ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2193 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2015 година
за ограничаване на емисиите във въздуха на определени замърсители, изпускани от средни горивни инсталации
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В Решение № 1386/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) (Програмата за действие) се отчита, че емисиите на замърсители във въздуха бяха значително намалени през последните десетилетия, но в същото време нивата на замърсяване на въздуха все още са обезпокоителни в много части на Европа, а гражданите на Съюза продължават да бъдат изложени на действието на замърсяващи въздуха вещества с потенциал да застрашат тяхното здраве и благополучие. Съгласно Програмата за действие екосистемите продължават да страдат от прекомерни азотни и серни отлагания, дължащи се на емисии от транспорта, неустойчиви земеделски практики и производството на електроенергия. Нивото на замърсяване на въздуха в много области на Съюза продължава да надхвърля установените от Съюза граници и стандартите за качество на въздуха на Съюза все още не отговарят на целевите показатели, определени от Световната здравна организация.
(2)
С цел да се гарантира здравословна околна среда за всички в Програмата за действие се призовава мерките на местно равнище да бъдат допълнени от адекватна политика както на национално, така и на съюзно равнище. Това налага по-специално да се увеличат усилията за осигуряване пълното спазване на законодателството на Съюза в областта на качеството на въздуха и да се определят стратегически цели и действия за периода след 2020 г.
(3)
Научни оценки показват, че замърсяването на въздуха причинява намаляване със средно осем месеца на продължителността на живота на гражданите на Съюза.
(4)
Емисиите на замърсители от изгарянето на гориво в средни горивни инсталации като цяло не са регулирани на равнището на Съюза, въпреки че все повече допринасят за замърсяването на въздуха - по-специално поради увеличеното използване на биомаса като гориво под влияние на политиката за климата и енергетиката.
(5)
Изгарянето на гориво в някои малки горивни инсталации и съоръжения е обхванато от мерки по прилагането, посочени в Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5). Необходими са допълнителни спешни мерки в рамките на Директива 2009/125/ЕО, за да се покрият оставащите регулаторни пропуски. Изгарянето на гориво в големи горивни инсталации попада в обхвата на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6), считано от 7 януари 2013 г., докато Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) продължава да се прилага до 31 декември 2015 г. спрямо големите горивни инсталации, посочени в член 30, параграф 2 от Директива 2010/75/ЕС.
(6)
В своя доклад до Европейския парламент и Съвета от 17 май 2013 г. относно прегледите, предприети съгласно член 30, параграф 9 и член 73 от Директива 2010/75/ЕС, относно емисиите от промишлеността, отнасящи се до емисиите от интензивното отглеждане на селскостопански животни и от горивни инсталации, Комисията стигна до заключението, че е доказано наличието на ясен потенциал за икономически ефективно намаляване на емисиите във въздуха от изгарянето на гориво в средни горивни инсталации.
(7)
Международните задължения на Съюза относно замърсяването на въздуха за намаляване на подкиселяването, еутрофикацията и тропосферния озон, както и на емисиите на прахови частици, са договорени в рамките на Протокола от Гьотеборг към Конвенцията за трансграничното замърсяване на въздуха на далечни разстояния, която беше изменена през 2012 г., за да се укрепят съществуващите ангажименти за намаляване на емисиите на серен диоксид, азотни оксиди, амоняк и летливи органични съединения, и да се въведат нови ангажименти за намаляване на фините прахови частици (PM 2.5), които трябва да бъдат изпълнени от 2020 г. нататък.
(8)
В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите от 18 декември 2013 г., озаглавено „Програма за чист въздух за Европа“, се призовава за действия с цел ограничаване на емисиите на замърсяващи въздуха вещества, изпускани от средни горивни инсталации, като по този начин се завърши регулаторната рамка за сектора на горивните инсталации. Програмата за чист въздух допълва Програмата за намаляване на замърсяването за периода до 2020 г., предвидена в съобщението на Комисията до Съвета и Европейския парламент от 21 септември 2005 г., озаглавено „Тематична стратегия относно замърсяването на въздуха“, и определя цели за намаляване на въздействието за периода до 2030 г. За постигане на всички тези стратегически цели следва да се установи регулаторна програма, включително мерки за намаляване на емисиите от средни горивни инсталации.
(9)
Средните горивни инсталации следва да се разработват и експлоатират по начин, който да стимулира енергийната ефективност. Подобни съображения, както и съображенията от икономическо естество, техническите възможности и жизненият цикъл на съществуващите средни горивни инсталации следва по-специално да бъдат взети предвид при модернизирането на средни горивни инсталации и при вземане на решения във връзка със сериозни инвестиции.
(10)
За да се гарантира, че експлоатацията на дадена средна горивна инсталация не води до влошаване на качеството на въздуха, мерките, предприети за ограничаване на емисиите на серен диоксид, азотни оксиди и прах във въздуха, не следва да водят до увеличаване на емисиите на други замърсители, като например въглероден оксид.
(11)
Средните горивни инсталации, които вече са предмет на минимални изисквания, приложими в целия ЕС, като инсталации, за които се прилагат правила за обединяване съгласно глава III от Директива 2010/75/ЕС, или инсталации, които изгарят самостоятелно или съвместно твърди или течни отпадъци и следователно са обхванати от глава IV от посочената директива, следва да се изключат от обхвата на настоящата директива.
(12)
Някои други средни горивни инсталации също следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива въз основа на техните технически характеристики или използването им в специални дейности.
(13)
Тъй като средните горивни инсталации, които изгарят рафинерийни горива самостоятелно или съвместно с други горива за производство на енергия в нефтени и газови рафинерии, и регенерационните котли в рамките на инсталации за производство на целулозна каша са предмет на свързаните с най-добрите налични техники (НДНТ) нива на емисии, посочени в заключенията за НДНТ, които вече са установени по силата на Директива 2010/75/ЕС, настоящата директива не следва да се прилага за подобни инсталации.
(14)
Настоящата директива следва да се прилага спрямо горивните инсталации, включително съвкупността от две или повече нови средни горивни инсталации, чиято обща номинална входяща топлинна мощност е равна на или по-голяма от 1 MW и по-малка от 50 MW. Отделни горивни инсталации с номинална входяща топлинна мощност, по-малка от 1 MW, не следва да се вземат предвид за целите на изчисляване на общата номинална входяща топлинна мощност на съвкупността от горивни инсталации. С цел да се избегнат регулаторни пропуски настоящата директива следва да се прилага и към съвкупността от нови средни горивни инсталации в случаите, в които общата номинална входяща топлинна мощност е равна на или по-голяма от 50 MW, без да се засяга глава III от Директива 2010/75/ЕС.
(15)
За да се осигури контрол върху емисиите на серен диоксид, азотни оксиди и прах във въздуха, всяка средна горивна инсталация следва да е в експлоатация само ако за нея е издадено разрешително или е регистрирана от компетентния орган въз основа на информация, подадена от оператора.
(16)
За целите на контрола върху емисиите във въздуха от средни горивни инсталации в настоящата директива следва да бъдат определени норми за допустимите емисии и изисквания за мониторинг.
(17)
Нормите за допустими емисии, определени в приложение II, следва да не се прилагат за средни горивни инсталации, разположени на Канарските острови, френските отвъдморски департаменти и архипелазите Азорски острови и Мадейра, поради технически и логистични проблеми, свързани с изолираното местоположение на тези инсталации. Засегнатите държави членки следва да определят нормите за допустими емисии за тези инсталации с цел намаляване на емисиите от тях във въздуха и на потенциалните рискове за човешкото здраве и околната среда.
(18)
За да се предостави достатъчно време за техническо адаптиране на съществуващите средни горивни инсталации към изискванията на настоящата директива, нормите за допустими емисии следва да започнат да се прилагат за тези инсталации след определен срок, считано от датата на прилагане на настоящата директива.
(19)
С оглед отчитането на някои конкретни обстоятелства, при които прилагането на норми за допустими емисии би довело да непропорционално високи разходи в сравнение с ползите за околната среда, държавите членки следва да бъдат в състояние да освободят средните горивни инсталации, използвани в неотложни ситуации и действащи в продължение на ограничен период от време, от задължението да спазват тези норми за допустими стойности, определени с настоящата директива.
(20)
Поради инфраструктурни ограничения, пред които са изправени съществуващите средни горивни инсталации, които са част от малки изолирани системи (МИС) или изолирани микросистеми (ИМС), и необходимостта да се улесни изграждането на междусистемни връзки между тях, на тези инсталации следва да бъде дадено повече време, за да се адаптират към нормите за допустими емисии, установени в настоящата директива.
(21)
Предвид общите ползи от централното отопление, що се отнася до приноса за намаляване на потреблението за битови цели на гориво, предизвикващо силно замърсяване на въздуха, и що се отнася до подобряването на енергийната ефективност и намаляването на емисиите от CO2, следва да бъде възможно за държавите членки да предоставят повече време на съществуващите средни горивни инсталации, които предоставят съществена част от своето производство на полезна топлина на обществената мрежа за централно отопление, за да се приведат към нормите за допустими емисии, установени в настоящата директива.
(22)
Предвид неотдавна извършените инвестиции в инсталации с биомаса, с които се цели увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници и които вече са довели до по-ниски емисии на замърсители, и с цел да се вземат предвид свързаните с това инвестиционни цикли, следва да бъде възможно за държавите членки да дадат повече време на тези инсталации, за да приведат своите емисии към нормите за допустими емисии, установени в настоящата директива.
