РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 101/2013 НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2013 година
относно употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (1), и по-специално член 3, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните (2) се определят общи правила за предприятията за хранителни продукти по отношение на хигиената на хранителните продукти, като се обръща специално внимание на принципа за повсеместното прилагане на процедури, основаващи се на анализ на опасностите и контрол в критични точки (HACCP).
(2)
С Регламент (ЕО) № 853/2004 се определят специфични правила за хигиената на храните от животински произход в предприятията за хранителни продукти. В регламента се предвижда, че за отстраняване на повърхностно замърсяване от продуктите от животински произход предприятията за хранителни продукти не трябва да използват други вещества освен питейна вода, освен когато употребата на друго вещество е одобрена в съответствие с регламента.
(3)
Освен това в Регламент (ЕО) № 2073/2005 на Комисията от 15 ноември 2005 г. относно микробиологични критерии за храните (3) се определят микробиологичните критерии за някои микроорганизми и правилата за прилагане, които трябва да се спазват от производителите и търговците на храни, когато осъществяват общите и специфичните хигиенни мерки, посочени в Регламент (ЕО) № 852/2004. В него се предвижда, че производителите и търговците на храни трябва да вземат мерки, за да гарантират, че хранителните продукти отговарят на посочените микробиологични критерии.
(4)
На 14 декември 2010 г. в Комисията постъпи заявление за одобряване на употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове и месо от животни от рода на едрия рогат добитък.
(5)
На 26 юли 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно оценката на безопасността и ефикасността на млечната киселина при отстраняването на повърхностно микробно замърсяване от кланични трупове, разфасовки и обрезки от животни от рода на едрия рогат добитък (4).
(6)
В становището си ЕОБХ заключава, че обработката с млечна киселина с цел обеззаразяване не застрашава безопасността, при условие че използваното вещество отговаря на спецификациите на Съюза за добавките в храните. Освен това ЕОБХ стига до заключението, че обработката с млечна киселина позволява значително да се намали микробиологичното замърсяване в сравнение с неприлагането на обработка или обработката с питейна вода и че е малко вероятно подобна обработка да способства за развитието на микробна резистентност.
(7)
ЕОБХ препоръчва предприятията за хранителни продукти да потвърдят антимикробната ефикасност на този вид обработка при специфичните за тях условия на експлоатация и да следят за концентрацията на млечна киселина, температурата на прилагане и други фактори, които оказват влияние върху ефикасността ѝ като обеззаразяващо вещество. В становището си ЕОБХ също така стига до заключението, че тази употреба на млечната киселина не води до отрицателни последици за околната среда.
(8)
Становището на ЕОБХ е, че остатъчното количество, абсорбирано в месото на животни от рода на едрия рогат добитък в резултат на обработката с млечна киселина, няма да превиши 190 mg/kg. Подобно количество се счита за остатъчно в сравнение с активното количество, необходимо за намаляване на повърхностното микробно замърсяване. При това то не оказва никакво технологично въздействие върху крайния продукт. В допълнение остатъчното количество млечна киселина, използвана за намаляване на повърхностно микробно замърсяване, е пренебрежимо малко в сравнение с количеството млечна киселина, естествено съдържащо се в месото от животни от рода на едрия рогат добитък, и не застрашава безопасността. В някои месни заготовки солите на млечната киселина са разрешени като добавки в храните с цел консервиране, като за целта обичайната практика е да се използват нива от порядъка на 20 000 mg/kg. Поради това употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробно замърсяване ясно се разграничава от използването ѝ като добавка в храните.
(9)
С оглед на становището на ЕОБХ и предвид обстоятелството, че млечната киселина може значително да намали евентуалното микробиологично замърсяване, е целесъобразно да се одобри употребата ѝ за намаляване на повърхностното замърсяване. Тази употреба обаче следва да бъде разрешена, ако са спазени определени условия. Тя следва да бъде ограничена до използване върху кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове в кланиците и следва да залегне в добрите хигиенни практики и в системите, основани на HACCP.
(10)
В Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията от 9 март 2012 г. за определяне на спецификации на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5) се определят спецификациите на добавките в храните относно по-специално техния произход, критерии за чистота и всякаква друга необходима информация.
