikes 2 osutatud juhtudel. Nimetatud komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (9) tähenduses.
2. Biokütuste säästlikkusega seotud küsimustes artiklite 7b, 7c ja 7d alusel abistab komisjoni direktiivi 2009/28/EÜ artikli 25 lõikes 2 osutatud biokütuste ja biopõlevvedelike säästlikkuse komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).”" 						
13)
IV lisa muudetakse ja lisatakse V lisa vastavalt käesoleva direktiivi I lisale.
Artikkel 2
Direktiivi 2009/28/EÜ muutmine
Direktiivi 2009/28/EÜ muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 2 teise lõiku lisatakse järgmised punktid:
„p) „jäätmed”- määratletakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/98/EÜ (10) artikli 3 punktile 1; ained, mida on kavatsuslikult muudetud või saastatud kõnealusele määratlusele vastamiseks, ei kuulu käesoleva mõiste alla;
q) „tärkliserikkad põllukultuurid”- põllukultuurid, peamiselt teravili (sõltumata sellest, kas kasutatakse ainult viljateri või kogu taime nagu haljasmaisi puhul), juuremugulad ja juurvili (näiteks kartul, maapirn, bataat, maniokk ja jamss), ning varremugulad (näiteks taro ja cocoyam);
r) „lignotselluloosmaterjal”- ligniinist, tselluloosist ja hemitselluloosist koosnev materjal, näiteks biomass, mille allikaks on mets, puittaimsed energiakultuurid ning metsatööstuse jäägid ja jäätmed;
s) „toiduks mittekasutatav tselluloosmaterjal”- lähteained, mis koosnevad peamiselt tselluloosist ja hemitselluloosist ning on väiksema ligniinisisaldusega kui lignotselluloosmaterjal; see hõlmab toidu- ja söödakultuuride jääke (näiteks õled, maisivarred, teraviljakestad ja koored), väikese tärklisesisaldusega rohttaimseid energiakultuure (näiteks raihein, vitshirss, siidpööris, harilik hiidroog ja haljasväetistaimed enne ja pärast põhikultuure), tööstuslikke jääke (sealhulgas toidu- ja söödakultuuride jäägid pärast taimeõlide, suhkrute, tärkliste ja valkude eraldamist), ning biojäätmetest saadud materjali;
t) „töötlemisjääk”- aine, mis ei ole tootmisprotsessi vahetuks eesmärgiks olev lõpptoodang; sellise aine tootmine ei ole tootmisprotsessi esmaseks eesmärgiks ja protsessi ei ole selle tootmiseks teadlikult muudetud;
u) „muust kui bioloogilise päritoluga taastuvtoorainest valmistatud vedelad ja gaasilised transpordikütused”- vedel- või gaaskütused, mis ei ole biokütused ja mille energiasisaldus tuleneb taastuvatest energiaallikatest, välja arvatud biomassist, ning mida kasutatakse transpordis;
v) „põllumajanduse, vesiviljeluse, kalanduse ja metsanduse jäägid”- otseselt põllumajanduses, vesiviljeluses, kalanduses ja metsanduses toodetud jäägid; need ei hõlma seotud tööstusharude või töötlemise jääke;
w) „maakasutuse kaudse muutuse vähese riskiga biokütused ja biopõlevvedelikud”- biokütused ja biopõlevvedelikud, mille lähteained on toodetud kavade kohaselt, mille abil vähendatakse tootmise kõrvaletõrjumist muul eesmärgil kui biokütuste ja biopõlevvedelike valmistamine, ning mis on toodetud kooskõlas artiklis 17 sätestatud biokütuste ja biopõlevvedelike säästlikkuse kriteeriumidega.
(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (ELT L 312, 22.11.2008, lk 3).”" 						
2)
Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikesse 1 lisatakse järgmine lõik:
„Käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud eesmärkidele vastavuse saavutamisel ei või teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning kultuuridest, mida kasvatatakse põllumajandusmaal põhikultuuridena peamiselt energia tootmiseks, toodetud biokütuse ja biopõlevvedeliku suurim ühendatud panus olla suurem kui energiakogus, mis vastab lõike 4 punktis d osutatud suurimale panusele.”;
b)
lõike 4 teist lõiku muudetakse järgmiselt:
i)
punkt a asendatakse järgmisega:
„a)
nimetaja, see tähendab esimese lõigu kohaldamisel transpordisektoris tarbitud koguenergia arvutamiseks võetakse arvesse ainult bensiini, diislikütust, maantee- ja raudteetranspordis tarbitud biokütust ja elektrienergiat, kaasa arvatud muust kui bioloogilise päritoluga taastuvtoorainest valmistatud vedelate ja gaasiliste transpordikütuste tootmiseks kasutatud elektrienergiat;”
ii)
punkti b lisatakse järgmine lause:
„Käesoleva punkti kohaldamine ei piira käesoleva lõigu punkti d ega artikli 17 lõike 1 punkti a kohaldamist;”
iii)
punkt c asendatakse järgmisega:
„c)
punktide a ja b kohaldamisel taastuvatest energiaallikatest toodetud ja kõikides elektrisõidukite liikides tarbitud ning muust kui bioloogilise päritoluga taastuvtoorainest valmistatud vedelate ja gaasiliste transpordikütuste tootmiseks kasutatud elektrienergia panuse arvutamiseks võivad liikmesriigid kasutada valikuliselt kas taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia keskmist osakaalu liidus või taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia osakaalu oma riigis, mõõdetuna kaks aastat enne asjaomast aastat. Taastuvatest energiaallikatest toodetud ja elektriliste raudteetranspordivahendite tarbitud elektrienergia arvutamiseks arvestatakse seda tarbimist 2,5 korda suuremana taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia sisendkogusest. Punktis b nimetatud elektriliste maanteesõidukite tarbitud taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia arvutamiseks arvestatakse seda tarbimist viis korda suuremana taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia sisendkogusest.”;
iv)
lisatakse järgmised punktid:
„d)
biokütuste arvutamisel võib numeraatoris teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning kultuuridest, mida kasvatatakse põllumajandusmaal põhikultuuridena peamiselt energia tootmiseks, toodetud biokütuse osakaal olla mitte suurem kui 7 % energia lõpptarbimisest liikmesriikide transpordisektoris aastal 2020.
