ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1046/2014 НА КОМИСИЯТА
от 28 юли 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно Европейския фонд за морско дело и рибарство по отношение на критериите за изчисляване на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за Европейския фонд за морско дело и рибарство и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2328/2003, (ЕО) № 861/2006, (ЕО) № 1198/2006 и (ЕО) № 791/2007 на Съвета и Регламент (ЕС) № 1255/2011 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 72, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно глава V от Регламент (ЕС) № 508/2014 Европейският фонд за морско дело и рибарство може да подпомага компенсирането на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора.
(2)
С цел да се запази конкурентоспособността на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза спрямо подобни продукти от други региони на Съюза, през 1992 г. Съюзът въведе мерки за компенсиране на съответните допълнителни разходи в сектора на рибарството и аквакултурите. Мерките за компенсиране през периода 2007-2013 г. бяха определени с Регламент (ЕО) № 791/2007 на Съвета (2). Поради структурната, социалната и икономическата ситуация в най-отдалечените региони на Съюза, усложнена от тяхната отдалеченост, островен характер, малка площ, трудна топография, икономическа зависимост от малко на брой продукти и специфични климатични условия, е необходимо да продължи предоставянето на помощ, за да се компенсират допълнителните разходи за риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури, считано от 1 януари 2014 г. Компенсирането на допълнителните разходи, направени от операторите в тези региони, действително им помага да останат икономически жизнеспособни.
(3)
Тези допълнителни разходи следва да бъдат посочени в план за компенсации, както е посочено в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(4)
С цел да се осигури хармонизирано и равно третиране на всички засегнати региони, чрез по-добра съпоставимост между различните региони и между последователни години, и особено за да се избегне свръхкомпенсиране на допълнителни разходи, е необходимо да се определят критериите за изчисляване на допълнителните разходи, произтичащи от специфичните проблеми в най-отдалечените региони на Съюза. Общите критерии, които трябва да се използват, ще гарантират, че за всички засегнати региони се прилага хомогенен метод за изчисляване на допълнителните разходи.
(5)
Референтните разходи за продукти или категории продукти, направени от операторите в континенталната част на държавата членка или на територията на Съюза, въз основа на които се определят допълнителни разходи, следва да се оценят особено грижливо, за да се избегне свръхкомпенсиране.
(6)
Съществуват продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение или единици за измерване в континенталната част от територията на съответната държава членка. В такива случаи референтната стойност за изчисляване на допълнителните разходи се определя в сравнение с разходите за еквивалентен продукт или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
(7)
Предвид различните пазарни условия в най-отдалечените региони, колебанията в улова и запасите, както и в пазарното търсене, съответните държави членки следва сами да определят продуктите (или категориите продукти) от риболов и аквакултури, отговарящи на изискванията за компенсиране, съответните максимални количества и размера на компенсацията в рамките на общото разпределение за държава членка.
(8)
Държавите членки следва да определят размера на компенсацията на ниво, което позволява да се компенсират подходящо допълнителните разходи, породени от специфичните проблеми на най-отдалечените региони, и да се избегне свръхкомпенсиране. За тази цел при определянето на размера на компенсацията следва да се вземат предвид и другите видове публична намеса, включително всякаква държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014, които оказват въздействие върху размера на допълнителните разходи.
(9)
С цел да се осигури хармонизирано представяне на допълнителните разходи е необходимо те да бъдат изразени на базата на тонове живо тегло, както е определено в Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 409/2009 на Комисията (4), с който се определят коефициенти на преобразуване и кодове на начините за представяне на прясна и прясно осолена преработена риба в Европейския съюз, използвани за преобразуване на теглото на съхранената или преработена риба в живо тегло за целите на наблюдението на улова.
(10)
С цел да се докаже, че не съществува свръхкомпенсиране, държавите членки следва да включват съответна информация относно прилагането на компенсационния механизъм в рамките на годишния доклад за изпълнението, посочен в член 114, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(11)
За да се осигури бързо прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, при положение че разходите вече отговарят на условията за Европейския фонд за морско дело и рибарство от 1 януари 2014 г. в съответствие с член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
С настоящия регламент се установяват критериите за изчисляване на допълнителните разходи, направени в периода на допустимост, определен в член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 от операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора, поради специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
Член 2
1. Допълнителните разходи, посочени в член 1, се изчисляват отделно за всяка от следните дейности:
а)
риболов;
б)
отглеждане;
в)
преработване;
г)
предлагане на пазара.
2. В рамките на всяка от дейностите, посочени в параграф 1, допълнителните разходи се изчисляват като разходни позиции, изброени в плана за компенсации, посочен в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014, за всеки продукт или категория продукти, определени от държавата членка като отговарящи на условията за компенсация.
