РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1022/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган) във връзка с предоставянето на конкретни задачи на Европейската централна банка съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
На 29 юни 2012 г. държавните и правителствените ръководители на държавите от еврозоната призоваха Комисията да представи предложения за осигуряване на единен надзорен механизъм с участието на Европейската централна банка (ЕЦБ). В заключенията си от 29 юни 2012 г. Европейският съвет прикани своя председател да разработи, в тясно сътрудничество с председателя на Комисията, председателя на Еврогрупата и председателя на ЕЦБ, конкретна, обвързана със срокове пътна карта за постигането на истински икономически и паричен съюз, включваща специфични предложения за запазване на единството и целостта на вътрешния пазар в областта на финансовите услуги.
(2)
Осигуряването на единен надзорен механизъм е първата стъпка към създаване на Европейски банков съюз, основаващ се на наистина единна нормативна уредба за финансовите услуги и нови рамки за гарантиране на депозитите и за оздравяване на банки.
(3)
С цел прилагане на единен надзорен механизъм, с Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (4) се възлагат конкретни задачи на ЕЦБ по отношение на политиките, свързани с пруденциалния надзор върху кредитните институции в държавите-членки, чиято парична единица е еврото и се позволява на други държави-членки да установят тясно сътрудничество с ЕЦБ.
(4)
С възлагането на надзорни задачи на ЕЦБ, свързани с кредитните институции в някои държави-членки, не следва по никакъв начин да се възпрепятства функционирането на вътрешния пазар на финансовите услуги. Поради това Европейският надзорен орган (Европейският банков орган) („ЕБО“), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) следва да запази своята роля, както и всички свои съществуващи правомощия и задачи: той следва да продължи да разработва и да допринася за последователното прилагане на единната нормативна уредба, приложима за всички държави-членки, както и да насърчава сближаването на надзорните практики в целия Съюз.
(5)
От основно значение е банковият съюз да включва демократични механизми за отчетност.
(6)
При изпълнение на възложените му задачи и като взема предвид целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции, ЕБО следва да отчита изцяло различията между кредитните институции, техните размери и бизнес модели, както и системните ползи от разнообразието в европейската банкова индустрия.
(7)
За да се насърчат най-добрите практики за надзор в рамките на вътрешния пазар, от основно значение е единната нормативна уредба да се придружава от европейско ръководство за надзор над финансовите институции, изготвено от ЕБО след консултация с компетентните органи. Посоченото ръководство за надзор следва да идентифицира най-добрите практики в Съюза по отношение на надзорните методологии и процеси, за да се постигне спазването на основните международни принципи и основните принципи на Съюза. Ръководството не следва да е под формата на правно обвързващи актове или да ограничава надзора, основан на преценка. То следва да обхваща всички въпроси, попадащи в правомощията на ЕБО, включително, доколкото е приложимо, защитата на потребителите и борбата срещу изпирането на пари. В него следва да се определят измерими параметри и методологии за оценка на риска, ранни предупреждения, както и критерии за надзорни действия. Компетентните органи следва да използват ръководството. Използването на ръководството следва да се счита за съществен елемент в оценката на конвергенцията на надзорните практики и по отношение на партньорската проверка съгласно Регламент (ЕС) № 1093/2010.
(8)
ЕБО следва да може да изиска информация от финансови институции, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1093/2010, във връзка с всяка информация, до която тези финансови институции имат законен достъп, включително информация, притежавана от лица, които получават възнаграждение от тези финансови институции за извършване на съответните дейности, за одити, предоставени на тези финансови институции от външни одитори и копия на съответни документи, счетоводни книги и записи.
(9)
Исканията за информация от ЕБО следва да са надлежно обосновани и мотивирани. Възраженията срещу конкретни искания за информация от ЕБО, въз основа на несъответствие с Регламент (ЕС) № 1093/2010, следва да се повдигат съобразно съответните процедури. Когато даден адресат на искане за информация повдигне подобни възражения, това не следва да го освобождава от задължението да предостави информацията. Съдът на Европейския съюз следва да има компетентността да решава, съобразно посочените в Договора за функционирането на Европейския съюз процедури, дали конкретно искане за информация от ЕБО съответства на посочения регламент.
(10)
Следва да бъдат гарантирани вътрешния пазар и сближаването в Съюза, и в този контекст следва внимателно да се обсъдят предизвикващи загриженост въпроси свързани с управлението на ЕБО и правилата за гласуване, и следва да се гарантира равно третиране на държавите-членки, участващи в единния надзорен механизъм (ЕНМ), създаден с Регламент (ЕС) № 1024/2013, и на другите държави-членки.
(11)
Като се има предвид, че ЕБО, в чиято работа участват с равни права всички държави-членки, беше създаден с цел да разработва и допринася за последователното прилагане на единната нормативна уредба и да повишава съгласуваността на надзорните практики в целия Съюз, и като се има предвид водещата роля на ЕЦБ в рамките на ЕНМ, е необходимо на ЕБО да бъдат предоставени адекватни инструменти, които да му позволят да изпълнява ефикасно възложените му задачи, свързани с целостта на вътрешния пазар.
(12)
С оглед на надзорните задачи, възложени на ЕЦБ с Регламент (ЕС) № 1024/2013, ЕБО следва да може да изпълнява своите задачи и по отношение на ЕЦБ по същия начин, по който извършва това спрямо другите компетентни органи. По-конкретно, съществуващите механизми за уреждане на разногласия и мерки при извънредни ситуации следва да бъдат съответно адаптирани, за да останат ефективни.
(13)
За да може да изпълнява своята помощна и координираща роля при спешни ситуации, ЕБО следва да получава пълна информация за всички съответни процеси и следва да бъде канен да участва като наблюдател във всички съответни срещи на съответните компетентни органи, включително да има право на изказвания и да предоставя всякакъв друг принос.
(14)
Процедурите при гласуване в неговия Съвет на надзорниците следва да бъдат променени, за да се осигури адекватното отчитане на интересите на всички държави-членки и да се позволи правилното функциониране на ЕБО с оглед запазване и задълбочаване на вътрешния пазар на финансовите услуги.
(15)
Решенията относно нарушенията на правото на Съюза и относно уреждането на разногласия следва да бъдат разглеждани от независима група, чийто състав включва членове на Съвета на надзорниците с право на глас, които не са в конфликт на интереси, и е определен от Съвета на надзорниците. Решенията, които групата предлага на Съвета на надзорниците, следва да се приемат с обикновено мнозинство от членовете на Съвета на надзорниците с право на глас, което следва да включва обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на участващите в ЕНМ държави-членки и обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на държави-членки, които не участват („неучастващи държави-членки“).
(16)
Решенията относно действия в извънредни ситуации следва да се приемат с обикновено мнозинство от Съвета на надзорниците, което следва да включва обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на участващите държави-членки и обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на неучастващите държави-членки.
(17)
Решенията относно актовете, посочени в членове 10-16 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, и мерките и решенията, приемани съгласно член 9, параграф 5, трета алинея и глава VI от посочения регламент, следва да се приемат с квалифицирано мнозинство от Съвета на надзорниците, което следва да включва поне обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на участващите държави-членки и обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на неучастващите държави-членки.
(18)
ЕБО следва да разработи процедурен правилник, осигуряващ независимостта и обективността на групата.
(19)
Съставът на Управителния съвет следва да бъде балансиран, като следва да бъде гарантирано, че неучастващите държави-членки са подходящо представени.
(20)
При назначаването на членовете на вътрешните органи и комитети на ЕБО следва да се осигури географски баланс между държавите-членки.
(21)
С цел да се осигури правилното функциониране на ЕБО и подходящото представителство на всички държави-членки, процедурите при гласуване, съставът на Управителния съвет и съставът на независимата група следва да бъдат наблюдавани. Те следва да бъдат преразгледани след подходящ период от време, като се отчитат натрупаният опит и развития.
(22)
Никоя държава-членка или група държави-членки не следва да бъде подложена на пряка или косвена дискриминация като място за финансови услуги.
(23)
На ЕБО следва да бъдат осигурени съответните финансови и човешки ресурси за да може да изпълнява адекватно всякакви допълнителни задачи, които му се възлагат съгласно настоящия регламент. Процедурата за изготвянето, изпълнението и контрола на неговия бюджет, установена в членове 63 и 64 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, следва да отчете надлежно тези допълнителни задачи. ЕБО следва да гарантира съблюдаването на най-високите стандарти за ефективност.
