РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1257/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно рециклирането на кораби и за изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и Директива 2009/16/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Корабите, които представляват отпадъци и които са предмет на трансгранично движение за рециклиране, са регламентирани от Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане („Базелската конвенция“) и от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3). Регламент (ЕО) № 1013/2006 е за прилагане на Базелската конвенция, както и на изменение (4) на същата Конвенция, прието през 1995 г., което обаче още не е влязло в сила на международно равнище, и с което е въведена забрана за износ на опасни отпадъци за държави, които не са членки на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Корабите обикновено са класифицирани като опасни отпадъци и са забранени за износ с цел рециклиране в съоръжения, намиращи се в държави, които не са членки на ОИСР.
(2)
Механизмите за мониторинг на прилагането и за изпълнението на действащото право на Съюза и международно право не са адаптирани към особеностите на корабите и международното корабоплаване. Усилията, включващи сътрудничество между Международната организация на труда (МОТ), Международната морска организация (ИМО) и секретариата на Базелската конвенция, доведоха до успешно постигане на споразумение относно включването на задължителни изисквания на глобално равнище за обезпечаване на ефикасно и ефективно решаване на проблема с опасните и ненадеждни практики при рециклирането на кораби посредством Международната конвенция от Хонконг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби („Конвенцията от Хонконг“).
(3)
Настоящият капацитет за рециклиране на кораби в държави от ОИСР, който е законно достъпен за корабите, плаващи под знамето на държава-членка, е недостатъчен. Настоящият безопасен и надежден капацитет за рециклиране на кораби в държави, които не са членки на ОИСР, е достатъчен за обработване на всички кораби, плаващи под знамето на държава-членка, и се очаква да нараства до 2015 г. в резултат от предприетите действия за изпълнение на изискванията по Конвенцията от Хонконг от страна на държави, в които се извършва рециклиране.
(4)
Конвенцията от Хонконг е приета на 15 май 2009 г. под егидата на Международната морска организация. Конвенцията от Хонконг ще влезе в сила едва 24 месеца след датата на ратификация от не по-малко от 15 държави, чийто комбиниран търговски флот съставлява най-малко 40 % от брутния тонаж на корабите от световния търговски флот и чийто общ максимален годишен обем на рециклирани кораби през предходните 10 години представлява не по-малко от 3 % от брутния тонаж на корабите от комбинирания търговски флот на същите държави. Посочената конвенция обхваща проектирането, строежа, експлоатацията и подготовката на корабите с оглед улесняване на безопасното и екологосъобразното им рециклиране, без рискове за безопасността и експлоатационната ефективност на корабите. Тя обхваща и експлоатацията на съоръженията за рециклиране на кораби по безопасен и екологосъобразен начин, както и създаването на подходящ механизъм за правоприлагане при рециклирането на кораби.
(5)
Настоящият регламент има за цел да способства за своевременната ратификация на Конвенцията от Хонг Конг както в Съюза, така и в трети държави, чрез прилагане на пропорционални механизми за контрол по отношение на кораби и съоръжения за рециклиране на кораби въз основа на посочената Конвенция.
(6)
Конвенцията от Хонконг предвижда изрично страните по нея да предприемат по-строги мерки в съответствие с международното право по отношение на безопасното и екологосъобразно рециклиране на кораби, с цел предотвратяване, намаляване или свеждане до минимум на всякакви неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда. Като се има предвид това, настоящият регламент следва да осигури защита от евентуалното вредно въздействие на опасните материали на борда на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, като същевременно гарантира спазването на разпоредбите, приложими за тези материали по силата на международното право. За да се осигури контрол върху спазването на изискванията относно опасни материали съгласно настоящия регламент, държавите-членки следва да прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5). Понастоящем проверката на сертификатите и активното тестване за опасни материали, в т.ч. азбест, се извършва от инспекторите, осъществяващи държавен пристанищен контрол, съгласно Международната конвенция за безопасност на човешкия живот на море („SOLAS“). Меморандумът за разбирателство от Париж за контрола от държавата на пристанището осигурява хармонизиран подход към тези дейности.
(7)
Целта на настоящия регламент е също да намали съществуващите неравенства между операторите в Съюза, в държавите от ОИСР и в съответните трети държави по отношение на здравословните и безопасни условия на работното място и екологичните стандарти, както и да насочи корабите, плаващи под знамето на държава-членка, към съоръжения за рециклиране на кораби, които използват безопасни и екологосъобразни методи за разглобяване на кораби, вместо към места, които не отговарят на стандартите, каквато е практиката сега. Това следва също да допринесе за увеличаването на конкурентоспособността на екологосъобразното и безопасно рециклиране и третиране на кораби в съоръжения за рециклиране, разположени в държави-членки. Установяването на европейски списък на съоръжения за рециклиране на кораби („европейски списък“), които отговарят на изискванията по настоящия регламент, ще допринесе за постигането на тези цели, както и за по-доброто правоприлагане чрез улесняване на контрола върху корабите, предназначени за рециклиране от страна на държавите-членки на знамето. Тези изисквания към съоръженията за рециклиране на кораби следва да се основават на изискванията на Конвенцията от Хонконг. В тази връзка одобрените в съответствие с настоящия регламент съоръжения за рециклиране на кораби следва да отговарят на необходимите изисквания за опазване на околната среда, здравето на работниците и осигуряване на тяхната безопасност и на екологосъобразното управление на оползотворените от рециклирани кораби отпадъци. За съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета страна изискванията следва да са такива, че да се постигне висока степен на защита на здравето на човека и околната среда, която в общи линии е равностойна на защитата в Съюза. Поради това съоръженията за рециклиране на кораби, които не отговарят на тези минимални стандарти, следва да не бъдат включени в европейския списък.
(8)
Заложеният в правото на Съюза принцип на равенство следва да се прилага, а за прилагането му да се следи, по-конкретно при съставянето и актуализирането на европейския списък по отношение на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в държави-членки и на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, които отговарят на изискванията, установени в настоящия регламент.
(9)
Държавите-членки се насърчават да приемат подходящи мерки, с които да гарантират, че корабите, изключени от обхвата на настоящия регламент, извършват дейност по съгласуван с него начин, доколкото е разумно и приложимо.
(10)
За да се избегне дублиране, е необходимо корабите, плаващи под знамето на държава-членка, попадащи в обхвата на настоящия регламент, да се изключат от обхвата и приложното поле съответно от Регламент (ЕО) № 1013/2006 и от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). Регламент (ЕО) № 1013/2006 се прилага за превози на отпадъци от Съюза, подлежащи на изключване за определени категории отпадъци, когато се прилага алтернативен режим. Съгласно настоящия регламент корабите, които попадат в обхвата му, подлежат на контрол през целия им жизнен цикъл, като целта му е да осигури екологосъобразното рециклиране на тези кораби. Поради това е уместно да се уточни, че кораб, подлежащ на алтернативния режим на контрол през целия му жизнен цикъл съгласно настоящия регламент, не следва да бъде в обхвата на Регламент (ЕО) № 1013/2006. Корабите, които не са обхванати нито от Конвенцията от Хонг Конг, нито от настоящия регламент, и всички отпадъци на борда на кораб, различни от отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, следва да продължат да бъдат в обхвата съответно на Регламент (ЕО) № 1013/2006 и на Директива 2008/98/ЕО и Директива 2008/99/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
(11)
Наред с това се отчита фактът, че корабите продължават да бъдат в обхвата на други международни конвенции, за да се гарантира безопасното им функциониране в морето по време на периода на експлоатация от жизнения им цикъл и въпреки че могат да упражняват определени навигационни права и свободи, корабите са длъжни да отправят предварително уведомление, преди да влязат в пристанище. Държавите-членки следва да могат да изберат прилагане и на допълнителен контрол в съответствие с други международни договори. Следователно в настоящия регламент не е необходимо да се предвижда допълнителен контрол върху транзита.
(12)
При тълкуването на изискванията по настоящия регламент следва да се вземат предвид насоките, разработени от ИМО („насоки на ИМО“) в подкрепа на Конвенцията от Хонконг.
(13)
За целите на настоящия регламент терминът „рециклиране“ не следва да има същото значение, както определението в Директива 2008/98/ЕО. Поради това настоящият регламент следва да въведе специфично определение за термина „рециклиране на кораби“.
(14)
Чрез Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) на равнището на Съюза се прилага Глобалната хармонизирана система за класифициране и етикетиране на химикали. Посоченият регламент заедно с Директива 67/548/ЕИО на Съвета (9) и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) осигуряват полезни насоки за определянето на характеристиките на понятието „опасен материал“.
(15)
Наличието на инвентарен списък на опасните материали на борда на кораб през целия му жизнен цикъл е основно изискване, установено в Конвенцията от Хонг Конг и в настоящия регламент. В съответствие с регламент 8, параграф 2 от Конвенцията от Хонг Конг кораб, който е предназначен за рециклиране, следва да намали до минимум количествата отпадъци, генерирани в резултат на експлоатацията през периода преди да влезе в съоръжение за рециклиране. Ако отпадъците, генерирани в резултат на експлоатацията, са предназначени за доставка заедно с кораба в съоръжение за рециклиране, приблизителните количества и разположението на тези отпадъци следва да бъдат включени в част II от инвентарния опис.
(16)
Държавите-членки следва да предприемат мерки за предотвратяване заобикалянето на разпоредбите за рециклирането на кораби и за увеличаване на прозрачността при рециклирането на кораби. Както е предвидено в Конвенцията от Хонконг, държавите-членки следва да предоставят информация относно корабите, за които е издадено свидетелство за инвентарния опис, относно кораби, за които е получена декларация за приключване, както и информация относно незаконно рециклиране на кораби и извършени от съответната държава последващи действия.
(17)
Държавите-членки следва да установят правила относно приложимите санкции при нарушения на настоящия регламент и да гарантират, че тези санкции се прилагат така, че да се предотврати заобикалянето на разпоредбите за рециклиране на кораби. Санкциите могат да имат гражданскоправен или административен характер и следва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.
(18)
В съответствие с практиката на Съда на Европейския Съюз от съдилищата на държавите-членки се изисква да тълкуват в най-пълна възможна степен процедурните правила, свързани с условията, които трябва да бъдат спазени, за да се приведат административните и съдебни процедури в съответствие с целите на член 9, параграф 3 от Орхуската конвенция.
(19)
В интерес на защитата на здравето на човека и околната среда и с оглед на принципа „замърсителят плаща“, Комисията следва да прецени осъществимостта на финансов механизъм, приложим по отношение на всички кораби, които посещават пристанище или място за заставане на котва в държава-членка, независимо от това под чие знаме плават, чрез който да се набират средства за целите на улесняването на екологосъобразното рециклиране и третиране на кораби, без да се създава стимул за смяна на знамето.
(20)
С цел съгласуване с развитието във връзка с Конвенцията от Хонг Конг на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на актуализирането на приложения I и II към настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(22)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно предотвратяване, намаляване или премахване на неблагоприятното въздействие върху здравето на човека и околната среда, причинено от рециклирането, експлоатацията и поддръжката на плаващи под знамето на държава-членка кораби, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради международния характер на корабоплаването и рециклирането на кораби, и следователно с оглед мащаба и въздействието си може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и цел
Настоящия регламент има за цел да предотврати, намали, сведе до минимум и, доколкото е практически възможно, да премахне произшествията, нараняванията и други неблагоприятни въздействия върху човешкото здраве и околната среда, причинени от рециклирането на кораби. Целта на настоящия регламент е да повиши безопасността и да осигури по-добра защита на човешкото здраве и на морската среда в Съюза по време на жизнения цикъл на корабите, по-специално като се гарантира, че опасните отпадъци от рециклирането на корабите подлежат на екологосъобразно управление.
Настоящият регламент също установява правила за осигуряване на надлежно управление на опасните материали на корабите.
Настоящият регламент има за цел и да способства за ратифицирането на Международната конвенция от Хонг Конг за безопасно и екологосъобразно рециклиране на кораби от 2009 г. („Конвенцията от Хонг Конг“).
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент с изключение на член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на държава-членка.
Член 12 се прилага за кораби, плаващи под знамето на трета държава, които посещават пристанище или застават на котва в държава-членка.
2. Настоящият регламент не се прилага по отношение на:
а)
военните кораби, военни спомагателни или други кораби, които са собственост на дадена държава или са експлоатирани от нея и които към момента се използват единствено за правителствени нетърговски цели;
б)
кораби с тонаж, по-малък от 500 бруто тонаж (БТ);
в)
кораби, експлоатирани през целия им жизнен цикъл само във води, намиращи се под суверенитета или юрисдикцията на държавата-членка, под чието знаме плава корабът.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„кораб“ означава плавателен съд от всякакъв тип, който се експлоатира или е бил експлоатиран в морска среда и включва подводни морски съдове, плаващи по повърхността кораби, плаващи платформи, самоподемни платформи, плаващи складови съоръжения (FSU) и плаващи съоръжения за производство, складиране и разтоварване на товари (FPSO), както и плавателен съд, който е с демонтирано оборудване или влачен;
2)
„нов кораб“ означава кораб:
а)
за който договорът за строеж е сключен на датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
б)
при липса на договор за строеж, килът е заложен или корабът се намира на подобен етап на построяване шест месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това; или
в)
чиято доставка се извършва тридесет месеца след датата на прилагане на настоящия регламент или след това;
3)
„танкер“ означава петролен танкер съгласно определението в приложение I към Конвенцията за предотвратяване на замърсяването от кораби („Конвенцията MARPOL“) или танкер за вредни вещества под формата на течности съгласно определението в приложение II към същата конвенция;
4)
„опасен материал“ означава всеки материал или вещество, което може да създаде опасност за здравето на човека и/или за околната среда;
5)
„отпадъци, генерирани по време на експлоатацията“ означава отпадъчни води и остатъци, образували се вследствие на нормалното функциониране на кораби, за които важат изискванията по Конвенцията MARPOL;
6)
„рециклиране на кораби“ означава дейност по пълно или частично разглобяване на кораби за скрап в съоръжение за рециклиране на кораби с цел оползотворяване на елементи и материали за преработване, подготовка за повторна употреба и повторна употреба при едновременно осигуряване управлението на опасни и други материали, като тази дейност включва свързани с нея операции като складиране и третиране на компоненти и материали на място, но не включва тяхната допълнителна преработка или обезвреждане в отделни съоръжения;
7)
„съоръжение за рециклиране на кораби“ означава определена зона, представляваща режище или инсталация, намиращи се в държава-членка или в трета държава и използвани за рециклиране на кораби;
8)
„предприятие за рециклиране на кораби“ означава собственикът на съоръжение за рециклиране на кораби или друга организация или лице, които са поели от собственика на съоръжение за рециклиране на кораби отговорността за извършване на дейността по рециклирането на кораби;
9)
„администрация“ означава държавен орган, определен от държава-членка като натоварен с изпълнение на задължения, свързани с корабите, плаващи под нейното знаме или които се експлоатират под нейна юрисдикция;
10)
„призната организация“ означава организация, която е призната в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12);
11)
„компетентен орган“ означава правителствен орган или органи, определен(и) от държава-членка или от трета държава като компетентен за съоръженията за рециклиране на кораби в определен географски район или в определена област на професионална компетентност, по отношение на всички дейности в рамките на юрисдикцията на тази държава;
12)
„бруто тонаж“ означава брутният тонаж (БТ), изчислен в съответствие с разпоредбите за измерване на тонажа, които се съдържат в приложение I към Международната конвенция за измерване на тонажа на корабите от 1969 г., или в съответствие с всяка последваща конвенция;
13)
„компетентно лице“ означава лице с подходяща квалификация, обучение и достатъчно знания, опит и умения за изпълнение на конкретната работа;
14)
„корабособственик“ означава физическо или юридическо лице, регистрирано като собственик на кораба, включително физическо или юридическо лице, което е собственик на кораба за ограничен период от време в очакване на продажбата или предаването му в съоръжение за рециклиране на кораби или - при липса на регистрация - физическо или юридическо лице, което е собственик на кораб, или друга организация или лице, например управителя или беърбоут чартьора, които са поели от собственика на кораба отговорността за експлоатация на кораба, както и всяко юридическо лице, експлоатиращо кораб, който е собственост на държавата;
15)
„нова инсталация“ означава инсталиране на системи, оборудване, изолация или други материали на кораб след датата на прилагане на настоящия регламент;
16)
„план за рециклиране на кораб“ означава план, разработен от оператора на съоръжението(ята) за рециклиране на кораби за всеки отделен кораб, като са взети предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
17)
„план на съоръжението за рециклиране на кораби“ означава план, разработен от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби и приет от управителния съвет или от съответния управителен орган на дружеството за рециклиране на кораби, в който се описват оперативните процеси и процедури по рециклирането на даден кораб в съоръжението за рециклиране на кораби и който по-конкретно включва въпросите по безопасността и обучението на работниците, опазването на здравето на човека и околната среда, функциите и отговорностите на персонала, готовността и реагирането в аварийни ситуации и системите за наблюдение, докладване и отчетност, като се вземат предвид приложимите насоки и резолюции на ИМО;
18)
„безопасно за влизане“ означава пространство, което отговаря на всичките следни критерии:
а)
съдържанието на кислород в атмосферата и концентрацията на запалими пари са в безопасни граници;
б)
всички евентуални токсични материали в атмосферата са в рамките на допустимите концентрации;
в)
остатъчните вещества или материали, свързани с разрешената от компетентното лице работа, не водят до неконтролируемо изпускане на токсични материали или до опасна концентрация на запалими пари в рамките на съществуващите атмосферни условия, при поддържането им съгласно разпорежданията;
19)
„безопасно за високотемпературни работи“ означава пространство, което отговаря на всички следни критерии:
а)
намира се в състояние, което е безопасно и не създава опасност от взрив, включително състояние след обезгазяване, и при което може да бъде използвано оборудване за електродъгово или газово заваряване, за рязане или изгаряне, или други форми на открит пламък, както и състояние, при което могат да бъдат извършвани дейности, свързани с отопление, шлайфане или образуване на искри;
б)
спазени са критериите по точка 18 за „безопасно за влизане“;
в)
съществуващите атмосферни условия няма да се променят в резултат от високотемпературните работи;
г)
всички прилежащи пространства са били почистени или обезвредени или третирани в достатъчна степен с оглед предотвратяване на започване или разпространение на огън;
20)
„декларация за приключване“ означава направено от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби изявление, с което се потвърждава, че рециклирането на даден кораб е приключило в съответствие с настоящия регламент;
21)
„свидетелство за инвентарен опис“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5;
22)
„свидетелство за годност за рециклиране“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, в съответствие с член 9, параграф 9 и е придружено от инвентарен опис на опасните материали в съответствие с член 5, параграф 7 и от одобрения план за рециклиране на кораба в съответствие с член 7;
23)
„свидетелство за съответствие“ означава индивидуално за кораба свидетелство, което се издава на кораби, плаващи под знамето на държава-членка, е придружено от инвентарен опис на опасните материали и е в съответствие с член 12;
24)
„тонове водоизместимост при празен кораб (LDT)“ означава теглото на кораб, изразено в тонове, без товар, гориво, смазочно масло в резервоарите за съхранение, баластна вода, прясна и питателна вода, припаси за консумация, и пътници и екипаж и техните вещи и същото представлява съвкупност от теглото на корпуса, констукцията, машините, оборудването и арматурата на кораба.
