ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 906/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на разходи за публична интервенция
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 20, параграфи 2 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 мерките за интервенция за регулиране на селскостопанските пазари се финансират от Съюза при условията на секторното законодателство в областта на селското стопанство. Що се отнася до мерките за публична интервенция, сумата, която ще бъде финансирана от Съюза, се определя според годишните отчети, съставени от разплащателните агенции.
(2)
Разходите за публична интервенция могат да варират значително. Поради това е необходимо за всяка категория операции да се определи кой разход подлежи на финансиране от Съюза, и по-специално при какви условия може да се покрие този разход. За тази цел следва да се формулират условията за допустимост и методите за изчисляване на допустимите разходи. Следва да бъде допълнително уточнено дали такъв разход трябва да се осчетоводи въз основа на действително записаните от разплащателните агенции елементи, или въз основа на стандартни суми, установени от Комисията.
(3)
За да могат държавите членки, чиято парична единица е различна от евро, да консолидират съгласувано разходите и разноските си в националната си парична единица и в евро, следва да се уточнят условията, при които операциите на публично съхранение се документират в отчетите им, както и приложимият обменен курс.
(4)
Остойностяването на операциите на публично съхранение също така зависи от типа на операциите и от действащото секторно законодателство в областта на селското стопанство. Поради това следва да се установи общо правило, с което се гарантира, че стойността на закупените и продадените количества е равна на сбора на плащанията и постъпленията, които се извършват или предстои да се извършат за физически операции, заедно със специфични разпоредби и специални случаи, които трябва да се вземат предвид.
(5)
Мерките в настоящия регламент заменят съответните разпоредби, установени в Регламент (ЕО) № 884/2006 на Комисията (2), който е отменен с Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014 на Комисията (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят условията и разпоредбите, приложими за финансирането на разходите за мерките за интервенция, свързани с публично съхранение, от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ).
Член 2
Мерки за интервенция под формата на публично съхранение
Мерките за интервенция под формата на публично съхранение могат да включват закупуване, съхранение, транспорт и прехвърляне на запаси, както и продажба или пласиране чрез други средства на селскостопански продукти при условията, предвидени в действащото секторно законодателство в областта на селското стопанство и в настоящия регламент.
Член 3
Финансиране на разходи за интервенция, направени във връзка с операции на публично съхранение
1. При операциите на публично съхранение, посочени в член 2, ЕФГЗ финансира следните разходи по перото интервенция, при условие че съответните разходи не се уреждат по друг начин по действащото секторно законодателство в областта на селското стопанство:
а)
разходите за осигуряване на финансови средства, направени от държавите членки за закупуване на продукти в съответствие с методите за изчисляване, определени в приложение I;
б)
разходите за физически операции, свързани със закупуване, продажба или други форми на прехвърляне на продукти (внасяне, съхранение и изтегляне на продукти в схемите на публично съхранение), както са дадени в приложение II, въз основа на еднакви стандартни суми за Съюза, изчислявани в съответствие с методите, определени в приложение III;
в)
разходите за физически операции, които не са свързани задължително със закупуване, продажба или други форми на прехвърляне на продукти, въз основа на стандартни или нестандартни суми в съответствие с разпоредбите, установени от Комисията в секторното законодателство в областта на селското стопанство по отношение на съответните продукти, и приложение IV;
г)
разходите за превоз в територията на държавата членка или извън нея, както и за износ, въз основа на стандартни или нестандартни суми, като тези разходи подлежат на одобрение в съответствие с процедурата, посочена в член 229, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4);
д)
амортизацията на селскостопански продукти в съответствие с методите за изчисляване, определени в приложение V;
е)
разликите (печалби и загуби) между счетоводната стойност и цената на пласмента на продуктите, или разликите в резултат от други фактори.
2. За държави членки, чиято парична единица е различна от евро, без да се засягат специфичните разпоредби и оперативните събития, предвидени в приложенията към настоящия регламент или в законодателството в областта на селското стопанство, посочените в параграф 1, букви б) и в) от настоящия член разходи, изчислени въз основа на сумите, определени в евро, и разходите или приходите, направени в национална парична единица в съответствие с настоящия регламент, се преизчисляват в зависимост от случая в националната парична единица или в евро въз основа на последния обменен курс, установен от Европейската централна банка преди отчетната година, през която операциите са документирани в отчетите на разплащателната агенция.