(23)
Предвид съществената роля на компресорните газови станции за надеждността и безопасното функциониране на националните газопреносни мрежи, както и конкретните ограничения, свързани с тяхното осъвременяване, следва да бъде възможно за държавите членки да дадат повече време на средните горивни инсталации, като стимулират тези станции да се приведат към нормите за допустими емисии на азотни оксиди, установени в настоящата директива.
(24)
В съответствие с член 193 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) настоящата директива не е пречка за държавите членки да запазят в сила или да въведат по-строги защитни мерки. Такива мерки може да са необходими в зоните, в които не са спазени пределно допустимите стойности за качеството на въздуха. В тези случаи държавите членки следва да извършат оценка на необходимостта от прилагането на по-стриктни норми за допустими емисии, отколкото изискванията, посочени в настоящата директива като част от развитието на плановете за качество на въздуха, съгласно Директива 2008/50/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Подобни оценки следва да вземат предвид резултата от обмена на информация относно най-доброто възможно постижение на намаляване на емисиите при използване на най-добрите налични и нововъзникващи технологии. Комисията следва да организира подобен обмен на информация с държавите членки, съответните промишлени отрасли, в това число операторите и доставчиците на технологии, и неправителствените организации, включително тези, които насърчават опазването на околната среда.
(25)
Държавите членки следва да гарантират, че операторът на дадена средна горивна инсталация взема необходимите мерки в случай на несъответствие с разпоредбите на настоящата директива. Държавите членки следва да изградят система за проверка на съответствието на средните горивни инсталации с изискванията на настоящата директива.
(26)
За да се гарантира ефективното прилагане и изпълнение на настоящата директива, инспекциите следва, когато това е възможно, да бъдат координирани с тези, които се изискват съгласно законодателството на Съюза, според случая.
(27)
Разпоредбите на настоящата директива относно достъпа до информацията, свързана с нейното изпълнение, следва да се прилагат така, че да гарантират оптимален ефект на Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9).
(28)
За да се ограничи тежестта за малките и средните предприятия, които експлоатират средни горивни инсталации, административните задължения на операторите относно предоставяне на информация, мониторинг и докладване следва да бъдат пропорционални и да избягват дублиране, като същевременно позволяват ефективна проверка на съответствието от страна на компетентния орган.
(29)
С цел да се осигурят последователността и съгласуваността на информацията, предоставена от държавите членки относно изпълнението на настоящата директива, и да се насърчи обменът на информация между държавите членки и Комисията, Комисията, подпомагана от Европейската агенция за околната среда, следва да разработи инструмент за докладване по електронен път, който да е също на разположение за вътрешно ползване от държавите членки за целите на докладването и управлението на данните в национален мащаб.
(30)
Комисията следва да извърши оценка на необходимостта от изменение на определените в приложение II норми за допустими емисии за нови средни горивни инсталации въз основа на технологиите от последно поколение. В тази връзка Комисията следва също така да разгледа необходимостта за определяне на конкретни норми за допустими емисии на други замърсители, като например въглероден оксид и евентуално на минимални стандарти за енергийна ефективност.
(31)
С цел адаптирането към научния и техническия прогрес на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС за адаптиране на разпоредбите относно оценката на съответствието, посочени в приложение III, част 2, точка 2. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(32)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящата директива и да се опростят и рационализират задълженията за докладване на държавите членки, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия във връзка с уточняването на техническия формат на докладването. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (10).
(33)
Доколкото целите на настоящата директива, а именно подобряването на качеството на околната среда и на здравето на човека, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради техния мащаб и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(34)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“). По-специално настоящата директива е насочена към гарантиране на прилагането на член 37 от Хартата, отнасящ се за опазването на околната среда.
(35)
Съгласно Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи (11) държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет
С настоящата директива се установяват правила за контрол на емисиите на серен диоксид (SO2), азотни оксиди (NOx) и прах, изпускани във въздуха от средни горивни инсталации, като по този начин се цели да се намалят емисиите във въздуха и възможните рискове за здравето на човека и околната среда от такива емисии.
С настоящата директива се установяват и правила за мониторинг на емисиите на въглероден оксид (CO).
Член 2
Обхват
1. Настоящата директива се прилага спрямо горивните инсталации, чиято номинална входяща топлинна мощност е равна на или по-голяма от 1 MW и по-малка от 50 MW („средни горивни инсталации“), независимо от използвания вид гориво.
2. Настоящата директива се прилага и към съвкупността от нови средни горивни инсталации съгласно член 4, включително съвкупности, в които номиналната входяща топлинна мощност е равна на или по-голяма от 50 MW, освен ако тази съвкупност не е горивна инсталация, попадаща в обхвата на глава III от Директива 2010/75/ЕС.
3. Настоящата директива не се прилага спрямо:
a)
горивни инсталации, които попадат в обхвата на глава III или глава IV от Директива 2010/75/ЕС;
б)
горивни инсталации, които попадат в обхвата на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12);
в)
горивни инсталации, разположени в селски стопанства, с номинална входяща топлинна мощност, по-малка или равна на 5 MW, които използват като гориво само непреработен оборски тор от домашни птици, както е посочено в член 9, буква а) от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета (13);
г)
горивни инсталации, в които газообразните продукти на горенето се използват за пряко нагряване, сушене или друг вид обработка на предмети или материали;
д)
горивни инсталации, в които газообразните продукти на горенето се използват за пряко газово отопление, използвано за вътрешни пространства с цел подобряване на условията на работното място;
е)
инсталации за доизгаряне, които са предназначени за очистването на отпадъчните газове от промишлени процеси чрез горене и които не се експлоатират като самостоятелни горивни инсталации;
ж)
технически съоръжения, използвани в задвижването на превозно средство, кораб или въздухоплавателно средство;
з)
газовите турбини и газовите и дизеловите двигатели, използвани на офшорните платформи;
и)
съоръжения за регенерация на катализатори за каталитичен крекинг;
й)
съоръжения за превръщане на сероводород в сяра;
к)
реактори, използвани в химическата промишленост;
л)
коксови пещи;
м)
каупери;
н)
крематориуми;
о)
горивни инсталации, които изгарят рафинерийни горива самостоятелно или съвместно с други горива за производство на енергия на територията на нефтени и газови рафинерии;
п)
регенерационни котли в рамките на инсталации за производство на целулозна каша.
4. Настоящата директива не се прилага за научноизследователски и развойни дейности или за дейности, свързани с изпитване на средни горивни инсталации. Държавите членки могат да определят специфични условия за прилагането на настоящия параграф.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„емисия“ е изпускането от горивната инсталация на вещества във въздуха;
2)
„норма за допустими емисии“ е допустимото количество на дадено вещество, съдържащо се в отпадъчните газове от горивна инсталация, които могат да бъдат изпуснати във въздуха за определен период;
3)
„азотни оксиди“ (NOx) са азотен оксид и азотен диоксид, изразени като азотен диоксид (NO2);
4)
„прах“ означава частици с всякаква форма, структура или плътност, диспергирани в газовата фаза при условията на мястото на вземането на пробата, които могат да бъдат събрани посредством филтриране при определени условия след вземане на представителни проби от подлежащия на анализ газ и които остават преди филтъра и върху филтъра след изсушаване при определени условия;
5)
„горивна инсталация“ е всяко техническо съоръжение, в което се извършва окисление на горива с цел да се използва получената по този начин топлина;
6)
„съществуваща горивна инсталация“ е горивна инсталация, въведена в експлоатация преди 20 декември 2018 г. или за която е издадено разрешително преди 19 декември 2017 г. в съответствие с националното законодателство, при условие че инсталацията е въведена в експлоатация не по-късно от 20 декември 2018 г.;
7)
„нова горивна инсталация“ е горивна инсталация, различна от съществуваща горивна инсталация;
8)
„двигател“ е газов двигател, дизелов двигател или двигател, работещ с два вида гориво;
9)
„газов двигател“ е двигател с вътрешно горене, който работи в съответствие с цикъла на Ото и използва искрово запалване, за да изгаря горивото;
10)
„дизелов двигател“ е двигател с вътрешно горене, който работи в съответствие с цикъла на Дизел и използва запалване чрез сгъстяване, за да изгаря горивото;
11)
„двигател, работещ с два вида гориво“ е двигател с вътрешно горене, който използва запалване чрез сгъстяване и работи в съответствие с цикъла на Дизел, когато изгаря течни горива, и в съответствие с цикъла на Ото, когато изгаря газообразни горива;
12)
„газова турбина“ е всяка ротационна машина, която превръща термичната енергия в механична работа и се състои главно от компресор, термичен агрегат, в който се окислява горивото, така че да се подгрява работният флуид, и турбина; тук се включват газови турбини с отворен цикъл и с комбиниран цикъл, както и газови турбини, работещи в когенерационен режим, като всички те са със или без допълнително горене;
13)
„малка изолирана система“ (МИС) означава малка изолирана система по смисъла на член 2, точка 26 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14);
14)
