ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/560 НА КОМИСИЯТА
от 15 декември 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на схемата за разрешаване на лозови насаждения
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (1), и по-специално член 69 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 64, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
В част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се съдържат правила относно схема за разрешаване на лозови насаждения, която отменя и заменя преходния режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (3), считано от 1 януари 2016 г. Тази глава определя правилата по отношение на продължителността, управлението и контрола на схемата за разрешаване на лозови насаждения, а Комисията се оправомощава да приема делегирани актове във връзка с управлението на схемата. Преходният режим за правата на засаждане, посочен в част II, дял I, глава III, раздел IVa, подраздел II от Регламент (ЕО) № 1234/2007 продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. в съответствие с член 230, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
В член 62 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определя общото изискване за държавите членки да издават разрешение за засаждане на лозя след подаването на заявление от страна на производителите, които имат намерение да засаждат или презасаждат лози. В параграф 4 от същия член обаче се предвижда, че някои области са освободени от схемата за разрешения за лозови насаждения и следователно от това общо изискване. Необходимо е да се определят правила относно условията за прилагане на тези изключения. Площите, предназначени за експериментални цели или за лозов посадъчен материал, следва да бъдат използвани само за предвидените цели, за да се избегнат случаи на заобикаляне на новата схема, а лозаро-винарските продукти, произведени от такива площи, не следва да бъдат пускани на пазара, освен ако държавите членки счетат, че няма опасност от смущения на пазара. Вече започналите експерименти в областта на лозарството и отглеждането на лозов посадъчен материал следва да продължат при условията на съществуващите правила, за да се гарантира плавен преход между режима на правата на засаждане и новата схема за разрешаване на лозови насаждения. Площите, от които се произвеждат вино или лозаро-винарски продукти, предназначени единствено за консумация в домакинството на производителя, следва да се ползват от такова освобождаване, тъй като при определени условия те не влияят на пазара. По същата причина такова освобождаване следва да обхване и организациите, които не извършват търговска дейност и отговарят на същите условия. Площите, засадени от производител, който е загубил площи с лозови насаждения в резултат на отчуждаване на имоти в обществен интерес в съответствие с националното право, следва също да се възползват от освобождаването, като се има предвид, че загубата на площи с лозови насаждения в такива случаи не зависи от волята на производителя. Следва обаче да бъде поставено условие относно максимално допустимите нови площи, за да не бъдат накърнени общите цели на схемата за разрешения за лозови насаждения.
(3)
В член 64, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се определят правилата за издаване на разрешения за нови лозови насаждения и се определят критерии за допустимост и приоритетност, които държавите членки могат да прилагат. Следва да бъдат определени специални условия, свързани с някои от критериите за допустимост и приоритетност, за да се създадат равни условия за тяхното изпълнение, както и за да се избегне заобикалянето на режима на разрешения от производителите, които вече имат разрешение. Следва да се добавят три нови критерия: нов критерий за допустимост за злоупотреба с престижа на защитени географски указания; нов критерий за приоритетност в полза на производителите, които спазват правилата на схемата и не са изоставяли лозя в стопанството си; както и нов критерий за приоритетност в полза на организациите с идеална цел в социалната област, които са получили земи, конфискувани в случай на актове на тероризъм и други видове престъпления. Новият критерий за допустимост е в отговор на необходимостта от опазване на престижа на специфични географски указания, както се опазва този на наименованията за произход - чрез гаранции, че те няма да бъдат застрашени от нови насаждения. Първият от новите критерии за приоритетност е в полза на някои кандидати въз основа на предисторията на спазване на правилата по схемите за издаване на разрешения, която показва, че те не кандидатстват за разрешения за нови насаждения, като същевременно разполагат с лозя без селскостопанско предназначение, което би им осигурило разрешения за презасаждане. Вторият нов критерий за приоритетност е насочен към насърчаване на организациите с идеална цел в социалната област, които са получили земи, конфискувани в случай на актове на тероризъм и други видове престъпления, с цел да се стимулира използването за социални цели на земята, която иначе има опасност да бъде извадена от селскостопанска употреба.
(4)
Като се има предвид член 118 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и с цел икономическите участници в тези различни области в рамките на конкретна територия да вземат под внимание природните и социално-икономическите различия и различните стратегии за растеж, на държавите членки следва да се разреши на регионално равнище за специфични площи, които отговарят на критериите за допустимост за защитено географско указание или за площи без географско указание, да прилагат по различен начин критериите за допустимост и критериите за приоритетност, посочени в член 64, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и новите критерии за допустимост и приоритетност, които ще бъдат добавени с настоящия регламент. Тези разлики в прилагането на критериите в различните площи на дадена територия следва винаги да се основават на различията между площите.