(11)
В съответствие със становището на ЕОБХ млечната киселина, използвана за намаляване на повърхностното замърсяване на кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък, следва да отговаря на спецификациите за млечната киселина, предвидени в законодателството на Съюза. Поради това, когато млечната киселина се използва за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване в съответствие с настоящия регламент, е целесъобразно тази млечна киселина да отговаря на спецификациите, определени в Регламент (ЕС) № 231/2012.
(12)
Употребата на млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък не трябва да освобождава предприятията за хранителни продукти от задължението им да спазват изискванията на законодателството на Съюза относно хигиената на храните, определени в регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004 и (ЕО) № 2073/2005, и в никакъв случай не следва да се счита за заместител на добрите хигиенни практики при клане и на съответните оперативни процедури или за алтернатива на спазването на изискванията на посочените регламенти.
(13)
Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните не предостави становище в рамките на срока, определен от неговия председател. Поради това Комисията представи на Съвета предложение, свързано с тази мярка, и същевременно го препрати на Европейския парламент.
(14)
С оглед на факта, че Съветът не се е произнесъл и Европейският парламент не възрази срещу мярката в рамките на приложимите срокове, Комисията следва да приеме мярката,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предприятията за хранителни продукти могат да използват млечна киселина за намаляване на повърхностното микробиологично замърсяване на кланични трупове или половинки или четвъртинки от кланични трупове на животни от рода на едрия рогат добитък в кланиците при спазване на условията, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2013 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 101/2013,
4. veebruar 2013,
milles käsitletakse piimhappe kasutamist veiserümpade mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid, (1) eriti selle artikli 3 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta (2) on toidukäitlejatele sätestatud toiduainete hügieeni üldreeglid, võttes eelkõige arvesse põhimõtet, mille kohaselt peab üldiselt rakendama ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemil (hazard analysis and critical control point - HACCP) põhinevaid menetlusi.
(2)
Määruses (EÜ) nr 853/2004 on toidukäitlejatele kehtestatud loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid. Määruses on sätestatud, et toidukäitlejad ei kasuta loomset päritolu toodete pinnalt pinnasaaste eemaldamiseks mingit muud ainet peale joogivee, välja arvatud juhul, kui aine kasutamine on heaks kiidetud määruses osutatud korras.
(3)
Lisaks on komisjoni 15. novembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 2073/2005 toiduainete mikrobioloogiliste kriteeriumide kohta (3) sätestatud teatavate mikroorganismide suhtes kehtivad mikrobioloogilised kriteeriumid ja rakenduseeskirjad, mida toidukäitlejad peavad määruses (EÜ) 852/2004 osutatud hügieeni üld- ja erimeetmeid rakendades järgima. Selles on sätestatud, et toidukäitlejad peavad tagama, et toiduained vastavad kõnealustele mikrobioloogilistele kriteeriumidele.
(4)
Komisjon sai 14. detsembril 2010 taotluse kiita heaks piimhappe kasutamine veiserümpade ja -liha pinnasaaste vähendamiseks.
(5)
Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) võttis 26. juulil 2011 vastu teadusliku arvamuse hinnangu kohta, milles käsitletakse piimhappe ohutust ja tõhusust veiste rümpade, jaotustükkide ja trimmingujääkide mikroobse pinnasaaste eemaldamisel (4).
(6)
EFSA teeb oma arvamuses järelduse, et piimhappe kasutamine saastest puhastamiseks ei kujuta endast ohtu tingimusel, et kasutatav aine vastab toidu lisaainete suhtes kehtestatud liidu spetsifikatsioonidele. Lisaks tegi EFSA järelduse, et piimhappega töötlemine vähendab mikrobioloogilist saastet oluliselt rohkem võrreldes sellega, kui töötlemist ei toimu või kui töödeldakse joogiveega, ja et ei ole tõenäoline, et piimahappe kasutamine saaste eemaldamiseks põhjustab mikroobide suhtes resistentsuse tekkimist.
