РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2014 година
относно прехвърлянето на предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия
(нотифицирано под номер С(2014) 2475)
(2014/224/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2002/358/ЕО на Съвета от 25 април 2002 г. за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата и съвместното изпълнение на задълженията, произтичащи от нея (1), и по-специално член 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2006/944/ЕО на Комисията (2) се определят съответните нива на емисиите за Съюза и неговите държави членки за първия период на поети задължения по Протокола от Киото.
(2)
С Решение 2010/778/ЕС на Комисията (3) бе изменено Решение 2006/944/ЕО, като бяха определени съответните окончателни нива на емисиите, разпределени на Съюза и на всяка държава членка, и като бе предвидено окончателната аритметична разлика от 19 357 532 тона еквивалент на въглероден диоксид между количеството емисии на Съюза и сбора от количествата емисии на държавите членки да бъде издадена като предписани количествени единици от Съюза. Освен това, в посоченото решение бе предвидено прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Дания.
(3)
При приемането на Решение 2010/778/ЕС бе отбелязано, че прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици на Дания не засяга собствеността върху оставащия аритметичен излишък на Съюза.
(4)
През декември 2011 г. на състоялата се в Дърбан 17-а конференция на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата („РКООНИК“) бе прието Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото („Решение от Дърбан“). В посоченото решение бяха установени правила за отчитане на земеползването, промените в земеползването и горското стопанство („LULUCF“) за втория период на поети задължения по Протокола от Киото („Протокол от Киото“) към РКООНИК.
(5)
В Решението от Дърбан е налице значително отклонение от предходните правила за отчитане, договорени по Протокола от Киото за първия период на поети задължения. В решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото, приета от 11-а конференция на страните по РКООНИК в Монреал през декември 2005 г., се предвиждат ограничения, както е посочено в приложението към въпросното решение, за целите на ангажиментите на страните по първия период на поети задължения по Протокола от Киото. Освен това в Решение 16/CMP.1 се предвижда възможността страните да надвишат тези лимити чрез компенсиране на нетните емисии („дебити“) вследствие дейностите по залесяване, повторното залесяване и обезлесяването съгласно член 3, параграф 3 от Протокола от Киото, с нетни поглъщания („кредити“) вследствие дейностите по стопанисване на горите в съответствие с член 3, параграф 4 от Протокола от Киото. Това правило за отчитане обикновено се нарича правило на компенсирането. В Решението от Дърбан не се предвижда подобно правило на компенсиране за втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане в Решението от Дърбан предвиждат ограничения за използването на кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, с цел да се отчете ангажиментът за смекчаване на последиците във втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Съгласно това решение, дадена страна не може да използва повече кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, от еквивалента на 3,5 % от емисиите на тази страна, без LULUCF, в своята базова година или базов период за изпълнението на своя ангажимент за смекчаване на последиците.
(7)
Промените в правилата за отчитане по отношение на LULUCF, съгласно определеното в Решението от Дърбан, имат значително отражение върху начина, по който страните отчитат дейностите в областта на LULUCF през втория период на поети задължения. Поради географските различия в сектора на земеползването и голямото разнообразие в националните особености в тази връзка, отражението на промените се различава значително между отделните държави членки. Изключването на правилото за обезщетение от правилата за отчитане, изложени в Решението от Дърбан, се отразява на изпълнението на задълженията на страните за втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Това важи особено за гъсто залесените страни, като се има предвид, че условията в сектора на LULUCF се различават в отделните страни.
(8)
В заключенията си от 9 март 2012 г. Съветът призна отражението на промените в правилото за отчитане за компенсирането през втория период на ангажименти по Протокола от Киото, чрез признаване на „особеностите на гъсто залесените страни, особено по отношение на ограничените възможности за обхващане на емисиите от залесяване, възстановяване на горите и обезлесяване с нарастващи поглътители в резултат от стопанисването на горите“. В същото време Съветът призова Комисията „да проучи възможностите за намиране на задоволително решение, като същевременно се гарантира екологосъобразността“.