2. За целите на член 7, параграф 2, буква г) и членове 13, 15 и 16 се прилагат следните определения:
а)
„отпадъци“, „опасни отпадъци“, „третиране“ и „управление на отпадъци“ имат същия смисъл, както по член 3 от Директива 2008/98/ЕО;
б)
„проверка на място“ означава проверка на съоръжение за рециклиране на кораби с цел установяване дали състоянието му отговаря на описаното в представен относим документ;
в)
„работник“ означава всяко лице, което извършва някаква работа, редовно или временно, в рамките на трудово правоотношение, включително персоналът, работещ за изпълнители и подизпълнители;
г)
„екологосъобразно управление“ означава предприемане на всякакви практически стъпки за гарантиране, че отпадъците и опасните материали се управляват по начин, който опазва здравето на човека и околната среда срещу нежелателни въздействия, които биха могли да се появят в резултат на тези отпадъци и материали;
3. За целите на параграф 1, точка 13 компетентно лице може да бъде обучен работник или ръководен служител, който може да разпознае и оцени професионални и други рискове и излагане на работниците и служителите на въздействието на потенциално опасни материали или небезопасни условия в дадено съоръжение за рециклиране на кораби, и който е в състояние да посочи необходимите защитни средства и предпазните мерки, които трябва да се вземат, за да се премахнат или намалят тези рискове и излагания на въздействия.
Без да се засягат разпоредбите на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13), компетентният орган може да дефинира подходящи критерии за назначаване на такива лица и може да определи задълженията, които да им бъдат възложени.
ДЯЛ II
КОРАБИ
Член 4
Контрол на опасни материали
Инсталацията или употребата на опасните материали, посочени в приложение I, на корабите се забранява или ограничава съгласно определеното в приложение I, без да се засягат други изисквания на приложимо право на Съюза, което може да изисква допълнителни мерки.
Член 5
Инвентарен опис на опасните материали
1. На борда на всеки нов кораб се държи инвентарен опис на опасните материали, който съдържа най-малко тези опасни материали, които са посочени в приложение II, и се съдържат в конструкцията или оборудването на кораба, и в който се посочват местоположението и приблизителните им количества.
2. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) съществуващите кораби са в съответствие доколкото е практически възможно с параграф 1.
Корабите, които отиват за рециклиране, са в съответствие, доколкото е практически възможно, с параграф 1 от настоящия член, считано от датата на публикуване на европейския списък на съоръженията за рециклиране на кораби („европейски списък“) съобразно установеното в член 16, параграф 2.
При спазване на член 32, параграф 2, буква б) при съставянето на списъка на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали.
3. Инвентарният опис на опасните материали:
а)
е специфичен за всеки кораб;
б)
предоставя доказателство, че корабът отговаря на изискването за забрана или на ограниченията за инсталиране или използване на опасни материали в съответствие с член 4;
в)
се съставя, като се отчитат приложимите насоки на ИМО;
г)
е проверен от администрацията или от овластена от нея призната организация.
4. Освен предвиденото по параграф 3 за съществуващите кораби се изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е изготвен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
5. Инвентарният опис на опасните материали се състои от три части:
а)
списък на опасните материали, посочени в приложения I и II, в съответствие с разпоредбите на параграфи 1 и 2 от настоящия член, и съдържащи се в конструкцията или оборудването на кораба, с посочване на тяхното разположение и приблизителните количества (част I);
б)
списък на генерираните в резултат на експлоатацията отпадъци, намиращи се на борда на кораба (част II);
в)
списък на складовете, намиращи се на борда на кораба (част III).
6. Част I от инвентарния опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в структурата и оборудването на кораба.
7. Преди рециклирането и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, в допълнение към водената и актуализирана по надлежен начин част I, в инвентарния опис на опасните материали се включват част II за отпадъците, генерирани по време на експлоатацията, и част III за складовете, и описът се проверява от администрацията или от овластена от нея призната организация.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 във връзка с актуализирането на списъка с позиции за инвентарния опис на опасните материали в приложения I и II, за да се гарантира, че в списъка са включени най-малко веществата, изброени в Допълнения I и II към Конвенцията от Хонг Конг.
Комисията приема отделен делегиран акт за всяко вещество, което се включва или заличава от приложения I или II.
Член 6
Общи изисквания за корабособствениците
1. При подготовката за изпращане на кораб за рециклиране корабособствениците:
а)
предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби цялата свързана с кораба информация, необходима за разработването на плана за рециклиране на кораб, установен в член 7;
б)
уведомяват писмено съответната администрация в указания от нея срок за намерението си да рециклират кораба в конкретно(и) съоръжение(я) за рециклиране на кораби. Уведомлението включва най-малкото:
i)
описа на опасните материали; и
ii)
цялата свързана с кораба информация, предоставена съгласно буква а).
2. Корабособствениците следят предназначените за рециклиране кораби да:
а)
се рециклират само в съоръжения за рециклиране на кораби, които са включени в европейския списък;
б)
изпълняват работи в периода преди влизане в съоръжението за рециклиране на кораби по такъв начин, че да сведат до минимум количеството на остатъците от товари, останалия мазут и генерираните от самия кораб отпадъци, оставащи на борда;
в)
притежават сертификат за годност за рециклиране, издаден от администрацията или от овластена от нея призната организация преди всяко рециклиране на кораб след получаването на одобрения план за рециклиране на кораб в съответствие с член 7, параграф 3.
3. Корабособствениците гарантират, че танкерите пристигат на съоръжението за рециклиране на кораби с товарни резервоари и помпени отделения в състояние, годно за сертифициране като „безопасно за високотемпературни работи“.
4. Корабособствениците предоставят на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби екземпляр от свидетелството за годност за рециклиране, издадено в съответствие с член 9.
5. Корабособствениците носят отговорност за кораба и вземат мерки, за да го поддържат в съответствие с изискванията на администрацията на държавата, под чието знаме корабът плава до момента, в който отговорността за него бъде поета от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби. Операторът на съоръжението за рециклиране на кораби може да откаже да приеме кораба за рециклиране, ако състоянието на кораба до голяма степен не отговаря на данните от свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не е надлежно водена и актуализирана, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба. При тези обстоятелства корабособственикът продължава да носи отговорността за кораба, като той незабавно уведомява администрацията за това.
Член 7
План за рециклиране на кораб
1. Преди всякакво рециклиране на кораби се разработва специфичен за кораба план за рециклиране на кораб. Планът за рециклиране на кораб включва всички специфични за кораба аспекти, които не са визирани в плана на съоръжението за рециклиране на кораби или за които се изискват специални процедури.
2. Планът за рециклиране на кораб:
а)
се разработва от оператора на съоръжението за рециклиране на кораби в съответствие със съответните разпоредби на Конвенцията и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и релевантната за кораба информация, предоставена от корабособственика в съответствие с член 6, параграф 1, буква а), така че съдържанието му надлежно да отразява информацията, съдържаща се в описа на опасните материали;
б)
изяснява дали и в каква степен подготвителна работа, като предварително третиране, идентифициране на потенциалните опасности и премахване на складовете предстои да се проведе на място, различно от съоръжението за рециклиране на кораби, посочено в плана за рециклиране на кораба. Планът за рециклиране на кораба включва мястото, където корабът ще бъде поставен по време на дейностите по рециклиране, и кратък план за пристигането и безопасно поставяне на конкретния кораб за рециклирането му;
в)
включва информация относно създаването, поддържането и наблюдението на условията за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ за конкретния кораб, като се отчитат характеристики като конструкция, конфигурация и предходен товар на кораба, както и друга необходима информация относно начина за изпълнение на плана за рециклиране на кораба;
г)
включва информация за вида и количеството на опасните материали и на отпадъците, получени от рециклирането на конкретния кораб, включително материалите и отпадъците, посочени в описа на опасните материали, както и за това как ще бъдат управлявани и съхранявани в съоръжението за рециклиране на кораби и в последващите съоръжения; и
д)
когато се използва повече от едно съоръжение за рециклиране на кораби, по принцип се изготвя отделно за всяко от участващите съоръжения и се посочват редът на използване на съоръженията и разрешените дейности, които ще се извършат в тези съоръжения.
3. Планът за рециклиране на кораб се одобрява мълчаливо или изрично от компетентния орган в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо.
Изрично одобрение е дадено, ако компетентният орган изпрати писмено уведомление за решението си относно плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията.
Счита се, че е дадено мълчаливо съгласие, ако компетентният орган не е изпратил писмено възражение срещу плана за рециклиране на кораба на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби, на корабособственика и на администрацията в рамките на срок за разглеждане, определен в съответствие с изискванията на държавата, където е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, когато е приложимо, и не е направил уведомление в съответствие с член 15, параграф 2, буква б).
4. Държавите-членки могат да изискат от своята администрация да изпрати на компетентния орган на държавата, в която се намира съоръжението за рециклиране на кораби, информацията, предоставена от корабособственика съгласно член 6, параграф 1, буква б), както и следните данни:
i)
датата, на която корабът е регистриран в държавата, под чието знаме плава;
ii)
идентификационния номер на кораба (номер по ИМО);
iii)
заводския номер на корпуса при доставка за ново строителство;
iv)
името и типа на кораба;
v)
пристанището, на което корабът е регистриран;
vi)
името и адреса на корабособственика, а също и идентификационния номер на собственика, както е регистриран по ИМО;
vii)
името и адреса на дружеството;
viii)
наименованията на всички класификационни организации, които са присъждали клас на кораба;
ix)
основни данни за кораба (обща дължина (LOA), теоретична ширина, теоретична височина, LDT, бруто и нето тонаж и тип и мощност на двигателя).
Член 8
Прегледи
1. Прегледите на корабите се извършват от служители на администрацията или на овластена от нея призната организация, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
2. Когато администрацията, използва признати организации за извършването на прегледи съгласно параграф 1, тя упълномощава такива признати организации най-малко да:
-
изискат от кораб, на който извършват преглед, да се съобрази с настоящия регламент; и
-
извършват прегледи, поискани от надлежните органи на държава-членка.
3. Корабите подлежат на следните прегледи:
а)
първоначален преглед;
б)
преглед при подновяване;
в)
допълнителен преглед;
г)
окончателен преглед.
4. Първоначалният преглед на нов кораб се извършва преди корабът да бъде пуснат в експлоатация или преди да бъде издадено свидетелството за инвентарния опис. За съществуващите кораби се извършва първоначален преглед до 31 декември 2020 г. С прегледа се проверява дали част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
5. Прегледът при подновяване се извършва през интервали, посочени от администрацията, които не може да надхвърлят пет години. С прегледа при подновяване се удостоверява че част I от описа на опасните материали е в съответствие с изискванията на настоящия регламент.
6. Допълнителният преглед, общ или частичен, в зависимост от обстоятелствата, се извършва по искане на корабособственика след промяна, замяна или значителен ремонт на конструкцията, оборудването, системите, арматурата, приспособленията и материалите, който е оказал въздействие върху списъка на опасните материали. Прегледът се провежда така, щото да се гарантира, че всяка промяна, замяна или значителен ремонт са били направена по начин, който гарантира корабът да продължи да бъде в съответствие с изискванията на настоящия регламент, а част I от описа на опасните материали при необходимост да бъде съответно изменена.
7. Окончателният преглед се извършва преди корабът да бъде изведен от експлоатация и преди рециклирането на кораба да е започнало.
Прегледът удостоверява, че:
а)
описът на опасните материали е в съответствие с изискванията на член 5;
б)
планът за рециклиране на кораб отразява надлежно информацията, съдържаща се в инвентарния опис на опасните материали и изпълнява изискванията по член 7;
в)
съоръжението за рециклиране на кораби, в което корабът предстои да бъде рециклиран, е включено в европейския списък.
8. За съществуващите кораби, предназначени за рециклиране, първоначалният и окончателният преглед могат да се извършват по едно и също време.
Член 9
Издаване и одобрение на свидетелства
1. След успешно приключване на първоначален преглед или на преглед при подновяване администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за инвентарния опис. Това свидетелство се допълва с част I от инвентарния опис на опасните материали, посочени в член 5, параграф 5, буква а).
Когато, съгласно предвиденото в член 8, параграф 8, първоначалният преглед и окончателният преглед се извършват по едно и също време, се издава само свидетелството за годност за рециклиране, посочено в параграф 9 от настоящия член.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за инвентарния опис, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Свидетелство за инвентарен опис се одобрява по молба на корабособственика от администрацията или от овластена от нея призната организация след успешното приключване на допълнителен преглед, проведен в съответствие с член 8, параграф 6.
3. При условията на параграф 4 администрацията или овластена от нея призната организация издава или одобрява свидетелство за инвентарен опис, според случая, ако прегледът при подновяване е приключил успешно:
а)
в срок от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
б)
след изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство;
в)
повече от три месеца преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, и новото свидетелство за инвентарен опис е валидно от датата на приключване на прегледа при подновяване до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
4. Ако прегледът при подновяване е приключил успешно и ново свидетелство за инвентарен опис не може да се издава, нито да се използва на борда преди изтичането на срока на наличното свидетелство за инвентарен опис, администрацията или овластена от нея призната организация одобрява наличното свидетелство и то се приема за валидно за срок, не по-дълъг от пет месеца след датата на изтичане на валидността.
5. В случай на свидетелство за инвентарен опис, издадено за срок, по-кратък от пет години, администрацията или овластена от нея призната организация може да продължи срока на валидност на наличното свидетелство за срок, който не надхвърля пет години.
6. При специфични обстоятелства, определени от администрацията, новото свидетелство за инвентарен опис не е необходимо да има дата от датата на изтичане на валидността на наличното, съгласно изискванията по параграф 3, букви а) и б) и параграфи 7 и 8. При такива обстоятелства новото свидетелство е валидно до дата, не по-късна от пет години след датата на приключване на прегледа при подновяване.
7. Когато даден кораб не се намира на пристанището или мястото за заставане на котва, където ще бъде подложен на преглед при изтичане на валидността на свидетелството за инвентарния опис, администрацията може, ако е уместно, да продължи валидността на свидетелството за срок, не по-дълъг от три месеца, за да даде възможност на кораба да завърши пътуването си до пристанището, на което ще му бъде извършен преглед. Всяко продължаване на срока е при условие че прегледът ще бъде извършен преди корабът да напусне въпросното пристанище. Кораб, на който е продължен срокът, няма право по силата на това продължаване да напусне пристанището, на което ще му бъде извършен преглед, без да е получил ново свидетелство. Когато приключи проверката на обновяването, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно до дата, не по-късна от пет години от датата на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването му.
8. Свидетелство за инвентарен опис на кораб, извършващ кратки пътувания, и чийто срок не е бил продължен при условията, посочени в параграф 7, може да бъде продължен от администрацията за гратисен срок до един месец след изтичането на валидността на свидетелството. Когато приключи прегледът при подновяване, новото свидетелство за инвентарен опис е валидно за срок не повече от пет години след датата на изтичане на валидността на наличното свидетелство, преди да е било разрешено продължаването.
9. След успешното приключване на окончателен преглед в съответствие с член 8, параграф 7, администрацията или овластена от нея призната организация издава свидетелство за годност за рециклиране. Това свидетелство се допълва с инвентарния опис на опасните материали и плана за рециклиране на кораб.
Комисията приема актове за изпълнение за определяне на формата на свидетелството за годност за рециклиране, за да се гарантира, че е в съответствие с допълнение 4 към Конвенцията от Хонг Конг. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено след окончателен преглед в съответствие с първа алинея от настоящия параграф, се приема от другите държави-членки и се счита за целите на настоящия регламент, че има същата сила, каквато има свидетелство за годност за рециклиране, издадено от тях.