IX lisas loetletud lähteainetest toodetud biokütuseid ei võeta käesoleva punkti esimeses lõigus sätestatud piirmääras arvesse.
Liikmesriigid võivad otsustada, et põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest, välja arvatud teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest, toodetud biokütuse energia osakaalu ei võeta käesoleva punkti esimeses lõigus sätestatud piirmääras arvesse, tingimusel et
i)
on kontrollitud vastavust artikli 17 lõigetes 2-5 sätestatud säästlikkuse kriteeriumidele vastavalt artiklile 18 ning
ii)
neid põllukultuure kasvatati maal, mis on hõlmatud V lisa C osa punktiga 8, ja V lisa C osa punktis 7 sätestatud vastav soodustustegur „eB” lisati kasvuhoonegaaside heitkoguste arvutusse, et näidata vastavust artikli 17 lõikele 2.
e)
iga liikmesriik püüab saavutada eesmärki, et nende territooriumil oleks IX lisa A osas loetletud lähteainetest ja muudest kütustest toodetud biokütuste tarbimine miinimumtasemel. Selleks püstitab iga liikmesriik 6. aprilliks 2017 riikliku eesmärgi, mida ta püüab saavutada. Sellise eesmärgi kontrollväärtuseks on energiasisalduse põhjal arvestatuna 0,5 protsendipunkti kõikides transpordiliikides kasutatava taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalust 2020. aastal, millele on osutatud esimeses lõigus, mis tuleb katta IX lisa A osas loetletud lähteainetest ja muudest kütustest toodetud biokütuste abil. Lisaks võib riikliku eesmärgi täitmisel arvesse võtta biokütuseid, mida valmistatakse IX lisas loetlemata lähteainetest, mille riiklikud pädevad asutused on määratlenud kui jäätmed, jäägid, toiduks mittekasutatavad tselluloosmaterjalid või lignotselluloosmaterjalid ja mida kasutatakse olemasolevates käitistes enne Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/1513 (11) vastuvõtmist.
Liikmesriigid võivad püstitada madalama riikliku eesmärgi kui 0,5 protsendipunkti kontrollväärtus, tuginedes ühele või mitmele järgmistest põhjustest:
i)
objektiivsed tegurid, näiteks piiratud potentsiaal IX lisa A osas loetletud lähteainetest ja muudest kütustest säästlikult biokütuste tootmiseks või selliste biokütuste piiratud kättesaadavus turul kulutõhusa hinnaga;
ii)
riigi transpordikütuste turu tehniline või klimaatiline eripära, näiteks maanteesõidukipargi koosseis ja seisukord, või
iii)
riiklik poliitika, mille alusel eraldatakse piisavalt rahalisi vahendeid selleks, et stimuleerida energiatõhusust ja taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamist transpordisektoris.
Riiklike eesmärkide püstitamisel esitavad liikmesriigid olemasoleva teabe IX lisa A osas loetletud lähteainetest ja muudest kütustest toodetud biokütuste tarbitud koguste kohta.
IX lisas loetletud lähteainetest kütuste tootmise edendamise poliitika kindlaksmääramisel võtavad liikmesriigid nõuetekohaselt arvesse direktiivi 2008/98/EÜ artikliga 4 kehtestatud jäätmehierarhiat, sealhulgas selle sätteid, mis käsitlevad olelusringil põhinevat lähenemist eri jäätmevoogude tekitamise ja käitlemise üldmõjule.
Komisjon avaldab vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 24:
-
liikmesriikide riiklikud eesmärgid,
-
võimaluse korral liikmesriikide kavad riiklike eesmärkide saavutamiseks,
-
kui see on kohaldatav, põhjused liikmesriigi poolt kontrollväärtusest erineva riikliku eesmärgi püstitamiseks, millest on teavitatud kooskõlas direktiivi (EL) 2015/1513 artikli 4 lõikega 2, ning
-
kokkuvõtva aruande liikmesriikide edusammudest nende riiklike eesmärkide saavutamisel;
f)
esimeses lõigus sätestatud eesmärgile vastavuse saavutamiseks loetakse IX lisas loetletud lähteainetest toodetud biokütuste energiasisaldus tegelikust kaks korda suuremaks.