(24)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно постигането на високо равнище на ефективно и съгласувано пруденциално регулиране и надзор във всички държави-членки, защита на интегритета, ефективността и нормалното функциониране на вътрешния пазар и поддържане на стабилността на финансовата система, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, с оглед обхвата на действието, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(25)
Поради това Регламент (ЕС) № 1093/2010 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1093/2010 се изменя, както следва:
1)
член 1 се изменя, както следва:
a)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Органът действа в рамките на правомощията, предоставени от настоящия регламент, и на приложното поле на Директива 94/19/ЕО, Директива 2002/87/ЕО, Директива 2002/87/ЕО, Регламент (ЕО) № 1781/2006, Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници (6), Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 June 2013 относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (7) и - доколкото тези актове са приложими за кредитните и финансови институции и компетентните органи, които упражняват надзор върху тях, в рамките на приложимите части от Директива 2002/65/ЕО, Директива 2005/60/ЕО, Директива 2007/64/ЕО и Директива 2009/110/ЕО, включително на всички директиви, регламенти и решения, основаващи се на тези правни актове, и на всеки друг правно обвързващ акт на Съюза, с който се възлагат задачи на Органа. Органът действа също така в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013 (8) на Съвета.
б)
в параграф 5 втората алинея се заменя със следното:
„За постигането на тези цели Органът допринася за последователното, ефикасно и ефективно прилагане на актовете, посочени в параграф 2, насърчава конвергенцията на надзорните практики, предоставя становища за Европейския парламент, Съвета и Комисията и извършва икономически анализ на пазарите с оглед насърчаване на постигането на целите на Органа.“;
в)
в параграф 5 четвъртата алинея се заменя със следното:
„При изпълнение на своите задачи Органът действа независимо, безпристрастно и по недискриминационен начин, в интерес на Съюза като цяло.“;
2)
в член 2, параграф 2 буква е) се заменя със следното:
„е)
компетентните или надзорните органи, определени в актовете на Съюза, посочени в член 1, параграф 2 от настоящия регламент, включително Европейската централна банка по отношение на задачите, възложени ѝ съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, от Регламент (ЕС) № 1094/2010 и от Регламент (ЕС) № 1095/2010.“;
3)
член 3 се заменя със следния текст:
„Член 3
Отчетност на Органите
Органите, посочени в член 2, параграф 2, букви а)-г), се отчитат пред Европейския парламент и пред Съвета. Европейската централна банка се отчита пред Европейския парламент и пред Съвета по отношение на изпълнението на надзорните задачи, възложени ѝ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013 в съответствие с посочения регламент.“;
4)
в член 4, точка 2 подточка i) се заменя със следното:
„i)
компетентните органи по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС и включително Европейската централна банка във връзка със задачите, възложени ѝ съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, на Директива 2007/64/ЕО, както и посочените в Директива 2009/110/ЕО;“;
5)
член 8 се изменя, както следва:
a)
параграф 1 се изменя, както следва:
(i)
буква а) се заменя със следното:
„a)
да допринася за установяването на висококачествени общи регулаторни и надзорни стандарти и практики, по-специално чрез предоставянето на становища за институциите на Съюза, както и чрез разработване на насоки, препоръки, проекти на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, както и на други мерки, които се основават на посочените в член 1, параграф 2 законодателни актове;
аа)
да разработва и поддържа в актуализиран вид европейско ръководство за надзор над финансовите институции в Съюза, което определя най-добрите надзорни практики по отношение на методологиите и процесите, като отчита, наред с другото, промените в бизнес практиките и бизнес моделите на финансовите институции. Европейското ръководство за надзор;“;
(ii)
буква в) се заменя със следното:
„в)
да улеснява делегирането на задачи и отговорности сред компетентните органи;“;
(iii)
буква и) се заменя със следното:
„и)
да насърчава последователната и съгласувана работа на колегиите от надзорни органи, наблюдението, оценката и измерването на системния риск, разработването и координирането на планове за възстановяване и оздравяване, като осигурява висока степен на защита на вложителите и инвеститорите в целия Съюз и разработва методи за оздравяване на проблемни финансови институции и оценка на необходимостта от съответни инструменти за финансиране, с оглед на стимулиране на сътрудничеството между компетентните органи, участващи в управлението на кризата, по отношение на трансграничните институции, които имат потенциала да породят системен риск, в съответствие с членове 21-26;“;
(iv)
буква л) се заличава;
(б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Когато изпълнява задачите си съгласно настоящия регламент, Органът:
a)
използва пълните правомощия на негово разположение; както и
б)
отчита изцяло различните видове, бизнес модели, и размери на кредитните институции, като взема предвид целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции.“;
в)
вмъква се следният параграф:
„2a. При осъществяване на задачите, посочени в параграф 1, и при упражняване на посочените в параграф 2 правомощия Органът се съобразява надлежно с принципите за по-добро регулиране, включително с резултатите от анализа на разходите и ползите, изготвен съгласно настоящия регламент.“;
6)
член 9 се изменя, както следва:
a)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Органът създава, като своя неразделна част, Комитет за финансови иновации, който обединява всички съответни компетентни надзорни органи, с цел да се постигне координиран подход в регулаторното и надзорното третиране на нови или иновативни финансови дейности и да се предоставят на Органа съвети, които да бъдат представени пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“;
б)
в параграф 5 четвъртата алинея се заменя със следното:
„Органът може също така да направи оценка на необходимостта от забрана или ограничаване на определени видове финансови дейности и в случай на необходимост, да информира Комисията и компетентните органи с цел да се улесни приемането на такава забрана или ограничение.“;
7)
член 18 се изменя, както следва:
a)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. В случай на неблагоприятни процеси, които може сериозно да застрашат правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или стабилността на цялата финансова система в Съюза или на част от нея, Органът активно подпомага и при необходимост координира всякакви действия, предприети от съответните компетентни надзорни органи.
За да може да изпълнява тази помощна и координираща роля, Органът получава пълна информация за всички съответни процеси и получава покана да участва като наблюдател във всички съответни срещи на съответните компетентни надзорни органи.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Когато Съветът е приел решение съгласно параграф 2 и когато при изключителни обстоятелства са необходими координирани действия от страна на компетентните органи в отговор на неблагоприятни процеси, които могат да застрашат сериозно правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или стабилността на цялата финансова система в Съюза или на част от нея, Органът може да приеме индивидуални решения, в които се изисква компетентните органи да предприемат, в съответствие с посочените в член 1, параграф 2 законодателни актове, необходимите действия в отговор на такива процеси, като гарантират, че финансовите институции и компетентните органи изпълняват изискванията, предвидени в тези законодателни актове.“;
8)
в член 19, параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Без да се засягат правомощията, предвидени в член 17, ако даден компетентен орган не е съгласен с процедурата или същността на дадено действие или бездействие на друг компетентен орган в случаите, определени в посочените в член 1, параграф 2 актове на Съюза, Органът, по искане на един или повече от засегнатите компетентни органи, може да съдейства на компетентните органи да постигнат съгласие в съответствие с процедурата, предвидена в параграфи 2-4 от настоящия член.“;
9)
вмъква се следният член:
„Член 20а
Сближаване на процедурите за надзорен преглед
В рамките на своите правомощия Органът насърчава конвергенцията на процедурите за надзорен преглед и оценка в съответствие с Директива 2013/36/ЕС, за да се постигнат силни надзорни стандарти в Съюза.“;
10)
член 21 се изменя, както следва:
a)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. В рамките на своите правомощия Органът насърчава ефективното, ефикасно и последователно функциониране на предвидените в Регламент (ЕС) № 575/2013 и в Директива 2013/36/ЕС колегии от надзорни органи и укрепва последователното прилагане на правото на Съюза от колегии от надзорни органи. С цел да се сближат най-добрите надзорни практики Органът насърчава съвместни планове за надзор и съвместни проверки, а служители на Органа могат да участват в дейностите на колегии от надзорни органи, включително проверки на място, извършвани съвместно от два или повече компетентни органа.“;
б)
в параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. Органът поема водещата роля за гарантиране на последователното функциониране на колегиите от надзорни органи по отношение на трансграничните институции в целия Съюз, като отчита системния риск, породен от финансовите институции, посочени в член 23, и когато е уместно, свиква заседание на дадена колегия.”;
11)
в член 22 се вмъква следният параграф:
„1a. Най-малко веднъж годишно Органът преценява дали е уместно да бъдат извършени оценки в целия Съюз на устойчивостта на финансовите институции в съответствие с член 32 и уведомява Европейския парламент, Съвета и Комисията за своите преценки. При извършването на тези оценки в целия Съюз и когато Органът счита това за уместно, той оповестява резултатите за всяка участваща финансова институция.”;
12)
в член 25 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Органът подпомага и участва активно в разработването и координацията на ефективни, последователни и актуални планове за възстановяване и преструктуриране на финансовите институции. Органът също така оказва съдействие при разработването, когато това е предвидено в актовете на Съюза, посочени в член 1, параграф 2, на процедури при извънредни ситуации и превантивни мерки за свеждане до минимум на системните последици от евентуални затруднения.“;
13)
в член 27, параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„2. Органът предоставя своята оценка на необходимостта от система от съгласувани, стабилни и надеждни механизми за ресурсно осигуряване с подходящите финансови инструменти, обвързани с набор от координирани договорености за управление на кризи.”;
14)
в член 29, параграф 2 се добавя следната алинея:
„С цел изграждане на обща надзорна култура Органът разработва и поддържа в актуализиран вид европейско ръководство за надзор над финансовите институции за целия Съюз, като отчита, наред с другото, промените в бизнес практиките и бизнес моделите на финансовите институции. Европейското ръководство за надзор определя най-добрите надзорни практики по отношение на методологиите и процесите.”;
15)
в член 30 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Въз основа на партньорска проверка Органът може да издаде насоки и препоръки съгласно член 16. В съответствие с член 16, параграф 3 компетентните органи се стремят да следват тези насоки и препоръки. При разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение в съответствие с членове 10-15 Органът взема предвид резултата от партньорската проверка наред с всякаква друга информация, получена при изпълнението на неговите задачи, с цел осигуряване на конвергенцията на стандартите и практиките от най-високо качество.