„изолирана микросистема“ (ИМС) означава „изолирана микросистема“ по смисъла на член 2, точка 27 от Директива 2009/72/ЕО;
15)
„гориво“ е всяко твърдо, течно или газообразно горивно вещество;
16)
„рафинерийно гориво“ е всяко твърдо, течно или газообразно горивно вещество от етапите на дестилация или конверсия при рафинирането на суров нефт, включително нефтозаводски газ, синтетичен газ, нефтозаводското течно гориво и нефтен кокс;
17)
„отпадъци“ означава отпадъци съгласно определението в член 3, точка 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15);
18)
„биомаса“ е който и да е от следните продукти или отпадъци:
a)
продуктите, състоящи се от растителни материали от селското и горското стопанство, които могат да бъдат използвани като гориво с цел да се оползотвори тяхното енергийно съдържание;
б)
следните отпадъци:
i)
селскостопански или горски растителни отпадъци;
ii)
растителни отпадъци от хранителната промишленост, при условие че получената топлина се оползотворява;
iii)
влакнести растителни отпадъци от производството на първична целулозна каша и от производството на хартия от целулоза, при условие че се изгарят съвместно на мястото на производството им и получената топлина се оползотворява;
iv)
коркови отпадъци;
v)
дървесни отпадъци с изключение на тези, които вследствие обработката им с консерванти за дървесина или нанасянето на покрития могат да съдържат халогенирани органични съединения или тежки метали, включително по-специално дървесни отпадъци, произхождащи от строителство и събаряне;
19)
„газьол“ е:
а)
всякакво течно гориво, получено от нефт, с кодове по КН 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 47, 2710 19 48, 2710 20 17 или 2710 20 19; или
б)
всякакво течно гориво, получено от нефт, от което по-малко от 65 % об. (включително загубите) дестилират при температура 250 °С и поне 85 % об. (включително загубите) дестилират при температура 350 °С по метода ASTM D86;
20)
„природен газ“ е естествено образувал се метан, който има максимално съдържание на инертни и други елементи от 20 % об.;
21)
„тежко гориво“ е:
а)
всякакво течно гориво, получено от нефт, с код по КН 2710 19 51 до 2710 19 68, 2710 20 31, 2710 20 35 или 2710 20 39; или
б)
всякакво течно гориво, получено от нефт и различно от газьола, определен в точка 19, което поради максималните допустими стойности за неговата дестилация попада в категорията на тежките течни горива, предназначени за употреба като гориво, и от което по-малко от 65 % об.(включително загубите) дестилират при температура 250 °С по метода ASTM D86. Ако дестилацията не може да бъде определена съгласно метода ASTM D86, нефтопродуктът също се категоризира като тежко течно гориво;
22)
„експлоатационни часове“е времето, изразено в часове, през което дадена горивна инсталация функционира и изпуска емисии във въздуха, с изключение на периодите на пускане и спиране;
23)
„оператор“ е всяко физическо или юридическо лице, което експлоатира или контролира горивната инсталация, или, ако това е предвидено в националното право, всяко лице, на което са били делегирани икономически правомощия от определящо значение за техническото функциониране на инсталацията;
24)
„зона“ е част от територията на държава членка, обособена от последната за целите на оценката и управлението на качеството на въздуха, както е определена в Директива 2008/50/ЕО.
Член 4
Обединяване
Съвкупност от две или повече нови средни горивни инсталации се счита за една-единствена средна горивна инсталация за целите на настоящата директива и тяхната номинална входяща топлинна мощност се сумира за целите на изчисляване на общата номинална входяща топлинна мощност на инсталацията, когато:
-
отпадъчните газове от такива средни горивни инсталации се изпускат през общ комин, или
-
като се отчитат техническите и икономическите фактори, отпадъчните газове от такива средни горивни инсталации биха могли, по преценка на компетентния орган, да се изпускат през един общ комин.
Член 5
Разрешителни и регистрация
1. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че няма нови средни горивни инсталации, които да се експлоатират без съответното разрешително или регистрация.
2. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да се гарантира, че считано от 1 януари 2024 г. никоя съществуваща средна горивна инсталация с номинална входяща мощност, по-голяма от 5 MW, не се експлоатира без съответното разрешително или регистрация.
Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да се гарантира, че считано от 1 януари 2029 г. никоя съществуваща средна горивна инсталация с номинална входяща мощност, по-малка или равна на 5 MW, не се експлоатира без съответното разрешително или регистрация.
3. Държавите членки определят процедурата по издаване на разрешително или регистрация за средни горивни инсталации. Тези процедури включват най-малко задължение операторът да информира компетентния орган за това, че експлоатира или възнамерява да експлоатира средна горивна инсталация, и да предостави най-малкото информацията, посочена в приложение I.
4. Компетентният орган регистрира или започва процедура за издаване на разрешително на средната горивна инсталация в срок от един месец след подаване на информацията, посочена в параграф 3, от оператора. Компетентният орган информира оператора за регистрацията и започването на процедурата за издаване на разрешително.
5. Компетентният орган поддържа регистър с информация за всяка средна горивна инсталация, който да включва информацията, посочена в приложение I, и информацията, получена съгласно член 9. Съществуващите средни горивни инсталации се включват в регистъра от датата на регистрация или от датата, на която е издадено разрешителното, в съответствие с настоящата директива. Компетентните органи предоставят на обществеността достъп до информацията, съдържаща се в регистъра, в съответствие с Директива 2003/4/ЕО, включително по интернет.
6. Без да се засяга задължението за притежаване на разрешително или регистрация, държавите членки могат да включват изисквания за определени категории средни горивни инсталации в общи правила със задължителен характер. В случай че са приети общи правила със задължителна сила, в разрешителното или регистрацията може само да се направи позоваване на тези правила.
7. За средни горивни инсталации, които са част от инсталация, попадаща в обхвата на глава II от Директива 2010/75/ЕС, изискванията по настоящия член се считат за изпълнени посредством съответствие с посочената директива.
8. Всяко издадено разрешително или извършена регистрация съгласно друго национално законодателство или законодателство на Съюза може да бъде комбинирано(а) с разрешителното или регистрацията, изисквано(а) съгласно параграф 1, за да се получи единно разрешително или единна регистрация, при условие че то/тя съдържа информацията, която се изисква по настоящия член.
Член 6
Норми за допустими емисии
1. Без да се засяга глава II от Директива 2010/75/ЕС, когато е приложимо, нормите за допустими емисии, определени в приложение II към настоящата директива, се прилагат за средни горивни инсталации.
Нормите за допустими емисии, определени в приложение II, не се прилагат за средни горивни инсталации, разположени на Канарските острови, френските отвъдморски департаменти и Азорските острови и Мадейра. Съответните държави членки определят нормите за допустими емисии за тези инсталации с цел намаляване на емисиите от тях във въздуха и на потенциалните рискове за човешкото здраве и околната среда.
2. От 1 януари 2025 г. емисиите във въздуха на SO2, NOx и прах от съществуващи средни горивни инсталации с номинална входяща топлинна мощност, по-голяма от 5 MW, не трябва да превишават нормите за допустими емисии, определени в част 1, таблици 2 и 3 от приложение II.
От 1 януари 2030 г. емисиите във въздуха на SO2, NOx и прах от съществуващи средни горивни инсталации с номинална входяща топлинна мощност, равна на или по-малка от 5 MW, не трябва да превишават нормите за допустими емисии, определени в част 1, таблици 1 и 3 от приложение II.
3. Държавите членки могат да освободят съществуващи средни горивни инсталации, които работят не повече от 500 експлоатационни часа годишно, определени като плаваща средна стойност, изчислена за период от пет години, от задължението за спазване на нормите за допустими емисии, определени в част 1, таблици 1, 2 и 3 от приложение II.
Държавите членки могат да увеличат посочения в първа алинея лимит на 1 000 експлоатационни часа в следните спешни случаи или при следните извънредни обстоятелства:
-
за подпомагане на производството на електроенергия в свързани острови, в случай на прекъсване на основната доставка на електроенергия към даден остров,
-
средни горивни инсталации, използвани за производство на топлоенергия, в случай на изключително студени метеорологични условия.
Във всички случаи, посочени в настоящия параграф, за инсталациите, използващи твърди горива, се прилага норма за допустимите емисии на прах от 200 mg/Nm3.
4. Съществуващите средни горивни инсталации, които са част от МИС и ИМС, спазват нормите за допустими емисии, определени в част 1, таблици 1, 2 и 3 от приложение II, считано от 1 януари 2030 г.
5. До 1 януари 2030 г. държавите членки могат да освобождават съществуващите средни горивни инсталации с номинална входяща топлинна мощност, по-голяма от 5 MW, от задължението за спазване на нормите за допустими емисии, посочени в приложение II, при условие че най-малко 50 % от производството на полезна топлоенергия на инсталацията, определено като плаваща средна стойност за период от пет години, се предоставя под формата на пара или топла вода на обществена мрежа за централно отопление. В случай на такова освобождаване нормите за допустими емисии, определени от компетентните органи, не могат да надвишават 1 100 mg/Nm3 за SO2 и 150 mg/Nm3 за прах.
До 1 януари 2030 г. държавите членки могат да освобождават от задължението за спазване на нормите за допустими емисии на прах, посочени в приложение II към настоящата директива, средни горивни инсталации, работещи с твърда биомаса като основно гориво и намиращи се в зони, в които съгласно оценките, извършени в съответствие с Директива 2008/50/ЕО, е осигурено съответствието с нормите за допустими емисии от същата директива. В случай на такова освобождаване нормите за допустими емисии, определени от компетентните органи, не трябва да надвишават 150 mg/Nm3 за прах.
Компетентният орган във всички случаи гарантира, че не се причинява значително замърсяване и че се постига висока степен на опазване на околната среда като цяло.