(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. septembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/1513, millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi kohta ning direktiivi 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (ELT L 239, 15.9.2015, lk 1).”" 						
c)
lõike 4 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon esitab asjakohasel juhul hiljemalt 31. detsembriks 2017 ettepaneku, milles lubatakse teatud tingimustel arvesse võtta kogu taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergiat, mida kasutatakse kõikide elektrisõidukite käitamiseks ja muust kui bioloogilise päritoluga taastuvtoorainest valmistatud vedelate ja gaasiliste transpordikütuste tootmiseks.”;
d)
lisatakse järgmine lõige:
„5. Minimeerimaks ohtu, et ühte saadetist deklareeritakse liidus rohkem kui üks kord, püüavad liikmesriigid ja komisjon tugevdada koostööd riiklike süsteemide vahel ning riiklike süsteemide ja artikli 18 kohaselt kehtestatud vabatahtlike kavade vahel, sealhulgas asjakohasel juhul teavet vahetades. Selleks et vältida materjalide kavatsuslikku muutmist või äraviskamist selleks, et neile kohalduks IX lisa, edendavad liikmesriigid niisuguste süsteemide väljatöötamist ja kasutamist, mis võimaldavad lähteainete ja nendest saadavate biokütuste kindlakstegemist ja jälgimist kogu väärtusahelas. Liikmesriigid tagavad, et pettuse avastamise korral võetakse asjakohased meetmed. Liikmesriigid esitavad nende poolt võetud meetmete kohta aruande hiljemalt 31. detsembriks 2017 ja seejärel iga kahe aasta tagant, juhul kui nad ei ole usaldusväärsuse ja pettustevastase kaitse kohta esitanud samaväärset teavet artikli 22 lõike 1 punkti d kohaselt koostatud aruannetes taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta.
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 25a vastu delegeeritud õigusakte, et muuta IX lisa A osas esitatud lähteainete loetelu, lisades, ent mitte eemaldades lähteaineid. Komisjon võtab vastu eraldi delegeeritud õigusakti iga IX lisa A osas esitatud loetelule lisatava lähteaine kohta. Iga delegeeritud õigusakt peab põhinema teaduse ja tehnika uusima arengu analüüsil, võttes vajalikul määral arvesse direktiiviga 2008/98/EÜ kehtestatud jäätmehierarhia põhimõtteid, ning peab toetama järeldust, et konkreetne lähteaine ei tekita täiendavat nõudlust maa järele ega moonuta oluliselt (kõrval)saaduste, jäätmete või jääkide turgu, et see võimaldab võrreldes fossiilsete kütustega oluliselt vähendada kasvuhoonegaaside heidet ning et sellel puudub kahjuliku mõju oht keskkonnale ja bioloogilisele mitmekesisusele.”
3)
Artikli 5 lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 25a vastu delegeeritud õigusakte, et kohandada III lisas sätestatud transpordikütuste energiasisaldust teaduse ja tehnika arenguga.”
4)
Artikli 6 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:
„1. Liikmesriigid võivad kokku leppida teatud koguse taastuvatest energiaallikatest toodetud energia statistilises ülekandmises ühest liikmesriigist teise ja kehtestada vastava korra. Ülekantud kogus
a)
arvatakse maha taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kogusest, mida võetakse arvesse ülekandva liikmesriigi artikli 3 lõigetes 1, 2 ja 4 sätestatud nõuete järgimise hindamisel, ja
b)
lisatakse taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kogusele, mida võetakse arvesse ülekannet vastu võtva liikmesriigi artikli 3 lõigetes 1, 2 ja 4 sätestatud nõuete järgimise hindamisel.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kokkuleppeid artikli 3 lõigete 1, 2 ja 4 osas võib sõlmida üheks või mitmeks aastaks. Nendest teavitatakse komisjoni hiljemalt kolm kuud pärast iga aasta lõppu, mille jooksul need kehtivad. Komisjonile saadetav teave sisaldab asjaomase energia kogust ja hinda.”
5)
Artiklit 17 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Lõikes 1 osutatud eesmärkidel arvesse võetav biokütuste ja biopõlevvedelike kasutamisega saavutatav kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine on vähemalt 60 % pärast 5. oktoobrit 2015 tööd alustavates käitistes toodetavate biokütuste ja biopõlevvedelike puhul. Käitist käsitatakse tööd alustanuna, kui selles on reaalselt toimunud biokütuse või biopõlevvedeliku tootmine.
Käitiste puhul, mis alustavad tööd 5. oktoobril 2015 või on tööd alustanud varem, on lõikes 1 osutatud eesmärkidel arvesse võetav biokütuste ja biopõlevvedelike kasutamisega saavutatav kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine vähemalt 35 % kuni 31. detsembrini 2017 ja vähemalt 50 % alates 1. jaanuarist 2018.