За целите на настоящия регламент отчетна година е периодът, посочен в член 3, параграф 3, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014.
Член 4
Остойностяване на операции на публично съхранение
1. Стойността на закупените и продадените количества е равна на сбора на плащанията и постъпленията, които предстои да бъдат извършени за физически операции, освен в случаите на специфичните разпоредби, посочени в настоящия член, и като се прилагат:
а)
приложение VI - за липсващи количества;
б)
приложение VII - за развалени или унищожени продукти;
в)
приложение VIII - за продукти, влезли за съхранение, за които е отказано приемане.
2. Стойността на закупените количества се определя за количествата продукти, влизащи за съхранение, въз основа на цена в рамките на публичната интервенция, като се вземат предвид увеличения, премии, намаления, проценти и коефициенти, приложими към цената в рамките на публичната интервенция в момента на закупуване в съответствие с критериите, определени в секторното законодателство в областта на селското стопанство.
В случаите и обстоятелствата, посочени в приложение VI и приложение VII, точка 2, букви а) и в), обаче не се вземат предвид увеличения, премии, намаления, проценти и коефициенти.
Стойността на продукти, които са се развалили или са унищожени вследствие на природни бедствия или на прекалено дълъг период на съхранение съгласно посоченото в точка 2 от приложение VII към настоящия регламент, се определя с акт за изпълнение на Комисията. Този акт се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 229, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.
3. Без да се засягат разпоредбите на приложение V, стойността на продуктите, които са на разположение и са финансирани в рамките на Фонда за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица, е цената в рамките на публичната интервенция, приложима към 1 октомври всяка година. За държавите членки, чиято парична единица е различна от евро, счетоводната стойност на обхванатите от интервенцията продукти се преизчислява в националната им парична единица по обменния курс, приложим на 1 октомври съответната година.
При прехвърляне на обхванати от интервенция продукти от една държава членка в друга доставящата държава членка регистрира доставения продукт като нулево вписване в счетоводните отчети, а получаващата държава членка го регистрира като постъпление в месеца на изпращане, като използва цената, изчислена в съответствие с първа алинея.
4. Платените или начислени в съответствие с разпоредбите на Съюза разходи при закупуването на продукти за физическите операции, посочени в член 3, параграф 1, буква в), се вписват в отчетите като разходи или приходи, свързани с технически разходи, отделно от цената на закупуване.
5. Във финансовите отчети, посочени в член 3, параграф 3, буква а) от Делегиран регламент (ЕС) № 907/2014, количествата на съхранение в края на отчетната година, които следва да се пренесат в следващата отчетна година, се остойностяват по средната им счетоводна стойност (стойност на пренасяне), определена в месечния отчет за последния месец на отчетната година.
6. Количествата, влизащи за съхранение, за които е установено, че не отговарят на условията за съхранение, се вписват в отчетите като продадени количества в момента на изтеглянето им от съхранение на цената, на която са били купени.
Ако към момента на действителното им изтегляне от съхранение обаче са изпълнени условията за прилагане на приложение VI, буква б), се провеждат консултации с Комисията преди изтеглянето на стоките.
7. Когато даден отчет показва положително салдо, то се приспада от разходите за текущата отчетна година.
8. Когато има промяна в стандартните суми, определените срокове за плащане, лихвените проценти или в други елементи на изчисление след първия ден на даден месец, новите елементи влизат в сила за физическите операции от следващия месец.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 906/2014,
11. märts 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1306/2013 riikliku sekkumise kulude osas
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (1), eriti selle artikli 20 lõikeid 2 ja 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 4 lõike 1 punktiga a rahastab liit põllumajandusturgusid reguleerivaid või toetavaid meetmeid põllumajandusalastes sektoripõhistes õigusaktides kindlaksmääratud tingimustel. Riiklike sekkumismeetmete rahastatav summa määratakse kindlaks makseasutuste koostatavate aastaaruannete põhjal.
(2)
Riikliku sekkumisega seotud kulud võivad olla erinevad. Järelikult tuleks iga toiminguliigi puhul täpsustada, milliseid kulusid on võimalik liidul rahastada ja eelkõige mis tingimustel on neid kulusid võimalik katta. Selleks tuleks määrata kindlaks kulude toetuskõlblikkuse tingimused ja arvutamise meetodid. Täpsemalt tuleks kindlaks määrata, millal peab kulusid arvestama makseasutuste poolt tegelikult kasutatud vahendite alusel ja millal komisjoni poolt kindlaksmääratud kokkuleppeliste summade alusel.