(5)
С цел да бъдат обхванати и случаите на заобикаляне, които не са предвидени от този акт, държавите членки следва да предприемат мерки за предотвратяване на заобикалянето на критериите за допустимост или критериите за приоритетност от заявителите с искане за разрешения, когато действията им не са обхванати от специалните разпоредби за предотвратяване на заобикалянето, предвидени в настоящия регламент по отношение на специфичните критерии за допустимост и приоритетност.
(6)
В член 66, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се предвижда възможност за едновременно наличие на лозови насаждения, които производителят се е ангажирал да изкорени, и на новозасадени лози. С цел да се предотвратят нередности, държавите членки следва да разполагат с възможността да гарантират чрез подходящи средства изпълнението на задължението за изкореняване, включително изискването за представяне на гаранция при предоставяне на разрешението за предварително презасаждане. Освен това е необходимо да се уточни, че в случай че изкореняването не е осъществено в рамките на четиригодишния срок, определен от тази разпоредба, лозята, засадени в съответната площ, трябва да се разглеждат като неполучили разрешение.
(7)
Съгласно член 66, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 държавите членки могат да ограничат презасаждането на площи, които отговарят на условията за производство на вина със защитени наименования за произход или защитени географски указания, въз основа на препоръки от признати и представителни професионални организации. Следва да се определят основанията или мотивите за тези решения за ограничаване, за да се уточни техният обхват, като същевременно се подсигури последователност на схемата и се избегне заобикалянето ѝ. По-специално следва да се гарантира, че автоматичното издаване на разрешения за презасаждане, установено в член 66, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, не възпрепятства възможността на държавите членки да ограничават издаването на разрешения за специфични площи в съответствие с член 63, параграф 2, буква б) и член 63, параграф 3. Следва обаче да се поясни, че някои специфични случаи не може да се разглеждат като заобикаляне на схемата.
(8)
В член 64 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се предвиждат административни санкции в случаите на неспазване на критериите за допустимост, ангажиментите или други задължения, произтичащи от прилагането на секторното законодателство в областта на селското стопанство. За да се гарантира възпиращият ефект, държавите членки следва да бъдат в състояние да съобразят размера на тези санкции с търговската стойност на виното, произведено от съответните лозя. В съответствие с член 71, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 следва да бъдат предвидени административни санкции по отношение на неразрешените насаждения, за да се осигури възпиращ ефект. Минималният размер на тези санкции следва да е съобразен със средния годишен доход на хектар засадени с лозя площи на равнището на Съюза, изразен в брутна печалба на хектар засадени с лозя площи. Въз основа на този минимален размер се изчислява постепенното нарастване на размера на санкциите в зависимост от периода на неизпълнение. На държавите членки следва да се даде възможност да прилагат по-висок минимален размер на санкциите спрямо производителите в даден район, когато минималният размер, установен на равнището на Съюза, е по-малък от прогнозния среден годишен доход на хектар от съответната площ. Това увеличение на минималния размер на санкциите следва да бъде пропорционално на прогнозния среден годишен доход на хектар за площите, в които се намират неразрешените площи с лозови насаждения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Площи, освободени от прилагането на схемата за разрешаване на лозови насаждения
1. Схемата за разрешения за лозови насаждения, установена в част II, дял I, глава III от Регламент (ЕС) № 1308/2013, не се прилага за засаждането или презасаждането на площите по член 62, параграф 4 от същия регламент, отговарящи на съответните условия, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член.
2. За засаждането или презасаждането на площи, предназначени за експериментални цели или за лозов посадъчен материал, се изисква предварително изпращане на уведомление до компетентните органи. В уведомлението се включва цялата необходима информация относно съответните площи, както и периодът, през който ще се проведе експериментът, или периодът, през който ще се произвежда лозовият посадъчен материал. Удължаването на тези периоди също се съобщава на компетентните органи.