Biokütuste ja biopõlevvedelike kasutamisega saavutatavat kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist arvutatakse vastavalt artikli 19 lõikele 1.”;
b)
lõike 3 teine lõik jäetakse välja.
6)
Artiklit 18 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 3 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon võtab kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu rakendusaktid, et koostada nimekiri käesoleva lõike esimeses kahes lõigus osutatud asjakohasest ja piisavast teabest. Komisjon tagab eelkõige, et nimetatud teabe esitamine ei tekitaks ülemäärast halduskoormust ettevõtjatele üldiselt või eelkõige väikemaapidajatele, tootjate organisatsioonidele ja kooperatiividele.”;
b)
lõike 4 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon võib otsustada, et vabatahtlikud riiklikud või rahvusvahelised kavad, millega kehtestatakse biomasstoodete tootmise standardid, sisaldavad täpseid andmeid artikli 17 lõike 2 kohaldamise eesmärgil ja/või et kõnealuste kavadega tõestatakse, et biokütuste või biopõlevvedelike saadetised vastavad artikli 17 lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud säästlikkuse kriteeriumidele, ja/või et materjale ei ole muudetud ega visatud ära tahtlikult, et saadetisele või selle osale kohalduks IX lisa. Komisjon võib otsustada, et nimetatud kavad sisaldavad täpseid andmeid, mis annavad teavet meetmete kohta, mida on võetud niisuguste alade säilitamiseks, mis pakuvad kriitilistes olukordades peamisi ökosüsteemi teenuseid (näiteks valgalade kaitse ja kaitse erosiooni eest), pinnase, vee ja õhu kaitseks, rikutud maa taastamiseks ning veepuuduse all kannatavates piirkondades liigse veetarbimise ärahoidmiseks ning artikli 17 lõike 7 teises lõigus osutatud küsimuste kohta. Komisjon võib samuti tunnustada maa-alasid selliste haruldaste, ohustatud või väljasuremisohus ökosüsteemide või liikide kaitsmiseks, mida on tunnustatud rahvusvahelistes lepingutes või mis on kantud valitsusvaheliste organisatsioonide või Rahvusvahelise Loodusvarade ja Looduskaitse Ühingu poolt koostatud loeteludesse artikli 17 lõike 3 punkti b alapunktis ii nimetatud eesmärkidel.”;
c)
lõikesse 5 lisatakse järgmised lõigud:
„Lõikes 4 osutatud vabatahtlike kavade (edaspidi „vabatahtlikud kavad”) kohta avaldatakse korrapäraselt ning vähemalt üks kord aastas nende sõltumatuks auditeerimiseks kasutatavate sertifitseerimisasutuste nimekiri, näidates iga sertifitseerimisasutuse puhul, milline üksus või riiklik asutus on seda tunnustanud ja milline üksus või riiklik asutus teostab selle üle järelevalvet.
Eelkõige pettuste ärahoidmiseks võib komisjon riskianalüüsi või käesoleva artikli lõike 6 teises lõigus osutatud aruannete alusel täpsustada sõltumatu auditi standardeid ja nõuda kõigi vabatahtlike kavade puhul kõnealuste standardite kohaldamist. Seda tehakse rakendusaktidega, mis võetakse vastu kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Selliste aktidega määratakse kindlaks ajavahemik, mille jooksul tuleb standardid vabatahtlike kavadega rakendada. Komisjonil on õigus tunnistada kehtetuks vabatahtlike kavade tunnustamist käsitlevad otsused, kui kõnealuste kavadega ei rakendata selliseid standardeid ettenähtud tähtaja jooksul.”;
d)
lõige 6 asendatakse järgmisega:
„6. Käesoleva artikli lõike 4 kohased otsused võetakse vastu kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Sellised otsused kehtivad kuni viis aastat.
Komisjon nõuab, et iga vabatahtliku kava puhul, mille kohta on tehtud lõike 4 kohane otsus, esitatakse hiljemalt 6. oktoobriks 2016 ja seejärel igal aastal 30. aprilliks komisjonile aruanne, milles on hõlmatud kõik käesoleva lõike kolmandas lõigus esitatud punktid. Üldjuhul hõlmab aruanne eelmist kalendriaastat. Esimene aruanne hõlmab vähemalt kuut kuud alates 9. septembrist 2015. Aruande esitamise nõuet kohaldatakse ainult selliste vabatahtlike kavade suhtes, mis on toiminud vähemalt 12 kuud.