6. До 1 януари 2030 г. държавите членки могат да освободят съществуващите средни горивни инсталации с номинална входяща топлинна мощност, по-голяма от 5 MW, които се използват за задвижване на компресорни газови станции, за да гарантират безопасността и сигурността на националната газоразпределителна система, от задължението за спазване на нормите за допустими емисии на NOx, определени в част 1, таблица 3 от приложение II.
7. От 20 декември 2018 г. емисиите във въздуха на SO2, NOx и прах от нови средни горивни инсталации не трябва да превишават нормите за допустими емисии, определени в част 2 от приложение II.
8. Държавите членки могат да освободят нови средни горивни инсталации, които работят не повече от 500 експлоатационни часа годишно като плаваща средна стойност, изчислена за период от три години, от задължението за спазване на нормите за допустими емисии, определени в част 2 от приложение II. В случай на такова освобождаване за инсталациите, използващи твърди горива, се прилага норма за допустимите емисии на прах от 100 mg/Nm3.
9. В зоните или в части от зоните, в които не са спазени пределно допустимите стойности за качество на въздуха, определени в Директива 2008/50/ЕО, държавите членки оценяват необходимостта от прилагането спрямо отделни средни горивни инсталации в тези зони или части от зони на по-строги норми за допустими емисии, отколкото тези, посочени в настоящата директива, като част от изготвянето на плановете за качество на въздуха, посочени в член 23 от Директива 2008/50/ЕО, като се отчитат резултатите от обмена на информация, посочен в параграф 10 от настоящия член, при условие че прилагането на такива норми за допустими емисии ще допринесе ефективно за значителното подобрение на качеството на въздуха.
10. Комисията организира обмен на информация с държавите членки, съответните промишлени отрасли и неправителствени организации относно нивата на емисии, които биха били постижими при използването на най-добрите налични и нововъзникващи технологии и свързаните с тях разходи.
Комисията публикува резултатите от обмена на информация.
11. Компетентният орган може да предостави дерогация за максимален срок от шест месеца от задължението за спазване на нормите за допустими емисии, предвидено в параграфи 2 и 7, за SO2 по отношение на средни горивни инсталации, които обикновено използват гориво с ниско съдържание на сяра, когато операторът не е в състояние да спазва тези норми за допустими емисии поради прекъсване на снабдяването с гориво с ниско съдържание на сяра в резултат на сериозен недостиг.
В едномесечен срок държавите членки информират Комисията за всяка дерогация, предоставена съгласно първа алинея.
12. Компетентният орган може да предостави дерогация от задължението за спазване на нормите за допустими емисии, предвидено в параграфи 2 и 7, когато дадена средна горивна инсталация, използваща само газообразно гориво, по изключение трябва да използва други горива вследствие на внезапно прекъсване на снабдяването с газ и поради тази причина би трябвало да бъде оборудвана с вторично пречиствателно съоръжение. Срокът, за който се предоставя тази дерогация, не може да надхвърля десет дни, освен ако операторът докаже пред компетентния орган необходимостта от по-дълъг срок.
В едномесечен срок държавите членки информират Комисията за всяка дерогация, предоставена съгласно първа алинея.
13. Когато дадена средна горивна инсталация използва едновременно два или повече вида гориво, нормата за допустими емисии за всеки замърсител се изчислява по следния начин:
a)
от приложение II се взема нормата за допустими емисии, отнасяща се за всеки вид гориво;
б)
изчислява се среднопретеглената норма за допустими емисии за всеки вид гориво: тази норма се получава, като се умножи индивидуалната норма за допустими емисии, посочена в буква а), по входящата топлинна мощност, отдавана от съответното гориво, и резултатът от умножението се раздели на сумата от входящите топлинни мощности, отдавани от всички горива; и
в)
сумират се среднопретеглените по видове гориво норми за допустими емисии.
Член 7
Задължения на оператора
1. Държавите членки гарантират, че операторите осъществяват мониторинг на емисиите най-малко в съответствие с част 1 от приложение III.
2. За средни горивни инсталации, които използват няколко вида гориво, мониторингът на емисиите се осъществява при изгарянето на гориво или на горивен микс, което вероятно би довело до най-високото равнище на емисии, в продължение на представителен период при нормални експлоатационни условия.
3. Операторът съхранява и обработва всички резултати от мониторинга по такъв начин, че да се даде възможност за извършване на проверка на спазването на нормите за допустими емисии в съответствие с правилата, определени в приложение III, част 2.
4. По отношение на средните горивни инсталации, използващи вторично пречиствателно съоръжение с цел спазване на нормите за допустими емисии, операторът съхранява данните или информацията, доказваща ефективното и непрекъснато функциониране на това съоръжение.
5. Операторът на дадена средна горивна инсталация съхранява следните данни:
a)
разрешителното или доказателството за регистрация от компетентния орган и, ако е необходимо, актуализираната му версия и свързаната с това информация;
б)
резултатите от мониторинга и информацията, посочена в параграфи 3 и 4;
в)
където е приложимо, данни за експлоатационните часове, посочени в член 6, параграфи 3 и 8;
г)
данни за вида и количеството на горивата, използвани в инсталацията, както и за всякакви неизправности или повреди на вторичното пречиствателно съоръжение;
д)
данни за случаите на несъответствие и предприетите мерки, както е посочено в параграф 7.
Данните и информацията, посочени в първа алинея, букви б)-д), се съхраняват за срок от най-малко шест години.
6. При поискване операторът предоставя незабавно на компетентния орган данните и информацията, посочени в параграф 5. Компетентният орган може да отправи такова искане с оглед извършване на проверка на съответствието с изискванията на настоящата директива. Компетентният орган отправя такова искане, ако представител на обществеността направи искане за достъп до данните или информацията, посочени(а) в параграф 5.
7. В случай на неспазване на нормите за допустими емисии, определени в приложение II, операторът предприема необходимите мерки, за да се гарантира възстановяване на спазването им в най-кратък срок, без да се засягат мерките, изисквани съгласно член 8. Държавите членки определят правила относно вида, честотата и формата на съобщаване от страна на операторите до компетентните органи на информация относно случаите на несъответствие.
8. Операторите оказват на компетентния орган цялото необходимо съдействие за провеждането на всякакви проверки и посещения на място, вземане на проби и събиране на информация, необходима за изпълнението на задълженията му за целите на настоящата директива.
9. Операторите трябва да осигурят възможно най-кратки периоди за пускане и спиране на средните горивни инсталации.
Член 8
Проверка за съответствие
1. Държавите членки гарантират, че валидните стойности на емисиите, които са обект на мониторинг в съответствие с приложение III, не превишават нормите за допустими емисии, посочени в приложение II.
2. Държавите членки изграждат ефективна система, която се основава на екологични проверки или на други мерки, за проверка на съответствието с изискванията на настоящата директива.
3. В случай на несъответствие, в допълнение към мерките, предприети от оператора съгласно член 7 параграф 7, държавите членки гарантират, че компетентният орган изисква от оператора да предприеме всички мерки, необходими за осигуряване на незабавното възстановяване на съответствието.
Когато несъответствието причинява значително влошаване на качеството на въздуха на съответното място, експлоатацията на средната горивна инсталация се спира- до възстановяване на съответствието.
Член 9
Промяна в средни горивни инсталации
Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да се гарантира, че операторът уведомява незабавно компетентния орган за всяка планирана промяна в средната горивна инсталация, която би довела до промяна в приложимите норми за допустими емисии.
Компетентният орган съответно актуализира разрешителното или регистрацията, според случая.
Член 10
Компетентни органи
Държавите членки определят компетентните органи, отговорни за изпълнението на задълженията, произтичащи от настоящата директива.
Член 11
Докладване
1. До 1 октомври 2026 г. и до 1 октомври 2031 г. държавите членки представят на Комисията доклад с качествена и количествена информация относно изпълнението на настоящата директива, относно всяко действие, предприето за извършване на проверка на съответствието на средните горивни инсталации с разпоредбите на настоящата директива, и относно всяко действие за изпълнение на целите, посочени в нея.
Първият доклад, посочен в първа алинея, включва приблизителна оценка на общите годишни емисии на SO2, NOx и прах от средните горивни инсталации, групирани по вид инсталация, вид гориво и капацитет.
2. До 1 януари 2021 г. държавите членки докладват също така на Комисията каква е приблизителната оценка на общите годишни емисии на СО, както и наличната информация относно концентрацията на емисии на СО от средните горивни инсталации, групирани по вид гориво и по капацитет.
3. За целите на докладването, посочено в параграфи 1 и 2, Комисията предоставя на разположение на държавите членки инструмент за докладване по електронен път.
Чрез актове за изпълнение Комисията определя техническите формати за докладване с оглед на опростяване и оптимизиране на задълженията за докладване на държавите членки във връзка с информацията,посочена в параграфи 1 и 2 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 15.
4. В срок от дванадесет месеца след получаването на докладите на държавите членки в съответствие с параграф 1 от настоящия член и като взема предвид информацията, предоставена на разположение в съответствие с член 6, параграфи 11 и 12, Комисията представя обобщен доклад до Европейския парламент и до Съвета.
5. При изпълнението на своите задължения съгласно параграфи 3 и 4 Комисията се подпомага от Европейската агенция за околната среда.
Член 12
Преразглеждане
1. До 1 януари 2020 г. Комисията преразглежда постигнатия напредък по отношение на енергийната ефективност на средните горивни инсталации и оценява какви са ползите от определянето на минимални стандарти за енергийна ефективност, в съответствие с най-добрите налични техники.