Член 10
Продължителност и валидност на свидетелствата
1. При условията на член 9 свидетелство за инвентарния опис се издава за период, чиято продължителност се установява от администрацията и не надвишава пет години.
2. Свидетелството за инвентарния опис, издадено или одобрено съгласно член 9, престава да бъде валидно във всеки от следните случаи:
а)
ако състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис, включително когато част I от описа на опасните материали не се води и актуализира надлежно, отразявайки промените в конструкцията и оборудването на кораба, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО;
б)
когато прегледът при подновяване не е извършен в интервалите, посочени в член 8, параграф 5.
3. Свидетелство за годност за рециклиране се издава от администрацията или от овластена от нея призната организация за период, не по-дълъг от три месеца.
4. Свидетелство за годност за рециклиране, издадено съгласно член 9, параграф 9, престава да бъде валидно, когато състоянието на кораба съществено се различава от данните в свидетелството за инвентарния опис.
5. Чрез дерогация от параграф 3 свидетелството за годност за рециклиране може да бъде продължено от администрацията или от овластена от нея призната организация за единично пътуване от точка до точка до съоръжението за рециклиране на кораби.
Член 11
Контрол на държавата на пристанището
1. Държавите-членки прилагат разпоредби за контрол за корабите в съответствие с националното си законодателство, като вземат предвид Директива 2009/16/ЕО. При условията на параграф 2 всяка такава инспекция се ограничава до проверка дали на борда се държи свидетелство за инвентарен опис или свидетелство за годност за рециклиране, които, ако са валидни, се считат достатъчни за одобрението на инспекцията.
2. Може да се извърши подробна инспекция от компетентния орган, извършващ дейности по контрол на държавата на пристанището, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, когато кораб не носи валидно свидетелство или има ясни основания да се счита, че:
а)
състоянието на кораба или на неговото оборудване в значителна степен не съответства на данните, посочени в това свидетелство, в част I на инвентарния опис на опасните материали или и в двете; или
б)
на борда на кораба не се прилага процедура за водене на част I от инвентарния опис на опасните материали.
3. Всеки кораб може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за инвентарен опис или, по искане на тези органи и според случая, от свидетелството за годност за рециклиране, без да се засяга член 9. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно съответната администрация. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на съответната администрация и се коригират при извършването на следващ преглед.
4. Достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
Член 12
Изисквания за кораби, плаващи под знамето на трета държава
1. При спазване на член 32, параграф 2, буква б), когато посещава пристанище или застава на котва в държава-членка, кораб, плаващ под знамето на трета държава, разполага на борда си със списък на опасните материали, който е в съответствие с член 5, параграф 2.
Независимо от първа алинея достъпът до определено пристанище или място за заставане на котва може да бъде разрешен от компетентния орган на държава-членка в случай на форсмажорни обстоятелства или поради първостепенни съображения за безопасност, или за да се намали или сведе до минимум рискът от замърсяване, или за да се отстранят неизправностите, при условие че собственикът, операторът или капитанът на кораба вземе подходящи мерки в изпълнение на предписанията на компетентния орган на същата държава-членка, за да се гарантира влизането на кораба при пълна безопасност.
2. Инсталирането на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I.
Използването на опасни материали, посочени в приложение I, на кораби, плаващи под знамето на трета държава, докато са в пристанище или на място за заставане на котва в държава-членка, се забранява или ограничава съгласно приложение I, без да се засягат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
3. Инвентарният опис на опасните материали е специфичен за всеки кораб, съставя се, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО и служи за изясняване на това, че корабът е в съответствие с параграф 2 от настоящия член. При съставянето на инвентарния опис на опасните материали в него се посочват най-малко изброените в приложение I опасни материали. Корабът, плаващ под знамето на трета държава, изготвя план, описващ огледа или проверката с вземане на проба, чрез които е съставен инвентарният опис на опасните материали, като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО.
4. Инвентарният опис на опасните материали се води и актуализира по надлежен начин през целия експлоатационен срок на кораба, като отразява нови инсталации, съдържащи някой от опасните материали по приложение II, както и съответните промени в конструкцията и оборудването на кораба, като се отчитат освобождаванията и преходните разпоредби, приложими за тези материали по силата на международното право.
5. Всеки кораб, плаващ под знамето на трета държава, може да бъде предупреден, задържан, отпратен или изключен от достъп до пристанищата или морските терминали под юрисдикцията на държава-членка, в случай че не изпрати на компетентните органи на тази държава-членка копие от свидетелството за съответствие съгласно параграфи 6 и 7, придружено, когато е необходимо и по искане на тези органи, от инвентарния опис на опасните материали. Държавата-членка, която предприема такива действия, уведомява незабавно компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава въпросният кораб. Неактуализиране на инвентарния опис на опасните материали не е нарушение, което е основание за задържането на кораб, но несъответствия в инвентарния опис на опасните материали се докладват на компетентните органи на третата държава, под чието знаме корабът плава.
6. Свидетелството за съответствие се издава след проверка на инвентарния опис на опасните материали от компетентните органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, или от организация, овластена от тях съгласно националните изисквания. За образец на свидетелството за съответствие може да се използва допълнение 3 към Конвенцията от Хонг Конг.
7. Свидетелството за съответствие и инвентарният опис на опасните материали се изготвят на един от официалните езици на издаващите компетентни органи на третата държава, под чието знаме плава корабът, а когато използваният език не е английски, френски или испански, те се превеждат на един от тези езици.
8. При спазване на член 32, параграф 2, буква б) корабите, плаващи под знамето на трета държава, за които е подадено заявление за регистрация под знамето на държава-членка, гарантират, че в съответствие с член 5, параграф 2 държат на борда инвентарен опис на опасните материали или че той се съставя в рамките на шест месеца от регистрацията под знамето на съответната държава-членка или по време на следващия периодичен преглед по член 8, параграф 3, в зависимост от това коя дата настъпи първа.
ДЯЛ III
СЪОРЪЖЕНИЯ ЗА РЕЦИКЛИРАНЕ НА КОРАБИ
Член 13
Изисквания, необходими за включването на съоръженията за рециклиране на кораби в европейския списък
1. За да бъде включено в европейския списък, съоръжение за рециклиране на кораби трябва да отговаря на следните изисквания в съответствие с приложимите разпоредби на Конвенцията от Хонг Конг и като се вземат предвид приложимите насоки на ИМО, МОТ, Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане, Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители и на други международни насоки:
а)
да има разрешение от своите компетентни органи да извэршва дейност по рециклиране на кораби;
б)
да бъде проектирано, конструирано и експлоатирано по безопасен и екологосъобразен начин;
в)
да функционира от изградени структури;
г)
да създаде системи за управление и наблюдение, процедури и техники, които имат за цел предотвратяване, намаляване, свеждане до минимум и, доколкото е практически възможно, премахване на:
i)
рисковете за здравето на работниците и на населението в близост до съоръжението за рециклиране на кораби и
ii)
неблагоприятното въздействие върху околната среда, причинено от рециклирането кораби;
д)
да изготви план на съоръжението за рециклиране на кораби;
е)
да предотвратява вредните въздействия върху здравето на човека и околната среда, включително да демонстрира контрол върху всякакви изтичания, по-специално в приливни зони;
ж)
да гарантира безопасно и екологосъобразно управление и съхранение на опасните материали и отпадъците, включително:
i)
затваряне на всички опасни материали, които се намират на борда по време на процеса на рециклиране на кораба, за да се предотврати всякакво изпускане на тези материали в околната среда; както и извършване на манипулации с опасни материали и отпадъци, получени в процеса на рециклиране на кораба, само върху непромокаеми подове с ефективни системи за оттичане;
ii)
че всички отпадъци, получени от дейността по рециклиране на кораба, и техните количества се документират и се прехвърлят само към съоръжения за управление на отпадъци, в т.ч. съоръжения за рециклиране на отпадъци, на които е разрешено да процедират с тяхното третиране, без да застрашават човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
з)
да създаде и поддържа план за готовност и реагиране в аварийни ситуации; да осигури бърз достъп за оборудване за реагиране в извънредни ситуации, като например противопожарно оборудване и превозни средства, линейки и кранове, до кораба и до всички места на съоръжението за рециклиране на кораби;
и)
да осигури безопасност и обучение на работниците, включително да гарантира ползването на лични предпазни средства за операции, изискващи такова ползване;
й)
да създаде архиви за произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия и, ако това се изисква от компетентните органи, да докладва всички произшествия, злополуки, професионални заболявания и хронични въздействия, които причиняват или имат способността да причиняват рискове за безопасността на работниците, здравето на човека и околната среда;
к)
да се съгласи да спазва изискванията по параграф 2.
2. Операторът на съоръжение за рециклиране на кораби:
а)
изпраща плана за рециклиране на кораб, след като бъде одобрен в съответствие с член 7, параграф 3, на корабособственика и на администрацията или на овластена от нея призната организация;
б)
докладва на администрацията, че съоръжението за рециклиране на кораби е готово във всяко отношение за започване на рециклиране на кораба;
в)
когато пълното или частичното рециклиране на кораба приключи в съответствие с настоящия регламент, изпраща декларация за приключване на администрацията, издала свидетелството за годност за рециклиране за кораба, в срок от 14 дни от датата на пълното или частичното рециклиране в съответствие с плана за рециклиране на кораб. Декларацията за приключване включва доклад относно евентуални инциденти и произшествия, нанесли щети на човешкото здраве и/или на околната среда.
3. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на формата на:
а)
доклада, изискван съгласно параграф 2, буква б) от настоящия член, за да се гарантира, че той е в съответствие с допълнение 6 към Конвенцията от Хонг Конг; и
б)
декларацията, изисквана съгласно параграф 2, буква в) от настоящия член, за да се гарантира, че тя е в съответствие с допълнение 7 към Конвенцията от Хонг Конг.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
Член 14
Разрешение за съоръжения за рециклиране на кораби, намиращи се в държава-членка
1. Без да се засягат други приложими разпоредби на правото на Съюза, компетентните органи разрешават на съоръженията за рециклиране на кораби, намиращи се на тяхната територия и отговарящи на изискванията, формулирани в член 13, да извършват рециклиране на кораби. Това разрешение може да бъде предоставено на съответните съоръжения за рециклиране на кораби за срок от максимум пет години и да бъде съответно подновявано.
При условие че са спазени изискванията по настоящия регламент, всяко разрешение, издадено съгласно съответните разпоредби на друго национално право или на правото на Съюза, може да бъде комбинирано с разрешението по настоящия член в единно разрешение, когато по този начин се избягва ненужното дублиране на информация и на работата на оператора на съоръжението за рециклиране на кораби или на дружеството за рециклиране на кораби или на компетентния орган. В такива случаи разрешението може да бъде продължено в съответствие с посочения в първа алинея разрешителен режим, но без да надхвърля максимален срок от пет години.
2. Държавите-членки създават и актуализират списък на съоръженията за рециклиране на кораби, на които са издали разрешение в съответствие с параграф 1.
3. Списъкът, посочен в параграф 2, се съобщава на Комисията без забавяне и не по-късно от 31 март 2015 г.
4. Когато съоръжение за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, формулирани в член 13, държавата-членка, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, спира или отнема разрешението, издадено на въпросното съоръжение за рециклиране на кораби, или предписва коригиращи действия от дружеството за рециклиране на кораби и уведомява незабавно Комисията за това.
5. Когато съоръжение за рециклиране на кораби е получило разрешение в съответствие с параграф 1, съответната държава-членка уведомява незабавно Комисията за това.
Член 15
Съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава
1. Дружество за рециклиране на кораби, което притежава съоръжение за рециклиране на кораби, разположено в трета държава и което възнамерява да рециклира кораби, плаващи под знамето на държава-членка, подава заявление до Комисията за включване на посоченото съоръжение за рециклиране в европейския списък.
2. Заявлението, посочено в параграф 1, се придружава от доказателства, че въпросното съоръжение за рециклиране на кораби отговаря на изискванията, формулирани в член 13, за да извършва рециклиране на кораби и да бъде включено в европейския списък в съответствие с член 16.
По-специално, дружеството за рециклиране на кораби:
а)
посочва разрешителното, лиценза или разрешението, издадено от съответните компетентни органи за извършване на рециклиране на кораби и, когато е целесъобразно, разрешителното, лицензията или разрешението, издавано от компетентните органи на всички негови изпълнители и подизпълнители, пряко участващи в процеса на рециклиране на кораби, и да предостави цялата информация, посочена в член 16, параграф 2;
б)
уточнява дали планът за рециклиране на кораб ще бъде мълчаливо или изрично одобрен от компетентния орган, като посочи срока за разглеждане в случай на мълчаливо съгласие, в съответствие с националните изисквания, когато е приложимо;
в)
потвърждава, че ще приеме за рециклиране в съответствие с настоящия регламент само кораб, плаващ под знамето на държава-членка;
г)
представя доказателства, че съоръжението за рециклиране на кораби е в състояние да създаде, поддържа и наблюдава критериите за „безопасност за влизане“ и „безопасност за високотемпературни работи“ през целия процес на рециклиране на кораба;
д)
прикачва карта за границите на съоръжението за рециклиране на кораби и за местоположението на операциите по рециклиране на кораби в неговите рамки;
е)
за всеки опасен материал, посочен в приложение I и допълнителен опасен материал, който би могъл да бъде част от конструкцията на кораб, указва:
i)
дали съоръжението за рециклиране на кораби е оправомощено да извършва отстраняването на опасния материал. В този случай трябва да бъде определен отговорният персонал, упълномощен да извършва отстраняването, и да бъдат представени доказателства за компетентността му;
ii)
кой процес за управление на отпадъците ще се прилага в съоръжението за рециклиране на кораби или извън него - например изгаряне, депониране или друг метод за третиране на отпадъци, името и адреса на съоръжението за третиране на отпадъци, ако е различно от съоръжението за рециклиране на кораби, и представя доказателства, че прилаганият процес ще се извършва, без да се застрашава човешкото здраве и по екологосъобразен начин;
ж)
потвърждава, че дружеството е приело план за рециклиране на кораб, като е взело предвид приложимите насоки на ИМО;
з)
предоставя информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение, за да определи формата на информацията, необходима за идентифицирането на съоръжението за рециклиране на кораби. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
4. За да бъдат включени в европейския списък, съответствието на съоръженията за рециклиране на кораби, разположени в трети държави, с изискванията, установени в член 13 се удостоверява чрез проверка на място от независим експерт с необходимите квалификации. Дружеството за рециклиране на кораби представя удостоверението на Комисията, когато подава заявление за включване в европейския списък и на всеки пет години след това при подновяване на включването му в този списък. Първоначалното включване в списъка и последващото подновяване се допълват от средносрочен преглед за потвърждаване на съответствието с изискванията, установени в член 13.
Като подават заявления за включване в европейския списък, дружествата за рециклиране на кораби приемат възможността съоръжението за рециклиране на кораби да бъде обект на проверка на място от Комисията или от представители, действащи от нейно име, преди или след включването им в европейския списък, с цел проверка на съответствието с изискванията, установени в член 13. Независимият експерт, Комисията или представителите, действащи от нейно име, си сътрудничат с компетентните органи на третата държава, в която е разположено съоръжението за рециклиране на кораби, за извършването на тези проверки на място.
Комисията може да издава бележки с технически напътствия с цел улесняване на въпросното удостоверяване.
5. За целите на член 13, що се отнася до съответната операция по оползотворяване или обезвреждане на отпадъци може се допусне, че е налице екологосъобразно управление, единствено когато съоръжението за рециклиране на кораби може да докаже, че съоръжението за управление на отпадъците, което приема отпадъците, ще бъде експлоатирано в съответствие с такива стандарти за опазване на здравето на човека и околната среда, които в общи линии са еквивалентни на приложимите международни стандарти и стандарти на Съюза.
6. В случай на промени в информацията, предоставена на Комисията, дружеството за рециклиране на кораби незабавно представя актуализирани доказателства и във всеки случай три месеца преди изтичането на всеки петгодишен период на включване в европейския списък дружеството декларира, че:
а)
доказателството, което е представило, е пълно и актуализирано;
б)
съоръжението за рециклиране на кораби продължава и ще продължи да съответства на изискванията на член 13.
Член 16
Съставяне и актуализиране на европейския списък
1. Комисията приема актове за изпълнение с цел съставяне на европейски списък на съоръженията за рециклиране на кораби, които:
а)
са разположени в Съюза и са били нотифицирани от държавите-членки в съответствие с член 14, параграф 3;
б)
са разположени извън Съюза и чието включване е въз основа на преценка на информацията и подкрепящите доказателствата, представени или събрани в съответствие с член 15.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент.
2. Европейският списък се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията не по-късно от 31 декември 2016 г. Той се разделя на два подсписъка, включващи съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в държава-членка и съоръжения за рециклиране на кораби, разположени в трета държава.
Европейският списък включва цялата следна информация относно съоръжението за рециклиране на кораби:
а)
метода на рециклиране;
б)
вида и размера на корабите, които могат да се рециклират;
в)
всякакви ограничения и условия, съгласно които съоръжението за рециклиране на кораби извършва дейност, включително по отношение на управлението на опасни отпадъци;
г)
информация за процедурата по изрично или мълчаливо одобрение от компетентния орган на плана за рециклиране на кораби, както е посочено в член 7, параграф 3;
д)
максималния годишен обем на рециклиране на кораби.