Hiljemalt 6. aprilliks 2017 ja seejärel artikli 23 lõike 3 kohaselt esitatavates aruannetes esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles analüüsitakse käesoleva lõike teises lõigus osutatud aruandeid, vaadatakse läbi selliste lõikes 4 osutatud lepingute või vabatahtlike kavade toimimine, mille kohta on vastu võetud käesoleva artikli kohane otsus, ning tehakse kindlaks parimad tavad. Aruanne põhineb parimal olemasoleval teabel, sealhulgas sidusrühmadega peetud konsultatsioonidel, ning asjaomaste lepingute ja kavade kohaldamisel saadud kogemustel. Aruandes analüüsitakse järgmist:
üldiselt:
a)
auditite sõltumatus, meetod ja sagedus, võttes arvesse nii komisjoni poolt sellega seoses asjaomase kava heakskiitmise ajal kavaga seotud dokumentides esitatut kui ka võrdlust valdkonna parimate tavadega;
b)
rikkumiste tuvastamise ja nende menetlemise meetodite olemasolu, nende kohaldamise kogemused ja läbipaistvus, pöörates erilist tähelepanu kava osaliste poolt toime pandud või väidetavalt toime pandud tõsiste rikkumiste menetlemisele;
c)
läbipaistvus, eelkõige kava kättesaadavus, toorainete päritoluriikides või -piirkondades kohaldatavatesse keeltesse tõlgitud tekstide olemasolu, sertifitseeritud ettevõtjate loetelu, asjaomaste sertifikaatide ning auditiaruannete kättesaadavus;
d)
sidusrühmade kaasamine, eelkõige konsulteerimine põlis- ja kohalike kogukondadega enne otsuse tegemist kava koostamise ja läbivaatamise ning auditite läbiviimise ajal, ning vastus nende panustele;
e)
kava üldine töökindlus, eelkõige seoses eeskirjadega, mida kohaldatakse audiitorite ja asjaomase kavaga seotud asutuste akrediteerimise, kvalifitseerimise ja sõltumatuse suhtes;
f)
kava ajakohastamine seoses turuga, sertifitseeritud lähteainete ja biokütuste kogus päritoluriigi ja liigi kaupa, osalejate arv;
g)
sellise süsteemi rakendamise lihtsus ja tõhusus, mille abil teostatakse järelevalvet kava puhul selles osalejatele säästlikkuse kriteeriumidele vastavuse kohta antavate tõendite üle ja mis on mõeldud pettuste vältimiseks, eelkõige võimalike pettusjuhtumite ja muu eeskirjade eiramise tuvastamiseks, menetlemiseks ja edasiseks uurimiseks, ning asjakohasel juhul tuvastatud pettuste või eeskirjade eiramise juhtumite arv,
ning eelkõige:
h)
üksuste võimalused saada luba sertifitseerimisasutuste tunnustamiseks ja järelevalveks;
i)
sertifitseerimisasutuste tunnustamise või akrediteerimise kriteeriumid;
j)
sertifitseerimisasutuste järelevalve eeskirjad;
k)
parimate tavade edendamise hõlbustamise või parandamise võimalused.
Komisjon avaldab vabatahtlike kavade kohta koostatud aruanded artiklis 24 osutatud läbipaistvusplatvormil kas kokkuvõtlikul kujul või vajaduse korral tervikuna.
Liikmesriik võib oma riiklikust kavast teavitada komisjoni. Komisjon annab sellisele kavale hinnangu eelisjärjekorras. Otsus sellise teavitatud riikliku kava vastavuse kohta käesolevas direktiivis sätestatud tingimustele võetakse vastu kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega, et hõlbustada biokütuste ja biopõlevvedelike säästlikkuse kriteeriumide järgimise kontrollimiseks mõeldud kavade kahe- ja mitmepoolset vastastikust tunnustamist. Kui otsus on positiivne, siis ei keelduta käesoleva artikliga kooskõlas kehtestatud kava vastastikusest tunnustamisest kõnealuse liikmesriigi kavaga, mis puudutab artikli 17 lõigetes 2-5 sätestatud säästlikkuse kriteeriumidele vastavuse kontrollimist.”;
e)
lõige 8 asendatakse järgmisega:
„8. Komisjon uurib liikmesriigi taotlusel või omal algatusel artikli 17 kohaldamist seoses biokütuse allikaga ning otsustab kuue kuu jooksul alates taotluse kättesaamisest kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega, kas asjaomane liikmesriik võib võtta kõnealusest allikast pärit biokütust arvesse artikli 17 lõike 1 kohaldamisel.”
7)
Artiklit 19 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiked 3, 4 ja 5 asendatakse järgmisega:
„3. Liikmesriikide puhul lõikes 2 osutatud aruannetes ning väljaspool liitu asuvate territooriumide puhul pädevate asutuste poolt koostatud, lõikes 2 osutatud aruannetega samaväärsetes aruannetes võidakse komisjonile esitada tüüpilised põllumajandusliku tooraine kasvatamisest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkogused.
4. Komisjon võib otsustada kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu võetava rakendusaktiga, et käesoleva artikli lõikes 3 osutatud aruanded sisaldavad täpseid andmeid, mida saab kasutada biokütuste ja biopõlevvedelike lähteainete kasvatamisega kõnealustes piirkondades seotud kasvuhoonegaaside heitkoguste kindlaksmääramiseks artikli 17 lõike 2 kohaldamisel.
5. Komisjon koostab ja avaldab hiljemalt 31. detsembriks 2012 ning pärast seda iga kahe aasta järel aruande V lisa B ja E osa hinnanguliste tüüpiliste ja vaikeväärtuste kohta, pöörates erilist tähelepanu transpordist ja töötlemisest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkogustele.