2. До 1 януари 2023 г. Комисията оценява необходимостта от преразглеждане на разпоредбите по отношение на инсталации, които са част от МИС или ИМС, както и част 2 от приложение II, въз основа на най-новите технологии.
Като част от това преразглеждане Комисията оценява също така дали за някои или всички видове средни горивни инсталации е необходимо да се регулират емисиите на СО.
След това се извършва преразглеждане на всеки десет години, като то включва оценка на това, дали е уместно да се определят по-строги норми за допустими емисии, по-специално за новите средни горивни инсталации.
3. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно резултатите от преразглеждането, посочено в параграфи 1 и 2, като по целесъобразност докладът се придружава от законодателно предложение.
Член 13
Изменение на приложенията
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 14, за да адаптира приложение III, част 2, точка 2 към техническия и научния прогрес.
Член 14
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочено в член 13, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 18 декември 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 13, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 13, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 15
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден по член 75, параграф 1 от Директива 2010/75/ЕС. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 16
Санкции
Държавите членки определят правилата относно санкциите, приложими в случай на нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези правила и мерки най-късно до 19 декември 2017 г., като я уведомяват във възможно най-кратък срок за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 17
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 19 декември 2017 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2015 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/2193,
25. november 2015,
keskmise võimsusega põletusseadmetest õhku eralduvate teatavate saasteainete heite piiramise kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 1386/2013/EL (4) („tegevusprogramm”) tunnistatakse, et saasteainete heidet õhku on möödunud kümnendite jooksul märkimisväärselt vähendatud, kuid samal ajal on õhusaaste tase ikka veel probleemne mitmel pool Euroopas ning liidu elanikud puutuvad endiselt kokku õhusaasteainetega, mis võivad kahjustada nende tervist ja heaolu. Tegevusprogrammis tõdetakse, et ökosüsteeme kahjustab jätkuvalt ülemäärane lämmastiku ja väävli sadestumine, mis on seotud transpordisektorist, mittesäästlikest põllumajandustavadest ja energiatootmisest pärit heitega. Paljudes liidu piirkondades on õhusaaste tasemed siiani liidu kehtestatud piirnormidest kõrgemad ning liidu õhukvaliteedi standardid ei vasta endiselt Maailma Terviseorganisatsiooni seatud eesmärkidele.
(2)
Selleks et tagada tervislik keskkond kõigile, kutsutakse tegevusprogrammis üles võtma kohaliku tasandi meetmeid, mida täiendatakse sobivate meetmetega nii liikmesriikide kui ka liidu tasandil. Eelkõige nõutakse selles tõhusamaid jõupingutusi, et saavutada täielik vastavus liidu õhukvaliteedi õigusaktidele ning määratleda strateegilised eesmärgid ja meetmed 2020. aasta järgseks ajaks.
(3)
Teadushinnangud näitavad, et liidu elanike eluiga väheneb õhusaaste tõttu keskmiselt kaheksa kuud.
(4)
Keskmise võimsusega põletusseadmetes kütuse põletamisel tekkiv saasteainete heide ei ole üldiselt reguleeritud liidu tasandil, kuigi selle osatähtsus õhusaastes suureneb, eelkõige seetõttu, et ajendatuna kliima- ja energiapoliitikast kasutatakse kütusena üha rohkem biomassi.
(5)
Kütuse põletamisele teatavates väikestes põletusseadmetes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/125/EÜ (5) osutatud rakendusmeetmeid. Kiiresti on aga vaja võtta täiendavaid, direktiivi 2009/125/EÜ kohaseid meetmeid, et kaotada allesjäänud õiguslüngad. Kütuse põletamine suurtes põletusseadmetes on alates 7. jaanuarist 2013 reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2010/75/EL (6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/80/EÜ (7) kohaldamist jätkatakse direktiivi 2010/75/EL artikli 30 lõikega 2 hõlmatud suurte põletusseadmete suhtes kuni 31. detsembrini 2015.
(6)
Komisjon jõudis oma 17. mai 2013. aasta Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud tööstusheidete direktiivi 2010/75/EL artikli 30 lõike 9 ja artikli 73 kohaselt tehtud läbivaatamist käsitlevas aruandes loomade intensiivkasvatusest ja põletusseadmetest eralduva heite kohta järeldusele, et kütuste põletamisel keskmise võimsusega põletusseadmetes on tõendatud selge potentsiaal õhusaaste kulutõhusaks vähendamiseks.
(7)
Liidu õhusaastega seonduvad hapestumise, eutrofeerumise, troposfääriosooni ja tahkete osakeste heite vähendamise rahvusvahelised kohustused on kokku lepitud piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni Göteborgi protokollis, mida muudeti 2012. aastal, et suurendada olemasolevaid vääveldioksiidi, lämmastikoksiidide, ammoniaagi ja lenduvate orgaaniliste ühendite heite vähendamise kohustusi ning kehtestada uued kohustused tahkete peenosakeste (PM2,5) vähendamiseks, mida tuleb hakata täitma alates 2020. aastast.
(8)
Komisjon kutsub oma 18. detsembri 2013. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele „Euroopa puhta õhu programm” üles võtma meetmeid, et piirata keskmise võimsusega põletusseadmetest pärit õhusaasteainete heidet, viies sellega lõpule põletussektorit reguleeriva õigusraamistiku loomise. Euroopa puhta õhu programm täiendab saaste vähendamise tegevuskava aastani 2020, mis on sätestatud komisjoni 21. septembri 2005. aasta teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule õhusaastet käsitleva temaatilise strateegia kohta ning selle raames töötatakse välja mõju vähendamise eesmärgid aastani 2030. Kõigi nimetatud strateegiliste eesmärkide saavutamiseks tuleks kehtestada regulatiivne tegevuskava, sealhulgas meetmed keskmise võimsusega põletusseadmetest eralduva heite piiramiseks.
(9)
Keskmise võimsusega põletusseadmeid tuleks töötada välja ja käitada viisil, mis edendab energiatõhusust. Eelkõige tuleks keskmise võimsusega põletusseadmete uuendamisel või suurte investeeringutega seotud otsuste tegemisel võtta lisaks majanduslikele kaalutlustele, tehnilistele võimalustele ja olemasolevate keskmise võimsusega põletusseadmete olelusringile arvesse ka eelnimetatud kaalutlusi.
(10)
Selleks et tagada, et keskmise võimsusega põletusseadmete käitamine ei põhjusta õhukvaliteedi halvenemist, ei tohiks õhku eralduva vääveldioksiidi, lämmastikoksiidide ja tolmu heite piiramiseks võetavate meetmetega kaasneda muude saasteainete, nt süsinikmonooksiidi heite suurenemine.
(11)
Keskmise võimsusega põletusseadmed, mille suhtes juba kohaldatakse kogu liitu hõlmavaid miinimumnõudeid, näiteks seadmed, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2010/75/EL III peatükis sätestatud liitmiseeskirja, või seadmed, milles põletatakse või koospõletatakse tahkeid või vedelaid jäätmeid ning mida reguleeritakse seega nimetatud direktiivi IV peatükiga, tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jätta.
(12)
Käesoleva direktiivi kohaldamisalast tuleks välja jätta ka mõned muud keskmise võimsusega põletusseadmed, tulenevalt nende tehnilistest omadustest või konkreetsest kasutusotstarbest.
(13)
Kuna keskmise võimsusega põletusseadmete suhtes, milles põletatakse rafineerimistehaste kütust eraldi või koos teiste kütustega energia tootmiseks mineraalõli ja gaasi rafineerimistehastes, ja tselluloosi tootmisel kasutatavate utilisaatorkatelde suhtes kohaldatakse juba direktiivi 2010/75/EL kohastes parimat võimalikku tehnikat käsitlevates järeldustes kirjeldatud parima võimaliku tehnikaga seotud heitetasemeid, ei tuleks käesolevat direktiivi kõnealuste seadmete suhtes kohaldada.
(14)
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada nende põletusseadmete suhtes, sh kahest või enamast uuest keskmise võimsusega põletusseadmest koosneva kombinatsiooni suhtes, mille summaarne nimisoojusvõimsus on võrdne või suurem kui 1 MW ning väiksem kui 50 MW. Põletusseadmete kombinatsiooni summaarse nimisoojusvõimsuse arvutamisel ei võeta arvesse üksikuid põletusseadmeid, mille nimisoojusvõimsus on väiksem kui 1 MW. Õiguslünkade vältimiseks tuleks käesolevat direktiivi kohaldada ka uutest keskmise võimsusega põletusseadmetest koosneva kombinatsiooni suhtes, mille summaarne nimisoojusvõimsus on võrdne või suurem kui 50 MW, ilma et see piiraks direktiivi 2010/75/EL III peatüki kohaldamist.
(15)
Selleks et tagada õhku eralduva vääveldioksiidi, lämmastikoksiidide ja tolmu heite piiramine, peaks iga keskmise võimsusega põletusseade töötama üksnes juhul, kui pädev asutus on käitaja esitatud teabe põhjal sellele loa andnud või selle registreerinud.
(16)
Selleks et piirata keskmise võimsusega põletusseadmetest eralduvat heidet õhku, tuleks käesolevas direktiivis sätestada heite piirväärtused ja seirenõuded.