Когато не са налице рискове от смущения на пазара, държавите членки могат да решат, че в рамките на сроковете, посочени в първа алинея, произведеното от тези площи грозде и лозаро-винарските продукти, получени от това грозде, могат да бъдат пуснати на пазара. В края на тези периоди производителят:
а)
или получава разрешение в съответствие с член 64 или 68 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 за съответната площ, така че гроздето, произведено в този район, и лозаро-винарските продукти, получени от това грозде, да могат да бъдат пуснати на пазара; или
б)
изкоренява лозята от съответните площи на свои разноски в съответствие с член 71, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Всички площи, предназначени за експерименти или за лозов посадъчен материал, засадени преди 1 януари 2016 г. след предоставянето на нови права за засаждане, продължават и след тази дата да отговарят на изискванията на всяко от условията, определени за използването на тези права, до края на периода на експеримента или на периода за отглеждане на лозовия посадъчен материал, за който са били издадени. След изтичането на тези периоди се прилагат правилата, определени в първа и втора алинея.
3. Засаждането или презасаждането на площи, чиито лозаро-винарски продукти са предназначени единствено за консумация в домакинството на производителя, отговаря на следните условия:
а)
съответната площ не превишава 0,1 ha;
б)
съответният производител не се занимава с производство на вино с търговска цел или в производство с търговска цел на други лозаро-винарски продукти.
За целите на настоящия параграф държавите членки могат да разглеждат някои организации без търговска дейност като равностойни на домакинството на производителя.
Държавите членки могат да решат, че е необходимо да се изпращат уведомления за насажденията, посочени в първа алинея.
4. Производител, който е загубил определена засадена с лозя площ в резултат на отчуждаване на имоти в обществен интерес в съответствие с националното законодателство, има право да засади нова площ, при условие че новозасадената площ не надвишава 105 % от изгубената площ що се отнася до чистата реколта. Новозасадената площ се вписва в лозарския регистър.
5. Изкореняването на площи, ползващи се от освобождаването, посочено в параграфи 2 и 3, не води до разрешение за повторно засаждане съгласно член 66 от Регламент (ЕС) № 1308/2013. Такова разрешение обаче може да бъде издадено в случай на изкореняване на новозасадени площи съгласно изключението по параграф 4.
Член 2
Критерии за издаване на разрешения
1. Когато държавите членки прилагат критерия за допустимост, посочен в член 64, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се прилагат правилата, установени в част А от приложение I към настоящия регламент.
Държавите членки могат също така да прилагат допълнителния обективен и недискриминационен критерий - от заявлението да не произтича сериозен риск от злоупотреба с престижа на определено защитено географско указание, което условие се приема за изпълнено по подразбиране, освен в случаите, когато публичните органи са доказали наличието на такъв риск. Правилата във връзка с прилагането на този допълнителен критерий са определени в част Б от приложение I.
2. Ако държавите членки решат да прилагат един или повече от критериите за допустимост, посочени в член 64, параграф 1, букви а)-в) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и допълнителния критерий, посочен в параграф 1 от настоящия член, при издаване на разрешения за нови лозови насаждения те могат да прилагат подобни критерии на национално или на по-ниско териториално равнище.
3. Когато държавите членки прилагат един или няколко критерия за приоритетност от посочените в член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, се прилагат правилата, установени в части А-З от приложение II към настоящия регламент.
Държавите членки могат също така да прилагат допълнителния обективен и недискриминационен критерий, свързан с предисторията на спазване на правилата от производители и организации с идеална цел в социалната област, които са получили земи, конфискувани в случаи, свързани с тероризъм и други форми на престъпност. Правилата във връзка с прилагането на тези допълнителни критерии са определени в част И от приложение II.
4. Ако държавите членки решат да прилагат един или повече от критериите за приоритетност, посочени в член 64, параграф 2, букви а)- з) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, както и допълнителния критерий, посочен в параграф 3 от настоящия член, при издаването на разрешения за нови лозови насаждения те могат да прилагат по еднообразен начин подобни критерии на национално равнище или с различна степен на значимост в различите области на държавите членки.
5. Използването на един или няколко от критериите, посочени в член 64, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, като критерии за допустимост на някое от географските равнища, посочени в член 63, параграф 2, се счита за надлежно обосновано за целите на член 64, параграф 1, буква г), ако използването им цели преодоляването на определен проблем в лозаро-винарския сектор на съответното географско равнище, който може да бъде решен само чрез подобно ограничение.
6. Без да се засягат правилата, установени в приложения I и II по отношение на специфичните критерии за допустимост и приоритетност, държавите членки приемат допълнителни мерки, когато е необходимо, за да се избегне заобикалянето от страна на заявителите на критериите за допустимост и приоритетност, включени в тези приложения.