(9)
Специфичният случай на гъсто залесените страни бе също признат от Съвета през 2012 г. в рамките на процеса, довел до приемането на Решение № 529/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности (4), както разкрива позоваването на условията на околната среда в гъсто залесените страни, в преамбюла на посоченото решение.
(10)
Финландия многократно изрази своята загриженост по отношение на своите дебити от обезлесяване за сектора на LULUCF вследствие промяната в правилото за компенсиране с Решението от Дърбан. Финландия изглежда засегната по специфичен и особен начин от прилагането на Решението от Дърбан. По текущи оценки Финландия е единствената държава членка, чийто годишен лимит от 3,5 % би означавал, че тя не може да покрие своите дебити, вследствие дейностите по залесяване, повторно залесяване и обезлесяване с кредитите, вследствие дейностите по стопанисване на горите, при отчитането на ангажимента си през втория период на ангажименти по Протокола от Киото.
(11)
С оглед съобразяване със специалния случай на Финландия, Съюзът следва да прехвърли на Финландия общо количество, което не надвишава десет милиона предписани емисионни единици от аритметичния излишък, предвиден в Решение 2006/944/ЕО, изменено с Решение 2010/778/ЕС. Това общо количество следва да послужи единствено за еднократна компенсация на Финландия във връзка с въздействието, което оказва промяната в правилото за компенсиране, в рамките на необходимото, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(12)
Това прехвърляне следва да се извърши колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз (5), бъдат изпълнени или уредени.
(13)
При използването на тези предписани емисионни единици Финландия не трябва да надвишава кредитите вследствие дейностите по стопанисване на горите във Финландия, които са забранени за използване в съответствие с параграф 13 от приложението към Решението от Дърбан. Комисията е отчела надлежно поетите от Финландия ангажименти за анулиране на получените вследствие на това прехвърляне предписани емисионни единици, които не са изразходвани към края на втория период на поети задължения.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Максимум десет милиона (10 000 000) от предписаните емисионни единици, посочени в член 2 от Решение 2006/944/ЕО, се предоставят, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
Централният администратор на регистъра на Съюза ще прехвърли, колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, въпросното общо количество, което не може да надвишава десет милиона (10 000 000) предписани количествени единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия.
2. Прехвърлянето, посочено в параграф 1, се извършва, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз бъдат изпълнени или уредени.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
16. aprill 2014,
lubatud heitkoguse ühikute ülekandmise kohta Kyoto protokolli osalise arvelduskontole Soome registris
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 2475 all)
(2014/224/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 25. aprilli 2002. aasta otsust 2002/358/EÜ, mis käsitleb Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli heakskiitmist Euroopa Ühenduse nimel ja sellega võetavate ühiste kohustuste täitmist, (1) eelkõige selle artiklit 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni otsuses 2006/944/EÜ (2) on määratud kindlaks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide heitkogused Kyoto protokolliga kehtestatud esimeseks kohustusperioodiks.
(2)
Komisjoni otsusega 2010/778/EL (3) on muudetud otsust 2006/944/EÜ, määrates kindlaks Euroopa Liidule ja selle liikmesriikidele eraldatud vastavad lõplikud heitkoguste tasemed ning sätestades, et Euroopa Liit annab välja lubatud koguse ühikuid, mille kogus vastab liidu heitkoguste ja liikmesriikide heitkoguste summa vahele, mis on 19 357 532 tonni süsinikdioksiidi ekvivalenti. Lisaks on kõnealuse otsusega ette nähtud viie miljoni lubatud koguse ühiku ülekandmine liidu registrist Kyoto protokolli osalise arvelduskontole Taani registris.
(3)
Otsuse 2010/778/EL vastuvõtmise kontekstis tunnistati, et viie miljoni lubatud koguse ühiku ülekandmine Taanile ei mõjuta liidu ülejäänud lubatud koguse ühikute omandiõigust.