3. Допълнителните разходи се определят за всяка разходна позиция като разликата между разходите, направени от операторите в съответните най-отдалечени региони, от които са приспаднати всички други видове публична намеса, които оказват въздействие върху равнището на допълнителните разходи, и съпоставимите разходи, направени от операторите в континенталната част на съответната държава членка.
4. Чрез дерогация от параграф 3 за разходни позиции, специфични за продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение, или единици за измерване в континенталната част от територията на държавата членка, допълнителните разходи следва да се определят въз основа на сравняване със съпоставимите разходи за еквивалентни продукти или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
5. При изчисляването на допълнителните разходи се взема под внимание всяка публична намеса, включително всяка държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
Член 3
1. Изчисляването на допълнителните разходи се основава само на разходи, произтичащи от специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
2. Изчисляването на допълнителните разходи се основава на средна годишна стойност на регистрираните цени.
3. Допълнителните разходи се изразяват в евро за тон живо тегло и, когато е необходимо, всички разходни компоненти на общите допълнителни разходи се изразяват в евро за тон живо тегло.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юли 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1046/2014,
28. juuli 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 508/2014 (Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta) seoses kriteeriumidega, mille alusel arvutatakse teatavate äärepoolseimate piirkondade ettevõtjate kala- või vesiviljelustoodete püüdmisel, kasvatamisel, töötlemisel ja turustamisel tekkinud lisakulud
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrust (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011 (1), eriti selle artikli 72 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF) võib määruse (EL) nr 508/2014 V peatüki alusel toetada ettevõtjatele teatavate selliste lisakulude hüvitamist, mis on tekkinud kalandus- ja vesiviljelustoodete püüdmisel, kasvatamisel, töötlemisel ja turustamisel ELi äärepoolseimates piirkondades, millele on osutatud aluslepingu artiklis 349.
(2)
Selleks et säilitada liidu äärepoolseimatest piirkondadest pärit teatavate kalapüügi- ja vesiviljelustoodete konkurentsivõimet võrreldes liidu muude piirkondade samalaadsete toodetega, kehtestas liit alates 1992. aastast meetmed selliste lisakulude hüvitamiseks kalandus- ja vesiviljelussektoris. Hüvitusmeetmed ajavahemikuks 2007-2013 on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 791/2007 (2). Liidu äärepoolseimate piirkondade struktuurilise, ühiskondliku ja majandusliku olukorra tõttu, mida tingivad nende kaugus, isoleeritus, väiksus, rasked looduslikud olud, majanduslik sõltuvus üksikutest toodetest ning erilised kliimatingimused, on vaja neid jätkuvalt toetada, et korvata teatavate kalandus- ja vesiviljelustoodete püüdmisel, kasvatamisel, töötlemisel ja turustamisel tekkivad lisakulud alates 1. jaanuarist 2014. Lisakulude hüvitamine aitab nende piirkondade ettevõtjatel säilitada majandusliku elujõulisuse.
(3)
Kõnealused lisakulud tuleks sätestada määruse (EL) nr 508/2014 artikli 72 kohases hüvituskavas.
(4)
Selleks et tagada kõikide asjaomaste piirkondade ühtlustatud ja võrdne kohtlemine piirkondade ja aastate parema võrreldavuse kaudu, ning eelkõige selleks, et vältida lisakulude ülemäärast hüvitamist, on vaja kehtestada liidu äärepoolseimate piirkondade konkreetsetest ebasoodsatest tingimustest tulenevate lisakulude arvutamise kriteeriumid. Ühiste kriteeriumide kasutamine tagab, et kõikide asjaomaste piirkondade suhtes kohaldatakse ühtset arvutusmeetodit.
(5)
Ülekompenseerimise vältimiseks tuleks eriti tähelepanelikult hinnata sama liikmesriigi või liidu territooriumil asuvate ettevõtjate võrdluskulusid nendele toodetele või tootekategooriatele, mille põhjal määratakse kindlaks lisakulud.
(6)
On tooteid või tootekategooriaid, mille puhul võrdlus- või mõõtmiskriteeriumid liikmesriigi territooriumil puuduvad. Sellisel juhul määratakse võrdluskulu lisakulu arvutamiseks kindlaks nii, et võrreldakse samaväärse toote või toodete kategooriate kulu, mis tekkis ettevõtjatel liidu territooriumi mandriosas.