Член 3
Разрешения за предварително презасаждане
Държавите членки могат да обвържат издаването на разрешение за производители, които се ангажират да изкоренят лозовите насаждения от дадена площ в съответствие с член 66, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, с предоставянето на гаранция.
Във всички случаи, ако изкореняването не бъде извършено от производителите до края на четвъртата година, считано от датата, на която са засадени новите лозови насаждения, по отношение на набелязаната площ, която не е била изкоренена, се прилага член 71 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 4
Ограничения за презасаждане
Държавите членки могат да ограничат презасаждането въз основа на член 66, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, когато съответната площ, която ще бъде презасадена, е част от площи, за които издаването на разрешения за нови насаждения е ограничено в съответствие с член 63, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013, и при условие че решението е обосновано от нуждата да се избегне доказан риск от значително обезценяване на определено защитено наименование за произход или защитено географско указание.
Рискът от значително обезценяване, посочен в първа алинея, не е налице, ако:
а)
съответната площ, която ще бъде презасадена, се намира в същата област на защитено наименование за произход или защитено географско указание като изкоренената площ и презасаждането на лозя отговаря на спецификацията на защитеното наименование за произход или защитеното географско указание, приложима за изкоренената площ;
б)
презасаждането е насочено към производството на вина без географско указание, при условие че заявителят поема същите ангажименти като определените в точка 2 от части А и Б от приложение I към настоящия регламент по отношение на новите насаждения.
Член 5
Санкции и възстановяване на разходи
Държавите членки налагат финансови санкции на производителите, които не спазват задължението, предвидено в член 71, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Минималният размер на финансовата санкция е:
а)
6 000 евро на хектар, ако производителят изкорени всички неразрешени засаждения в рамките на четири месеца от датата, на която е бил уведомен за нарушението, както е посочено в член 71, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013;
б)
12 000 EUR на хектар, ако производителят изкорени всички неразрешени засаждения през първата година след изтичането на четиримесечния срок;
в)
20 000 EUR на хектар, ако производителят изкорени всички неразрешени засаждения след първата година след изтичането на четиримесечния срок.
Ако годишните приходи, получени от площите със съответните лозя, се оценяват на над 6 000 EUR на хектар, държавите членки могат да увеличат минималните суми, посочени във втората алинея, пропорционално на средния годишен доход на хектар, определен за съответната площ.
Ако държавата членка гарантира изкореняването на неразрешените насаждения със собствени средства, съответните разходи за сметка на производителите съгласно член 71, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се изчисляват обективно, като се вземат под внимание разходите за труд, за използване на машини и транспортните и другите разходи. Тези разходи следва да бъдат добавени към приложимите санкции.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) 2015/560,
15. detsember 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 viinapuude istutuslubade andmise süsteemi osas
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, (1) eriti selle artiklit 69,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (2) eriti selle artikli 64 lõiget 6,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1308/2013 II osa I jaotise III peatükk sisaldab viinapuude istutuslubade andmise süsteemi eeskirju, millega tühistatakse ja asendatakse alates 1. jaanuarist 2016 istutusõiguste üleminekurežiim, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 (3) II osa I jaotise III peatüki IVa jao II alajaos. Nimetatud peatükis sätestatakse viinapuude istutuslubade andmise süsteemi kestuse, haldamise ja kontrolli eeskirjad ning antakse komisjonile õigus võtta vastu süsteemi haldamist reguleerivaid delegeeritud õigusakte. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 II osa I jaotise III peatüki IVa jao II alajaos sätestatud istutusõiguste üleminekurežiim jääb vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 230 lõike 1 punkti b alapunktile ii kehtima kuni 31. detsembrini 2015.