3. В европейския списък се посочва датата на изтичането на срока на включване на съоръжението за рециклиране на кораби. Включването е валидно за максимален период от пет години и подлежи на подновяване.
4. Комисията приема актове за изпълнение с цел редовно актуализиране на европейски списък:
а)
за включване на съоръжение за рециклиране на кораби в европейския списък когато:
i)
му е дадено разрешение съгласно член 14; или
ii)
включването му в Европейския списък е решено в съответствие с параграф 1, буква б) от настоящия член;
б)
за изключване на съоръжение за рециклиране на кораби от европейския списък когато:
i)
съоръжението за рециклиране на кораби престане да отговаря на изискванията, установени в член 13; или
ii)
актуализираното доказателство не е представено най-късно до три месеца преди изтичането на петгодишния период, установен в параграф 3 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25 от настоящия регламент
5. При съставянето и актуализирането на европейския списък Комисията действа в съответствие със залегналите в Договорите принципи и с международните задължения на Съюза.
6. Държавите-членки съобщават на Комисията цялата информация, която може да е необходима в контекста на актуализирането на европейския списък. Комисията изпраща необходимата информация на останалите държави-членки.
ДЯЛ IV
ОБЩИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Език
1. Планът за корабното рециклиране, посочен в член 7, се съставя на език, приемлив за държавата, която издава разрешение на съоръжението за рециклиране на кораби. Когато използваният език не е английски, френски или испански, планът за корабното рециклиране се превежда на един от тези езици, освен ако администрацията счита, че това не е необходимо.
2. Свидетелството за инвентарния опис и свидетелството за годност за рециклиране, издадени съгласно член 9, се изготвят на един от официалните езици на издаващата администрация. Когато използваният език не е английски, френски или испански, текстът включва и превод на един от тези езици.
Член 18
Определяне на компетентни органи и администрации
1. Държавите-членки определят компетентните органи и администрации, отговорни за прилагането на настоящия регламент, и уведомяват Комисията за тези определяния. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
2. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените компетентни органи и администрации, и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 19
Определяне на лица за връзка
1. Държавите-членки и Комисията определят поотделно едно или повече лица за връзка, отговорни за информиране или съветване на физически или юридически лица, отправили запитвания. Лицето за връзка на Комисията препраща на лицата за връзка на държавите-членки всички получени въпроси, които ги касаят, и обратно.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за определянето на лица за връзка. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията за всички промени в тази информация.
3. Комисията публикува на своя уебсайт списъците с определените лица за връзка и актуализира тези списъци, когато е уместно.
Член 20
Определяне на лица за връзка
По искане на държавите-членки или ако е уместно, Комисията периодично организира срещи на лицата за връзка с цел обсъждане на въпросите, възникнали при прилагането на настоящия регламент. На тези срещи или на части от тях се канят и съответните заинтересовани страни, когато всички държави-членки и Комисията са в съгласие, че това е целесъобразно.
ДЯЛ V
ДОКЛАДВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Доклади от държавите-членки
1. Всяка държава-членка изпраща на Комисията доклад, съдържащ следното:
а)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е издадено свидетелство за годност за рециклиране, наименованието на дружеството за рециклиране на кораби и местоположението на съоръжението за рециклиране на кораби, както е показано в свидетелството за годност за рециклиране;
б)
списък на корабите, плаващи под нейно знаме, за които е получена декларация за приключване;
в)
информация относно незаконно рециклиране на кораби, наказания и последващи действия, предприети от държавата-членка.
2. Всяка държава-членка предава на всеки три години в електронен вид доклада на Комисията не по-късно от девет месеца след края на тригодишния период, за който се отнася.
Първият електронен доклад обхваща периода от датата на прилагане на настоящия регламент до края на първия редовен тригодишен отчетен период, определен в член 5 от Директива 91/692/ЕИО на Съвета (14), след началната дата на първия отчетен период.
Комисията публикува доклад относно изпълнението на настоящия регламент не по-късно от девет месеца след получаване на докладите от държавите-членки.
3. Комисията въвежда тази информация в електронна база данни, която е постоянно достъпна за обществеността.
Член 22
Изпълнение в държавите-членки
1. Държавите-членки приемат разпоредби за санкции, прилагани при нарушаване на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки си сътрудничат, двустранно или многостранно една с друга, така че да улеснят предотвратяването и откриването на потенциалното заобикаляне и нарушаване на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят членовете от своя постоянен персонал, които са отговорни за сътрудничеството, посочено в параграф 2. Тази информация се изпраща до Комисията, която разпространява обобщен списък до тези членове.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията разпоредбите от своето национално право, отнасящо се до правоприлагането на настоящия регламент, и за приложимите санкции.
Член 23
Молба за действие
1. Физически или юридически лица, които са засегнати или е вероятно да бъдат засегнати от нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, или които имат достатъчен интерес от вземането на решения в областта на околната среда, свързани с нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, имат право да отправят молба до Комисията за предприемане на действия съгласно настоящия регламент във връзка с такова нарушение или с непосредствена опасност от такова нарушение.
За тази цел за всяка неправителствена организация, насърчаваща опазването на околната среда и отговаряща на изискванията, установени в член 11 от Регламент (ЕО) № 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета (15), се счита, че има достатъчен интерес за целите на първа алинея.
2. Молбата за действие се придружава от съответната информация и данни, подкрепящи тази молба.
3. Когато молбата за действие и придружаващите я информация и данни показват убедително, че е налице нарушение на член 13 във връзка с член 15 и член 16, параграф 1, буква б) или непосредствена опасност от такова нарушение, Комисията разглежда всички молби за действие с информацията и данните. При такива обстоятелства Комисията дава на съответното дружество за рециклиране на кораби възможност да изложи своите виждания по отношение на молбата за действие и придружаващите я информация и данни.
4. Комисията информира незабавно и в съответствие с приложимите разпоредби на правото на Съюза лицата, отправили молба съгласно параграф 1, за решението си да уважи или отхвърли молбата за действие, като посочва мотивите за това.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, параграф 8 се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 30 декември 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощие не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 8, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейският парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в него дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за него едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, параграф 8, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът направят възражение в срок от два месеца след нотификацията на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да правят възражения. Този срок се продължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Той е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 26
Преходна разпоредба
От датата на публикуване на европейския списък, до датата на прилагане настоящия регламент, държавите-членки могат да разрешават рециклирането на кораби в съоръжения за рециклиране на кораби, включени в европейския списък. При тези обстоятелства не се прилага Регламент (ЕО) № 1013/2006.
Член 27
Изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006
В член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 се добавя следната подточка:
„i)
кораби, плаващи под знамето на държава-членка, които попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16).
Член 28
Изменение на Директива 2009/16/ЕО
В приложение IV към Директива 2009/16/ЕО се добавя следната точка:
„49.
Свидетелство за инвентарния опис на опасни материали или свидетелство за съответствие съгласно Регламент (ЕС) № 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17).
Член 29
Финансов стимул
До 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за осъществимостта на финансов инструмент, който би улеснил безопасното и правилно рециклиране на кораби, и при целесъобразност той се придружава от законодателно предложение.
Член 30
Преглед
1. Комисията преценява дали нарушенията на настоящия регламент следва да бъдат отнесени към обхвата на Директива 2008/99/ЕО, за да се постигне еквивалентност на свързаните с нарушения разпоредби на настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1013/2006. Комисията докладва относно констатациите си до 31 декември 2014 г. на Европейския парламент и на Съвета и при целесъобразност докладът се придружава от законодателно предложение.
2. Комисията следва да преразгледа настоящия регламент не по-късно от 18 месеца преди датата на влизане в сила на Конвенцията от Хонг Конг и при целесъобразност същевременно да представи евентуални подходящи законодателни предложения във връзка с това. Това преразглеждане следва да отчита включването на съоръжения за рециклиране на кораби, разрешени съгласно Конвенцията от Хонг Конг в европейския списък с цел да се избегне дублирането на работа и административната тежест.
3. Комисията извършва редовни прегледи на настоящия регламент и при целесъобразност прави своевременни предложения, за да бъдат взети предвид новостите във връзка с международните конвенции, включително Базелската конвенция, в случай че се окаже необходимо.
4. Независимо от параграф 2, до пет години след датата на прилагане на настоящия регламент Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящия регламент, придружен при целесъобразност от законодателни предложения, за да се гарантира, че целите му са били осъществени и въздействието му е постигнато и обосновано.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 32
Прилагане
1. Настоящият регламент се прилага от по-ранната от следните две дати, но не по-рано от 31 декември 2015 г.:
а)
6 месеца след датата, на която общият максимален годишен обем рециклирани кораби на съоръженията за рециклиране на кораби, включени в европейския списък, представлява не по-малко от 2,5 милиона тона водоизместимост при празен кораб (LDT). Годишният обем рециклирани кораби на съоръжение за рециклиране на кораби представлява сумарното тегло, изчислено в LDT, на корабите, рециклирани през дадена година в това съоръжение. Максималният годишен обем на рециклиране на кораби се определя, като се избере най-високата стойност от предходния 10-годишен период за всяко съоръжение за рециклиране на кораби, или, в случай на новолицензирано съоръжение за рециклиране на кораби - най-високата годишна стойност, постигната в това съоръжение; или
б)
на 31 декември 2018 г.
2. При все това по отношение на следните разпоредби се прилагат следните дати:
а)
член 2, член 5, параграф 2, втора алинея, членове 13, 14, 15, 16, 25 и 26 от 31 декември 2014 г.;
б)
член 5, параграф 2, първа и трета алинея, и член 12, параграфи 1 и 8 от 31 декември 2020 г.
3. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз съобщение относно датата на прилагане на настоящия регламент, когато условията, посочени в параграф 1, буква а) са изпълнени.
4. Ако държава-членка е закрила своя национален регистър на корабите или в продължение на три години не е имала кораби, регистрирани под нейно знаме, и, доколкото никой кораб не е регистриран под нейно знаме, тази държава-членка може да ползва дерогация от разпоредбите на настоящия регламент с изключение на членове 4, 5, 11, 12, 13, 14, член 16, параграф 6, членове 18, 19, 20, 21 и 22. Когато държава-членка реши да се възползва от тази дерогация, тя уведомява Комисията най-късно на датата на прилагане на настоящия регламент. Всички последващи промени също се съобщават на Комисията.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1257/2013,
20. november 2013,
laevade ringlussevõtu kohta ning määruse (EÜ) nr 1013/2006 ja direktiivi 2009/16/EÜ muutmise kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Laevu, mida käsitletakse jäätmetena ning mille ringlussevõtu korral toimub nende riikidevaheline vedu, reguleeritakse ohtlike jäätmete riikidevahelise veo ja nende kõrvaldamise kontrolli 22. märtsi 1989. aasta Baseli konventsiooniga („Baseli konventsioon”) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1013/2006 (3). Määrusega (EÜ) nr 1013/2006 rakendatakse Baseli konventsiooni ning selle 1995. aastal vastuvõetud muudatust, (4) mis ei ole rahvusvahelisel tasandil veel jõustunud ning millega keelatakse ohtlike jäätmete eksport riikidesse, kes ei ole Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) liikmed. Sellised laevad liigitatakse tavaliselt ohtlikeks jäätmeteks ja nende eksport liidust ringlussevõtuks nendes riikides asuvates ringlussevõtukohtades, kes ei ole OECD liikmed, on keelatud.
(2)
Mehhanismid kehtiva liidu ja rahvusvahelise õiguse kohaldamise kontrollimiseks ja täitmise tagamiseks ei ole kohandatud laevade ja rahvusvahelise laevanduse eripäraga. Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO), Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) ja Baseli konventsiooni sekretariaadi vahelist koostööd hõlmavad pingutused on vilja kandnud ja on lepitud kokku, et kehtestatakse ülemaailmsel tasandil kohustuslikud nõuded, mille eesmärk on tagada laevade ohtlike ja keskkonnakahjulike ringlussevõtutavade probleemile tõhus ja tulemuslik lahendus Hongkongi rahvusvahelise konventsiooniga laevade ohutu ja keskkonnahoidliku ringlussevõtu kohta („Hongkongi konventsioon”).
(3)
Praegu liikmesriigi lipu all sõitvatele laevadele õiguspäraselt kättesaadav laevade ringlussevõtu võimsus OECD riikides on ebapiisav. OECD väliste riikide olemasolev võimsus laevade ohutuks ja keskkonnahoidlikuks ringlussevõtuks on piisav kõigi liikmesriigi lipu all sõitvate laevade ringlussevõtuks ning on oodata, et ringlussevõturiikides Hongkongi konventsiooni nõuete täitmiseks võetud meetmete abil suureneb võimsus 2015. aastaks veelgi.
(4)
Hongkongi konventsioon võeti IMO egiidi all vastu 15. mail 2009. Hongkongi konventsioon jõustub 24 kuud pärast seda, kui selle on ratifitseerinud vähemalt 15 riiki, kelle kaubalaevastik kokku moodustab vähemalt 40 % maailma kaubalaevastiku kogumahutavusest ning kelle maksimaalne aastane laevade ringlussevõtu maht kokku eelneva kümne aasta jooksul moodustab vähemalt 3 % samade riikide kokkuliidetud kaubalaevastike kogumahutavusest. Kõnealuses konventsioonis käsitletakse laevade projekteerimist, ehitamist, käitamist ja ringlussevõtuks ettevalmistamist, et hõlbustada nende ohutut ja keskkonnahoidlikku ringlussevõttu, vähendamata laevade ohutust ja käitamise tõhusust. Samuti hõlmab see laevade ringlussevõtu kohtade ohutut ja keskkonnahoidlikku käitamist ning asjakohase mehhanismi loomist laevade ringlussevõttu käsitlevate sätete täitmise tagamiseks.
(5)
Käesoleva määruse eesmärk on soodustada Hongkongi konventsiooni kiiret ratifitseerimist nii liidus kui ka kolmandates riikides, viies laevade ja laevade ringlussevõtu kohtade suhtes kõnealuse konventsiooni alusel läbi proportsionaalseid kontrolle.
(6)
Hongkongi konventsiooniga nähakse selgelt ette, et osalised võtavad rahvusvahelise õigusega kooskõlas laevade ohutu ja keskkonnahoidliku ringlussevõtu edendamiseks rangemaid meetmeid, et vältida ja vähendada kahjulikku toimet inimeste tervisele ja keskkonnale või viia see miinimumini. Seda arvestades tuleks käesolevas määruses sätestada kaitse kõikide liikmesriikide sadamaid ja ankrualasid külastavate laevade pardal olevate ohtlike materjalide võimaliku kahjuliku toime eest, tagades samas nimetatud materjalide suhtes kehtivate sätete kooskõla rahvusvahelise õigusega. Et tagada järelevalve käesoleva määruse kohaste ohtlikke aineid käsitlevate nõuete täitmise üle, peaksid liikmesriigid kohaldama siseriiklikke sätteid, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ (5). Praegu on sadamariigi kontrolli inspektoritel kohustus vastavalt rahvusvahelisele konventsioonile inimelude ohutusest merel (SOLAS) kontrollida sertifikaate ning teha teste ohtlike ainete, sealhulgas asbesti suhtes. Sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumis on sätestatud ühtlustatud lähenemisviis kõnealuste tegevuste jaoks.
(7)
Lisaks on käesoleva määruse eesmärk vähendada erinevusi liidu, OECD riikide ja asjaomaste kolmandate riikide ettevõtjate suhtes kehtivate tööohutuse ja töötervishoiu ning keskkonnakaitse nõuete osas ning suunata liikmesriigi lipu all sõitvad laevad laevade ringlussevõtu kohtadesse, kus rakendatakse ohutuid ja keskkonnahoidlikke meetodeid laevade ringlussevõtuks, selmet suunata neid praeguse praktika kohaselt standarditele mittevastavatesse ringlussevõtukohtadesse. See aitab kaasa ka laevade ohutu ja keskkonnahoidliku ringlussevõtu ja töötluse konkurentsivõimelisuse suurendamisele liikmesriikides asuvates laevade ringlussevõtu kohtades. Kõnealuseid eesmärke aitaks saavutada üleeuroopalise loetelu koostamine käesoleva määruse nõuetele vastavatest laevade ringlussevõtu kohtadest („Euroopa loetelu”) ning parem täitmise tagamine tänu sellele, et liikmesriigil, kelle lipu all laev sõidab, on ringlussevõttu saadetavaid laevu lihtsam kontrollida. Laevade ringlussevõtu kohtadele esitatavad nõuded peaksid põhinema Hongkongi konventsiooni nõuetel. Sellega seoses peaksid käesoleva määruse kohaselt heakskiidetud laevade ringlussevõtu kohad vastama nõuetele, mis on vajalikud keskkonna, töötajate tervise ja ohutuse kaitse tagamiseks ning ringlussevõetud laevadelt pärinevate jäätmete keskkonnahoidlikuks käitlemiseks. Kolmandates riikides asuvatele laevade ringlussevõtu kohtadele esitatavad nõuded peaksid tagama sellise inimeste tervise ja keskkonna kaitse kõrge taseme, mis oleks ligikaudselt võrdne liidu pakutavaga. Kõnealustele miinimumnõuetele mittevastavaid laevade ringlussevõtu kohti ei tohiks seetõttu Euroopa loetellu kanda.