3a. Органът представя становище на Комисията когато партньорската проверка или друга информация, получена при изпълнението на неговите задачи, покаже, че е необходима законодателна инициатива за гарантиране на по-нататъшното хармонизиране на пруденциалните правила.“;
16)
в член 31 вторият параграф се изменя, както следва:
a)
буква б) се заменя със следното:
„б)
определяне на обхвата и когато е уместно, проверяване на надеждността на информацията, която следва да се предостави на всички заинтересовани компетентни органи;“;
б)
букви г), д) и е)се заменят със следното:
„г)
незабавно уведомяване на ЕССР, Съвета и Комисията за потенциални извънредни ситуации;
д)
предприемане на всички подходящи мерки в случай на процеси, които могат да застрашат функционирането на финансовите пазари, с оглед координацията на действията, предприети от съответните компетентни органи;
е)
централизиране на информацията, получена от компетентните органи в съответствие с членове 21 и 35 като резултат от регулаторните задължения за докладване на институциите. Органът предоставя тази информация на другите заинтересовани компетентни органи.“;
17)
член 32 се изменя, както следва:
a)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. В сътрудничество с ЕССР Органът инициира и координира извършването в целия Съюз на оценки на устойчивостта на финансовите институции спрямо неблагоприятни пазарни тенденции. За тази цел той разработва:
a)
общи методики за оценка на въздействието от икономическите сценарии върху финансовото състояние на дадена институция;
б)
общи подходи за съобщаване на резултатите от тези оценки на устойчивостта на финансовите институции;
в)
общи методологии за оценка на въздействието на определени продукти или процеси на дистрибуция върху дадена институция; както и
г)
общи методологии за оценка на активите, когато е необходимо за целите на стрес тестването.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„3a. За целите на провеждането в целия Съюз на оценки на устойчивостта на финансовите институции по настоящия член, Органът може, в съответствие с член 35 и при спазване на посочените в него условия, да поиска информация директно от тези финансови институции. Той може също така да поиска от компетентните органи да направят специални прегледи. Той може да изисква от компетентните органи да извършват инспекции на място и може да участва в такива инспекции на място в съответствие с член 21 и при спазване на посочените в него условия, за да се гарантира съпоставимост и надеждност на методите, практиките и резултатите.
3б. Органът може да поиска от компетентните органи да изискват от финансовите институции да подложат на независим одит информацията, която трябва да представят съгласно параграф 3а.“;
18)
член 35 се изменя, както следва:
a)
параграфи 1, 2 и 3 се заменят със следното:
„1. По искане на Органа компетентните органи предоставят на Органа цялата информация, която му е необходима, в определени формати, за да изпълни възложените му с настоящия регламент задачи, при условие че имат законен достъп до съответната информация. Информацията трябва да е точна, последователна, пълна и своевременна.
2. Органът може също така да поиска информацията да се предоставя периодично и в определен формат или в съпоставими модели, одобрени от Органа. Когато е възможно, за тези искания се използват общи формати за докладване.
3. При надлежно обосновано искане от страна на компетентен орган Органът предоставя всякаква информация, необходима на компетентния орган за изпълнението на неговите задачи, при спазване на задълженията за опазване на професионалната тайна, предвидени в секторното законодателство и в член 70 от настоящия регламент.“;
б)
в параграф 6, първа алинея се заменя със следното:
„6. Ако цялостната и точна информация не е налична или не е предоставена своевременно в съответствие с параграф 1 или 5, Органът може да изиска информация, като отправи надлежно обосновано и мотивирано искане, директно от:
a)
съответните финансови институции,
б)
холдингови дружества или клонове на съответна финансова институция,
в)
нерегулирани оперативни структури в рамките на дадена финансова група или конгломерат, които са значими за финансовите дейности на съответните финансови институции.
Адресатите на подобно искане незабавно предоставят на Органа ясна, точна и пълна информация.“;
в)
добавя се следния параграф:
„7a. Ако адресатите на дадено искане по параграф 6 не предоставят ясна, точна и пълна информация незабавно, Органът уведомява Европейската централна банка, когато това е приложимо, и съответните органи в съответните държави-членки, които в съответствие с националното законодателство си сътрудничат с Органа, с оглед гарантиране на пълен достъп до информацията и до всички документи, счетоводни книги и записи, до които адресатите разполагат със законен достъп, с цел проверка на информацията.“;
19)
член 36 се изменя, както следва:
a)
в параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„Ако Органът не предприеме действие в отговор на препоръка, той излага пред Съвета и пред ЕССР мотивите си да не предприема действия. ЕССР уведомява Европейския парламент за това в съответствие с член 19, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1092/2010.“;
б)
в параграф 5 третата алинея се заменя със следното:
„Когато компетентният орган в съответствие с член 17, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1092/2010 уведомява Съвета и ЕССР относно предприетите действия в отговор на препоръка, той взема надлежно под внимание мненията на Съвета на надзорниците и уведомява също така и Комисията.“;
20)
член 37 се изменя, както следва:
a)
в параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
„Групата на участниците в банковия сектор заседава по собствена инициатива, когато е необходимо, но във всички случаи най-малко четири пъти годишно.“;
б)
в параграф 4 първата алинея се заменя със следното:
„4. Органът предоставя цялата необходима информация при спазване на професионална тайна съгласно член 70 и осигурява подходящо секретарско обслужване за Групата на участниците в банковия сектор. На членовете на Групата на участниците в банковия сектор, представляващи организации с нестопанска цел, с изключение на представителите на сектора, се предоставят подходящи компенсации. Тези компенсации са най-малко еквивалентни на ставките за възстановяване на разходи на длъжностните лица съгласно дял V, глава 1, раздел 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Съюза, установени с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (9) (Правилника за длъжностните лица). Групата на участниците в банковия сектор може да създава работни групи по технически въпроси. Мандатът на членовете на Групата на участниците в банковия сектор е две години и половина, след което се провежда нова процедура за избор.
21)
член 40 се изменя, както следва:
a)
в параграф 1 буква г) се заменя със следното:
„г)
един представител, определен от надзорния съвет на Европейската централна банка, без право на глас;“;
б)
Вмъква се следният параграф:
„4a. По време на разискванията, които не се отнасят до отделни финансови институции, както това е предвидено в член 44, параграф 4, представителят, определен от надзорния съвет на Европейската централна банка може да бъде придружаван от представител на Европейската централна банка, който разполага с експертни познания в областта на задачите на централните банки.“;
22)
в член 41, параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„1a. За целите на член 17 Съветът на надзорниците свиква независима група, която се състои от председателя на Съвета на надзорниците и шестима други членове, които не са представители на компетентния орган, обвинен в нарушаване на правото на Съюза, и които нямат никакъв интерес, свързан с този въпрос, или преки връзки със съответния компетентен орган.
Всеки член на групата има един глас.
Решенията на групата се вземат, когато най-малко четирима от членовете гласуват в полза на решението.“;
2. За целите на член 19 Съветът на надзорниците свиква независима група, която се състои от председателя на Съвета на надзорниците и шестима други членове, които не са представители на компетентните органи - страни в разногласията, и които нямат никакъв интерес, свързан с този конфликт, или преки връзки със съответните компетентни органи.
Всеки член на групата има един глас.
Решенията на групата се вземат, когато най-малко четирима от членовете гласуват в полза на решението.
3. Групите, посочени в настоящия член предлагат решения съгласно член 17 или член 19 за окончателно приемане от Съвета на надзорниците.
4. Съветът на надзорниците приема процедурен правилник за групите, посочени в настоящия член.“;
23)
в член 42 се добавя следният параграф:
„Параграфи 1 и 2 не засягат задачите, възложени на Европейската централна банка с Регламент (ЕС) № 1024/2013.“;
24)
член 44 се изменя, както следва:
a)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Съветът на надзорниците взема решения с обикновено мнозинство от членовете си. Всеки член има един глас.
Чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф, по отношение на актовете, посочени в членове 10-16, и мерките и решенията, приети съгласно член 9, параграф 5, трета алинея и глава VI, Съветът на надзорниците взема решения с квалифицирано мнозинство от членовете си, както е определено в член 16, параграф 4 от Договора за Европейския съюз и в член 3 от Протокол № 36 относно преходните разпоредби, което включва най-малкото обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на държавите-членки, които са участващи държави-членки според определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 („участващи държави-членки“) и обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на държавите-членки, които не участват според определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 („неучастващи държави-членки“).
По отношение на решенията в съответствие с членове 17 и 19, предложеното от групата решение се приема с обикновено мнозинство от членовете на Съвета на надзорниците с право на глас, което включва обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на участващите държави-членки и обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на неучастващите държави-членки.
Чрез дерогация от третата алинея, от датата, на която четири или по-малко членове с право на глас са от компетентните органи на неучастващи държави-членки, предложеното от групата решение се приема с обикновено мнозинство от членовете на Съвета на надзорниците с право на глас, включващо най-малко един глас на членовете от компетентните органи на неучастващите държави-членки.
Всеки член с право на глас има един глас.
Съветът на надзорниците се стреми към постигане на единодушие по отношение на състава на групата по член 41, параграф 2. При липсата на единодушие решенията на Съвета на надзорниците се вземат с мнозинство от три четвърти от неговите членове с право на глас. Всеки член с право на глас има един глас.
По отношение на решенията, приемани по член 18, параграфи 3 и 4, и чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф, Съветът на надзорниците приема решения с обикновено мнозинство от неговите членове с право на глас, което включва обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на участващите държави-членки, и обикновено мнозинство от неговите членове от компетентните органи на неучастващите държави-членки.”;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Членовете, които не разполагат с право на глас, и наблюдателите, с изключение на председателя, изпълнителния директор и представителя на Европейската централна банка, номиниран от нейния надзорния съвет, не присъстват на разискванията в рамките на Съвета на надзорниците, свързани с отделни финансови институции, освен ако в член 75, параграф 3 или в актовете, посочени в член 1, параграф 2, не е предвидено друго.“;
в)
добавя се следният параграф:
„4a. Председателят на Органа има правомощието да свиква гласуване във всеки един момент. Без да се засяга това правомощие и ефективността на процедурите на Органа за вземане на решения, Съветът на надзорниците на Органа се стреми към постигане на консенсус при вземане на решения.“;
25)
в член 45, параграф 1 третата алинея се заменя със следното:
„Мандатът на членовете, избрани от Съвета на надзорниците, е две години и половина. Този мандат може да бъде подновен еднократно. Съставът на Управителния съвет е балансиран и пропорционален и отразява състава на Съюза като цяло. Управителният съвет включва най-малко двама представители на неучастващи държави-членки. Мандатите се застъпват и се прилагат подходящи правила за ротация.“;
26)
в член 47, параграф 4 се заменя със следното:
„4. Управителният съвет приема плана за политиката на Органа относно персонала, както и необходимите мерки за прилагане на Правилника за длъжностните лица, съгласно член 68, параграф 2.“;
27)
вмъква се следният член:
„Член 49а
Разходи
Председателят публично оповестява проведените срещи и оказания му прием. Разходите се отчитат публично в съответствие с Правилника за длъжностните лица.“;
28)
вмъква се следният член:
„Член 52а
Разходи
Изпълнителният директор публично оповестява проведените срещи и оказания му прием. Разходите се отчитат публично в съответствие с Правилника за длъжностните лица.“;
29)
в член 63 параграф 7 се заличава.
30)
в член 81 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Във връзка с прекия надзор над институции или инфраструктури от паневропейски мащаб Комисията изготвя годишен доклад относно уместността на поверяването на Органа на допълнителни надзорни отговорности в тази област, като отчита пазарните тенденции, стабилността на вътрешния пазар и сближаването на Съюза като цяло.“;
31)
вмъква се следният член:
„Член 81а
Преглед на процедурата на гласуване
От датата, на която броят на неучастващите държави-членки достигне четири, Комисията преразглежда процедурата на гласуване, описана в членове 41 и 44, и докладва относно функционирането на процедурата за гласуване на Европейския парламент, Европейския съвет и Съвета, като отчита целия опит, натрупан при прилагането на настоящия регламент.“.
Член 2
Без да се засяга член 81 от Регламент (ЕО) № 1093/2010, Комисията публикува до 31 декември 2015 г. доклад за прилагането на разпоредбите на настоящия регламент по отношение на:
а)
състава на Управителния съвет; както и
б)
състава на независимите групи, посочени в член 41 от Регламент (ЕС) 1093/2010, подготвящи решенията за целите на членове 17 и 19 от посочения регламент;
В доклада се взема предвид по-специално всяка промяна в броя на участващите държави-членки и се проучва дали с оглед на тази промяна са необходими допълнителни изменения на въпросните разпоредби, за да се гарантира, че решенията на ЕБО се вземат в интерес на поддържането и укрепването на вътрешния пазар на финансови услуги.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1022/2013,
22. oktoober 2013,
millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), seoses Euroopa Keskpangale eriülesannete andmisega vastavalt nõukogu määrusele (EL) nr 1024/2013
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
29. juunil 2012 kutsusid euroala riigipead ja valitsusjuhid komisjoni üles esitama ettepanekuid, millega luuakse ühtne järelevalvemehhanism, mis hõlmaks Euroopa Keskpanka (EKP). Euroopa Ülemkogu kutsus 29. juuni 2012. aasta järeldustes oma eesistujat üles töötama tihedas koostöös komisjoni presidendi, eurorühma esimehe ja EKP presidendiga välja konkreetne ja tähtajaline tegevuskava tõelise majandus- ja rahaliidu saavutamiseks, mis sisaldaks konkreetseid ettepanekuid finantsteenuste siseturu ühtsuse ja terviklikkuse säilitamise kohta.
(2)
Ühtse järelevalvemehhanismi loomine oleks esimene samm Euroopa pangandusliidu rajamise suunas, mis tugineks finantsteenuste ühtsetele eeskirjadele ja mis hõlmaks ka uusi hoiuste tagamise ja krediidiasutuste solveerimise raamistikke.
(3)
Ühtse järelevalvemehhanismi loomiseks antakse nõukogu määrusega (EL) nr 1024/2013 (4) EKP-le eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga liikmesriikides, mille rahaühik on euro, ning võimaldatakse teistel liikmesriikidel seada sisse tihe koostöö EKPga.
(4)
Krediidiasutustega seotud järelevalveülesannete andmine EKP-le osade liikmesriikide puhul ei tohiks mingil viisil takistada finantsteenuste siseturu toimimist. Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve) (edaspidi „Euroopa Pangandusjärelevalve”), mis asutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1093/2010 (5), peaks seega säilitama oma rolli ja kõik praegused volitused ja ülesanded: Euroopa Pangandusjärelevalve peaks jätkama kõigile liikmesriikidele kohaldatavate ühtsete eeskirjade välja töötamist ja nende järjekindlale kohaldamisele kaasa aitamist ning edendama järelevalvetavade lähendamist liidus tervikuna.
(5)
On äärmiselt oluline, et pangandusliit hõlmaks demokraatliku aruandekohustuse mehhanisme.
(6)
Talle antud ülesannete täitmisel peaks Euroopa Pangandusjärelevalve, pidades nõuetekohaselt silmas krediidiasutuste turvalisuse ja toimekindluse tagamise esmast eesmärki, võtma täielikult arvesse krediidiasutuste mitmekesisust ning nende suurust ja ärimudelit, samuti Euroopa panganduse mitmekesisusest tulenevaid süsteemseid hüvesid.
(7)
Et edendada siseturul parimaid järelevalvetavasid, on väga tähtis, et ühtsetele eeskirjadele lisanduks finantseerimisasutuste järelevalvet käsitlev Euroopa järelevalvekäsiraamat, mille koostaks Euroopa Pangandusjärelevalve konsulteerides pädevate asutustega. Kõnealuses järelevalvekäsiraamatus peaksid olema esitatud järelevalvemetoodika ja -menetluste parimad tavad kogu liidu ulatuses, et saavutada peamiste rahvusvaheliste ja liidu põhimõtete järgimine. Käsiraamat ei tohiks olla õiguslikult siduvate aktide kogum ega piirata otsustuspõhist järelevalvet. See peaks hõlmama kõiki Euroopa Pangandusjärelevalve volituste piiresse kuuluvaid küsimusi, sealhulgas kohaldataval määral tarbijakaitset ja rahapesuvastast võitlust. Käsiraamatus tuleks käsitleda riskianalüüsi parameetreid ja metoodikat, varaseid hoiatusi ja järelevalvemeetmete võtmise kriteeriume. Pädevad asutused peaksid käsiraamatut kasutama. Käsiraamatu kasutamist tuleks pidada oluliseks vahendiks järelevalvetavade lähendamise hindamisel ja määruse (EL) nr 1093/2010 kohase vastastikuse eksperdihinnangu andmisel.