(17)
II lisas esitatud heite piirväärtusi ei tuleks kohaldada Kanaari saartel, Prantsusmaa ülemeredepartemangudes, Assooridel ja Madeiral asuvate keskmise võimsusega põletusseadmete suhtes nende seadmete eraldatud asukohaga seotud tehniliste ja logistiliste probleemide tõttu. Asjaomased liikmesriigid peaksid sätestama nendele seadmetele heite piirväärtused, et vähendada seadmetest õhku eralduvaid saasteaineid ning võimalikku ohtu inimeste tervisele ja keskkonnale.
(18)
Selleks et anda olemasolevatele keskmise võimsusega põletusseadmete käitajatele piisavalt aega end kohandada käesoleva direktiivi tehnilistele nõuetele, tuleks heite piirväärtusi kohaldada selliste seadmete suhtes pärast käesoleva direktiivi kohaldamise kuupäeva algava kindlaksmääratud ajavahemiku lõppu.
(19)
Selleks et võtta arvesse teatavaid eriolukordi, kus heite piirväärtuste kohaldamine põhjustaks keskkonnatuluga võrreldes ebaproportsionaalselt suuri kulusid, peaks liikmesriikidele jääma õigus mitte kohaldada käesolevas direktiivis sätestatud heite piirväärtusi nendele keskmise võimsusega põletusseadmetele, mida kasutatakse hädaolukorras ja käitatakse piiratud aja jooksul.
(20)
Kuna olemasolevatel keskmise võimsusega põletusseadmetel, mis kuuluvad väikestesse eraldatud võrkudesse ja üliväikestesse eraldatud võrkudesse, on infrastruktuuripiirangud ja nende ühendust tuleb hõlbustada, tuleks selliste seadmete käitajatele anda rohkem aega, et kohandada seadmed käesolevas direktiivis sätestatud heite piirväärtustele.
(21)
Arvestades kaugkütte üldist kasu seoses suurt õhusaastet põhjustavate kütuste kasutuse vähenemisega kodudes ning energiatõhususe paranemise ja CO2-heite vähendamisega, peaks liikmesriikidel olema võimalus anda olemasolevate keskmise võimsusega põletusseadmete, mis tarnivad olulise osa toodetavast kasulikust soojusest üldkasutatavasse kaugküttevõrku, käitajatele rohkem aega, et kohandada seadmed käesolevas direktiivis sätestatud heite piirväärtustele.
(22)
Arvestades hiljutisi investeeringuid biomassi kasutatavatesse põletusseadmetesse eesmärgiga suurendada taastuvenergiaallikate kasutamist, mis on juba kaasa toonud väiksema saasteainete heite, ja sellega seotud investeerimistsükleid, peaks liikmesriikidel olema võimalus anda selliste põletusseadmete käitajatele rohkem aega, et kohandada seadmed käesolevas direktiivis sätestatud heite piirväärtustele.
(23)
Arvestades gaasikompressorjaamade olulist osa riigi tasandi gaasi ülekandevõrkude usaldusväärsuse ja ohutu käitamise tagamisel ning nende uuendamisega seotud eripiiranguid, peaks liikmesriikidel olema võimalus anda selliseid jaamu käigus hoidvate keskmise võimsusega põletusseadmete käitajatele rohkem aega, et kohandada seadmed käesolevas direktiivis sätestatud lämmastikoksiidide heite piirväärtustele.
(24)
Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklile 193 ei takista käesolev direktiiv liikmesriike säilitamast või kasutusele võtmast rangemaid kaitsemeetmeid. Neid meetmeid võib minna vaja näiteks piirkondades, kus õhu kvaliteet ei vasta kehtestatud piirväärtustele. Sellistel juhtudel peaksid liikmesriigid Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/50/EÜ (8) kohaste õhukvaliteedi kavade väljatöötamise osana hindama vajadust kohaldada käesolevas direktiivis sätestatust rangemaid heite piirväärtusi. Niisugustes hindamistes tuleks võtta arvesse teabevahetuse tulemusi parimate heite vähendamise tulemusnäitajate kohta, mida on võimalik saavutada parima võimaliku ja kujunemisjärgus tehnoloogia abil. Komisjon peaks korraldama sellise teabevahetuse liikmesriikidega, asjaomaste tööstusharudega, sh käitajad ja tehnoloogia pakkujad, ja vabaühendustega, sh keskkonnakaitset edendavad organisatsioonid.
(25)
Liikmesriigid peaksid tagama, et keskmise võimsusega põletusseadme käitaja võtab vajalikke meetmeid, kui seade ei vasta käesoleva direktiivi sätetele. Liikmesriigid peaksid looma süsteemi, et kontrollida keskmise võimsusega põletusseadmete vastavust käesoleva direktiivi nõuetele.
(26)
Selleks et tagada käesoleva direktiivi tulemuslik rakendamine ja jõustamine, tuleks võimaluse ja vajaduse korral koordineerida kontrolli liidu muude õigusaktidega ette nähtud kontrolliga.
(27)
Käesoleva direktiivi sätteid, mis käsitlevad direktiivi rakendamisega seotud teabele ligipääsu, tuleks kohaldada viisil, mis tagab Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/4/EÜ (9) täieliku õigusmõju.
(28)
Selleks et piirata keskmise võimsusega põletusseadmete käitajatena tegutsevate väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate halduskoormust, peaksid käitajate teabe esitamise, seire ja aruandluse kohustused olema proportsionaalsed ja mitte dubleeritud, võimaldades samal ajal teha pädeval asutusel tõhusat vastavuskontrolli.
(29)
Selleks et liikmesriikide esitatud teave käesoleva direktiivi rakendamise kohta oleks järjepidev ja sidus ning et edendada teabevahetust liikmesriikide ja komisjoni vahel, peaks komisjon Euroopa Keskkonnaameti abiga välja töötama elektroonilise aruandlusvahendi, mida liikmesriigid saaksid kasutada riiklike aruannete ja andmete haldamise otstarbel.
(30)
Komisjon peaks hindama vajadust muuta II lisas sätestatud uute keskmise võimsusega põletusseadmete heite piirväärtusi, võttes arvesse uusimaid tehnoloogiaid. Sellega seoses peaks komisjon kaaluma ka vajadust kehtestada konkreetsed heite piirväärtused muudele saasteainetele, nt süsinikmonooksiidile, ja võimalikud energiatõhususe miinimumstandardid.
(31)
Selleks, et kohanduda teaduse ja tehnika arenguga, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta III lisa 2. osa punkti 2 sätteid, mis käsitlevad nõuetele vastavuse hindamist. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(32)
Selleks et tagada käesoleva direktiivi ühetaolised rakendamistingimused ning lihtsustada ja ühtlustada liikmesriikide aruandluskohustust, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused aruannete esitamiseks vajalike tehniliste vormide täpsustamiseks. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (10).
(33)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, milleks on parem keskkonnaseisund ja inimeste tervis, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetmete ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(34)
Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas („harta”) tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige püütakse käesoleva direktiiviga tagada harta keskkonnakaitset käsitleva artikli 37 kohaldamine.
(35)
Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga selgitavate dokumentide kohta (11) kohustuvad liikmesriigid põhjendatud juhtudel lisama ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate riigisiseste õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et selliste dokumentide esitamine on põhjendatud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas direktiivis sätestatakse õigusnormid, et piirata keskmise võimsusega põletusseadmetest õhku eralduva vääveldioksiidi (SO2), lämmastikoksiidide (NOx) ja tolmu heidet ning seeläbi vähendada heiteid õhku ja selliste heidetega seotud võimalikku ohtu inimeste tervisele ja keskkonnale.
Käesoleva direktiiviga nähakse samuti ette õigusnormid süsinikmonooksiidi (CO) heite seireks.
Artikkel 2
Kohaldamisala
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse põletusseadmetele, mille nimisoojusvõimsus on võrdne või suurem kui 1 MW ning väiksem kui 50 MW („keskmise võimsusega põletusseadmed”), olenemata nendes kasutatava kütuse liigist.
2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka artikli 4 kohaste uute keskmise võimsusega põletusseadmete kombinatsiooni suhtes, sealhulgas sellise kombinatsiooni suhtes, kus summaarne nimisoojusvõimsus on 50 MW või suurem, välja arvatud juhul, kui kõnealune kombinatsioon moodustab direktiivi 2010/75/EL III peatükiga reguleeritud põletusseadme.
3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmistele põletusseadmetele:
a)
põletusseadmed, mida reguleeritakse direktiivi 2010/75/EL III või IV peatükiga;
b)
põletusseadmed, mida reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/68/EÜ (12);
c)
põllumajandusettevõttes kasutatavad põletusseadmed, mille summaarne nimisoojusvõimsus on võrdne või väiksem kui 5 MW ning mis kasutavad kütusena üksnes kodulindude töötlemata sõnnikut, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1069/2009 (13) artikli 9 punktis a;
d)
põletusseadmed, milles gaasilisi põlemissaadusi kasutatakse otseseks kuumutamiseks, kuivatamiseks või esemete või materjalide muul viisil töötlemiseks;
e)
põletusseadmed, milles gaasilisi põlemissaadusi kasutatakse otseseks gaasi põletamisel põhinevaks kütmiseks siseruumides töötingimuste parandamise eesmärgil;
f)
järelpõletusseadmed, mis on mõeldud tööstusprotsessidest eralduva heitgaasi puhastamiseks põletamise teel ning mida ei kasutata iseseisva põletusseadmena;
g)
kõik tehnilised seadmed, mida kasutatakse sõidukite, laevade või õhusõidukite jõuseadmena;
h)
avamereplatvormidel kasutatavad gaasiturbiinid, gaasi- ja diiselmootorid;
i)
katalüütilisel krakkimisel kasutatavate katalüsaatorite regenereerimise seadmed;
j)
vesiniksulfiidi väävliks muundamise seadmed;
k)
keemiatööstuses kasutatavad reaktorid;
l)
koksiahjud;
m)
kauperid;
n)
krematooriumid;
o)
põletusseadmed, milles põletatakse rafineerimistehaste kütust eraldi või koos teiste kütustega energia tootmiseks mineraalõli ja gaasi rafineerimistehastes;
p)
utilisaatorkatlad tselluloosi tootmisseadmetes.