(7)
Arvestades erisuguseid turustamistingimusi asjaomastes äärepoolseimates piirkondades, samuti saagikuse ja varude ning turunõudluse kõikumisi, peaks asjaomastele liikmesriikidele jääma õigus määrata neile ette nähtud kogueraldise raames kindlaks hüvituskõlblikud kalandus- ja vesiviljelustooted, maksimaalsed hüvitatavad kogused ja hüvitissummad.
(8)
Liikmesriigid peaksid määrama hüvitissummad tasemel, mis võimaldab asjakohaselt tasaarvestada äärepoolseimate piirkondade teatavate ebasoodsate tingimuste tõttu tekkivad lisakulud ja vältida ülekompenseerimist. Selleks tuleks hüvitissumma kindlaksmääramisel arvesse võtta ka muid riikliku sekkumise viise, sealhulgas mis tahes riigiabi, millest teatatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 ja määruse (EL) nr 508/2014 artikli 73 kohaselt, ja mis mõjutab lisakulude suurust.
(9)
Selleks et tagada lisakulude ühtlustatud esitamine, on vaja esitada lisakulud eluskaalu tonnides, mis on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 1224/2009 (3) ja komisjoni määruses (EÜ) nr 409/2009, (4) millega kehtestatakse Euroopa Liidu ümberarvestustegurid ja töötlemisviisi koodid värske ja värskelt soolatud töödeldud kala suhtes, et püügi seire eesmärgil arvestada töödeldud kala kaal ümber eluskaaluks.
(10)
Selleks et tõendada, et ülemäärast hüvitamist ei esine, peaksid liikmesriigid lisama rakendamise aastaaruandesse asjakohase teabe hüvitamissüsteemi rakendamise kohta, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 508/2014 artikli 114 lõikes 2.
(11)
Selleks et oleks võimalik viivitamata kohaldada käesolevas määruses sätestatud meetmeid, arvestades, et kulud on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi jaoks rahastamiskõlblikud juba alates 1. jaanuarist 2014 vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (5) artikli 65 lõikele 2, peaks käesolev määrus jõustuma järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Käesoleva määrusega kehtestatakse kriteeriumid selliste lisakulude arvutamiseks, mis on ettevõtjatel tekkinud määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 65 lõikes 2 määratletud rahastamiskõlblikkusperioodi jooksul ELi toimimise lepingu artiklis 349 määratletud äärepoolseimates piirkondades teatavate kalandus- ja vesiviljelustoodete püüdmisel, kasvatamisel, töötlemisel ja turustamisel nende piirkondade konkreetsete ebasoodsate tingimuste tõttu.
Artikkel 2
1. Artiklis 1 osutatud lisakulud arvutatakse eraldi iga järgmise tegevuse puhul:
a)
kalapüük;
b)
kalakasvatus;
c)
töötlemine;
d)
turustamine.
2. Iga lõikes 1 osutatud tegevuse kohta arvutatakse kuluartiklite kaupa lisakulud vastavalt määruse (EL) nr 508/2014 artiklis 72 osutatud hüvituskavale iga toote ja tootekategooria eest, mille liikmesriik on kindlaks määranud kui hüvituskõlbliku.
3. Lisakulud määratakse iga kuluühiku kohta kindlaks asjaomastes äärepoolseimates piirkondades ettevõtjatele tekkinud kulude vahena, mida on vähendatud mis tahes liiki riikliku sekkumisega, mis mõjutab lisakulude suurust, ning asjaomase liikmesriigi ettevõtjatel mandril tekkinud võrreldavate kuludega.
4. Erandina lõikest 3 määratakse konkreetsete toodete või tootekategooriate kuluartiklite puhul, millel ei ole võrdluskriteeriume või mõõtmiskriteeriume liikmesriigi mandriosa territooriumil, lisakulud kindlaks, võrreldes samaväärsete toodete või tootekategooriate kuludega, mis on tekkinud ettevõtjatel liidu territooriumi mandriosas.
5. Lisakulude arvutamisel võetakse arvesse mis tahes riiklikku sekkumist, sealhulgas kogu riigiabi, millest on teatatud vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 3 ja määruse (EL) nr 508/2014 artiklile 73.
Artikkel 3
1. Lisakulude arvutamisel tuleb lähtuda üksnes kuludest, mis tekivad äärepoolseimates piirkondades teatavate ebasoodsate tingimuste tõttu.
2. Lisakulude arvutamisel võetakse aluseks aastane keskmine registreeritud hind.
3. Lisakulud väljendatakse eurodes eluskaalu tonni kohta ja vajaduse korral konverteeritakse lisakulu kõik komponendid eurodesse eluskaalu tonni kohta.
Artikkel 4
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 28. juuli 2014