Kui esimeses lõigus osutatud aruannetest nähtub, et V lisa B ja E osa hinnangulisi tüüpilisi ja vaikeväärtusi oleks uusimate teaduslike tõendite alusel vaja kohandada, siis esitab komisjon asjakohasel juhul seadusandliku ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule.”;
b)
lõige 6 jäetakse välja;
c)
lõike 7 esimene, teine ja kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„7. Komisjon vaatab V lisa korrapäraselt läbi, et lisada põhjendatud juhtudel väärtusi samast või muust toorainest biokütuste tootmise uute viiside jaoks. Kõnealuse läbivaatamise käigus kaalutakse ka V lisa C osas sätestatud metoodika muutmist eelkõige järgmistes küsimustes:
-
jäätmete ja jääkide arvestamise meetod,
-
kaassaaduste arvestamise meetod,
-
koostootmise arvestamise meetod ning
-
põllumajanduskultuuride jääkidele antud kaassaaduste seisund.
Taimsete või loomsete õlide jäätmetest toodetud biodiisli vaikeväärtused vaadatakse läbi nii kiiresti kui võimalik. Kui komisjoni läbivaatamise käigus järeldatakse, et V lisa tuleks täiendada, siis on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 25a vastu delegeeritud õigusakte V lisa A, B, D ja E osas hinnanguliste tüüpiliste ja vaikeväärtuste lisamiseks selliste biokütuse ja biopõlevvedeliku tootmisviiside kohta, mille spetsiifilised tegurid ei ole nimetatud lisaga veel hõlmatud, kuid mitte väärtuste eemaldamiseks ega muutmiseks.”;
d)
lõige 8 asendatakse järgmisega:
„8. Komisjon võib V lisa C osa punkti 9 ühetaolise kohaldamise tagamiseks võtta vastu rakendusakte, milles kehtestatakse üksikasjalikud tehnilised spetsifikatsioonid ja määratlused. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.”
8)
Artikkel 21 jäetakse välja.
9)
Artikli 22 lõike 1 teist lõiku muudetakse järgmiselt:
a)
punkt i asendatakse järgmisega:
„i)
IX lisas loetletud lähteainetest valmistatud biokütuste väljatöötamine ja osakaal, sealhulgas ressursside hindamine, keskendudes toiduks või loomasöödaks mõeldud toodete biokütustega asendamise jätkusuutlikkusega seotud aspektidele, võttes vajalikul määral arvesse direktiiviga 2008/98/EÜ kehtestatud jäätmehierarhia põhimõtteid ja biomassi astmelisuse põhimõtet, võttes arvesse piirkondlikke ja kohalikke majanduslikke ja tehnilisi asjaolusid, pinnases leiduva süsinikuvaru ning pinnase ja ökosüsteemide kvaliteedi vajalikul tasemel hoidmist;”
b)
lisatakse järgmine punkt:
„o)
biokütuste ja biopõlevvedelike kogused iga VIII lisa A osas loetletud lähteainerühmale vastava energiaühiku kohta, mida liikmesriik on arvesse võtnud artikli 3 lõigetes 1 ja 2 ning artikli 3 lõike 4 esimeses lõigus sätestatud eesmärkidele vastavuse saavutamiseks.”
10)
Artiklit 23 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 viimane lause jäetakse välja;
b)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Biokütuste ja biopõlevvedelike kasutamisega saavutatavat kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist käsitlevas aruandes kasutab komisjon liikmesriikide poolt kooskõlas artikli 22 lõike 1 punktiga o teatatud koguseid, sealhulgas maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate hinnanguliste heitkoguste esialgseid keskmiseid väärtusi ja selle ulatust, võttes aluseks VIII lisas sätestatud tundlikkusanalüüsi. Komisjon teeb maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate hinnanguliste heitkoguste esialgse keskmise väärtuse ja tundlikkusanalüüsi alusel leitud ulatuse üldsusele kättesaadavaks. Lisaks hindab komisjon, kas ja kuidas muutuks otsese heitkoguste vähenemise prognoos, kui kaassaadusi võetaks arvesse asendusmeetodi abil.”;
c)
lõike 5 punktid e ja f asendatakse järgmisega:
„e)
IX lisas loetletud lähteainetest valmistatud biokütuste kättesaadavus ja jätkusuutlikkus, sealhulgas toiduks või loomasöödaks mõeldud toodete biokütustega asendamise mõju hindamine, võttes vajalikul määral arvesse direktiiviga 2008/98/EÜ kehtestatud jäätmehierarhia põhimõtteid ja biomassi astmelisuse põhimõtet, võttes arvesse piirkondlikke ja kohalikke majanduslikke ja tehnilisi asjaolusid, pinnases leiduva süsinikuvaru ning pinnase ja ökosüsteemide kvaliteedi vajalikul tasemel hoidmist;