4. Käesolevat direktiivi ei kohaldata teadus-, arendus- ja katsetamistegevuses kasutatavatele keskmise võimsusega põletusseadmetele. Liikmesriigid võivad käesoleva lõike kohaldamiseks kehtestada eritingimusi.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „heide”- põletusseadmest õhku eralduvad saasteained;
2) „heite piirväärtus”- põletusseadmest õhku eralduvates heitgaasides sisalduva aine kogus, mis on lubatud õhku heita teatava ajavahemiku jooksul;
3) „lämmastikoksiidid” (NOx)- lämmastikoksiid ja lämmastikdioksiid, väljendatuna lämmastikdioksiidina (NO2);
4) „tolm”- mis tahes kuju, struktuuri või tihedusega osakesed, mis hajuvad gaasifaasis proovivõtukoha tingimustes ning mida võib koguda filtreerimise teel teatavatel tingimustel pärast analüüsitava representatiivse gaasiproovi võtmist ning mis jäävad filtrist ülesvoolu ja filtrile pärast kuivatamist teatavates tingimustes;
5) „põletusseade”- tehniline seade, milles oksüdeeritakse kütuseid, et kasutada selle tulemusena tekkivat soojust;
6) „olemasolev põletusseade”- põletusseade, mis on võetud kasutusele enne 20. detsembrit 2018 või millele on antud luba enne 19. detsembrit 2017, lähtudes liikmesriigi õigusaktidest ja eeldusel, et seade võetakse kasutusele hiljemalt 20. detsembril 2018;
7) „uus põletusseade”- muu põletusseade kui olemasolev põletusseade;
8) „mootor”- gaasi-, diisel- või kahekütusemootor;
9) „gaasimootor”- ottomootori põhimõttel ja sädesüütega töötav sisepõlemismootor;
10) „diiselmootor”- diiselmootori põhimõttel ja survesüütega töötav sisepõlemismootor;
11) „kahekütusemootor”- survesüütega sisepõlemismootor, mis töötab vedelkütuste põletamisel diiselmootori põhimõttel ja gaaskütuste põletamisel ottomootori põhimõttel;
12) „gaasiturbiin”- pöörlev masin, mille abil muudetakse soojusenergia mehaaniliseks tööks; koosneb peamiselt kompressorist, termilisest seadmest, milles oksüdeeritakse kütust töövedeliku soojendamiseks, ning turbiinist; see hõlmab nii avatud kui ka kombineeritud tsükliga gaasiturbiine ja koostootmisrežiimil gaasiturbiine, koos lisasüütega või ilma;
13) „väike eraldatud võrk”- väike eraldatud võrk Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/72/EÜ (14) artikli 2 punkti 26 tähenduses;
14) „üliväike eraldatud võrk”- üliväike eraldatud võrk direktiivi 2009/72/EÜ artikli 2 punkti 27 tähenduses;
15) „kütus”- kõik tahked, vedelad ja gaasilised põlevmaterjalid;
16) „rafineerimistehaste kütus”- toornafta rafineerimise destilleerimis- ja ümbertöötlemisetapis tekkivad tahked, vedelad või gaasilised põlevmaterjalid, sealhulgas rafineerimistehase küttegaas, sünteesgaas, rafineerimistehase õlid ja naftakoks;
17) „jäätmed”- jäätmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/98/EÜ (15) artikli 3 punkti 1 tähenduses;
18) „biomass”- kõik järgmised tooted või jäätmed:
a)
tooted, mis koosnevad põllumajandusest või metsandusest pärit taimsest ainest, mida saab kasutada kütusena neis sisalduva energia kasutamiseks;
b)
järgmised jäätmed:
i)
põllumajanduse ja metsanduse taimsed jäätmed;
ii)
toiduainetööstuse taimsed jäägid, juhul kui tekkiv soojus kasutatakse ära;
iii)
värske paberimassi tootmise ja pabermassist paberi tootmise kiulised taimsed jäägid, juhul kui need põletatakse nende tekitamise kohas ja tekkiv soojus taaskasutatakse;
iv)
korgijäätmed;
v)
puidujäätmed, välja arvatud need, mis võivad puidukaitseainetega töötlemise või pinna katmise tulemusena sisaldada halogeenitud orgaanilisi ühendeid või raskmetalle, sealhulgas eelkõige ehitamisel ja lammutamisel tekkivad puidujäätmed;
19) „gaasiõli”-
a)
igasugune toornaftast saadud vedelkütus, mis kuulub CN-koodide 2710 19 25, 2710 19 29, 2710 19 47, 2710 19 48, 2710 20 17 või 2710 20 19 alla, või
b)
igasugune toornaftast saadud vedelkütus, mille mahust destilleerub ASTM D86 meetodi järgi temperatuuril 250 °C vähem kui 65 % (sealhulgas destillatsioonikaod) ja temperatuuril 350 °C vähemalt 85 % (sealhulgas destillatsioonikaod);
20) „maagaas”- looduslik metaan inertsete gaaside ja muude ainete sisaldusega kuni 20 mahuprotsenti;
21) „raske kütteõli”-
a)
igasugune toornaftast saadud vedelkütus, mis kuulub CN-koodi 2710 19 51 kuni 2710 19 68, 2710 20 31, 2710 20 35 või 2710 20 39 alla, või
b)
igasugune toornaftast saadud vedelkütus, välja arvatud punktis 19 määratletud gaasiõli, mis oma destillatsiooniulatuse tõttu kuulub kütusena kasutatavate raskeõlide kategooriasse ja mille mahust vähem kui 65 % (sealhulgas destillatsioonikaod) destilleerub temperatuuril 250 °C ASTM D86 meetodi järgi. Kui destillatsiooni ei saa ASTM D86 meetodi järgi kindlaks määrata, klassifitseeritakse naftasaadus samuti raske kütteõlina;
22) „töötunnid”- tundides väljendatud aeg, mille jooksul põletusseade töötab ja eraldab heidet õhku, välja arvatud käivitus- ja seiskamisperioodid;
23) „käitaja”- iga füüsiline või juriidiline isik, kes käitab või haldab põletusseadet või kellele on liikmesriigi õiguse kohaselt antud majanduslik otsustusõigus seadme tehnilise toimimise üle;
24) „piirkond”- liikmesriigi territooriumi osa, mille liikmesriik on õhukvaliteedi hindamiseks ja juhtimiseks ise piiritlenud, nagu on sätestatud direktiivis 2008/50/EÜ.
Artikkel 4
Liitmine
Kahest või enamast uuest keskmise võimsusega põletusseadmest koosnevat kombinatsiooni käsitatakse käesoleva direktiivi tähenduses ühe keskmise võimsusega põletusseadmena ning selle summaarne nimisoojusvõimsus saadakse nende seadmete nimisoojusvõimsuste liitmisel, kui
-
selliste keskmise võimsusega põletusseadmete heitgaasid väljutatakse ühise korstna kaudu, või
-
tehnilisi ja majanduslikke tegureid arvesse võttes oleks pädeva asutuse hinnangul võimalik väljutada selliste keskmise võimsusega põletusseadmete heitgaasid ühise korstna kaudu.
Artikkel 5
Load ja registreerimine
1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et ühtegi uut keskmise võimsusega põletusseadet ei käitata ilma loata või seda registreerimata.
2. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et alates 1. jaanuarist 2024 ei käitata ühtegi olemasolevat keskmise võimsusega põletusseadet nimisoojusvõimsusega üle 5 MW, ilma loata või seda registreerimata.
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et alates 1. jaanuarist 2029 ei käitata ühtegi olemasolevat keskmise võimsusega põletusseadet, mille nimisoojusvõimsus on võrdne või väiksem kui 5 MW, ilma loata või seda registreerimata.
3. Liikmesriigid määravad kindlaks loa andmise ja registreerimise korra. Kõnealune kord peab sisaldama vähemalt kohustust, mille kohaselt peab käitaja teatama pädevale asutusele keskmise võimsusega põletusseadme käitamisest või kavatsusest sellist seadet käitada ning esitama vähemalt I lisas loetletud teabe.
4. Pädev asutus registreerib keskmise võimsusega põletusseadme või alustab sellele loa andmise menetlust ühe kuu jooksul pärast käitajalt lõikes 3 osutatud teate või teabe saamist. Pädev asutus teavitab käitajat registreerimisest või loa andmise menetluse alustamisest.
5. Pädev asutus peab registrit kõiki keskmise võimsusega põletusseadmeid käsitleva teabe kohta, mis hõlmab ka I lisas loetletud teavet ja artikli 9 kohaselt saadud teavet. Olemasolevad keskmise võimsusega põletusseadmed kantakse registrisse käesoleva direktiivi kohase registreerimise või loa saamise kuupäeval. Pädev asutus teeb kooskõlas direktiiviga 2003/4/EÜ registris sisalduva teabe muu hulgas interneti kaudu üldsusele kättesaadavaks.