(3)
Selleks et võimaldada liikmesriikidel, kelle vääring ei ole euro, konsolideerida oma kulusid ja väljaminekuid ühtlustatult nii omavääringus kui ka eurodes, tuleks ette näha tingimused, kuidas kajastatakse riikliku ladustamise toiminguid raamatupidamises, ja kasutatav vahetuskurss.
(4)
Riikliku ladustamise toimingute maksumuse hindamine sõltub ka nende toimingute laadist ja kohaldatavatest põllumajandusalastest sektoripõhistest õigusaktidest. Seetõttu tuleks ette näha üldpõhimõte, mille kohaselt kokkuostetud ja müüdud koguste väärtus võrdub materiaalsete toimingute käigus välja makstud või laekunud summaga, ning näha ette ka erieeskirjad või eriolukorrad, mida tuleb seejuures silmas pidada.
(5)
Käesolevas määruses sätestatud meetmetega asendatakse vastavad sätted, mis olid nähtud ette komisjoni määrusega (EÜ) nr 884/2006 (2), mis on komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 907/2014 (3) kehtetuks tunnistatud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse nõuded ja eeskirjad, mida kohaldatakse riikliku ladustamisega seotud sekkumismeetmete kulude rahastamisel Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF).
Artikkel 2
Riikliku ladustamisena rakendatavad sekkumismeetmed
Riikliku ladustamisena rakendatavad sekkumismeetmed võivad hõlmata põllumajandustoodete ostu-, ladustamis-, transpordi- ja ladude ümberpaigutamise toiminguid ning müügi- ja muid kaubandustoiminguid tingimustel, mis on ette nähtud kehtivate põllumajandusalaste sektoripõhiste õigusaktide ja käesoleva määrusega.
Artikkel 3
Riikliku ladustamisena rakendatavate sekkumismeetmete rahastamine
1. Kui vastavad kulutused ei ole määratud kindlaks põllumajandusalastes sektoripõhistes õigusaktides, rahastab EAGF sekkumise raames tehtavaid artiklis 2 nimetatud riikliku ladustamise toimingutega seotud järgmisi kulutusi:
a)
liikmesriikides käivitatud fondide rahastamiskulud toodete ostmiseks vastavalt I lisas esitatud arvutusmeetoditele;
b)
kulud, mis tulenevad toodetega tehtavatest materiaalsetest ostu-, müügi- või mis tahes muudest üleandmistoimingutest (toodete riiklikule ladustamisele suunamine, ladustamine ja laost väljaviimine), mis on esitatud II lisas, arvutatakse III lisas esitatud metoodika kohaselt, kusjuures summad põhinevad liidus kehtestatud standardsummadel;
c)
kulud, mis on seotud materiaalsete toimingutega, mis ei ole tingimata seotud toodete ostu-, müügi- või mis tahes muu üleandmistoiminguga, kokkuleppeliste või mittekokkuleppeliste summade alusel vastavalt komisjoni kehtestatud ja nendele toodetele laienevatele sektoripõhiste põllumajandusalaste õigusaktide sätetele ja vastavalt IV lisale;
d)
kulud, mis tulenevad transpordist liikmesriigi territooriumil või väljaspool seda või ekspordist kokkuleppeliste või mittekokkuleppeliste summade alusel ning mis tuleb heaks kiita Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (4) artikli 229 lõikes 2 osutatud korras;
e)
ladustatud toodete väärtuse vähenemine vastavalt V lisas sätestatud arvutusmeetoditele;
f)
toodete raamatupidamisväärtuse ja müügihinna (positiivsed ja negatiivsed) erinevused või muude asjaoludega seotud erinevused.
2. Ilma et see piiraks käesoleva määruse lisades või põllumajandusalastes õigusaktides sätestatud eeskirjade ja eri rakenduseeskirjade kohaldamist, tuleks liikmesriikides, kelle vääringuks ei ole euro, käesoleva artikli lõike 1 punktides b ja c nimetatud ning kindlaksmääratud summade alusel eurodes arvestatavad kulud, või käesoleva määruse kohaselt omavääringus arvestatavad tulud ja kulud konverteerida vastavalt vajadusele omavääringusse või eurodesse, kasutades selleks Euroopa Keskpanga kindlaks määratud viimast vahetuskurssi enne majandusaastat, mil vastavad toimingud kajastuvad makseasutuse arvetes.