f)
teave kõigi tootmisviisidega seotud maakasutuse kaudset muutust käsitlevate olemasolevate teadusuuringute tulemuste kohta ja nende analüüs, sealhulgas hinnang selle kohta, kas on võimalik vähendada maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate heitkoguste hinnanguliste väärtuste määramise aluseks oleva analüüsi juures täheldatud ebakindlust, ja kas on võimalik arvesse võtta liidu poliitika, näiteks keskkonna-, kliima- ja põllumajanduspoliitika võimalikku mõju, ning
g)
tehnika areng ning muudest kui toiduks kasutatavatest eriotstarbelistest peamiselt energia tootmiseks kasvatatavatest kultuuridest liidus toodetud biokütuste ja biopõlevvedelike kasutust, majanduslikke ja keskkonnaalaseid mõjusid käsitlevate andmete kättesaadavus liidus.”;
d)
lõike 8 esimese lõigu punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
seoses artikli 3 lõikes 4 osutatud eesmärkidega ülevaade, milles käsitletakse järgmisi aspekte:
i)
eesmärgi saavutamiseks rakendatavate meetmete kulutõhusus;
ii)
hinnang eesmärkide saavutamise teostatavusele, tagades samas biokütuste säästva tootmise liidus ja kolmandates riikides, ja võttes arvesse majanduslikke, keskkonnaalaseid ja sotsiaalseid mõjusid, sealhulgas kaudset mõju bioloogilisele mitmekesisusele, ning teise põlvkonna biokütuste kaubanduslikku kättesaadavust;
iii)
eesmärkide rakendamise mõju toiduainete taskukohase hinnaga kättesaadavusele;
iv)
elektri-, hübriid- ja vesinikmootoriga sõidukite kaubanduslik kättesaadavus ning transpordisektoris kasutatava taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalu arvutamiseks valitud metoodika;
v)
spetsiifiliste turutingimuste hindamine, võttes arvesse eelkõige turge, kus transpordis kasutatavad kütused moodustavad üle poole energia lõpptarbimisest, ning turge, mis täielikult sõltuvad biokütuste impordist;”.
11)
Artikkel 25 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 25
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab taastuvate energiaallikate komitee, välja arvatud lõikes 2 osutatud juhtudel. Nimetatud komitee on komitee Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 (12) tähenduses.
2. Biokütuste ja biopõlevvedelike jätkusuutlikkusega seotud küsimustes abistab komisjoni biokütuste ja biopõlevvedelike jätkusuutlikkuse komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).”" 						
12)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 25a
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 3 lõikes 5, artikli 5 lõikes 5 ja artikli 19 lõikes 7 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 5. oktoobrist 2015.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 3 lõikes 5, artikli 5 lõikes 5 ja artikli 19 lõikes 7 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 3 lõike 5, artikli 5 lõike 5 ja artikli 19 lõike 7 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”
13)
V lisa muudetakse ning lisatakse VIII ja IX lisa vastavalt käesoleva direktiivi II lisale.
Artikkel 3
Läbivaatamine
1. Komisjon esitab hiljemalt 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, mis sisaldab hinnangut muudest kui maakasutusest pärinevatest lähteainetest ja muudest kui toiduks kasutatavatest põllukultuuridest pärinevate kulutõhusate biokütuste vajalike koguste kättesaadavuse kohta liidu turul aastaks 2020 ning nende keskkonnaalaste, majanduslike ja sotsiaalsete mõjude kohta, käsitledes vajadust kehtestada lisakriteeriumid selliste kütuste jätkusuutlikkuse tagamiseks, ning parimatel kättesaadavatel teaduslikel andmetel põhinevat hinnangut biokütuste ja biopõlevvedelike tootmisega seotud maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste kohta. Aruandele lisatakse asjakohasel juhul ettepanekud edasiste meetmete võtmiseks, võttes arvesse majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid mõjusid.