(8)
Käesolevas määruses sätestatud nõudeid järgivate liikmesriigis ja kolmandas riigis asuvate laevade ringlussevõtu kohtade suhtes tuleks kohaldada liidu õiguse võrdsuspõhimõtet ning selle kohaldamist kontrollida, eelkõige Euroopa loetelu koostamisel ja ajakohastamisel.
(9)
Liikmesriike innustatakse võtma asjakohaseid meetmeid, et tagada käesoleva määruse kohaldamisalast välja jäetud laevade käitamine mõistlikkuse ja võimalikkuse piires käesoleva määruse kohaselt.
(10)
Selleks et vältida dubleerimist, on vaja välistada, et liikmesriigi lipu all sõitvate ja käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvate laevade suhtes kohaldatakse vastavalt määrust (EÜ) nr 1013/2006 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/98/EÜ (6). Määrust (EÜ) nr 1013/2006 kohaldatakse liidust pärinevate jäätmesaadetiste suhtes, välja arvatud teatavad jäätmekategooriad, mille puhul kohaldatakse teistsugust korda. Käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvad laevad, mida kontrollitakse kogu nende olelusringi jooksul, ja selle eesmärk on tagada kõnealuste laevade keskkonnahoidlik ringlussevõtt. Seetõttu on asjakohane täpsustada, et kui laeva suhtes on kogu selle olelusringi jooksul kohaldatud käesoleva määruse kohast teistsugust kontrollikorda, ei kohaldata määrust (EÜ) nr 1013/2006. Hongkongi konventsiooni ja käesoleva määruse kohaldamisalast välja jäävate laevade ja laeva pardal olevate jäätmete suhtes, välja arvatud laeva käitamise ajal tekkinud jäätmed laeva pardal, kohaldatakse jätkuvalt määrust (EÜ) nr 1013/2006 ja direktiivi 2008/98/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/99/EÜ (7).
(11)
Tunnistatakse samuti, et laevade suhtes kohaldatakse ka teisi rahvusvahelisi konventsioone, et tagada nende ohutu käitamine merel nende olelusringi tegevusea jooksul ning kuigi neil võivad olla teatavad navigatsiooniõigused ja -vabadused, peavad laevad esitama eelteate enne sadamasse sisenemist. Liikmesriikidel peaks olema lubatud läbi viia täiendavaid kontrolle teiste rahvusvaheliste lepingute kohaselt. Seetõttu ei peeta täiendavaid transiidikontrolle käesolevas määruses vajalikuks.
(12)
Käesoleva määruse nõuete tõlgendamisel tuleks võtta arvesse IMO poolt Hongkongi konventsiooni rakendamise toetamiseks välja töötatud suuniseid („IMO suunised”).
(13)
Käesolevas määruses peaks termin „ringlussevõtt” erinema direktiivis 2008/98/EÜ määratletust. Käesolev määrus peaks seetõttu võtma termini „laeva ringlussevõtt” jaoks kasutusele erimõiste.
(14)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1272/2008 (8) rakendatakse liidu tasandil kemikaalide klassifitseerimise ja märgistamise globaalset harmoneeritud süsteemi. Kõnealune määrus annab koos nõukogu direktiiviga 67/548/EMÜ (9) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 1999/45/EÜ (10) kasulikke juhiseid ohtlike materjalide kindlaksmääramiseks.
(15)
Ohtlike materjalide loendi pidamine laeva pardal kogu laeva olelusringi jooksul on Hongkongi konventsioonis ja käesolevas määruses sätestatud põhinõue. Hongkongi konventsiooni eeskirja 8 punkti 2 kohaselt tuleks ringlusse võetaval laeval enne laevade ringlussevõtu kohta sisenemist vähendada käitamise ajal tekkinud jäätmete kogust. Kui laeva käitamise ajal tekkinud jäätmed on mõeldud üleandmiseks koos laevaga laevade ringlussevõtu kohta, tuleks nimetatud jäätmete ligikaudne kogus ja asukoht esitada loendi II osas.
(16)
Liikmesriigid peaksid võtma meetmeid, et vältida laevade ringlussevõtu eeskirjadest kõrvalehoidmist ning suurendada laevade ringlussevõtu läbipaistvust. Hongkongi konventsiooniga on ette nähtud, et liikmesriigid peaksid teatama laevadest, millele on välja antud ohtlike materjalide sertifikaat ja mille kohta on saadud lõpetamisteade, ning ebaseaduslikust laevade ringlussevõtust ja sellega seoses nende poolt võetud järelmeetmetest.
(17)
Liikmesriigid peaksid sätestama eeskirjad käesoleva määruse rikkumise eest kohaldatavate karistuste kohta ning tagama kõnealuste karistuste kohaldamise, et vältida laevade ringlussevõtu eeskirjade täitmisest kõrvalehoidmist. Karistused, mis võivad olla kas tsiviil- või halduskaristused, peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
(18)
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt peavad liikmesriikide kohtud tõlgendama kaebuse haldus- või kohtukorras esitamist reguleerivaid menetluseeskirju võimalikult suures ulatuses kooskõlas Århusi konventsiooni artikli 9 lõike 3 eesmärkidega.
(19)
Inimeste tervise ja keskkonna kaitse huvides ja võttes arvesse põhimõtet „saastaja maksab”, peaks komisjon hindama, kas on võimalik luua finantsmehhanismi, mis kehtiks kõigile liikmesriikide sadamaid ja ankrualasid külastavatele laevadele, olenemata sellest, millise riigi lipu all nad sõidavad, et saada vahendeid laevade keskkonnaohutu ringlussevõtu ja töötlemise hõlbustamiseks, loomata stiimulit laeva lipuvahetamiseks.
(20)
Selleks et võtta arvesse Hongkongi konventsiooniga seotud arengusuundi, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva määruse I ja II lisa ajakohastamise kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(21)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (11).
(22)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt vältida või vähendada liikmesriigi lipu all sõitvate laevade ringlussevõtu, käitamise ja hooldusega seotud kahjulikku toimet inimeste tervisele ja keskkonnale, või see toime kõrvaldada, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada laevanduse ja laevade ringlussevõtu rahvusvahelise olemuse tõttu, küll aga on seda määruse ulatuse ja toime tõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
REGULEERIMISESE, KOHALDAMISALA JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese ja eesmärk
Käesoleva määruse eesmärk on vältida, vähendada, minimeerida ja nii palju kui võimalik kõrvaldada laevade ringlussevõtust põhjustatud õnnetusi, vigastusi ja muud kahjulikku toimet inimeste tervisele ja keskkonnale. Käesoleva määruse eesmärk on suurendada ohutust ning parandada inimeste tervise ja liidu merekeskkonna kaitset kogu laeva olelusringi vältel, eelkõige selleks, et tagada laevade ringlussevõtul tekkivate ohtlike jäätmete keskkonnahoidlik käitlemine.
Käesoleva määrusega kehtestatakse ka eeskirjad, et tagada ohtlike materjalide nõuetekohane käitlemine laevadel.
Samuti on käesoleva määruse eesmärk hõlbustada Hongkongi 2009. aasta rahvusvahelise konventsiooni laevade ohutu ja keskkonnahoidliku ringlussevõtu kohta („Hongkongi konventsioon”) ratifitseerimist.
Artikkel 2
Kohaldamisala
1. Käesolevat määrust, välja arvatud artiklit 12, kohaldatakse liikmesriigi lipu all sõitvatele laevadele.
Artiklit 12 kohaldatakse liikmesriigi sadamat või ankruala külastavatele kolmanda riigi lipu all sõitvatele laevadele.
2. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmiste laevade suhtes:
a)
kõik sõjalaevad, mereväe abilaevad või muud riigile kuuluvad või riigi käitatavad laevad, mida antud hetkel kasutatakse ainult riiklikel mitteärilistel eesmärkidel;
b)
laevad, mille kogumahutavus on alla 500 GT;
c)
laevad, kes tegutsevad kogu nende tööea jooksul üksnes selle liikmesriigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes, kelle lipu all nad sõidavad.
Artikkel 3
Mõisted
1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „laev”- mis tahes liiki laev, mida kasutatakse või on kasutatud merekeskkonnas, sealhulgas allveelaevad, hõljukid, ujuvplatvormid, tõstukplatvormid, ujuvlaod, nafta puurimise, hoidmise ja väljalaadimise ujuvsüsteemid ning samuti laevad, millelt on seadmed eemaldatud või mida pukseeritakse;
2) „uus laev”- laev:
3) „tanker”- laevadelt pärit merereostuse vältimist käsitleva konventsiooni (MARPOLi konventsioon) I lisas määratletud naftatanker või nimetatud konventsiooni II lisas määratletud kahjulike vedelainete tanker;
4) „ohtlik materjal”- materjal või aine, mis võib olla ohtlik inimeste tervisele ja/või keskkonnale;
5) „laeva käitamise ajal tekkinud jäätmed”- laeva tavapärase käitamise käigus tekkinud heitvesi ja jäägid, mille suhtes kohaldatakse MARPOLi konventsiooni nõudeid;
6) „laeva ringlussevõtt”- laeva täielik või osaline lammutamine laevade ringlussevõtu kohas laeva osade ja materjalide taaskasutamiseks ümbertöötamise, korduskasutamiseks ettevalmistamise või korduskasutamise eesmärgil, kusjuures tagatakse ohtlike ja muude materjalide nõuetekohane käitlemine, ning see hõlmab seonduvaid toiminguid, nagu osade ja materjalide kohapealne ladustamine ja töötlemine, kuid ei hõlma nende edasist töötlemist või kõrvaldamist eraldi rajatises;
7) „laevade ringlussevõtu koht”- liikmesriigis või kolmandas riigis asuv kindlaksmääratud ala, mis on laevatehas või rajatis ning mida kasutatakse laevade ringlussevõtmiseks;
8) „laevade ringlussevõtu ettevõtja”- laevade ringlussevõtu koha omanik või muu organisatsioon või isik, kes on laevade ringlussevõtu koha omanikult võtnud vastutuse laevade ringlussevõtu toimingu eest;
9) „haldusasutus”- liikmesriigi määratud valitsusasutus, kes vastutab kõnealuse liikmesriigi lipu all sõitvate või tema haldusalas tegutsevate laevadega seotud tööülesannete täitmise eest;
10) „tunnustatud organisatsioon”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 391/2009 (12) kohaselt tunnustatud organisatsioon;
11) „pädev asutus”- liikmesriigi või kolmanda riigi määratud valitsusasutus, kes vastutab teatava geograafilise ala või pädevusvaldkonna piires kõnealuse riigi jurisdiktsiooni all tegutsevate laevade ringlussevõtu kohtadega seotud kogu tegevuse eest;
12) „kogumahutavus”- 1969. aasta rahvusvahelise laevade mõõtmise konventsiooni I lisas või hilisemates konventsioonides sätestatud tonnaaži mõõtmise eeskirjade kohaselt arvutatud kogumahutavus (GT);
13) „pädev isik”- isik, kellel on sobiv kvalifikatsioon, väljaõpe ja piisavad teadmised, kogemus ja oskused teatava töö tegemiseks;
14) „laevaomanik”- laeva omanikuna registreeritud füüsiline või juriidiline isik, sealhulgas selline füüsiline või juriidiline isik, kelle omanduses on laev piiratud aja jooksul kuni laeva müümiseni või üleandmiseni laevade ringlussevõtu kohale, või registreeringu puudumisel see füüsiline või juriidiline isik, kes laeva omab, või muu organisatsioon või isik, näiteks juht või laevapereta prahtija, kes on laevaomanikult üle võtnud vastutuse laeva käitamise eest, samuti juriidiline isik, kes käitab riigi omandis olevat laeva;
15) „uus paigaldis”- süsteemide, seadmete, isolatsiooni või muu materjali paigaldamine laevale pärast käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva;
16) „laeva ringlussevõtu kava”- laevade ringlussevõtu koha käitaja koostatud kava iga konkreetse tema vastutusel ringlusse võetava laeva kohta, võttes arvesse asjakohaseid IMO suuniseid ja resolutsioone;
17) „laevade ringlussevõtu koha kava”- laevade ringlussevõtu koha käitaja ette valmistatud ja laevade ringlussevõtu ettevõtja juhatuse või asjakohase juhtorgani vastu võetud kava, milles kirjeldatakse laeva ringlussevõtu tööprotsesse ja menetlusi laevade ringlussevõtu kohas ning mis hõlmab eelkõige tööohutust ja töötajate koolitamist, inimeste tervise ja keskkonna kaitset, personali ülesandeid ja kohustusi, erijuhtudeks valmisolekut ja selles tegutsemist ning järelevalve-, aruandlus- ja arvestussüsteeme, võttes arvesse asjakohaseid IMO suuniseid ja resolutsioone;
18) „sisenemiseks ohutu ruum”- ruum, mis vastab kõigile järgmistest kriteeriumidest:
19) „tuletöödeks ohutu ruum”- ruum, mis vastab kõigile järgmistest kriteeriumidest:
20) „lõpetamisteade”- laevade ringlussevõtu koha käitaja välja antud kinnitus laeva ringlussevõtu lõpuleviimise kohta kooskõlas käesoleva määrusega;
21) „ohtlike materjalide sertifikaat”- konkreetse laeva sertifikaat koos ohtlike materjalide loendiga, mis on välja antud liikmesriigi lipu all sõitvatele laevadele kooskõlas artikliga 9 ja millele on lisatud artikli 5 kohane ohtlike materjalide loend;
22) „ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaat”- konkreetse laeva sertifikaat, mis on välja antud liikmesriigi lipu all sõitvatele laevadele kooskõlas artikli 9 lõikega 9 ja millele on lisatud artikli 5 lõike 7 kohane ohtlike materjalide loend ja artikli 7 kohane heakskiidetud laeva ringlussevõtu kava;
23) „vastavustõend”- konkreetse laeva sertifikaat koos ohtlike materjalide loendiga, mis on välja antud kolmanda riigi lipu all sõitvatele laevadele ja millele on lisatud artikli 12 kohane ohtlike materjalide loend;
24) „tühimass tonnides”- laeva mass ilma lasti, kütuse, mahutites oleva määrdeõli, ballastvee, joogivee, toitevee, tarbevarude ning reisijate ja meeskonna ja nende esemeteta ning mis võrdub laeva kere, masinate, seadmete ja inventari masside summaga.
2. Artikli 7 lõike 2 punkti d ja artiklite 13, 15 ja 16 kohaldamisel:
a)
on mõistetel „jäätmed”, „ohtlikud jäätmed”, „töötlemine” ja „jäätmekäitlus” sama tähendus kui direktiivi 2008/98/EÜ artiklis 3;
b)
tähendab „kohapealne kontroll” laevade ringlussevõtu koha kontrolli, mille käigus hinnatakse, kas ringlussevõtu koha tingimused vastavad esitatud asjaomastes dokumentides kirjeldatud tingimustele;
c)
„töötaja” - isik, kes teeb töösuhte alusel regulaarselt või ajutiselt tööd, sealhulgas töövõtjate ja alltöövõtjate heaks töötav personal;
d)
„keskkonnahoidlik jäätmekäitlus” - meetmete võtmine, mille rakendamine on mõistlik, et tagada jäätmete ja ohtlike materjalide käitlemine viisil, mis kaitseb inimeste tervist ja keskkonda kõnealuste materjalide ja jäätmete võimaliku kahjuliku toime eest.
3. Lõike 1 punkti 13 kohaldamisel võib pädev isik olla koolitatud töötaja või juhtivtöötaja, kes on võimeline ära tundma ja hindama tööga seotud ohte, riske ning töötaja kokkupuudet võimalike ohtlike materjalidega või ohtlike tingimustega laevade ringlussevõtu kohas ning kes on võimeline määrama kindlaks vajalikud kaitse- ja ettevaatusabinõud, mis tuleb kasutusele võtta kõnealuse ohu, riski või kokkupuute kõrvaldamiseks või vähendamiseks.
Ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/36/EÜ (13) kohaldamist, võib pädev asutus määrata kindlaks asjakohased kriteeriumid selliste isikute nimetamiseks ning neile antavad ülesanded.
II JAOTIS
LAEVAD
Artikkel 4
Ohtlike materjalide kontroll
I lisas osutatud ohtlike materjalide paigaldamine või kasutamine laevadel on keelatud või piiratud I lisa kohaselt, ilma et see piiraks liidu õiguse muude asjakohaste nõuete kohaldamist, millega võidakse nõuda täiendavate meetmete võtmist.
Artikkel 5
Ohtlike materjalide loend
1. Iga uue laeva pardal peab olema ohtlike materjalide loend, milles nimetatakse vähemalt II lisas osutatud ohtlikud materjalid laeva konstruktsioonis või seadmetes ning nende materjalide asukoht ja ligikaudne kogus.
2. Võttes arvesse artikli 32 lõike 2 punkti b, peavad olemasolevad laevad vastama võimalikult suures ulatuses lõikele 1.
Ringlussevõtmisele saadetavad laevad vastavad pärast artikli 16 lõikes 2 sätestatud laevade ringlussevõtu kohtade Euroopa loetelu („Euroopa loetelu”) avaldamise kuupäeva võimalikult suures ulatuses käesoleva artikli lõikele 1.
Võttes arvesse artikli 32 lõike 2 punkti b, nimetatakse ohtlike materjalide loendi koostamisel selles vähemalt I lisas loetletud ohtlikud materjalid.