(8)
Euroopa Pangandusjärelevalvel peaks olema võimalik küsida finantseerimisasutustelt kooskõlas määrusega (EL) nr 1093/2010 igasugust teavet, millele kõnealustel finantseerimisasutustel on seaduslik juurdepääs, see hõlmab kõnealustelt finantseerimisasutustelt teatava tegevuse eest tasu saavate isikute valduses olevat teavet, välisaudiitorite poolt kõnealustele finantseerimisasutusele tehtud auditeid ning asjaomaste dokumentide, raamatupidamisandmete ja -aruannete koopiaid.
(9)
Euroopa Pangandusjärelevalve teabenõuded peaksid olema nõuetekohaselt põhjendatud. Vastuväited konkreetsele teabenõudele seetõttu, et teabenõue ei vasta määrusele (EL) nr 1093/2010, tuleks esitada asjaomases menetluses. Kui teabenõude adressaat esitab vastuväite, ei peaks see teda vabastama nõutava teabe esitamisest. Euroopa Liidu Kohtu pädevuses peaks olema otsustada kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingus sätestatud menetlusega, kas Euroopa Pangandusjärelevalve konkreetne teabenõue on kõnealuse määrusega kooskõlas.
(10)
Siseturgu ja liidu ühtekuuluvust tuleks kindlustada ning sellega seoses tuleks hoolikalt kaaluda Euroopa Pangandusjärelevalve juhtimise ja hääletuskorraga seotud küsimusi ning tuleks tagada määrusega (EL) nr 1024/2013 asutatud ühtses järelevalvemehhanismis osalevate liikmesriikide ja muude liikmesriikide võrdne kohtlemine.
(11)
Kuna Euroopa Pangandusjärelevalve, mille töös osalevad kõik liikmesriigid võrdsete õigustega, asutati eesmärgiga töötada välja ühtsed eeskirjad ja aidata kaasa nende ühetaolisele kohaldamisele ning tugevdada liidu järelevalvetavade sidusust, ning kuna EKP-l on juhtiv roll ühtses järelevalvemehhanismis, tuleks Euroopa Pangandusjärelevalve käsutusse anda sobivad õiguslikud vahendid, mis võimaldaksid tal tulemuslikult täita talle seoses siseturu terviklikkusega usaldatud ülesandeid.
(12)
Pidades silmas EKP-le määrusega (EL) nr 1024/2013 antud järelevalveülesandeid, peaks Euroopa Pangandusjärelevalvel olema võimalik täita oma ülesandeid ka EKP suhtes samal viisil nagu teiste pädevate asutuste suhtes. Eelkõige tuleks erimeelsuste lahendamise menetlusi ja eriolukorras võetavaid meetmeid vastavalt kohandada, et tagada nende jätkuvalt tõhus toimimine.
(13)
Selleks et Euroopa Pangandusjärelevalve saaks eriolukordades oma soodustavat ja koordineerivat rolli täita, tuleks teda täielikult teavitada igast asjaomasest arengust ning kutsuda teda vaatlejana osalema kõikidel asjakohaste pädevate asutuste kohtumistel, andes talle sealhulgas õiguse sõna võtta või muul viisil panustada.
(14)
Et tagada kõigi liikmesriikide huvide piisav arvessevõtmine ning võimaldada Euroopa Pangandusjärelevalvel nõuetekohaselt tegutseda finantsteenuste siseturu säilitamise ning tugevdamise eesmärgil, tuleks muuta tema järelevalvenõukogu hääletuskorda.
(15)
Liidu õiguse rikkumist ja erimeelsuste lahendamist käsitlevaid otsuseid peaks uurima järelevalvenõukogu hääleõiguslikest liikmetest moodustatud sõltumatu vaekogu, kelle puhul ei esine huvide konflikti ning kelle nimetab ametisse järelevalvenõukogu. Vaekogu poolt järelevalvenõukogule ette pandud otsused tuleks vastu võtta järelevalvenõukogu hääleõiguslike liikmete lihthäälteenamusega, mis peaks hõlmama ühtses järelevalvemehhanismis osalevate liikmesriikide („osalevad liikmesriigid”) pädevate asutuste nimetatud järelevalvenõukogu liikmete lihthäälteenamust ja nende liikmesriikide, kes ei ole osalevad liikmesriigid („mitteosalevad liikmesriigid”), pädevate asutuste nimetatud järelevalvenõukogu liikmete lihthäälteenamust.
(16)
Eriolukorras tegutsemist käsitlevad otsused tuleks võtta vastu järelevalvenõukogu lihthäälteenamusega, mis peaks hõlmama osalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud järelevalvenõukogu liikmete lihthäälteenamust ja mitteosalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud järelevalvenõukogu liikmete lihthäälteenamust.
(17)
Määruse (EL) nr 1093/2010 artiklites 10-16 nimetatud õigusakte käsitlevad otsused ning kõnealuse määruse artikli 9 lõike 5 kolmanda lõigu ja VI peatüki alusel vastu võetavad meetmed ja otsused tuleks vastu võtta järelevalvenõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega, mis peaks hõlmama vähemalt osalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud järelevalvenõukogu liikmete lihthäälteenamust ja mitteosalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud järelevalvenõukogu liikmete lihthäälteenamust.
(18)
Euroopa Pangandusjärelevalve peaks välja töötama vaekoja kodukorra, mis tagaks selle sõltumatuse ja objektiivsuse.
(19)
Juhatuse koosseis peaks olema tasakaalus ja tagada tuleks mitteosalevate liikmesriikide piisav esindatus.
(20)
Euroopa Pangandusjärelevalve ametisiseste organite ja komiteede liikmete ametisse nimetamisel tuleks tagada liikmesriikide vahel geograafiline tasakaal.
(21)
Euroopa Pangandusjärelevalve nõuetekohase tegutsemise ja kõigi liikmesriikide piisava esindatuse tagamiseks tuleks hääletuskorda, juhatuse koosseisu ja sõltumatu vaekogu koosseisu jälgida. Need tuleks sobiva aja tagant läbi vaadata, et võtta arvesse senist kogemust ja arengut.
(22)
Ühtegi liikmesriiki ega liikmesriikide rühma ei tohiks finantsteenuste osutamise asukohana otseselt ega kaudselt diskrimineerida.
(23)
Euroopa Pangandusjärelevalvele tuleks eraldada vajalikul määral rahalisi vahendeid ja töötajaid, et võimaldada tal nõuetekohaselt täita talle käesoleva määrusega antavaid lisaülesandeid. Määruse (EL) nr 1093/2010 artiklites 63 ja 64 sätestatud menetluses asutuse eelarve koostamise, täitmise ja kontrolli kohta tuleks kõnealuseid lisaülesandeid nõuetekohaselt arvesse võtta. Euroopa Pangandusjärelevalve peaks tagama, et järgitakse kõrgeimaid tõhususe standardeid.
(24)
Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt tagada tõhusa ja järjepideva usaldatavusnõuete reguleerimise ja järelevalve kõrge tase kõigis liikmesriikides, kaitsta siseturu terviklikkust, tõhusust ja nõuetekohast toimimist ning tagada finantssüsteemi stabiilsus, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga on seda meetme ulatuse ja toime tõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(25)
Määrust (EL) nr 1093/2010 tuleks seepärast vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EL) nr 1093/2010 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Euroopa Pangandusjärelevalve tegutseb käesolevast määrusest tulenevate volituste alusel ja järgmiste õigusaktide reguleerimisala piires: direktiiv 94/19/EÜ, direktiiv 2002/87/EÜ, määrus (EÜ) nr 1781/2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta (6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet (7), ning direktiivi 2002/65/EÜ, direktiivi 2005/60/EÜ, direktiivi 2007/64/EÜ ja direktiivi 2009/110/EÜ asjakohased osad, mis on kohaldatavad krediidi- ja finantseerimisasutuste ning nende üle järelevalvet teostavate pädevate asutuste suhtes, sealhulgas kõik direktiivid, määrused ja otsused, mis põhinevad kõnealustel õigusaktidel, ning hilisemad õiguslikult siduvad liidu õigusaktid, millega antakse Euroopa Pangandusjärelevalvele ülesandeid. Ühtlasi tegutseb Euroopa Pangandusjärelevalve kooskõlas nõukogu … määrusega (EL) nr 1024/2013 (8).
b)
lõike 5 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Selleks aitab Euroopa Pangandusjärelevalve kaasa lõikes 2 osutatud õigusaktide ühetaolisele, tõhusale ja tulemuslikule kohaldamisele, edendab järelevalvealast lähenemist, annab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile arvamusi ning teostab turgude majandusanalüüse, et edendada Euroopa Pangandusjärelevalve eesmärkide saavutamist.”;
c)
lõike 5 neljas lõik asendatakse järgmisega:
„Oma ülesannete täitmisel tegutseb Euroopa Pangandusjärelevalve sõltumatult, objektiivselt ning mittediskrimineerival viisil liidu kui terviku huve silmas pidades.”