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembriks 2017 aruande, milles vaatab parimate uusimate teaduslike tõendite alusel läbi
a)
käesoleva direktiiviga ette nähtud meetmete tõhususe biokütuste ja biopõlevvedelike tootmisega seotud maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste piiramisel. Sellega seoses sisaldab aruanne ka uusimat kättesaadavat teavet peamiste eelduste kohta, mis mõjutavad biokütuste ja biopõlevvedelike tootmisega seotud maakasutuse kaudsest muutusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste modelleerimise tulemusi, sealhulgas teavet, mis käsitleb mõõdetud suundumusi põllumajanduse saagikuses ja tootlikkuses, kaassaaduste jaotamist ning täheldatud üleilmset maakasutuse muutust ja raadamise määra ning liidu poliitika, näiteks keskkonna-, kliima- ja põllumajanduspoliitika võimalikku mõju, kaasates sellesse läbivaatamisprotsessi sidusrühmad;
b)
selliste stiimulite tõhususe, mida vastavalt direktiivi 2009/28/EÜ artikli 3 lõikele 4 kohaldatakse biokütuste tootmisele muudest kui maakasutusega seotud lähteainetest ja muudest kui toiduks kasutatavatest põllukultuuridest, sealhulgas selle, kas on oodata, et IX lisa A osas loetletud lähteainetest ja muudest kütustest toodetud biokütused moodustavad 2020. aastal liidus tervikuna kõikides transpordiliikides tarbitava taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalust energiasisalduse põhjal arvestatuna 0,5 protsendipunkti;
c)
biomassi kasvava nõudluse mõju biomassi kasutavatele valdkondadele;
d)
võimaluse koostada kriteeriumid niisuguste maakasutuse kaudse muutuse vähese riskiga biokütuste ja biopõlevvedelike kindlakstegemiseks ja sertifitseerimiseks, mida toodetakse kooskõlas direktiivides 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ sätestatud säästlikkuse kriteeriumidega, et ajakohastada vajaduse korral direktiivi 98/70/EÜ V lisa ja direktiivi 2009/28/EÜ VIII lisa;
e)
võimalikud majanduslikud ja keskkonnaalased eelised ja riskid, mis kaasnevad muude kui toiduks kasutatavate eriotstarbeliste kultuuride, mida kasvatatakse peamiselt energia tootmiseks, laialdasema tootmise ja kasutamisega, kasutades ka olemasolevate projektide andmeid;
f)
bioetanooli ja biodiisli suhtelise osakaalu liidu turul ning taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalu bensiinis. Komisjon hindab ka tegureid, mis mõjutavad taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalu bensiinis, nagu ka võimalikke kasutamistõkkeid. Nimetatud hindamises tuleks arvesse võtta kulusid, kütusestandardeid, infrastruktuuri ja ilmastikutingimusi. Vajaduse korral võib komisjon esitada soovitusi, kuidas tuvastatud tõkked kõrvaldada;
g)
millised liikmesriigid on otsustanud kohaldada piirmäära selliste biokütuste kogusele, mis on toodetud teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning muudest põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest, et saavutada direktiivi 98/70/EÜ artiklis 7a sätestatud eesmärk, ning kas direktiivi 98/70/EÜ artiklis 7a sätestatud eesmärgi rakendamise või saavutamisega on tekkinud probleeme. Komisjon hindab ka seda, millisel määral tarnitakse teraviljast ja muudest tärkliserikastest põllukultuuridest, suhkru- ja õlikultuuridest ning muudest põllumajandusmaal peamiselt energia tootmiseks põhikultuuridena kasvatatavatest põllukultuuridest toodetud biokütuseid, et täita direktiivi 98/70/EÜ artiklis 7a sätestatud eesmärk sellistest tasemetest kõrgemal, mis võivad aidata saavutada direktiivi 2009/28/EÜ eesmärke. Nimetatud hindamine hõlmab liikmesriikide lähenemisviisi maakasutuse kaudse muutuse mõju ja kulutõhususe hindamist.
Aruandes esitatakse asjakohasel juhul ka teavet rahastamis- ja muude meetmete kättesaadavuse kohta, millega toetatakse liikumist selle poole, et saavutada liidus kõikides transpordiliikides tarbitava taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaalus IX lisa A osas loetletud lähteainetest ja muudest kütustest toodetud biokütuste 0,5-protsendipunktine osakaal, arvestatuna energiasisalduse põhjal, nii pea kui võimalik, juhul kui see on tehniliselt teostatav ja majandusklikult tasuv.
Asjakohasel juhul lisatakse esimeses lõigus osutatud aruandele parimatel olemasolevatel teaduslikel tõenditel põhinev seadusandliku akti eelnõu, millega
a)
lisatakse direktiivides 98/70/EÜ ja 2009/28/EÜ sobivatele säästlikkuse kriteeriumidele maakasutuse kaudsest muutusest tingitud kohandatud hinnangulist heidet arvestavad tegurid;
b)
esitatakse ettepanekud edasiste meetmete võtmiseks pettuste ennetamiseks ja nende vastu võitlemiseks, sealhulgas lisameetmete võtmiseks liidu tasandil;
c)
edendatakse säästvaid biokütuseid pärast 2020. aastat tehnoloogiliselt neutraalsel viisil 2030. aasta kliima- ja energiapoliitika raamistikus.
3. Komisjon esitab juhul, kui see on direktiivi 98/70/EÜ artikli 7c lõike 6 teise lõigu ja direktiivi 2009/28/EÜ artikli 18 lõike 6 teise lõigu kohaste vabatahtlike kavade kohta esitatud aruannete valguses kohane, Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku muuta kõnealuste direktiivide vabatahtlikke kavasid puudutavaid sätteid, et edendada parimaid tavasid.
Artikkel 4
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 10. septembriks 2017. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel nendesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste siseriiklike meetmete teksti. Sellega seoses teatavad liikmesriigid komisjonile oma direktiivi 2009/28/EÜ artikli 3 lõike 4 punkti e kohaselt kehtestatud riiklikud eesmärgid ja, kui see on asjakohane, riikliku eesmärgi erinevuse võrreldes selles osutatud kontrollväärtusega ning selle põhjused.
2020. aastal esitavad liikmesriigid komisjonile aruande oma vastavatest edusammudest direktiivi 2009/28/EÜ artikli 3 lõike 4 punkti e kohaste riiklike eesmärkide saavutamisel, põhjendades kõiki vajakajäämisi.
Artikkel 5
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 6
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 9. september 2015