3. Ohtlike materjalide loend vastab järgmistele nõuetele:
a)
see on igale laevale eriomane;
b)
selles on esitatud tõendid selle kohta, et laev täidab artikli 4 nõudeid ohtlike materjalide paigaldamise või kasutamise keelustamise või piiramise kohta;
c)
selle koostamisel võetakse arvesse asjakohaseid IMO suuniseid;
d)
seda kontrollib haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon.
4. Lisaks lõikele 3 koostatakse olemasolevate laevade jaoks kava, milles kirjeldatakse visuaalset kontrolli või proovivõttu, mille põhjal ohtlike materjalide loend koostatakse, võttes arvesse asjakohaseid IMO suuniseid.
5. Ohtlike materjalide loend koosneb kolmest osast:
a)
käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohane loetelu I ja II lisas osutatud ohtlikest materjalidest, mida laeva konstruktsioon või seadmed sisaldavad, koos viitega nende asukoha ja ligikaudse koguse kohta (I osa);
b)
loetelu laeva käitamise ajal tekkinud jäätmetest laeva pardal (II osa);
c)
loetelu laevavarudest laeva pardal (III osa).
6. Ohtlike materjalide loendi I osa hoitakse ja ajakohastatakse nõuetekohaselt kogu laeva käitamise jooksul ning selles kajastatakse iga uut paigaldist, mis hõlmab II lisas osutatud ohtlikke materjale ning asjaomaseid muudatusi laeva konstruktsioonis ja seadmetes.
7. Lisaks nõuetekohaselt peetud ja ajakohastatud I osale lisatakse ohtlike materjalide loendile enne ringlussevõttu ja asjakohaseid IMO suuniseid arvesse võttes laeva käitamise ajal tekkinud jäätmeid käsitlev II osa ning laevavarusid käsitlev III osa, ning haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon kontrollib loendit.
8. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 24 vastu delegeeritud akte seoses I ja II lisas toodud ohtlike materjalide loendisse kuuluvate materjalide nimekirja ajakohastamisega, tagamaks, et loendites on ära toodud vähemalt Hongkongi konventsiooni liidetes 1 ja 2 loetletud ained.
Komisjon võtab iga I ja II lisasse lisatava või nendest välja jäetava aine kohta vastu eraldi delegeeritud õigusakti.
Artikkel 6
Üldnõuded laevaomanikele
1. Laeva ringlussevõtule saatmiseks ettevalmistamisel laevaomanikud:
a)
esitavad laevade ringlussevõtu koha käitajale kogu laevale eriomase teabe, mis on vajalik artikliga 7 ette nähtud laeva ringlussevõtu kava väljatöötamiseks;
b)
teatavad asjaomase haldusasutuse kindlaksmääratava ajavahemiku jooksul kirjalikult kõnealusele haldusasutusele kavatsusest asjaomane laev ringlusse võtta konkreetses laevade ringlussevõtu kohas või konkreetsetes laevade ringlussevõtu kohtades. Teatis sisaldab vähemalt järgmist:
i)
ohtlike materjalide loend ning
ii)
kogu punktis a ette nähtud teave laeva kohta.
2. Laevaomanikud tagavad, et ringlussevõtmisele määratud laevad:
a)
võetakse ringlusse üksnes sellises laevade ringlussevõtu kohas, mis on kantud Euroopa loetellu;
b)
enne laeva jõudmist laevade ringlussevõtu kohta viiakse läbi toimingud selliselt, et vähendada võimalikult palju pardale jäävate lastijääkide, järelejäänud kütteõli ja laevajäätmete kogust;
c)
omavad haldusasutuse või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsiooni poolt välja antud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaati, mis antakse enne laeva ringlussevõtu alustamist, kuid pärast artikli 7 lõike 3 kohaselt heakskiidetud laeva ringlussevõtu kava kättesaamist.
3. Laevaomanikud tagavad, et laevade ringlussevõtu kohta saabuvate tankerite lasti- ja pumbaruumid on sellises olukorras, et neid võib sertifitseerida tuletöödeks ohutuna.
4. Laevaomanikud esitavad laevade ringlussevõtu koha käitajale koopia artikli 9 kohaselt antud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadist.
5. Laevaomanikud vastutavad laeva eest ja võtavad meetmeid, et säilitada laeva vastavus selle liikmesriigi haldusasutuste nõuetele, kelle lipu all laev sõidab, kuni laevade ringlussevõtu koha käitaja võtab vastutuse asjaomase laeva eest. Laevade ringlussevõtu koha käitaja võib keelduda laeva ringlussevõtmisest, kui laeva seisukord erineb oluliselt ohtlike materjalide sertifikaadil esitatud andmetest, st laeva konstruktsiooni ja seadmeid on muudetud, sealhulgas juhul, kui ohtlike materjalide loendi I osa ei ole nõuetekohaselt peetud ja ajakohastatud. Sellisel juhul vastutab asjaomase laeva eest laevaomanik ja teatab sellest viivitamata haldusasutusele.
Artikkel 7
Laeva ringlussevõtu kava
1. Enne laeva ringlussevõttu koostatakse konkreetse laeva ringlussevõtu kava. Laeva ringlussevõtu kava käsitleb kõiki konkreetse laevaga seotud aspekte, mida ei hõlmata laevade ringlussevõtu koha kavas või mis nõuavad erimenetlust.
2. Laeva ringlussevõtu kava:
a)
koostab laevade ringlussevõtu koha käitaja kooskõlas Hongkongi konventsiooni asjakohaste sätetega, võttes arvesse asjakohaseid IMO suuniseid ja laevaomaniku poolt vastavalt artikli 6 lõike 1 punktile a esitatud laevale eriomast teavet, nii et selle sisu on kooskõlas ohtlike materjalide loendis sisalduva teabega;
b)
selgitab, kas ja mil määral toimub ettevalmistav töö - näiteks eeltöötlemine, võimalike ohtude tuvastamine ja laevavarude eemaldamine - mujal kui laeva ringlussevõtu kavas ette nähtud laevade ringlussevõtu kohas. Laeva ringlussevõtu kava peaks sisaldama laeva asukohta ringlussevõtu toimingute ajal ning konkreetse ringlusse võetava laeva saabumise ja ohutu teisaldamise üksikasjalikku kava;
c)
sisaldab teavet konkreetse laeva sisenemiseks ohutu ruumi ja tuletöödeks ohutu ruumi tingimuste kehtestamise, täitmise ja järelevalve kohta, võttes arvesse laeva struktuuri, paigutust ja eelnevat lasti ning muud vajalikku teavet laeva ringlussevõtu kava rakendamise kohta;
d)
sisaldab teavet konkreetse laeva ringlussevõtuga seoses tekkivate ohtlike materjalide ja jäätmete (kaasa arvatud ohtlike materjalide kontrolli käigus tuvastatud materjalid ja jäätmed) liigi ja koguse kohta ning selle kohta, kuidas neid käideldakse ja ladustatakse laevade ringlussevõtu kohas ning järgnevates rajatistes, ja
e)
koostatakse mitme laevade ringlussevõtu koha kasutamisel iga ringlussevõtmises osaleva laevade ringlussevõtu koha kohta põhimõtteliselt eraldi ning selles määratakse kindlaks, millises järjekorras kõnealuseid ringlussevõtukohti kasutatakse ja milliseid lubatud toiminguid neis tehakse.
3. Pädev asutus kiidab laeva ringlussevõtu kava vaikimisi või selgesõnaliselt heaks vastavalt laevade ringlussevõtu koha asukoha riigi nõuetele, kui kõnealused nõuded on kohaldatavad.
Laeva ringlussevõtu kava kiidetakse selgesõnaliselt heaks siis, kui pädev asutus saadab kava käsitleva otsuse kohta kirjaliku teatise laevade ringlussevõtu koha käitajale, laevaomanikule ja haldusasutusele.
Heakskiit loetakse vaikimisi antuks, kui pädev asutus ei esita laevade ringlussevõtu koha käitajale, laevaomanikule ja haldusasutusele kirjalikku vastuväidet laeva ringlussevõtu kava kohta vastavalt laevade ringlussevõtu koha asukoha riigi nõuetele kehtestatud läbivaatamisaja jooksul, kui kõnealused nõuded on kohaldatavad, ning kui sellest on teatatud vastavalt artikli 15 lõike 2 punktile b.
4. Liikmesriik võib nõuda, et tema haldusasutus saadaks laevade ringlussevõtu koha asukohariigi pädevale asutusele laevaomaniku poolt artikli 6 lõike 1 punkti b kohaselt esitatud teabe ja järgmised üksikasjad:
i)
laeva lipuriigis registreerimise kuupäev;
ii)
laeva tunnusnumber (IMO number);
iii)
laevakere number uue laeva üleandmise ajal;
iv)
laeva nimi ja liik;
v)
laeva registreerimise sadam;
vi)
laevaomaniku nimi ja aadress ning IMOs registreeritud omaniku tunnusnumber;
vii)
ettevõtja nimi ja aadress;
viii)
kõigi laeva klassifitseerinud klassifikatsiooniühingute nimed;
ix)
laeva põhiandmed (kogupikkus, teoreetiline laius, teoreetiline pardakõrgus, tühimass tonnides, kogumahutavus ja puhasmahutavus ning mootori liik ja nimivõimsus).
Artikkel 8
Ülevaatus
1. Laevade ülevaatust teevad haldusasutuse või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsiooni ametnikud, võttes arvesse asjakohaseid IMO suuniseid.
2. Kui haldusasutus kasutab ülevaatuste tegemiseks lõike 1 kohaselt tunnustatud organisatsioone, volitab ta selliseid tunnustatud organisatsioone vähemalt:
-
nõudma, et ülevaatust läbiv laev vastaks käesolevale määrusele, ning
-
tegema ülevaatusi, kui seda nõuavad mõne liikmesriigi asjakohased ametiasutused.
3. Laevale tehakse järgmised ülevaatused:
a)
esmane ülevaatus,
b)
korraline ülevaatus,
c)
täiendav ülevaatus,
d)
lõplik ülevaatus.
4. Uue laeva esmane ülevaatus tehakse enne laeva kasutuselevõttu või enne ohtlike materjalide sertifikaadi väljaandmist. Olemasoleva laeva esmane ülevaatus tehakse hiljemalt 31. detsembriks 2020. Ülevaatusel kontrollitakse, kas ohtlike materjalide loendi I osa vastab käesoleva määruse nõuetele.
5. Korraline ülevaatus tehakse haldusasutuse määratud ajavahemike järel, mis ei ületa viit aastat. Korralisel ülevaatusel kontrollitakse, kas ohtlike materjalide loendi I osa vastab käesoleva määruse nõuetele.
6. Asjaoludest sõltuv üldine või osaline täiendav ülevaatus tehakse laevaomaniku taotluse korral pärast laeva konstruktsiooni, varustuse, süsteemide, paigaldiste, seadmete ja materjali muutmist, asendamist või põhjalikku parandamist, mis mõjutab ohtlike materjalide loendit. Ülevaatusega tagatakse, et iga selline muudatus, asendus või põhjalik parandustöö on tehtud nii, et oleks tagatud laeva jätkuv vastavus käesoleva määruse nõuetele, ning et ohtlike materjalide loendi I osa on vajaduse korral muudetud.
7. Lõplik ülevaatus tehakse enne laeva kasutuselt kõrvaldamist ning enne selle ringlussevõtu alustamist.
Kõnealusel ülevaatusel kontrollitakse, kas:
a)
ohtlike materjalide loend vastab artikli 5 nõuetele;
b)
laeva ringlussevõtu kavas on ohtlike materjalide loendis sisalduv teave nõuetekohaselt kajastatud ja see vastab artikli 7 nõuetele;
c)
laevade ringlussevõtu koht, kus laev on kavas ringlusse võtta, on kantud Euroopa loetellu.
8. Olemasolevate ringlussevõttu saadetavate laevade puhul võib esmase ja lõpliku ülevaatuse teha samal ajal.
Artikkel 9
Sertifikaatide väljastamine ja kinnitamine
1. Pärast esmase või korralise ülevaatuse edukat läbimist väljastab haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon ohtlike materjalide sertifikaadi. Kõnealusele sertifikaadile lisatakse artikli 5 lõike 5 punktis a osutatud ohtlike materjalide loendi I osa.
Kui esmane ülevaatus ja lõplik ülevaatus tehakse artikli 8 lõike 8 kohaselt samal ajal, väljastatakse ainult käesoleva artikli lõikes 9 osutatud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaat.
Komisjon võtab vastu rakendusaktid ohtlike materjalide sertifikaadi vormi kindlaksmääramiseks, et tagada selle kooskõla Hongkongi konventsiooni liitega 3. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artiklis 25 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Ohtlike materjalide sertifikaadi kinnitab laevaomaniku taotlusel kas haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon pärast artikli 8 lõike 6 kohaselt tehtud täiendava ülevaatuse edukat läbimist.
3. Kui lõikes 4 ei ole sätestatud teisiti, väljastab või, olenevalt olukorrast, kinnitab haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon ohtlike materjalide sertifikaadi, kui korraline ülevaatus läbitakse edukalt:
a)
kolme kuu jooksul enne olemasoleva ohtlike materjalide sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäeva ning uus sertifikaat kehtib alates korralise ülevaatuse läbimise kuupäevast kuni kuupäevani, mis ei ületa viit aastat alates olemasoleva sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäevast;
b)
pärast olemasoleva ohtlike materjalide sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäeva ning uus sertifikaat kehtib alates korralise ülevaatuse läbimise kuupäevast kuni kuupäevani, mis ei ületa viit aastat alates olemasoleva sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäevast;
c)
rohkem kui kolm kuud enne olemasoleva ohtlike materjalide sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäeva ning uus sertifikaat kehtib alates korralise ülevaatuse läbimise kuupäevast kuni kuupäevani, mis ei ületa viit aastat alates korralise ülevaatuse läbimise kuupäevast.
4. Kui korraline ülevaatus on edukalt läbitud ja uut ohtlike materjalide sertifikaati ei saa väljastada ega pardale toimetada enne olemasoleva sertifikaadi kehtivuse lõppemist, kinnitab haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon olemasoleva sertifikaadi ning sellist sertifikaati tunnustatakse kehtivana täiendava ajavahemiku jooksul, mis ei ületa viit kuud alates selle kehtivuse lõppemise kuupäevast.
5. Ohtlike materjalide sertifikaadi puhul, mis on antud vähem kui viieks aastaks, võib haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon pikendada olemasoleva sertifikaadi kehtivust täiendavaks ajavahemikuks, mis ei ületa viit aastat.
6. Haldusasutuse kindlaksmääratud erijuhtudel ei pea uue ohtlike materjalide sertifikaadi alguskuupäev vastama olemasoleva sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäevale, nagu nõutakse lõike 3 punktides a ja b ning lõigetes 7 ja 8. Nimetatud juhtudel kehtib uus sertifikaat ajavahemikul, mis ei ületa viit aastat alates korralise ülevaatuse läbimise kuupäevast.
7. Kui laev ei asu sadamas või ankrualal, kus sellele tuleb teha pärast ohtlike materjalide sertifikaadi kehtivuse lõppemist ülevaatus, võib haldusasutus, kui see on asjakohane, pikendada ohtlike materjalide sertifikaadi kehtivusaega kuni kolmeks kuuks, et laev saaks lõpetada oma reisi sadamasse, kus tehakse ülevaatus. Sellise pikendamise tingimuseks on ülevaatuse läbimine kõnealuses sadamas enne laeva lahkumist. Pikenduse saanud laeval ei ole pärast saabumist ülevaatuse tegemise sadamasse pikendusest tulenevat õigust lahkuda sellest sadamast enne uue sertifikaadi saamist. Kui korraline ülevaatus on läbitud, kehtib uus ohtlike materjalide sertifikaat ajavahemikul, mis ei ületa viit aastat alates olemasoleva sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäevast, mis kehtis enne pikenduse andmist.
8. Haldusasutus võib pikendada lühireise tegeva laeva ohtlike materjalide sertifikaati, mida ei ole lõikes 7 osutatud tingimustel pikendatud, kuni ühe kuu võrra pärast selle kehtivuse lõppemist. Kui korraline ülevaatus on läbitud, kehtib uus ohtlike materjalide sertifikaat ajavahemikul, mis ei ületa viit aastat alates olemasoleva sertifikaadi kehtivuse lõppemise kuupäevast enne pikenduse andmist.
9. Kui artikli 8 lõikes 7 osutatud lõppülevaatus on edukalt läbitud, väljastab haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon välja ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadi. Kõnealusele sertifikaadile lisatakse ohtlike materjalide loend ja laeva ringlussevõtu kava.
Komisjon võtab vastu rakendusaktid ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadi vormi kindlaksmääramiseks, et tagada selle kooskõla Hongkongi konventsiooni liitega 4. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artiklis 25 osutatud kontrollimenetlusega. Teised liikmesriigid aktsepteerivad käesoleva lõike esimese lõigu kohaselt pärast lõppülevaatust väljastatud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaati ning peavad seda käesoleva määruse kohaldamisel võrdselt kehtivaks nende endi väljastatud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadiga.
Artikkel 10
Sertifikaatide kasutus- ja kehtivusaeg
1. Artikli 9 kohaselt väljastatakse ohtlike materjalide sertifikaat välja haldusasutuse määratud ajavahemikuks, mis ei ületa viit aastat.