2)
Artikli 2 lõike 2 punkt f asendatakse järgmisega:
„f)
käesoleva määruse, määruse (EL) nr 1094/2010 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktides täpsustatud pädevad asutused või järelevalveasutused, kaasa arvatud Euroopa Keskpank ülesannetes, mis on talle antud määrusega (EL) nr 1024/2013.”
3)
Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 3
Asutuste aruandekohustus
Artikli 2 lõike 2 punktides a-d osutatud asutused annavad oma tegevusest aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Euroopa Keskpank annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru talle määrusega (EL) nr 1024/2013 antud järelevalveülesannete täitmisest kooskõlas nimetatud määrusega.”
4)
Artikli 4 punkti 2 alapunkt i asendatakse järgmisega:
„i)
pädevad asutused, mis on määratletud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 40, sealhulgas Euroopa Keskpank talle määrusega (EL) nr 1024/2013 antud ülesannetega seotud küsimustes, ning direktiivis 2007/64/EÜ ja millele on osutatud direktiivis 2009/110/EÜ;”.
5)
Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
i)
punkt a asendatakse järgmisega:
„a)
aidata kaasa kõrgekvaliteediliste ühtsete regulatiivsete ja järelevalvestandardite ning -tavade väljatöötamisele, eelkõige andes arvamusi liidu institutsioonidele ning koostades artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu seadusandlikel aktidel põhinevaid suuniseid, soovitusi, regulatiivsete ja rakenduslike tehniliste standardite eelnõusid ja muid meetmeid;
aa)
töötada muu hulgas finantseerimisasutuste muutuvaid äritavasid ja ärimudeleid arvestades välja kogu liidus finantseerimisasutuste järelevalvet hõlmav Euroopa järelevalvekäsiraamat, mis käsitleb järelevalvemetoodika ja -menetluste parimaid tavasid, ning ajakohastada seda;”
ii)
punkt c asendatakse järgmisega:
„c)
lihtsustada ülesannete ja kohustuste delegeerimist pädevate asutuste vahel;”
iii)
punkt i asendatakse järgmisega:
„i)
edendada vastavalt artiklitele 21-26 järelevalvekolleegiumide ühtset ja järjepidevat tegevust, süsteemse riski jälgimist, hindamist ja mõõtmist, maksevõime taastamise ja solveerimiskavade väljatöötamist ja koordineerimist, tagades hoiustajate ja investorite kaitse kõrge taseme kogu liidus ning töötades välja meetodid maksejõuetusohus finantseerimisasutuste solveerimiseks ja hinnangu selle kohta, milline on vajadus asjakohaste rahastamisvahendite järele, et soodustada koostööd pädevate asutuste vahel, kes tegelevad kriisihaldusega selliste piiriüleste finantseerimisasutuste puhul, mis võivad endast kujutada süsteemset riski;”
iv)
punkt l jäetakse välja:
b)
lisatakse järgmine lõige:
„1a. Käesolevas määruses sätestatud ülesannete täitmisel Euroopa Pangandusjärelevalve:
a)
kasutab täielikult talle antud volitusi ning
b)
pidades nõuetekohaselt silmas krediidiasutuste turvalisuse ja toimekindluse tagamise esmast eesmärki, võtab täielikult arvesse krediidiasutuste eri tüüpe, ärimudeleid ja suurust.”;
c)
lisatakse järgmine lõige:
„2a. Lõikes 1 osutatud ülesannete täitmisel ja lõikes 2 osutatud volituste kasutamisel pöörab Euroopa Pangandusjärelevalve nõuetekohast tähelepanu parema õigusloome põhimõtetele, sealhulgas kooskõlas käesoleva määrusega tehtud tasuvusanalüüsi tulemustele.”
6)
Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Euroopa Pangandusjärelevalve moodustab oma lahutamatu osana finantsalase uuendustegevuse komitee, mis koondab kõiki asjakohaste pädevate järelevalveasutuste esindajaid, et saavutada uute või uuenduslike finantstegevuste reguleerimise ja järelevalve suhtes kooskõlastatud lähenemisviis ning esitada Euroopa Pangandusjärelevalvele sellekohaseid arvamusi, mille Euroopa Pangandusjärelevalve edastab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile.”;
b)
lõike 5 neljas lõik asendatakse järgmisega:
„Euroopa Pangandusjärelevalve võib ka hinnata teatavat liiki finantstegevuse keelustamise või piiramise vajadust ning vajaduse korral teavitada sellest komisjoni ja pädevaid asutusi, et hõlbustada sellise keelu või piirangu vastuvõtmist.”
7)
Artiklit 18 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ebasoodsa arengu korral, mis võib tõsiselt ohustada finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või liidu finantssüsteemi kui terviku või selle osa stabiilsust, soodustab ja, kui seda vajalikuks peetakse, koordineerib Euroopa Pangandusjärelevalve aktiivselt liikmesriikide asjakohaste pädevate järelevalveasutuste võetud meetmeid.
Selleks et Euroopa Pangandusjärelevalve saaks seda soodustavat ja koordineerivat rolli täita, teavitatakse teda igast asjakohasest arengust ning kutsutakse osalema vaatlejana kõikidel asjaomastel asjakohaste pädevate järelevalveasutuste kohtumistel.”;
b)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Kui nõukogu võtab vastu lõike 2 kohase otsuse, ning erandjuhtudel, kui on vaja pädevate asutuste koordineeritud meetmeid, et reageerida ebasoodsale arengule, mis võib tõsiselt ohustada finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või liidu kogu finantssüsteemi või selle osa stabiilsust, võib Euroopa Pangandusjärelevalve teha üksikotsuse, millega nõuab pädevatelt asutustelt kooskõlas artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidega vajalike meetmete võtmist sellise arenguga tegelemiseks, tagades, et finantseerimisasutused ja pädevad asutused täidavad kõnealustes õigusaktides sätestatud nõudeid.”
8)
Artikli 19 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„1. Kui pädev asutus ei ole nõus selliste meetmete menetluse või sisuga, mida teine pädev asutus võtab artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktides sätestatud juhtudel, või selliste meetmete võtmatajätmisega, võib Euroopa Pangandusjärelevalve, ilma et see piiraks artiklis 17 sätestatud volitusi, ühe või mitme asjaomase pädeva asutuse taotlusel aidata pädevatel asutustel jõuda kokkuleppele käesoleva artikli lõigetes 2-4 sätestatud korras.”
9)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 20a
Järelevalvealase läbivaatamise protsessi lähendamine
Euroopa Pangandusjärelevalve edendab oma volituste piires järelevalvealase läbivaatamise ja hindamise protsessi lähendamist kooskõlas direktiiviga 2013/36/EL, et aidata kaasa tugevate järelevalvestandardite tekkimisele liidus.”
10)
Artiklit 21 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Euroopa Pangandusjärelevalve edendab oma volituste piires määruses (EL) nr 575/2013 ja direktiivis 2013/36/EL osutatud järelevalvekolleegiumide tõhusat, tulemuslikku ja järjepidevat toimimist ning liidu õiguse ühetaolist kohaldamist kõigis järelevalvekolleegiumides. Eesmärgiga lähendada parimaid järelevalvetavasid edendab Euroopa Pangandusjärelevalve ühiseid järelevalvekavasid ja ühiskontrolle ning Euroopa Pangandusjärelevalve töötajad võivad osaleda järelevalvekolleegiumide tegevuses, sealhulgas kohapealsetes kontrollides, mida viivad ühiselt läbi kaks või enam pädevat asutust.”;
b)
lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„2. Euroopa Pangandusjärelevalve võtab juhtrolli piiriüleste finantseerimisasutuste järelevalvekolleegiumide järjepideva toimimise tagamisel kogu liidus, võttes arvesse artiklis 23 osutatud finantseerimisasutustega seotud süsteemset riski, ning kutsub vajaduse korral kokku järelevalvekolleegiumi koosoleku.”
11)
Artiklisse 22 lisatakse järgmine lõige:
„1a. Vähemalt kord aastas otsustab Euroopa Pangandusjärelevalve, kas on asjakohane korraldada kooskõlas artikliga 32 kogu liitu hõlmavat hindamist, mille eesmärk on selgitada, kui kaua peavad finantseerimisasutused vastu ebasoodsate turusuundumuste korral, ja teatab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning komisjonile oma põhjendused. Kui viiakse läbi selline kogu liitu hõlmav hindamine ning Euroopa Pangandusjärelevalve peab seda asjakohaseks, avaldab ta hindamise tulemused iga osaleva finantseerimisasutuse kohta.”
12)
Artikli 25 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Euroopa Pangandusjärelevalve aitab kaasa finantseerimisasutuste tõhusate, järjepidevate ja ajakohaste maksevõime taastamise ja solveerimiskavade väljatöötamisele ning kooskõlastamisele ning osaleb aktiivselt selles tegevuses. Euroopa Pangandusjärelevalve aitab ühtlasi artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktides ette nähtud juhtudel välja töötada menetlusi eriolukordade tarvis ja ennetusmeetmeid, et minimeerida maksejõuetuse süsteemset mõju.”