(4)
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste 17. konverentsil Durbanis 2011. aasta detsembris võeti vastu Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva osaliste konverentsi otsus 2/CMP.7 (edaspidi „Durbani otsus”). Selles otsuses on sätestatud arvestuseeskirjad maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse sektori jaoks ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni raames Kyoto protokolliga kehtestatud teiseks kohustusperioodiks.
(5)
Durbani otsus kaldub märkimisväärselt kõrvale eelmistest arvestuseeskirjadest, mis lepiti Kyoto protokolli kohaselt kokku esimeseks kohustusperioodiks. ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste 11. konverentsil Montrealis 2005. aasta detsembris võeti vastu Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva osaliste konverentsi otsus 16/CMP.1, mille lisas on sätestatud Kyoto protokolliga kehtestatud esimesel kohustusperioodil protokolli osaliste kohustuste suhtes rakendatavad piirmäärad. Lisaks on osalistele otsusega 16/CMP.1 antud võimalus kõnealuseid piirmäärasid ületada, kompenseerides Kyoto protokolli artikli 3 lõike 3 kohasest metsastamise, taasmetsastamise ja metsatustamisega seotud tegevusest tulenevate heidete netokoguseid („deebet”) Kyoto protokolli artikli 3 lõike 4 kohase metsamajandamisega seotud tegevusest tuleneva netosidumisega („krediit”). Sellist arvestamiseeskirja nimetatakse tavaliselt kompenseerimiseeskirjaks. Durbani otsusega ei ole kõnealust kompenseerimiseeskirja Kyoto protokolli kohaseks teiseks kohustusperioodiks ette nähtud.
(6)
Durbani otsuses sätestatud arvestuseeskirjades on ette nähtud metsamajandamisega seotud tegevusest tuleneva krediidi kasutamise piirmäär, et pidada arvestust kliimamuutuste leevendamise kohustuse täitmise üle Kyoto protokolli kohasel teisel kohustusperioodil. Selle otsuse kohaselt saab osaline kasutada metsamajandamisega seotud tegevusest tulenevat krediiti koguses, mis asjaomase osalise võrdlusaastal või leevendusmeetmete rakendamise perioodil ei ületa 3,5 % selle osalise heitkogusest (v.a maakasutus, maakasutuse muutus ja metsandus).
(7)
Durbani otsuse kohased muudatused maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse arvestuseeskirjades mõjutavad märkimisväärselt seda, kuidas osalised peavad arvestust maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega seotud tegevuse üle. Maakasutussektorile omaste geograafiliste erinevuste ning liikmesriikide äärmiselt mitmekesiste olude tõttu on ka kõnealune mõju liikmesriigiti väga erinev. Kompenseerimiseeskirja välja jätmine Durbani otsusega ettenähtud arvestuseeskirjadest mõjutab osaliste suutlikkust täita Kyoto protokolli kohasest teisest kohustusperioodist tulenevaid kohustusi. Olukorras, kus maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse alal on tingimused liikmesriigiti erinevad, puudutab see eelkõige metsarohkeid riike.
(8)
Nõukogu tõdeb oma 9. märtsi 2012. aasta järeldustes, et kompenseerimise arvestuseeskirjade muudatus mõjutab Kyoto protokolli kohast teist kohustusperioodi, ning tunnistab „metsarohkete riikide eripärasid, eelkõige seoses piiratud võimalustega kompenseerida metsastamisest, taasmetsastamisest ja raadamisest pärit heitkoguseid metsa kui siduja arendamisega metsamajanduse kaudu”. Samal ajal kutsus nõukogu komisjoni üles „uurima võimalusi rahuldava lahenduse leidmiseks, tagades samal ajal keskkonnaalase terviklikkuse”.