(2)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artiklis 62 on sätestatud liikmesriikidele üldine nõue anda viinapuude istutusluba tootjale, kes on esitanud taotluse viinapuude istutamiseks või taasistutamiseks. Samal ajal on kõnealuse artikli lõikes 4 sätestatud, et teatavate alade puhul viinapuude istutamise lubade andmise süsteemi ja seega ka nimetatud üldist nõuet ei kohaldata. On vaja sätestada nimetatud erandi kohaldamise tingimusi käsitlevad eeskirjad. Et vältida uuest süsteemist kõrvalehoidmist, tuleks katseteks mõeldud piirkondi või pooktaimede kasvatusi kasutada vaid kindlaksmääratud otstarbeks ning sellistel aladel toodetud viinamarjasaadusi ei tohiks turustada, v.a juhul, kui liikmesriik leiab, et turuhäire oht puudub. Olemasolevatel katseistandustel ja pooktaimede kasvatustel tuleks lubada tegevust jätkata praegu kehtivate eeskirjade kohaselt, et tagada sujuv üleminek istutusõiguste süsteemilt uuele viinapuude istutusubade andmise süsteemile. Kasvualade suhtes, kust saadav vein ja viinamarjasaadused on mõeldud ainult viinamarjakasvataja oma majapidamise tarbeks, tuleks kohaldada kõnealust erandit põhjendusega, et nad ei tekita teatavatel tingimustel turuhäireid. Samal põhjusel tuleks kõnealuseid erandeid laiendada ka samaväärsetele tingimustele vastavatele organisatsioonidele, kes ei tegele äritegevusega. Erandi alla peaksid kuuluma ka kasvualad, mille on loonud tootjad, kes on kaotanud teatava viinapuude kasvuala siseriikliku õiguse kohaselt avalikes huvides toimunud sundvõõrandamise tõttu, eeldusel et viinapuude kasvualast ilmajäämine toimus tootja soovist sõltumata. Siiski tuleks kehtestada uue kasvuala maksimaalse pindala tingimus, et vältida viinapuude istutuslubade andmise süsteemi üldiste eesmärkide õõnestamist.
(3)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud lubade andmise eeskirjad uusistutuseks ning esitatud rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumid, mida liikmesriigid võivad kohaldada. Tuleks kehtestada mõnede rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumidega seotud eritingimused, et luua võrdsed tingimused nende rakendamiseks ja vältida, et tootja, kellele antakse luba, hoiaks lubade andmise süsteemist kõrvale. Tuleks lisada kolm uut kriteeriumi: uus rahastamiskõlblikkuskriteerium, mis käsitleb kaitstud geograafiliste tähiste maine seadusvastase omastamise ohtu; uus prioriteetsuskriteerium, mille kohaselt antaks eelis neile tootjatele, kes täidavad süsteemi eeskirju ega hülga enda valduses olevaid viinapuude kasvualasid; ning uus prioriteetsuskriteerium, mille kohaselt antaks eelis sotsiaalse eesmärgiga mittetulunduslikele organisatsioonidele, kes on saanud oma valdusse maad, mis on konfiskeeritud seoses terrorismi või muud liiki kuritegudega. Uus rahastamiskõlblikkuskriteerium vastab vajadusele kaitsta konkreetsete geograafiliste tähiste mainet samaväärselt kui konkreetsete päritolunimetuste mainet, tagades et uued istutused neid ei ähvarda. Esimese prioriteetsuskriteeriumi alusel antaks eeliseid teatavatele taotlejatele selle eest, et nad järgivad lubade andmise süsteemi eeskirju ega taotle uusistutuste lube juhul, kui neil on täisistutatud alasid, millel ei toimu tootmist ja mille alusel võiks taasistutuslube saada. Teise uue prioriteetsuskriteeriumi eesmärk on anda eelis sotsiaalse eesmärgiga mittetulunduslikele organisatsioonidele, kes on saanud oma valdusse maad, mis on konfiskeeritud seoses terrorismi või muud liiki kuritegudega, et kasutada sotsiaalselt maad, mis võiks vastasel juhul tootmisest välja jääda.
(4)
Võttes arvesse määruse (EL) nr 1306/2013 artiklit 118, ja et arvestada konkreetse territooriumi erinevate alade looduslikke ja sotsiaalmajanduslikke erinevusi ning tootjate erinevaid kasvatusstrateegiaid, tuleks liikmesriikidel lubada kohaldada määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõigetes 1 ja 2 osutatud rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriume ning käesoleva määrusega lisatavaid uusi rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriume erinevalt piirkondlikul tasandil, konkreetsete, kindla kaitstud päritolunimetusega kasvatusalade, konkreetsete, kindla kaitstud geograafilise tähisega kasvatusalade ja ilma geograafilise tähiseta kasvatusalade suhtes. Sellised erinevused kriteeriumide kohaldamisel konkreetse territooriumi erinevatel aladel peaksid põhinema alati nende alade vahelistel erinevustel.