13)
Artikli 27 lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„2. Euroopa Pangandusjärelevalve hindab vajadust ühtsete, töökindlate ja usaldusväärsete rahastamismehhanismide süsteemi järele, mis hõlmaks asjakohaseid rahastamisvahendeid ja oleks seotud koordineeritud kriisihalduskorraga.”
14)
Artikli 29 lõikesse 2 lisatakse järgmine lõik:
„Ühise järelevalvekultuuri loomiseks ja võttes muu hulgas arvesse finantseerimisasutuste muutuvaid äritavasid ning ärimudeleid, töötab Euroopa Pangandusjärelevalve välja kogu liidus finantseerimisasutuste järelevalvet hõlmava Euroopa järelevalvekäsiraamatu ning ajakohastab seda. Euroopa järelevalvekäsiraamat käsitleb järelevalvemetoodika ja -menetluste parimaid tavasid.”
15)
Artikli 30 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Vastastikuse eksperdihinnangu alusel võib Euroopa Pangandusjärelevalve anda artikli 16 kohaseid suuniseid ja soovitusi. Vastavalt artikli 16 lõikele 3 püüavad pädevad asutused järgida Euroopa Pangandusjärelevalve suuniseid ja soovitusi. Artiklite 10-15 kohaste regulatiivsete tehniliste või rakenduslike tehniliste standardite eelnõude väljatöötamisel võtab Euroopa Pangandusjärelevalve arvesse vastastikuse eksperdihinnangu tulemusi ja muud tema ülesannete täitmisel talle teatavaks saanud teavet, et tagada kõrgeimate standardite ja parimate tavade lähendamine.
3a. Euroopa Pangandusjärelevalve esitab komisjonile arvamuse, kui vastastikusest eksperdihinnangust või muust tema ülesannete täitmisel talle teatavaks saanud teabest nähtub, et usaldatavusnõuete edasiseks ühtlustamiseks on vaja seadusandlikku algatust.”
16)
Artikli 31 teist lõiku muudetakse järgmiselt:
a)
punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
määrates kindlaks kõigile asjaomastele pädevatele asutustele kättesaadavaks tehtava teabe ulatuse ja kontrollides asjakohasel juhul selle teabe usaldusväärsust;”
b)
punktid d, e ja f asendatakse järgmisega:
„d)
teavitades Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, nõukogu ja komisjoni viivitamata võimalikust eriolukorrast;
e)
võttes finantsturgude toimimist ohustada võiva arengu korral kõik asjakohased meetmed, et kooskõlastada asjakohaste pädevate asutuste võetavaid meetmeid;
f)
koondades pädevatelt asutustelt artiklite 21 ja 35 kohaselt finantseerimisasutuste aruandekohustuse tulemusena saadud teabe. Euroopa Pangandusjärelevalve jagab kõnealust teavet teiste asjaomaste pädevate asutustega.”
17)
Artiklit 32 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Koostöös Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga algatab ja koordineerib Euroopa Pangandusjärelevalve kogu liitu hõlmavaid hinnanguid finantseerimisasutuste vastupanuvõime kohta ebasoodsate turusuundumuste korral. Selleks töötab ta välja:
a)
ühise metoodika, mille kohaselt hinnata majanduslike stsenaariumide mõju finantseerimisasutuse finantsseisundile;
b)
ühised lähenemisviisid finantseerimisasutuste vastupanuvõimet käsitlevate hindamiste tulemuste edastamise kohta;
c)
ühise metoodika teatavate toodete omaduste või turustusprotsesside mõju hindamiseks finantseerimisasutusele ning
d)
varahindamise ühise metoodika, juhul kui seda peetakse stressitesti tegemiseks vajalikuks.”;
b)
lisatakse järgmised lõiked:
„3a. Käesoleva artikli kohaselt kogu liitu hõlmava finantseerimisasutuste vastupanuvõime hindamise eesmärgil võib Euroopa Pangandusjärelevalve kooskõlas artikliga 35 selles sätestatud tingimustel nõuda teavet otse kõnealustelt finantseerimisasutustelt. Ühtlasi võib Euroopa Pangandusjärelevalve nõuda pädevatelt asutustelt erikontrolle. Ta võib nõuda pädevatelt asutustelt kohapealseid kontrolle, milles ta võib osaleda kooskõlas artikliga 21 selles sätestatud tingimustel, et tagada meetodite, tavade ja tulemuste võrreldavus ja usaldusväärsus.
3b. Euroopa Pangandusjärelevalve võib nõuda, et pädevad asutused nõuaksid finantseerimisasutustelt nende poolt lõike 3a alusel esitatavale teabele sõltumatu välisauditi tegemist.”
18)
Artiklit 35 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiked 1, 2 ja 3 asendatakse järgmisega:
„1. Euroopa Pangandusjärelevalve teabenõude alusel esitavad pädevad asutused Euroopa Pangandusjärelevalvele kindlas vormis kogu teabe, mis on talle vajalik käesoleva määrusega antud ülesannete täitmiseks, eeldusel et asjaomane teave on neile seaduslikult kättesaadav. Teave peab olema täpne, sidus, täielik ja õigeaegne.
2. Euroopa Pangandusjärelevalve võib ka nõuda, et teavet esitatakse korrapäraste ajavahemike järel ja kindlas vormis või kasutades võrreldavaid aruandevorme, mille ta on heaks kiitnud. Võimaluse korral kasutatakse kõnealuste teabenõuete puhul ühtseid aruandevorme.
3. Euroopa Pangandusjärelevalve annab pädeva asutuse nõuetekohaselt põhjendatud teabenõude alusel teavet, mis on vajalik pädeva asutuse ülesannete täitmiseks, järgides asjaomase valdkonna õigusaktides ja käesoleva määruse artiklis 70 sätestatud ametisaladuse hoidmise kohustust.”;
b)
lõike 6 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„6. Kui täielik või täpne teave ei ole kättesaadav või kui seda ei tehta lõike 1 või 5 kohaselt õigeaegselt kättesaadavaks, võib Euroopa Pangandusjärelevalve esitada nõuetekohaselt põhjendatud teabenõude otse:
a)
asjakohastele finantseerimisasutustele;
b)
asjakohase finantseerimisasutuse valdusettevõtjale või filiaalidele;
c)
finantskontserni või konglomeraadi reguleerimata tegevusüksustele, mis on asjakohase finantseerimisasutuse finantstegevuse seisukohast olulised.
Sellise teabenõude saajad esitavad Euroopa Pangandusjärelevalvele kohe ja põhjendamatu viivituseta selge, täpse ja täieliku teabe.”;
c)
lisatakse järgmine lõige:
„7a. Kui lõike 6 kohase teabenõude saajad ei esita viivitamata selget, täpset ja täielikku teavet, teavitab Euroopa Pangandusjärelevalve, kui see on kohaldatav, sellest Euroopa Keskpanka ja vastavate liikmesriikide asjakohaseid asutusi, kes teevad vastavalt siseriiklikule õigusele Euroopa Pangandusjärelevalvega koostööd, et tagada teabe kontrollimiseks täielik juurdepääs sellele ja algdokumentidele, raamatupidamisandmetele või -aruannetele, millele teabenõude saajal on seaduslik juurdepääs.”
19)
Artiklit 36 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 4 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Kui Euroopa Pangandusjärelevalve ei järgi soovitust, põhjendab ta oma toimimisviisi nõukogule ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu teavitab sellest Euroopa Parlamenti kooskõlas määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 19 lõikega 5.”;
b)
lõike 5 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Kui pädev asutus teavitab kooskõlas määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 17 lõikega 1 nõukogu ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu viimatinimetatu soovituse alusel võetud meetmetest, võtab ta nõuetekohaselt arvesse järelevalvenõukogu seisukohti ning teavitab vastavalt komisjoni.”
20)
Artiklit 37 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Pangandussektori sidusrühmade kogu tuleb omal algatusel kokku vastavalt vajadusele, ent vähemalt neli korda aastas.”;
b)
lõike 4 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„4. Euroopa Pangandusjärelevalve esitab kogu vajaliku teabe, mille suhtes kohaldatakse artiklis 70 sätestatud ametisaladuse hoidmise kohustust, ja tagab pangandussektori sidusrühmade kogule piisavad sekretariaaditeenused. Pangandussektori sidusrühmade kogu liikmete jaoks, kes esindavad mittetulundusorganisatsioone, kehtestatakse nõuetekohane hüvitis, mida ei kohaldata ettevõtjate esindajate suhtes. Hüvitis on vähemalt samaväärne nõukogu määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (millega kehtestatakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjad ja muude teenistujate teenistustingimused) (9) (personalieeskirjad) V jaotise 1. peatüki 2. jaos toodud ametnike hüvitiste määradega. Pangandussektori sidusrühmade kogu võib moodustada tehnilistes küsimustes töörühmi. Pangandussektori sidusrühmade kogu liikmete volitused kestavad kaks ja pool aastat, pärast seda korraldatakse uus valikumenetlus.