(7)
EFSA soovitab toidukäitlejatel kontrollida sellise töötlemisviisi mikroobidevastast tõhusust konkreetsete töötlemistingimuste korral ning kindlaks teha piimhappe kontsentratsioon, kasutamistemperatuur ja muud tegurid, mis mõjutavad selle tõhusust saaste eemaldamisel. EFSA arvamus sisaldas ka järeldust, et piimahappe sellisel viisil kasutamisel ei ole keskkonnale negatiivset mõju.
(8)
EFSA arvamuse kohaselt ei ole piimhappega töötlemise tõttu veiselihasse imenduv kogus suurem kui 190 mg/kg. Sellist kogust peetakse jääkkoguseks võrreldes aktiivse kogusega, mis on vajalik mikroobse pinnasaaste vähendamiseks. Samuti ei ole sel tehnoloogilist mõju lõpptootele. Lisaks on mikroobse saaste vähendamiseks kasutatava piimhappe jääkkogus ebaoluline võrreldes veiselihas loomulikult esineva piimhappe kogusega ning sel ei ole ohutuse seisukohalt tähtsust. Piimhappe soolasid on teatavate lihavalmististe puhul lubatud kasutada toidu lisaainena konserveerimise eesmärgil. Sel eesmärgil kohaldatakse tavapäraselt piirmäära 20 000 mg/kg. Seega on piimhappe kasutamine mikroobse pinnasaaste vähendamiseks selgelt erinev selle kasutamisest toidu lisaainena.
(9)
Võttes arvesse EFSA arvamust ja seda, et piimhape võib oluliselt vähendada võimalikku mikrobioloogilist saastet, on asjakohane lubada seda kasutada pinnasaaste vähendamiseks. Sellisele kasutamisele tuleks siiski kehtestada teatavad tingimused. Piimhapet tuleks lubada kasutada ainult rümpade, poolrümpade või veerandrümpade pinnasaaste vähendamiseks tapamajas ning see piirang tuleks integreerida headesse hügieenitavadesse ja HACCP-põhistesse süsteemidesse.
(10)
Komisjoni määruses (EL) nr 231/2012, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 II ja III lisas loetletud toidu lisaainete spetsifikatsioonid, (5) on sätestatud toidu lisaainete spetsifikatsioonid, mis käsitlevad eelkõige päritolu, aine puhtust ja muud vajalikku teavet.
(11)
Piimhape, mida kasutatakse veiserümpade pinnasaaste vähendamiseks, peab EFSA arvamuse kohaselt olema kooskõlas liidu õigusaktides piimhappe suhtes kehtestatud spetsifikatsioonidega. Seega, kui piimhapet kasutatakse mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks käesoleva määruse kohaselt, peab selline piimhape olema kooskõlas määruses (EL) nr 231/2012 sätestatud spetsifikatsioonidega.
(12)
Piimahappe kasutamine veiste rümpade, poolrümpade või veerandrümpade mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks ei tohiks mõjutada toidukäitleja kohustust järgida liidu toiduhügieenialaste õigusaktide nõudeid, mis on sätestatud määrustes (EÜ) nr 852/2004, (EÜ) nr 853/2004 ja (EÜ) nr 2073/2005, ning seda ei tuleks mingil juhul pidada meetodiks, mis asendab hügieenilisi tapmistavasid ja töötlemisviise, või alternatiiviks nimetatud määruste nõuete täitmisele.
(13)
Toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee ei avaldanud oma eesistuja kindlaks määratud ajavahemiku jooksul arvamust. Komisjon esitas seepärast nõukogule kõnealuse meetmega seotud ettepaneku ja edastas selle samal ajal Euroopa Parlamendile.
(14)
Kuna nõukogu ei teinud otsust ja Euroopa Parlament ei avaldanud kohaldatavate tähtaegade jooksul meetmele vastuseisu, peaks komisjon meetme vastu võtma,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Toidukäitlejatel on lubatud kasutada piimhapet veiste rümpade, poolrümpade või veerandrümpade mikrobioloogilise pinnasaaste vähendamiseks tapamajas, järgides käesoleva määruse lisas sätestatud tingimusi.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 4. veebruar 2013