(5)
Selleks et reageerida kõrvalehoidmise juhtumitele, millega käesolevas õigusaktis ei ole arvestatud, peaksid liikmesriigid võtma meetmed, et loataotlejad ei saaks rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumidest kõrvale hoida, kui nende tegevus ei ole juba hõlmatud käesoleva määruse kohaste konkreetsetest rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumidest kõrvalehoidmise vastaste sätetega.
(6)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõikes 2 on sätestatud tootja poolt välja juurida lubatud viinapuude ja vastistutatud viinapuude kooseksisteerimise võimalus. Liikmesriikidel peaks eeskirjade eiramise ärahoidmiseks olema võimalus tagada asjakohaste vahenditega, et täidetaks võetud väljajuurimiskohustust, sh nõuet esitada tagatis eeldatava taasistutusloa väljastamisel. Peale selle on vaja täpsustada, et juhul, kui väljajuurimist ei teostata kõnealuses sättes osutatud nelja-aastase tähtaja jooksul, loetakse kohustusealusele alale istutatud viinapuid loata istutatuiks.
(7)
Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõike 3 kohaselt võivad liikmesriigid tunnustatud ja representatiivsete kutseorganisatsioonide soovituste alusel piirata taasistutust piirkondades, mis vastavad kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide valmistamise nõuetele. Selliste piiramisotsuste põhjused tuleks määrata kindlaks, et sätestada selgelt nende kohaldamisala piirid, tagades samal ajal süsteemi ühtsuse, ja hoida ära sellest kõrvalehoidmine. Eelkõige tuleks tagada, et määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõikega 1 kehtestatud automaatne taasistutuslubade andmine ei takistaks liikmesriikide võimalust piirata konkreetsetes piirkondades lubade andmist vastavalt artikli 63 lõike 2 punktile b ja artikli 63 lõikele 3. Sellegipoolest tuleks täpsustada, et teatavaid erijuhte ei saa lugeda süsteemist kõrvalehoidmiseks.
(8)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 64 on nähtud ette halduskaristused rahastamiskõlblikkuskriteeriumide, võetud kohustuste ja muude põllumajandussektorit reguleerivate õigusaktide rakendamisest tulenevate kohustuste mittetäitmise korral. Heidutava mõju tagamiseks peaksid liikmesriigid saama määrata nende karistuste suuruse vastavalt asjaomastel viinapuude kasvualadel toodetavate veinide kaubanduslikule väärtusele. Kooskõlas määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 71 lõikega 4 tuleks heidutava mõju tagamiseks kohaldada loata istutuste suhtes karistusi. Kõnealuste karistuste miinimumsuurused peaksid vastama aasta keskmisele sissetulekule viinapuude kasvuala hektarilt liidu tasandil, mõõdetuna brutomarginaalina viinapuude kasvuala hektari kohta. Tuleks kehtestada astmestik nimetatud miinimumväärtusest ülespoole, sõltuvalt mittetäitmise perioodi pikkusest. Liikmesriikidele tuleks anda ka võimalus kohaldada kindla piirkonna tootjate suhtes kõrgemaid miinimumkaristusi, kui liidu tasandil kindlaksmääratud miinimumtase on väiksem kui hinnanguline aasta keskmine sissetulek hektari kohta asjaomases piirkonnas. Karistuste miinimumväärtuste selline suurendamine peaks olema proportsionaalne hinnangulise aasta keskmise sissetulekuga hektari kohta piirkonnas, kus loata istutatud viinapuude kasvuala asub,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Viinapuude istutuslubade andmise süsteemist vabastatud piirkonnad
1. Määruse (EL) nr 1308/2013 II osa I jaotise III peatükiga kehtestatud lubade andmise süsteem viinapuude istutuseks ei kehti istutuse ja taasistutuse suhtes nimetatud määruse artikli 64 lõikes 4 osutatud piirkondades, mis vastavad asjaomastele, kõnealuse artikli lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud tingimustele.
2. Istutusest või taasistutusest katseteks mõeldud piirkondades või pooktaimede kasvatustes tuleb pädevaid ametiasutusi ette teavitada. Teated sisaldavad kogu asjakohast teavet nende alade kohta ja ajavahemikku, mil katse teostatakse või mille jooksul pooktaimede kasvatus toodangut annab. Pädevaid ametiasutusi tuleb teavitada ka osutatud ajavahemike pikendamisest.