Käesoleva määruse kohaldamisel on majandusaasta delegeeritud määruse (EL) nr 907/2014 artikli 3 lõike 3 punktis a osutatud ajavahemik.
Artikkel 4
Riikliku ladustamise toimingute maksumuse määramine
1. Müüdud ja ostetud koguste väärtus võrdub materiaalsete toimingute puhul väljamakstud või laekunud summadega, välja arvatud mõnel käesolevas artiklis käsitletud juhul ja juhtudel, mida käsitletakse:
a)
VI lisas seoses puuduvate kogustega,
b)
VII lisas seoses riknenud või hävinenud toodetega,
c)
VIII lisas seoses ladustatud toodetega, mille arvelevõtmisest on keeldutud.
2. Ladustatavate toodete ostuväärtuse kindlaksmääramisel võetakse arvesse hinna tõstmist, hinnaalandust, mahahindlust, protsente ja paranduskoefitsiente, mida sekkumishinna puhul toote ostmisel kohaldatakse vastavalt põllumajandusalastes sektoripõhistes õigusaktides sätestatud kriteeriumidele.
Samas ei võeta arvesse hinna tõstmist, hinnaalandust, mahahindlust, protsente ja paranduskoefitsiente VI lisas ning VII lisa punkti 2 alapunktides a ja c sätestatud juhtudel ja olukordades.
Selliste toodete väärtus, mis on riknenud või hävinenud loodusõnnetuste või liiga pika ladustamisaja tõttu, nagu on osutatud käesoleva määruse VII lisa punktis 2, määratakse kindlaks komisjoni rakendusaktiga. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu kooskõlas määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 229 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
3. Ilma et see piiraks V lisa kohaldamist, on enim puudustkannatavate isikute jaoks asutatud Euroopa abifondist rahastatud ja saadaolevate toodete väärtus iga aasta 1. oktoobrist kohaldatava riikliku sekkumise hind. Liikmesriikides, kelle vääring ei ole euro, arvestatakse sekkumishinna arvestuslik väärtus ümber riigi vääringusse, kasutades kõnealuse aasta 1. oktoobril kohaldatavat vahetuskurssi.
Sekkumistoodete ühest liikmesriigist teise üleviimisel kirjendab tarnija liikmesriik tarnitud toote arvestusülekande väärtuseks nulli ja sihtliikmesriik kirjendab need tarnekuu sissetulekuna, võttes aluseks esimese lõigu kohased hinnad.
4. Artikli 3 lõike 1 punktis c viidatud materiaalsete toimingutega seotud ja liidu õigusaktide alusel toodete ostmisel makstud summad või kantud kulud võetakse arvesse tehniliste kulude või tuludena ostuhinnast eraldi.
5. Delegeeritud määruse (EL) nr 907/2014 artikli 3 lõike 3 punktis a osutatud rahalise arvestuse puhul hinnatakse koguseid, mis on majandusaasta lõppedes laos ja mis kuuluvad üleviimisele järgmisesse majandusaastasse nende keskmise raamatupidamisväärtuse (ülekandehinna) alusel, mis määratakse kindlaks majandusaasta viimase kuu arvelduse põhjal.
6. Lattu saabunud koguste puhul, mis ei vasta ladustamiseks esitatud nõuetele, märgitakse need raamatupidamisarvestusse, näidates neid koguseid lattu saabumise hetkel ostuhinnaga müüdud toodetena.
Samas, kui toote laost füüsilise väljastamise hetkel ei ole VI lisa punkti b rakendamiseks vajalikud nõuded täidetud, tuleb enne kauba laost väljastamist küsida nõu komisjonilt.
7. Kui arvelduse tulemusena tekib positiivne saldo, arvatakse see jooksva majandusaasta kulude poolelt maha.
8. Kui kokkuleppelisi summasid, maksetähtaegu, intressimäärasid või teisi arvestuse aluseks olevaid andmeid muudetakse pärast kuu esimest kuupäeva, rakendatakse neid muudetud elemente materiaalsete toimingute puhul alates järgnevast kuust.
Artikkel 5
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. märts 2014