2. Artikli 9 kohaselt väljastatud või kinnitatud ohtlike materjalide sertifikaat kaotab kehtivuse juhul:
a)
kui laeva seisukord erineb oluliselt kõnealusel ohtlike materjalide sertifikaadil esitatud andmetest, st laeva konstruktsiooni ja seadmeid on muudetud, sealhulgas juhul, kui ohtlike materjalide loendi I osa ei ole nõuetekohaselt peetud ja ajakohastatud, võttes arvesse asjakohaseid IMO suuniseid;
b)
kui korralist ülevaatust ei ole tehtud artikli 8 lõikes 5 sätestatud ajavahemike järel.
3. Haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon väljastab ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadi kehtivusajaga kuni kolm kuud.
4. Artikli 9 lõike 9 kohaselt väljastatud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaat kaotab kehtivuse, kui laeva seisukord erineb oluliselt ohtlike materjalide sertifikaadil esitatud andmetest.
5. Erandina lõikest 3 võib haldusasutus või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioon pikendada ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadi kehtivust üheks vahepeatusteta reisiks laevade ringlussevõtu kohta.
Artikkel 11
Sadamariigi kontroll
1. Liikmesriigid kohaldavad laevade kontrollimist käsitlevaid sätteid kooskõlas oma siseriikliku õigusega, võttes arvesse direktiivi 2009/16/EÜ. Kui lõikes 2 ei ole sätestatud teisiti, tehakse sellise kontrollimise puhul kindlaks vaid see, kas laeva pardal on ohtlike materjalide sertifikaat või ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaat, mida käsitletakse sertifikaadi kehtivuse korral kontrollile heakskiidu andmiseks piisavana.
2. Põhjaliku kontrolli võib asjakohaseid IMO suuniseid arvesse võttes läbi viia sadamariigi kontrollis osalev asjakohane asutus juhul, kui laeval ei ole kehtivat sertifikaati või on selgelt põhjust arvata, et:
a)
laeva või selle varustuse olukord erineb oluliselt kõnealuse sertifikaadi, ohtlike materjalide või mõlema loendi I osa andmetest või
b)
laeva pardal ei ole tehtud toiminguid ohtlike materjalide loendi I osa pidamiseks.
3. Laeva võib hoiatada, kinni pidada, välja saata või mitte lubada liikmesriigi sadamatesse või jurisdiktsiooni all olevatesse avamereterminalidesse juhul, kui laev ei esita kõnealuse liikmesriigi asjakohastele ametiasutustele vastavalt vajadusele ja kõnealuste ametiasutuste nõudmisel kas ohtlike materjalide sertifikaati või ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaati, ilma et see piiraks artikli 9 kohaldamist. Sellist meedet rakendav liikmesriik teavitab viivitamatult asjaomast haldusasutust. Ohtlike materjalide loendi ajakohastamata jätmine ei ole puudus, mis toob kaasa kinnipidamise, kuid igast lahknevusest ohtlike materjalide loendis tuleb asjaomasele haldusasutusele teatada ning need tuleb järgmise ülevaatuse ajaks kõrvaldada.
4. Liikmesriigi asjakohane ametiasutus võib lubada laeval siseneda konkreetsesse sadamasse või ankrualale vääramatu jõu korral või kaalukatel ohutuse kaalutlustel või reostusohu vähendamiseks või minimeerimiseks või puuduste kõrvaldamiseks, tingimusel et kõnealuse liikmesriigi asjakohane ametiasutus on veendunud, et laeva omanik, käitaja või kapten on rakendanud ohutu sissesõidu tagamiseks piisavaid meetmeid.
Artikkel 12
Nõuded kolmanda riigi lipu all sõitvatele laevadele
1. Võttes arvesse artikli 32 lõike 2 punkti b, peab kolmanda riigi lipu all sõitva laeva pardal olema liikmesriigi sadamat või ankruala külastades artikli 5 lõikele 2 vastav ohtlike materjalide loend.
Olenemata esimesest lõigust võib liikmesriigi asjakohane ametiasutus lubada laeval siseneda konkreetsesse sadamasse või ankrualale vääramatu jõu korral või kaalukatel ohutuse kaalutlustel või reostusohu vähendamiseks või minimeerimiseks või puuduste kõrvaldamiseks, tingimisel et kõnealuse liikmesriigi asjakohane ametiasutus on veendunud, et laeva omanik, käitaja või kapten on rakendanud ohutu sissesõidu tagamiseks piisavaid meetmeid.
2. I lisas osutatud ohtlike materjalide paigaldamine kolmanda riigi lipu all sõitvale laevale ajal, kui see asub liikmesriigi sadamas või ankrualal, on I lisa kohaselt keelatud või piiratud.
I lisas osutatud ohtlike materjalide kasutamine kolmanda riigi lipu all sõitval laeval ajal, kui see asub liikmesriigi sadamas või ankrualal, on I lisa kohaselt keelatud või piiratud, ilma et see piiraks kõnealustele materjalidele rahvusvahelise õiguse kohaselt kohaldatavaid erandeid ja üleminekumeetmeid.
3. Ohtlike materjalide loend on igale laevale eriomane, see koostatakse asjakohaseid IMO suuniseid arvesse võttes ja selle eesmärgiks on täpsustada, kas laev vastab käesoleva artikli lõikele 2. Ohtlike materjalide loendi koostamisel määratletakse vähemalt I lisas loetletud ohtlikud materjalid. Kolmanda riigi lipu all sõitev laev koostab kava, kus kirjeldatakse visuaalset kontrolli või proovivõttu, mille põhjal koostatakse ohtlike materjalide loend, võttes arvesse asjakohaseid IMO suuniseid.
4. Ohtlike materjalide loendit peetakse ja ajakohastatakse nõuetekohaselt kogu laeva käitamise jooksul ning selles kajastatakse iga uut paigaldist, mis hõlmab ükskõik millist II lisas osutatud ohtlikku materjali ning asjaomaseid muudatusi laeva konstruktsioonis ja seadmetes, võttes arvesse nendele materjalidele rahvusvahelise õiguse kohaselt kohaldatavaid erandeid ja üleminekumeetmeid.
5. Kolmanda riigi lipu all sõitvat laeva võib hoiatada, kinni pidada, välja saata või mitte lubada liikmesriigi sadamatesse või jurisdiktsiooni all olevatesse avamereterminalidesse juhul, kui laev ei esita kõnealuse liikmesriigi asjakohastele ametiasutustele vastavustõendit kooskõlas lõigetega 6 ja 7 koos ohtlike materjalide loendiga, vastavalt vajadusele ja kõnealuste ametiasutuste nõudmisel. Sellist meedet rakendav liikmesriik teavitab viivitamatult selle kolmanda riigi asjakohaseid ametiasutusi, kelle lipu all asjaomane laev sõidab. Ohtlike materjalide loendi ajakohastamata jätmine ei ole puudus, mis toob kaasa kinnipidamise, kuid igast lahknevusest ohtlike materjalide loendis tuleb teatada selle kolmanda riigi asjakohastele ametiasutustele, kelle lipu all kõnealune laev sõidab.
6. Vastavustõendi annab riigisiseste nõuete kohaselt pärast ohtlike materjalide loendi kontrollimist selle kolmanda riigi asjakohane ametiasutus, kelle lipu all laev sõidab, või selle poolt volitatud organisatsioon. Vastavustõendi võib koostada Hongkongi konventsiooni liite 3 alusel.
7. Vastavustõend ja ohtlike materjalide loend koostatakse selle kolmanda riigi tõendit andva asjakohase ametiasutuse ametlikus keeles, kelle lipu all laev sõidab, ning juhul, kui see keel ei ole inglise, prantsuse või hispaania keel, lisatakse tekstile tõlge ühte nimetatud keelde.
8. Võttes arvesse artikli 32 lõike 2 punkti b, tagavad kolmanda riigi lipu all sõitvad laevad, kes taotlevad liikmesriigi lipu alla registreerimist, et artikli 5 lõike 2 kohast ohtlike materjalide loendit hoitakse pardal või see koostatakse kuue kuu jooksul alates kõnealuse liikmesriigi lipu all registreerimisest või järgmise artikli 8 lõike 3 kohase ülevaatuse ajal, olenevalt sellest, kumb neist on varasem.
III JAOTIS
LAEVADE RINGLUSSEVÕTU KOHT
Artikkel 13
Laevade ringlussevõtu kohale esitatavad nõuded Euroopa loetellu kandmiseks
1. Selleks et laevade ringlussevõtu koht kantaks Euroopa loetellu, peab see vastama järgmistele nõuetele kooskõlas asjakohaste Hongkongi konventsiooni sätetega ning võttes arvesse IMO, ILO, Baseli konventsiooni ja püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni asjakohaseid suuniseid ning muid rahvusvahelisi suuniseid:
a)
sellel on pädevate asutuste luba laevade ringlussevõtu toimingute läbiviimiseks;
b)
see on projekteeritud ja ehitatud ning seda käitatakse ohutul ja keskkonnahoidlikul viisil;
c)
see toimib rajatistelt;
d)
kehtestatud on juhtimis- ja järelevalvesüsteemid, menetlused ja meetodid, mille eesmärgiks on vältida, vähendada, minimeerida ja nii palju kui võimalik kõrvaldada:
i)
terviseriske asjaomastele töötajatele ja laevade ringlussevõtu koha ümbruskonna elanikele ning
ii)
laevade ringlussevõtust põhjustatud kahjulikku toimet keskkonnale;
e)
ette on valmistatud laevade ringlussevõtu koha kava;
f)
välditakse kahjulikku toimet inimeste tervisele ja keskkonnale, sealhulgas on tõendatud, et suudetakse oheldada mis tahes leket, eelkõige loodete vööndis;
g)
tagatud on ohtlike materjalide ja jäätmete ohutu ja keskkonnahoidlik käitlemine ja ladustamine, sealhulgas:
i)
kõigi laeva pardal leiduvate ohtlike materjalide kokkukogumine kogu laeva ringlussevõtu protsessi jooksul, et vältida nende sattumist keskkonda; lisaks käideldakse laeva ringlussevõtu protsessi jooksul tekkinud ohtlikke materjale ja jäätmeid üksnes vettpidaval pinnal, kus on olemas tõhus äravoolusüsteem;
ii)
kõik laeva ringlussevõtu toimingute käigus tekkivad jäätmed ja nende kogused dokumenteeritakse ning antakse üle üksnes sellistele jäätmekäitluskohtadele, sealhulgas jäätmete ringlussevõtu kohtadele, millel on luba nende töötlemiseks viisil, mis ei ohusta inimeste tervist ning keskkonda;
h)
on koostatud erijuhtudeks valmisoleku ja erijuhtudele reageerimise kava ning seda täidetakse; erijuhtudeks vajaliku varustuse (nagu tuletõrjeseadmed ja -autod, kiirabiautod ja kraanad) kiire juurdepääs on tagatud laevale ja kogu laevade ringlussevõtu koha territooriumile;
i)
on tagatud tööohutus ja töötajate koolitamine, sealhulgas isikukaitsevahendite kasutamine nende kasutamist nõudvate toimingute puhul;
j)
kogutakse andmeid vahejuhtumite, õnnetuste, kutsehaiguste ja kroonilise mõju kohta ning pädeva asutuse taotlusel teatatakse igast vahejuhtumist, õnnetusest, kutsehaigusest või kroonilisest mõjust, mis ohustab või võib ohustada töötajate turvalisust, inimeste tervist ja keskkonda;
k)
laevade ringlussevõtu koht nõustub järgima lõike 2 nõudeid.
2. Laevade ringlussevõtu koha käitaja:
a)
saadab laeva ringlussevõtu kava pärast selle heakskiitmist kooskõlas artikli 7 lõikega 3 laevaomanikule ja haldusasutusele või selle poolt volitatud tunnustatud organisatsioonile;
b)
teatab haldusasutusele, et laevade ringlussevõtu koht on kõigiti valmis laeva ringlussevõttu alustama;
c)
kui laeva täielik või osaline ringlussevõtt on vastavalt käesolevale määrusele lõpule viidud, siis saadab 14 päeva jooksul alates laeva ringlussevõtu kava kohaselt teostatud täielikust või osalisest ringlussevõtust laevale ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadi andnud haldusasutusele lõpetamisteate. Lõpetamisteade sisaldab aruannet vahejuhtumite ning inimeste tervist ja/või keskkonda kahjustavate õnnetuste kohta, kui selliseid esines.
3. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, et määrata kindlaks järgmiste dokumentide vorm:
a)
käesoleva artikli lõike 2 punktis b nõutav teade, et tagada selle kooskõla Hongkongi konventsiooni liitega 6, ning
b)
käesoleva artikli lõike 2 punktis c nõutav teade, et tagada selle kooskõla Hongkongi konventsiooni liitega 7.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artiklis 25 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 14
Loa andmine liikmesriigis asuvale laevade ringlussevõtu kohale
1. Ilma et see piiraks liidu õiguse muude asjakohaste sätete kohaldamist, annavad pädevad asutused loa asjaomase liikmesriigi territooriumil asuvale laevade ringlussevõtu kohale, mis vastab artiklis 13 sätestatud nõuetele laeva ringlussevõtmiseks. Kõnealuse loa võib asjaomasele laevade ringlussevõtu kohale anda kehtivusajaga kuni viieks aastaks ja selle kehtivust võib samavõrra pikendada.
Tingimusel et käesoleva määruse nõuded on täidetud, võib muu asjakohase siseriikliku või liidu õiguse sätete kohaselt koostatud lubasid ühendada käesoleva artikli kohase loaga üheks loaks, kui selline vorm väldib teabe põhjendamatut kattumist ja laevade ringlussevõtu koha käitaja, laevade ringlussevõtu ettevõtja või pädeva asutuse töö kordamist. Sellistel juhtudel võib loa kehtivust pikendada kooskõlas esimeses lõigus osutatud loa andmise korraga, kuid mitte rohkem kui viieks aastaks.
2. Liikmesriik koostab loetelu laevade ringlussevõtu kohtadest, millele ta on andnud lõike 1 kohaselt loa, ning ajakohastab seda loetelu.
3. Lõikes 2 osutatud loetelu esitatakse komisjonile viivitamata ning mitte hiljem kui 31. märtsil 2015.
4. Kui laevade ringlussevõtu koht ei vasta enam artiklis 13 sätestatud nõuetele, peatab või tühistab liikmesriik, kus laevade ringlussevõtu koht asub, laevade ringlussevõtu kohale antud loa või nõuab, et asjaomane laevade ringlussevõtu ettevõtja võtaks meetmeid olukorra parandamiseks, ning teatab sellest viivitamata komisjonile.
5. Kui lõike 1 kohaselt antakse luba laevade ringlussevõtu kohale, teatab asjaomane liikmesriik sellest viivitamata komisjonile.
Artikkel 15
Kolmandates riikides asuvad laevade ringlussevõtu kohad
1. Kolmandas riigis asuva laevade ringlussevõtu koha omanikuks olev laevade ringlussevõtu ettevõtja, kes soovib võtta ringlusse liikmesriigi lipu all sõitvat laeva, esitab komisjonile taotluse kõnealuse laevade ringlussevõtu koha kandmiseks Euroopa loetellu.
2. Lõikes 1 osutatud taotlusele lisatakse tõendid selle kohta, et asjaomane laevade ringlussevõtu koht vastab artiklis 13 sätestatud nõuetele, mis on vajalikud laevade ringlussevõtuks ja laevade ringlussevõtu koha kandmiseks artikli 16 kohaselt Euroopa loetellu.
Eelkõige teeb laevade ringlussevõtu ettevõtja järgmist:
a)
nimetab loa või litsentsi, mille pädevad asutused on talle laevade ringlussevõtmiseks andnud, ja vajaduse korral loa või litsentsi, mille pädevad asutused on andnud kõigile tema laeva ringlussevõtu protsessis osalevatele töövõtjatele ja alltöövõtjatele, ning märgib kõik artikli 16 lõikes 2 osutatud andmed;
b)
teatab, kas pädev asutus kinnitab laeva ringlussevõtu kava vaikimisi või sõnaselgelt, märkides kooskõlas siseriiklike nõuetega vaikimisi heakskiitmiseks ettenähtud läbivaatamisaja, kui sellised nõuded on kehtestatud;
c)
kinnitab, et ta võtab liikmesriigi lipu all sõitvaid laevu vastu üksnes käesoleva määruse kohaseks ringlussevõtuks;
d)
esitab tõendid selle kohta, et ta on suuteline kehtestama ja täitma sisenemiseks ohutu ruumi ja tuletöödeks ohutu ruumi kriteeriume ning tegema nende täitmise üle järelevalvet kogu laeva ringlussevõtu protsessi jooksul;
e)
esitab kaardi, millele on märgitud laevade ringlussevõtu koha piirid ja laeva ringlussevõtu toimingute tegemise asukoht ringlussevõtukohas;
f)
täpsustab iga I lisas osutatud ohtliku materjali ja muu ohtliku materjali puhul, mis võivad olla osa laeva konstruktsioonist, järgmist:
i)
kas laevade ringlussevõtu kohal on lubatud eemaldada ohtlikke materjale. Kui see on lubatud, siis nimetatakse töötajad, kellel on lubatud ohtlikke materjale eemaldada, ning esitatakse tõendid nende pädevuse kohta;
ii)
millist jäätmekäitlusprotsessi hakatakse laevade ringlussevõtu kohas või sellest väljaspool kohaldama, näiteks põletamine, prügilasse ladestamine või muu jäätmekäitlusmeetod, jäätmekäitluskoha nimi ja aadress (kui see on erineb laevade ringlussevõtu koha omast), ning esitatakse tõendid selle kohta, et protsessi kohaldatakse seadmata ohtu inimeste tervist ja keskkonnahoidlikul viisil;
g)
kinnitab, et ettevõtja võttis vastu laevade ringlussevõtu koha kava, arvestades asjakohaseid IMO suuniseid;
h)
esitab teabe, mis on vajalik laevade ringlussevõtu koha kindlakstegemiseks.