Kui loetakse, et turuhäire ohtu ei ole, võivad liikmesriigid otsustada, et kõnealustel aladel esimeses lõigus osutatud ajavahemikel toodetud viinamarju ja viinamarjasaadusi tohib turustada. Osutatud ajavahemike lõpus tootja kas
a)
saab asjaomase ala jaoks loa kooskõlas määruse (EL) nr 1308/2013 artikliga 64 või 68, et seal toodetud viinamarju ja viinamarjasaadusi tohiks turustada, või
b)
juurib alal kasvavad viinapuud kooskõlas määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 71 lõikega 1 omal kulul üles.
Kõik katseteks mõeldud kasvualad või pooktaimede kasvatused, kuhu viinapuud on istutatud vastavalt uusistutusõigustele enne 1. jaanuari 2016, vastavad ka pärast nimetatud kuupäeva osutatud õiguste kasutamise tingimustele kuni katse- või pooktaimede kasvatuse tootmisaja lõpuni, milleks load on antud. Pärast nende ajavahemike möödumist kohaldatakse esimeses ja teises lõigus kehtestatud eeskirju.
3. Kasvualadel, kust saadav vein ja viinamarjasaadused on mõeldud ainult viinamarjakasvataja oma majapidamise tarbeks, toimub istutus või taasistutus järgmistel tingimustel:
a)
kasvuala pindala ei ületa 0,1 ha;
b)
asjaomane viinamarjakasvataja ei tegele ei veini ega muude viinamarjasaaduste kaubandusliku tootmisega.
Käesoleva lõike kohaldamisel võivad liikmesriigid lugeda teatavaid kaubandusliku tegevusega mittetegelevaid organisatsioone samaväärseks viinamarjakasvataja majapidamisega.
Liikmesriigid võivad otsustada, et esimeses lõigus osutatud istutustest tuleb teatada.
4. Tootja, kes on kaotanud teatava viinapuude kasvuala siseriikliku õiguse kohaselt avalikes huvides toimuva sundvõõrandamise raames, saab õiguse istutada uue kasvuala eeldusel, et selline uusistutatud kasvuala ei anna rohkem kui 105 % kaotatud kasvuala puhassaagist. Uusistutatud kasvuala registreeritakse istandusregistris.
5. Nende kasvualade väljajuurimine, mille suhtes kohaldatakse lõigetes 2 ja 3 osutatud erandeid, ei taga määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 kohase taasistutusloa saamist. Luba antakse siiski juhul, kui juuritakse välja lõikes 4 osutatud erandi alusel uusistutatud kasvuala.
Artikkel 2
Lubade andmise kriteeriumid
1. Kui liikmesriigid kohaldavad määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 1 punktis c nimetatud rahastamiskõlblikkuskriteeriumi, kehtivad käesoleva määruse I lisa A osas sätestatud eeskirjad.
Liikmesriigid võivad kohaldada ka täiendavat objektiivset ja mittediskrimineerivat kriteeriumi, et kohaldamine ei põhjustaks märkimisväärset konkreetse kaitstud geograafilise tähise maine väärkasutamise ohtu, mida eeldatakse, kui riiklikud ametiasutused ei ole sellist ohtu tõendanud. Kõnealuse täiendava kriteeriumi kohaldamist reguleerivad eeskirjad on kehtestatud I lisa B osas.
2. Kui liikmesriigid otsustavad kohaldada üht või mitut määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 1 punktides a-c osutatud rahastamiskõlblikkuskriteeriumi ja käesoleva artikli lõikes 1 osutatud lisakriteeriumi, võivad nad kohaldada neid kriteeriume uusistutuslubade andmisel kas riiklikul või madalamal territoriaalsel tasandil.
3. Kui liikmesriigid kohaldavad üht või mitut määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõikes 2 nimetatud prioriteetsuskriteeriumi, kehtivad käesoleva määruse II lisa osades A-H kehtestatud eeskirjad.
Liikmesriigid võivad kohaldada ka täiendavaid ja mittediskrimineerivaid kriteeriume seoses tootja varasema käitumisega ning seoses mittetulunduslike organisatsioonidega, kes on saanud oma valdusse maad, mis on konfiskeeritud seoses terrorismi või muud liiki kuritegudega. Nende täiendavate kriteeriumide kohaldamist reguleerivad eeskirjad on sätestatud II lisa I osas.