21)
Artiklit 40 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 punkt d asendatakse järgmisega:
„d)
üks Euroopa Keskpanga järelevalvenõukogu nimetatud esindaja, kellel ei ole hääleõigust;”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„4a. Arutelude puhul, mis ei ole artikli 44 lõike 4 kohaselt seotud üksikute finantseerimisasutustega, võib Euroopa Keskpanga järelevalvenõukogu nimetatud esindajaga olla kaasas Euroopa Keskpanga esindaja, kellel on erialased teadmised keskpanganduse ülesannete valdkonnas.”
22)
Artiklis 41 asendatakse lõiked 2, 3 ja 4 järgmisega:
„1a. Artikli 17 kohaldamiseks moodustab järelevalvenõukogu sõltumatu vaekogu, millesse kuuluvad järelevalvenõukogu eesistuja ja kuus järelevalvenõukogu liiget, kes ei ole väidetavalt liidu õigust rikkunud pädeva asutuse esindajad ning kelle huve asjaomane vaidlus ei puuduta ja kes ei ole asjaomase pädeva asutusega otseselt seotud.
Igal vaekogu liikmel on üks hääl.
Vaekogu otsus on vastu võetud, kui vähemalt neli liiget hääletab poolt.
2. Artikli 19 kohaldamiseks moodustab järelevalvenõukogu sõltumatu vaekogu, millesse kuuluvad järelevalvenõukogu eesistuja ja kuus järelevalvenõukogu liiget, kes ei ole erimeelsusel olevate pädevate asutuste esindajad ning kelle huve konflikt ei riiva ja kes ei ole asjaomaste pädevate asutustega otseselt seotud.
Igal vaekogu liikmel on üks hääl.
Vaekogu otsus on vastu võetud, kui vähemalt neli liiget hääletab poolt.
3. Käesolevas artiklis osutatud vaekogud teevad artikli 17 või 19 alusel otsuse ettepanekud, mis esitatakse järelevalvenõukogule lõplikuks vastuvõtmiseks.
4. Järelevalvenõukogu võtab vastu käesolevas artiklis osutatud vaekogu kodukorra.”
23)
Artiklile 42 lisatakse järgmine lõik:
„Esimene ja teine lõik ei mõjuta Euroopa Keskpangale määrusega (EL) nr 1024/2013 antud ülesandeid.”
24)
Artiklit 44 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Järelevalvenõukogu otsused võetakse vastu tema liikmete lihthäälteenamusega. Igal liikmel on üks hääl.
Artiklites 10-16 osutatud õigusaktide ning artikli 9 lõike 5 kolmanda lõigu ja VI peatüki kohaselt võetud meetmete ja otsuste puhul teeb järelevalvenõukogu erandina käesoleva lõike esimesest lõigust otsused oma liikmete kvalifitseeritud häälteenamusega vastavalt ELi lepingu artikli 16 lõikele 4 ning protokolli nr 36 (Üleminekusätete kohta) artiklile 3, nii et see hõlmab vähemalt määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 2 punktis 1 määratletud osalevate liikmesriikide („osalevad liikmesriigid”) pädevate asutuste nimetatud liikmete lihthäälteenamust ja nende liikmesriikide, kes ei ole määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 2 punkti 1 kohaselt määratletud osalevad liikmesriigid („mitteosalevad liikmesriigid”), pädevate asutuste nimetatud liikmete lihthäälteenamust.
Artiklite 17 ja 19 kohaste otsuste puhul võetakse vaekogu poolt ette pandud otsus vastu järelevalvenõukogu hääleõiguslike liikmete lihthäälteenamusega, mis hõlmab osalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud liikmete lihthäälteenamust ja mitteosalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud liikmete lihthäälteenamust.
Erandina kolmandast lõigust võetakse alates kuupäevast, kui mitteosalevate liikmesriikide pädevaid asutusi esindab neli või vähem hääleõiguslikku liiget, vaekogu poolt ette pandud otsus vastu järelevalvenõukogu hääleõiguslike liikmete lihthäälteenamusega, mis hõlmab vähemalt ühte mitteosaleva liikmesriigi pädeva asutuse nimetatud liikme häält.
Igal hääleõiguslikul liikmel on üks hääl.
Järelevalvenõukogu püüab saavutada konsensust artikli 41 lõike 2 kohase vaekogu koosseisu suhtes. Konsensuse puudumisel võetakse järelevalvenõukogu otsused vastu hääleõiguslike liikmete kolmeneljandikulise häälteenamusega. Igal hääleõiguslikul liikmel on üks hääl.
Artikli 18 lõigete 3 ja 4 alusel vastu võetud otsuste puhul ning erandina käesoleva lõike esimesest lõigust teeb järelevalvenõukogu otsused oma hääleõiguslike liikmete lihthäälteenamusega, mis hõlmab osalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud liikmete lihthäälteenamust ja mitteosalevate liikmesriikide pädevate asutuste nimetatud liikmete lihthäälteenamust.”;
b)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Hääleõiguseta liikmed ja vaatlejad, välja arvatud eesistuja, tegevdirektor ja Euroopa Keskpanga järelevalvenõukogu nimetatud Euroopa Keskpanga esindaja, ei osale järelevalvenõukogu aruteludel, mis on seotud üksikute finantseerimisasutustega, kui artikli 75 lõikes 3 või artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktides ei ole ette nähtud teisiti.”;
c)
lisatakse järgmine lõige:
„4a. Euroopa Pangandusjärelevalve eesistujal on õigus korraldada hääletust igal ajal. Ilma et see piiraks nimetatud õigust või Euroopa Pangandusjärelevalve otsustusmenetluse tulemuslikkust, püüab Euroopa Pangandusjärelevalve järelevalvenõukogu otsuste tegemisel saavutada konsensust.”
25)
Artikli 45 lõike 1 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Järelevalvenõukogu poolt valitud liikmete ametiaeg on kaks ja pool aastat. Ametiaega võib pikendada üks kord. Juhatuse koosseisu puhul on tagatud tasakaalustatud ja proportsionaalne esindatus ning see kajastab liitu tervikuna. Juhatusse kuulub vähemalt kaks mitteosalevate liikmesriikide esindajat. Ametiajad on osaliselt kattuvad ning kohaldatakse asjakohast rotatsioonikorda.”
26)
Artikli 47 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Juhatus võtab vastu Euroopa Pangandusjärelevalve personalipoliitika kava ja vastavalt artikli 68 lõikele 2 vajalikud personalieeskirjade rakendusmeetmed.”
27)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 49a
Kulud
Eesistuja avalikustab peetud koosolekud ja saadud hüved. Kulutused registreeritakse avalikult kooskõlas personalieeskirjadega.”
28)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 52a
Kulud
Tegevdirektor avalikustab peetud koosolekud ja saadud hüved. Kulutused registreeritakse avalikult kooskõlas personalieeskirjadega.”
29)
Artikli 63 lõige 7 jäetakse välja.
30)
Artikli 81 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Üleeuroopalise ulatusega finantseerimisasutuste või infrastruktuuride üle otsese järelevalve teostamise küsimusega seoses koostab komisjon turusuundumusi, siseturu stabiilsust ja liidu kui terviku ühtekuuluvust arvesse võttes iga-aastase aruande selle kohta, kas Euroopa Pangandusjärelevalvele on kohane anda selles valdkonnas täiendavaid järelevalveülesandeid.”
31)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 81a
Hääletuskorra läbivaatamine
Alates kuupäevast, mil mitteosalevate liikmesriikide arv jõuab neljani, vaatab komisjon artiklites 41 ja 44 kirjeldatud hääletuskorra toimimise läbi ja esitab selle kohta Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule aruande, võttes arvesse kogemusi, mis on omandatud käesoleva määruse kohaldamisel.”
Artikkel 2
Mõjutamata määruse (EL) nr 1093/2010 artikli 81 kohaldamist, avaldab komisjon 31. detsembriks 2015 aruande käesoleva määruse sätete kohaldamise kohta seoses järgmisega:
a)
juhatuse koosseis ja
b)
määruse (EL) nr 1093/2010 artiklis 41 osutatud sõltumatu vaekogu koosseis, kes valmistab ette kõnealuse määruse artiklite 17 ja 19 kohaseid otsuseid.
Aruandes võetakse eelkõige arvesse muutusi osalevate liikmesriikide arvus ning uuritakse, kas selliseid muutusi arvesse võttes on vaja kõnealuseid sätteid täiendavalt kohandada, tagamaks, et Euroopa Pangandusjärelevalve teeb otsused finantsteenuste siseturu säilitamise ja tugevdamise huvides.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 22. oktoober 2013