(9)
Nõukogu tunnistas 2012. aastal metsarohkete riikide eripära ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta otsuse nr 529/2013/EL (maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega seotud tegevustest tuleneva kasvuhoonegaaside heite ja sidumise arvestuseeskirjade ning nimetatud tegevustest tulenevate meetmetega seotud teabe kohta) (4) vastuvõtmist ettevalmistava protsessi käigus, lisades kõnealuse otsuse preambulisse viite keskkonnatingimustele metsarohketes riikides.
(10)
Soome on korduvalt väljendanud muret Durbani otsusega muudetud kompenseerimiseeskirja tõttu maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse sektoris tekkinud olukorra üle, mis puudutab metsatustamisega seotud tegevuse deebetit. Soomet näib Durbani otsuse rakendamine mõjutavat erilisel ja ainulaadsel viisil. Praeguste hinnangute kohaselt on Soome ainus liikmesriik, mille puhul 3,5 % aastane ülemmäär tähendaks, et Kyoto protokolli kohase teise kohustusperioodi täitmise arvestamisel ei saa ta kompenseerida metsastamise, taasmetsastamise ja metsatustamisega seotud tegevuse deebetit metsa majandamisega seotud tegevuse krediidiga.
(11)
Et võtta arvesse Soome erilist ja ainulaadset olukorda, peaks liit kandma Soomele üle koguse, mis ei ületaks kümmet miljonit lubatud koguse ühikut arvestatuna otsuse 2006/944/EÜ (muudetud otsusega 2010/778/EL) kohasest heitkoguste summade vahest. Kõnealune kogus peaks eranditult kujutama endast Soomele antavat ühekordset hüvitist kompenseerimiseeskirja muutmise mõju leevendamiseks määral, mis on vajalik selleks, et võimaldada Soomel täita oma kohustusi Kyoto protokolli kohasel teisel kohustusperioodil.
(12)
Kõnealune ülekandmine peaks toimuma võimalikult kiiresti enne Kyoto protokolli kohase esimese kohustusperioodi korrigeerimistähtaja lõppu, tingimusel et liidu registris on lubatud koguse ühikud olemas, ning pärast seda, kui on täidetud Horvaatia suhtes võetud kohustus, mis on sätestatud Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise lepinguga kaasnevas protokollis, mis käsitleb ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli alusel välja antud lubatud koguse ühikute võimaliku ühekordse Horvaatia Vabariigile ülekandmise teatavat korda ning sellega seotud kompenseerimist (5).
(13)
Soome ei tohi kasutada kõnealuseid lubatud koguse ühikuid rohkem, kui tal on metsamajandamisega seotud tegevusest tulenevat krediiti, mida tal on keelatud kasutada vastavalt Durbani otsuse lisa punktile 13. Komisjon on võtnud nõuetekohaselt arvesse Soome kohustust tühistada kõik lubatud koguse ühikud, mis jäävad sellest ülekantud kogusest teise kohustusperioodi lõpuks kasutamata.
(14)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas kliimamuutuste komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Soomele kantakse üle maksimaalselt 10 miljonit (10 000 000) otsuse 2006/944/EÜ artiklis 2 osutatud lubatud koguse ühikut eesmärgiga võimaldada Soomel täita oma kohustusi Kyoto protokolli kohasel teisel kohustusperioodil.
Liidu registri põhihaldaja kannab Kyoto protokolli osalise arvelduskontole Soome registris võimalikult kiiresti ja enne Kyoto protokolli kohase esimese kohustusperioodi korrigeerimistähtaja lõppu üldkoguse, mis ei tohi ületada kümmet miljonit (10 000 000) kõnealust lubatud koguse ühikut.
2. Lõikes 1 nimetatud ülekanne tehakse tingimusel, et liidu registris on lubatud koguse ühikud olemas, ning pärast seda, kui on täidetud Horvaatia suhtes võetud kohustus, mis on sätestatud Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise lepinguga kaasnevas protokollis, mis käsitleb ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli alusel välja antud lubatud koguse ühikute võimaliku ühekordse Horvaatia Vabariigile ülekandmise teatavat korda ning sellega seotud kompenseerimist.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 16. aprill 2014