4. Kui liikmesriigid otsustavad kohaldada üht või mitut määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõike 2 punktides a-h ette nähtud prioriteetsuskriteeriumi ja käesoleva artikli lõikes 3 osutatud lisakriteeriumi, võivad nad kohaldada neid kriteeriume uusistutuslubade andmisel kas samamoodi riiklikul tasandil või erineva olulisustasemega liikmesriikide erinevate alade tasandil.
5. Ühe või mitme määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 64 lõikes 2 osutatud kriteeriumi kasutamist toetuskõlblikkuskriteeriumina ühel artikli 63 lõikes 2 nimetatud geograafilisel tasandil loetakse nõuetekohaselt põhjendatuks artikli 64 lõike 1 punkti d kohaldamiseks, kui sellise kasutamise eesmärk on lahendada konkreetset probleemi, mis mõjutab veinisektorit sellel konkreetsel geograafilisel tasandil ja mida saab lahendada üksnes sellise piiranguga.
6. See ei piira I ja II lisas sätestatud eeskirjade kohaldamist vajaduse korral konkreetsete rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumide suhtes, et vältida loataotlejate kõrvalehoidmist nimetatud lisades sisalduvatest rahastamiskõlblikkus- ja prioriteetsuskriteeriumidest.
Artikkel 3
Load eeldatavaks taasistutuseks
Liikmesriigid võivad seada loa andmise eeltingimuseks tootjatele, kes on kohustunud vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõikele 2 viinapuude kasvuala välja juurima, tagatise esitamise nõude.
Igal juhul, kui tootjad ei juuri viinapuid välja neljanda aasta lõpuks alates uute viinapuude istutamise kuupäevast, kohaldatakse kasvualade suhtes, mille suhtes võetud väljajuurimiskohustust ei ole täidetud, määruse (EL) nr 1308/2013 artiklit 71.
Artikkel 4
Taasistutamise piirangud
Liikmesriigid võivad piirata taasistutamist määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 66 lõike 3 alusel, kui konkreetne taasistutatav kasvuala asub piirkonnas, mille puhul uusistutuslubade andmine on piiratud kooskõlas määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 63 lõike 2 punktiga b, ning tingimusel, et vastav otsus on põhjendatud vajadusega vältida konkreetse kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise väärtuse märkimisväärse vähenemise hästi tõendatud ohtu.
Esimeses lõikes osutatud väärtuse märkimisväärse vähenemise ohtu ei ole, kui
a)
konkreetne taasistutamiseks määratud kasvuala asub samas kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise piirkonnas kui väljajuuritud kasvuala, ja kui viinapuude taasistutamine vastab samale kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise spetsifikaadile kui väljajuuritud kasvuala;
b)
taasistutamise eesmärk on toota geograafilise tähiseta veine tingimusel, et taotleja võtab samad kohustused, mis on sätestatud uusistutuste kohta käesoleva määruse I lisa A ja B osa punktis 2.
Artikkel 5
Karistused ja kulude sissenõudmine
Liikmesriigid kohaldavad rahalisi karistusi tootjaile, kes ei täida määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 71 lõikes 1 sätestatud kohustust.
Rahaliste karistuste miinimumsumma on
a)
6 000 eurot/ha, kui tootja juurib kõik loata istutatud viinapuud välja nelja kuu jooksul alates päevast, kui teda rikkumisest teavitatakse, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 71 lõikes 2;
b)
12 000 eurot/ha, kui tootja juurib kõik loata istutatud viinapuud välja esimese aasta jooksul nimetatud nelja kuu möödumise järel;
c)
20 000 eurot/ha, kui tootja juurib kõik loata istutatud viinapuud välja pärast aasta möödumist nimetatud nelja kuu möödumise järel.
Kui aasta sissetulekut viinapuude kasvuala asukohapiirkonnas hinnatakse kõrgemaks kui 6 000 eurot/ha, võivad liikmesriigid teises lõigus sätestatud miinimumsummasid suurendada proportsionaalselt hinnangulise aasta keskmise sissetulekuga hektari kohta selles piirkonnas.
Kui liikmesriik tagab loata istutatud viinapuude väljajuurimise oma vahenditega, arvutatakse asjaomased tootjalt sissenõutavad kulud määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 71 lõike 2 kohaselt objektiivselt, võttes arvesse tööjõu, masinate kasutamise ja transpordikulu ning muid tekkinud kulusid. Nimetatud kulud lisatakse kohaldatavale karistusele.
Artikkel 6
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 15. detsember 2014