3. Komisjonil on õigus võtta vastu rakendusakte, et määratleda laevade ringlussevõtu koha kindlakstegemiseks vajaliku teabe vorm. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 25 osutatud kontrollimenetlusega.
4. Euroopa loetellu kandmiseks sertifitseeritakse kolmandates riikides asuvate laevade ringlussevõtu kohtade vastavust artiklis 13 sätestatud nõuetele pärast seda, kui asjakohase kvalifikatsiooniga sõltumatu kontrollija on läbi viinud kohapealse kontrolli. Laevade ringlussevõtu ettevõtja esitab vastava sertifikaadi komisjonile, taotledes kandmist Euroopa loetellu ja pärast seda iga viie aasta järel Euroopa loetelu kannet uuendades. Lisaks algsele loetellu kandmisele ja selle uuendamisele tehakse vaheläbivaatus, et kinnitada vastavust artiklis 13 sätestatud tingimustele.
Kui laevade ringlussevõtu ettevõtjad taotlevad Euroopa loetellu kandmist, nõustuvad nad sellega, et komisjon või tema nimel tegutsevad esindajad võivad enne või pärast asjaomase laevade ringlussevõtu koha kandmist kõnealusesse loetellu teha kohapealseid kontrolle, et kontrollida vastavust artiklis 13 sätestatud nõuetele. Sõltumatu kontrollija, komisjon või tema nimel tegutsevad esindajad teevad kõnealuste kohapealsete kontrollide läbiviimisel koostööd selle kolmanda riigi pädevate asutustega, kus on laevade ringlussevõtu koha asukoht.
Komisjon võib sellise sertifitseerimise hõlbustamiseks välja anda tehnilisi suuniseid.
5. Artikli 13 kohaldamisel võib asjaomase jäätmete taaskasutamise või kõrvaldamise toimingu puhul eeldada keskkonnahoidlikkust, kui laevade ringlussevõtu ettevõtja suudab tõendada, et jäätmekäitluskohta, kus jäätmed vastu võetakse, käitatakse kooskõlas inimeste tervist ja keskkonnakaitset käsitlevate standarditega, mis on üldjoontes samaväärsed asjakohaste rahvusvaheliste ja liidu standarditega.
6. Kui komisjonile esitatud teave muutub, esitab laevade ringlussevõtu ettevõtja viivitamata ajakohastatud tõendid, ja teatab igal juhul kolm kuud enne iga viieaastase Euroopa loetellu kantud olemise perioodi lõppu, et:
a)
esitatud tõendid on täielikud ja ajakohased;
b)
laevade ringlussevõtu koht täidab jätkuvalt ja ka edaspidi artiklis 13 esitatud nõudeid.
Artikkel 16
Euroopa loetelu koostamine ja ajakohastamine
1. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, et koostada Euroopa loetelu laevade ringlussevõtu kohtadest, mis:
a)
asuvad liidus ja millest liikmesriigid on teatanud vastavalt artikli 14 lõikele 3;
b)
asuvad kolmanda riigis ning mille loetellu kandmine põhineb artikli 15 kohaselt esitatud või kogutud teabel ja lisatõendite hindamisel.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 25 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Euroopa loetelu avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas ja komisjoni veebisaidil hiljemalt 31. detsembril 2016. See jagatakse kaheks alajaotiseks, milles loetletakse liikmesriikides ja kolmandates riikides asuvad laevade ringlussevõtu kohad.
Euroopa loetelu sisaldab laevade ringlussevõtu koha kohta järgmist teavet:
a)
ringlussevõtu meetod;
b)
ringlussevõtuks sobivate laevade tüüp ja suurus;
c)
kõik piirangud ja tingimused laevade ringlussevõtu koha tegevusele, sh seoses ohtlike jäätmete käitlemisega;
d)
pädeva asutuse poolt artikli 7 lõikes 3 osutatud sõnaselgelt või vaikimisi laeva ringlussevõtu kava heakskiidu menetluse üksikasjad;
e)
maksimaalne aastane laevade ringlussevõtu maht.
3. Euroopa loetelus esitatakse kuupäev, mil laevade ringlussevõtu koha loetelu kande kehtivus lõppeb. Kanne kehtib maksimaalselt viis aastat ning selle kehtivust saab pikendada.
4. Komisjon võtab vastu rakendusaktid Euroopa loetelu korrapäraseks ajakohastamiseks järgmistel juhtudel:
a)
laevade ringlussevõtu koha kandmiseks Euroopa loetellu, kui
i)
sellele on antud luba vastavalt artiklile 14 või
ii)
selle kandmise kohta Euroopa loetellu tehakse otsus vastavalt käesoleva artikli lõike 1 punktile b;
b)
laevade ringlussevõtu koha kustutamiseks Euroopa loetelust, kui
i)
laevade ringlussevõtu koht ei vasta enam artiklis 13 sätestatud nõuetele;
ii)
ajakohastatud tõendeid ei ole esitatud vähemalt kolme kuu jooksul enne käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud viieaastase ajavahemiku lõppu.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 25 osutatud kontrollimenetlusega.
5. Komisjon toimib Euroopa loetelu koostamisel ja ajakohastamisel kooskõlas aluslepingutes sätestatud põhimõtete ja liidu rahvusvaheliste kohustustega.
6. Liikmesriik edastab komisjonile kogu teabe, mis võib olla asjakohane Euroopa loetelu ajakohastamiseks. Komisjon edastab kogu asjaomase teabe teistele liikmesriikidele.
IV JAOTIS
ÜLDISED HALDUSSÄTTED
Artikkel 17
Keel
1. Artiklis 7 osutatud laeva ringlussevõtu kava töötatakse välja keeles, mille kasutamisega on nõustunud riik, kes annab laevade ringlussevõtu kohale loa. Kui kasutatav keel ei ole inglise, prantsuse või hispaania keel, tõlgitakse laeva ringlussevõtu kava ühte neist keeltest, välja arvatud juhul, kui haldusasutus leiab, et see ei ole vajalik.
2. Artikli 9 kohaselt välja antud ohtlike materjalide sertifikaat ja ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaat koostatakse seda välja andva haldusasutuse ametlikus keeles. Kui kasutatav keel ei ole inglise, prantsuse või hispaania keel, lisatakse tekstile tõlge ühte neist keeltest.
Artikkel 18
Pädevate asutuste ja haldusasutuste määramine
1. Liikmesriik määrab pädevad asutused ja haldusasutused, kes vastutavad käesoleva määruse kohaldamise eest, ning teatab neist komisjonile. Liikmesriik teavitab komisjoni viivitamata muudatustest kõnealuses teabes.
2. Komisjon avaldab määratud pädevate asutuste ja haldusasutuste nimekirjad oma veebilehel ning vajaduse korral ajakohastab kõnealuseid nimekirju.
Artikkel 19
Kontaktisikute määramine
1. Liikmesriik ja komisjon määravad kumbki ühe või mitu kontaktisikut, kelle ülesanne on teavitada ja nõustada päringuid esitavaid füüsilisi või juriidilisi isikuid. Komisjoni kontaktisik edastab liikmesriikide kontaktisikutele kõik neid puudutavad küsimused, ja vastupidi.
2. Liikmesriik teavitab komisjoni kontaktisikute määramisest. Liikmesriik teavitab komisjoni viivitamata muudatustest kõnealuses teabes.
3. Komisjon avaldab määratud kontaktisikute nimekirjad oma veebilehel ning vajaduse korral ajakohastab kõnealuseid nimekirju.
Artikkel 20
Kontaktisikute koosolek
Komisjon korraldab liikmesriigi taotlusel või juhul, kui ta peab seda vajalikuks, korrapäraselt kontaktisikute koosolekuid, et arutada käesoleva määruse rakendamisega seoses tekkinud küsimusi. Kui kõik liikmesriigid ja komisjon peavad seda asjakohaseks, kutsutakse koosolekule või selle osale asjaomased sidusrühmad.
V JAOTIS
ARUANDLUS JA JÕUSTAMINE
Artikkel 21
Liikmesriigi aruanne
1. Liikmesriik saadab komisjonile aruande, mis sisaldab järgmist:
a)
loetelu tema lipu all sõitvatest laevadest, kellele on antud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaat, ning laevade ringlussevõtu ettevõtja nimi ja laevade ringlussevõtu koha asukoht, mis on märgitud ringlussevõtuks valmisoleku sertifikaadile;
b)
loetelu tema lipu all sõitvatest laevadest, mille kohta on saadud lõpetamisteade;
c)
teave ebaseadusliku laevade ringlussevõtu, karistuste ja liikmesriigi võetud järelmeetmete kohta.
2. Liikmesriik edastab komisjonile iga kolme aasta tagant elektrooniliselt aruande, tehes seda üheksa kuu jooksul pärast aruandega hõlmatava kolmeaastase ajavahemiku lõppu.
Esimene elektrooniline aruanne hõlmab ajavahemikku alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast kuni esimese kolmeaastase aruandeperioodi lõpuni, mis on kindlaks määratud nõukogu direktiivi 91/692/EMÜ (14) artiklis 5 ja mis saabub pärast esimese aruandeperioodi alguskuupäeva.
Komisjon avaldab aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta hiljemalt üheksa kuu jooksul pärast aruannete saamist liikmesriikidelt.
3. Komisjon sisestab selle teabe elektroonilisse andmebaasi, mis on alaliselt üldsusele kättesaadav.
Artikkel 22
Jõustamine liikmesriikides
1. Liikmesriigid sätestavad käesoleva määruse rikkumise eest kohaldatavad karistused ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende kohaldamise tagamiseks. Ettenähtud karistused on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
2. Liikmesriigid teevad kahe- või mitmepoolset koostööd, et aidata vältida ja tuvastada käesoleva määruse täitmisest kõrvalehoidmist ja selle rikkumist.
3. Liikmesriigid määravad oma alaliste töötajate hulgast lõikes 2 osutatud koostöö eest vastutavad isikud. Nimetatud teave saadetakse komisjonile, kes edastab koondnimekirja kõnealustele isikutele.
4. Liikmesriik edastab komisjonile siseriikliku õiguse sätted, mis käsitlevad käesoleva määruse jõustamist ning kohaldatavaid karistusi.
Artikkel 23
Meetmetaotlus
1. Füüsilistel või juriidilistel isikutel, keda mõjutab või võib mõjutada käesoleva määruse artikli 13 (koostoimes artikliga 15 ja artikli 16 lõike 1 punktiga b) rikkumine või kellel on põhjendatud huvi käesoleva määruse artikli 13 (koostoimes artikliga 15 ja artikli 16 lõike 1 punktiga b) rikkumisega seotud keskkonnaalaste otsuste vastuvõtmise vastu, on õigus taotleda, et komisjon võtaks käesoleva määruse kohaselt meetmeid sellise rikkumise suhtes või sellise rikkumise vahetu ohu suhtes.
Iga Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1367/2006 (15) artiklis 11 sätestatud nõuetele vastava keskkonnakaitsega tegeleva vabaühenduse huvi edendada keskkonnakaitset loetakse esimese lõigu kohaldamisel piisavaks.
2. Meetmetaotlusele lisatakse asjaomane teave ja andmed, mis toetavad kõnealust taotlust.
3. Kui meetmetaotlus ning sellele lisatud teave ja andmed tõendavad usutavalt, et artiklit 13 (koostoimes artikliga 15 ja artikli 16 lõike 1 punktiga b) on rikutud, või on olemas vahetu oht, et neid artikleid rikutakse, kaalub komisjon sellist meetmetaotlust ning teavet ja andmeid. Sellisel juhul annab komisjon asjaomasele laevade ringlussevõtu ettevõtjale võimaluse avaldada oma seisukohad meetmetaotluse ja sellele lisatud teabe ja andmete kohta.
4. Komisjon teavitab viivitamata ja liidu õigusaktide asjakohaste sätete kohaselt isikutele, kes esitasid lõike 1 kohase taotluse, oma otsusest võtta taotlusele vastavaid meetmeid või sellest keelduda ning esitab põhjendused.
VI JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 24
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 5 lõikes 8 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 30. detsembrist 2013. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 5 lõikes 8 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses osutatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 5 lõike 8 kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 25
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
Artikkel 26
Üleminekusätted
Alates Euroopa loetelu avaldamise kuupäevast võivad liikmesriigid enne käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva lubada Euroopa loetellu kantud laevade ringlussevõtu kohtades laevu ringlusse võtta. Sellistel juhtudel ei kohaldata määrust (EÜ) nr 1013/2006.
Artikkel 27
Määruse (EÜ) nr 1013/2006 muutmine
Määruse (EÜ) nr 1013/2006 artikli 1 lõikesse 3 lisatakse järgmine punkt:
„i)
liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, kes kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1257/2013 (16) kohaldamisalasse.
Artikkel 28
Direktiivi 2009/16/EÜ muutmine
IV lisasse lisatakse järgmine punkt:
„49.
Ohtlike materjalide loendi sertifikaat või vastavustõend vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1257/2013 (17).
Artikkel 29
Rahaline stiimul
Komisjon esitab hiljemalt 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande sellise rahastamisvahendi teostatavuse kohta, mis aitaks kaasa laevade ohutule ja usaldusväärsele ringlussevõtule, ning esitab koos sellega vajaduse korral seadusandliku ettepaneku.
Artikkel 30
Läbivaatamine
1. Komisjon hindab, millised käesoleva määruse rikkumised tuleks lisada direktiivi 2008/99/EÜ reguleerimisalasse, et saavutada rikkumisi käsitlevate sätete samaväärsus käesoleva määruse ja määruse (EÜ) nr 1013/2006 vahel. Komisjon annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule oma järeldustest aru hiljemalt 31. detsembriks 2014 ning esitab koos aruandega vajaduse korral seadusandliku ettepaneku.
2. Komisjon vaatab käesoleva määruse läbi hiljemalt 18 kuud pärast Hongkongi konventsiooni jõustumise kuupäeva ning esitab vajaduse korral samal ajal asjakohased seadusandlikud ettepanekud. Kõnealusel läbivaatamisel käsitletakse Hongkongi konventsiooni alusel lubatud laevade ringlussevõtu kohtade kandmist Euroopa loetellu, et vältida töö ja halduskoormuse dubleerimist.
3. Komisjon vaatab käesolevat määrust korrapäraselt läbi ja teeb vajaduse korral õigeaegselt ettepanekud, et reageerida rahvusvaheliste konventsioonidega (sealhulgas Baseli konventsiooniga) seotud suundumustele, kui see osutub vajalikuks.
4. Olenemata lõikest 2, esitab komisjon hiljemalt viis aastat pärast käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta, millega kaasnevad vajaduse korral seadusandlikud ettepanekud, et tagada selle eesmärkide täidetus ning mõju tagatus ja põhjendatus.
Artikkel 31
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 32
Kohaldamine
1. Käesolevat määrust kohaldatakse alates järgmisest kahest kuupäevast varasemast, kuid mitte varem kui 31. detsembrist 2015:
a)
6 kuud pärast päeva, kui Euroopa loetellu kantud laevade ringlussevõtu kohtade summaarne maksimaalne aastane laevade ringlussevõtu maht saavutab vähemalt 2,5 miljonit tühimassi tonni. Laevade ringlussevõtu koha aastane laevade ringlussevõtu maht arvutatakse kõnealuses ringlussevõtu kohas teatud aasta jooksul ringlusse võetud laevade summaarse massina tühimassi tonnides. Maksimaalse aastase laevade ringlussevõtu mahu kindlaksmääramiseks võetakse iga laevade ringlussevõtu koha puhul arvesse viimase kümne aasta suurim näitaja, äsja loa saanud laevade ringlussevõtu koha puhul kõnealuse ringlussevõtu koha suurim aastane näitaja, või
b)
31. detsembrist 2018.
2. Järgmiste sätete suhtes kehtivad siiski järgmised kohaldamise alguskuupäevad:
a)
artiklit 2, artikli 5 lõike 2 teist lõiku, artikleid 13, 14, 15, 16, 25 ning 26 kohaldatakse alates 31. detsembrist 2014;
b)
artikli 5 lõike 2 esimest ja kolmandat lõiku ja artikli 12 lõikeid 1 ja 8 kohaldatakse alates 31. detsembrist 2020.
3. Kui lõike 1 punktis a osutatud tingimused on täidetud, avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas teate käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva kohta.
4. Kui liikmesriik on sulgenud oma riikliku laevade registri või kui kolme aasta jooksul ei ole selle liikmesriigi lipu all registreeritud ühtegi laeva ning kui selle riigi lipu all ei ole registreerunud ühtegi laeva, võib see liikmesriik teha erandeid käesoleva määruse sätetest, välja arvatud artiklitest 4, 5, 11, 12, 13, 14, artikli 16 lõikest 6 ning artiklitest 18, 19, 20, 21 ja 22. Kui liikmesriik kavatseb seda erandit kasutada, teatab ta sellest komisjonile hiljemalt käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeval. Komisjonile teatatakse ka hilisematest muudatustest.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 20. november 2013