6. Ilma et see mõjutaks keskmise võimsusega põletusseadmete loa omamise või registreerimise kohustust, võivad liikmesriigid siduvatesse üldnormidesse lisada nõudeid teatavatesse kategooriatesse kuuluvate keskmise võimsusega põletusseadmete kohta. Siduvate üldnormide vastuvõtmise korral võib luba või registreering lihtsalt sisaldada viidet kõnealustele normidele.
7. Direktiivi 2010/75/EL II peatükis reguleeritud käitiste osaks olevate keskmise võimsusega põletusseadmete puhul loetakse käesoleva artikli nõuded täidetuks, kui järgitakse kõnealust direktiivi.
8. Muude liikmesriigi või liidu õigusaktide alusel antud loa või nende kohaselt tehtud registreerimise võib ühendada lõike 1 kohaselt nõutava loa või registreerimisega, nii et luba antakse või põletusseade registreeritakse üks kord, tingimusel et nimetatud ühekordne luba sisaldab või registreerimine hõlmab käesolevas artiklis sätestatud teavet.
Artikkel 6
Heite piirväärtused
1. Ilma et see piiraks direktiivi 2010/75/EL II peatükki, kohaldatakse käesoleva direktiivi II lisas sätestatud heite piirväärtusi asjakohasel juhul keskmise võimsusega põletusseadmete suhtes.
II lisas sätestatud heite piirväärtusi ei kohaldata Kanaari saartel, Prantsusmaa ülemeredepartemangudes, Assooridel ja Madeiral asuvate keskmise võimsusega põletusseadmete suhtes. Asjaomased liikmesriigid sätestavad nendele seadmetele heite piirväärtused, et vähendada seadmetest õhku eralduvaid saasteained ning võimalikku ohtu inimeste tervisele ja keskkonnale.
2. Alates 1. jaanuarist 2025 ei tohi olemasolevast keskmise võimsusega põletusseadmest nimisoojusvõimsusega üle 5 MW eralduv SO2-, NOx- ja tolmu heide õhku ületada II lisa 1. osa tabelites 2 ja 3 sätestatud heite piirväärtusi.
Alates 1. jaanuarist 2030 ei tohi olemasolevast keskmise võimsusega põletusseadmest, mille nimisoojusvõimsus on võrdne või väiksem kui 5 MW, eralduv SO2-, NOx- ja tolmu heide õhku ületada II lisa 1. osa tabelites 1 ja 3 sätestatud heite piirväärtusi.
3. Liikmesriigid võivad teha erandi II lisa 1. osa tabelites 1, 2 ja 3 sätestatud heite piirväärtuste järgimise kohustusest olemasolevate keskmise võimsusega põletusseadmete suhtes, mida käitatakse kuni 500 töötundi aastas viie aasta libiseva keskmisena.
Liikmesriigid võivad suurendada esimeses lõigus osutatud piiri 1 000 töötunnini järgmises hädaolukorras või järgmistel erakorralistel asjaoludel:
-
seadet kasutatakse võrku ühendatud saarel saare peamise elektrivarustuse rikke korral elektrienergia varuallikana;
-
keskmise võimsusega põletusseadet kasutatakse erakordselt külmades ilmastikutingimustes soojuse tootmiseks.
Kõikidel käesolevas lõikes nimetatud juhtudel kohaldatakse tahkekütuseid põletavate seadmete suhtes tolmu heite piirväärtust 200 mg/Nm3.
4. Alates 1. jaanuarist 2030 tuleb väikesesse eraldatud võrku või üliväikesesse eraldatud võrku kuuluvate olemasolevate keskmise võimsusega põletusseadmete puhul järgida II lisa 1. osa tabelites 1, 2 ja 3 sätestatud heite piirväärtusi.
5. Kuni 1. jaanuarini 2030 võivad liikmesriigid teha erandi olemasolevatele keskmise võimsusega põletusseadmetele nimisoojusvõimsusega üle 5 MW II lisas sätestatud heite piirväärtuste järgimise kohustusest, kui vähemalt 50 % seadme toodetud kasulikust soojusest, mida arvutatakse viie aasta libiseva keskmisena, tarnitakse auru või kuuma veena üldkasutatavasse kaugküttevõrku. Sellise erandi tegemisel ei tohi pädeva asutuse kehtestatud SO2-heite piirväärtused ületada 1 100 mg/Nm3 ning tolmu piirväärtused 150 mg/Nm3.
Kuni 1. jaanuarini 2030 võivad liikmesriigid teha käesoleva direktiivi II lisas sätestatud tolmu heite piirväärtuste järgimise kohustusest erandi keskmise võimsusega põletusseadmetele, mis kasutavad põhikütusena tahket biomassi ning mis asuvad piirkondades, kus on direktiivi 2008/50/EÜ alusel tehtud hindamiste kohaselt tagatud nimetatud direktiivi piirväärtuste järgimine. Sellise erandi tegemisel ei tohi pädeva asutuse kehtestatud tolmu piirväärtused ületada 150 mg/Nm3.
Pädev asutus tagab igal juhul, et ei tekitata olulist saastet ning et tervikuna saavutatakse keskkonnakaitse kõrge tase.
6. Kuni 1. jaanuarini 2030 võivad liikmesriigid teha erandi olemasolevatele keskmise võimsusega põletusseadmetele nimisoojusvõimsusega üle 5 MW, mis varustavad riigi tasandi gaasi ülekandesüsteemi ohutuse ja turvalisuse tagamiseks vajalikke gaasikompressorjaamasid, II lisa 1. osa tabelis 3 sätestatud NOx-heite piirväärtuste järgimise kohustusest.
7. Alates 20. detsembrist 2018 ei tohi uuest keskmise võimsusega põletusseadmest eralduv SO2-, NOx- ja tolmu heide õhku ületada II lisa 2. osas sätestatud heite piirväärtusi.
8. Liikmesriigid võivad teha erandi II lisa 2. osas sätestatud heite piirväärtuste järgimise kohustusest uutele keskmise võimsusega põletusseadmetele, mida käitatakse kuni 500 töötundi aastas kolme aasta libiseva keskmisena. Sellise erandi tegemisel kohaldatakse tahkekütuseid põletavatele seadmetele tolmu heite piirväärtust 100 mg/Nm3.
9. Piirkonnas või piirkonna osas, kus ei täideta direktiivis 2008/50/EÜ sätestatud õhukvaliteedi piirväärtusi, hindavad liikmesriigid vajadust kohaldada sellise piirkonna või piirkonna osa keskmise võimsusega põletusseadmetele rangemaid heite piirväärtusi kui on sätestatud käesolevas direktiivis, ning see oleks osa direktiivi 2008/50/EÜ artikli 23 kohaste õhukvaliteedi kavade arendamisest, võttes arvesse käesoleva artikli lõikes 10 osutatud teabevahetuse tulemusi ja tingimusel, et selliste heite piirväärtuste kohaldamine parandaks märgatavalt õhu kvaliteeti.
10. Komisjon korraldab liikmesriikide, asjaomaste tööstusharude ja valitsusväliste organisatsioonidega teabevahetuse parima võimaliku ja kujunemisjärgus tehnoloogiaga saavutatava heitetaseme ja sellega kaasnevate kulude teemal.
Komisjon avaldab teabevahetuse tulemused.
11. Pädev asutus võib tavaliselt madala väävlisisaldusega kütust kasutava keskmise võimsusega põletusseadme puhul teha kuni kuueks kuuks erandi lõigetega 2 ja 7 ettenähtud SO2 piirväärtustest kinnipidamise kohustuse järgmisest, kui käitaja ei saa kõnealustest heite piirväärtustest kinni pidada seetõttu, et madala väävlisisaldusega kütuse tarned on tõsise puuduse tõttu katkenud.
Liikmesriigid teatavad komisjonile ühe kuu jooksul kõikidest esimese lõigu alusel tehtud eranditest.
12. Pädev asutus võib teha erandi lõigetes 2 ja 7 ettenähtud heite piirväärtuste järgimise kohustusest juhtudel, kui ainult gaaskütust kasutav keskmise võimsusega põletusseade peab gaasivarustuse äkilise katkemise tõttu erandkorras kasutama muid kütuseid ning tuleks seetõttu varustada sekundaarse saasteainete püüdeseadmega. Selline erand tehakse kõige rohkem kümneks päevaks, välja arvatud juhul, kui käitaja tõendab pädevale asutusele, et pikem periood on põhjendatud.
Liikmesriigid teatavad komisjonile ühe kuu jooksul kõikidest esimese lõigu alusel tehtud eranditest.
13. Kui keskmise võimsusega põletusseadmes kasutatakse samaaegselt kahte või enamat kütust, arvutatakse heite piirväärtus iga saasteaine kohta järgmiselt:
a)
võetakse igale üksikule kütusele vastav heite piirväärtus, nagu on sätestatud II lisas;
b)
määratakse kindlaks kütusele taandatud heite piirväärtus, mis saadakse punktis a osutatud iga üksiku heite piirvääruse korrutamise teel eraldi iga kütusega saavutatava nimisoojusvõimsusega, ning korrutis jagatakse kõigi kütustega saavutatavate soojusvõimsuste summaga, ja
c)
liidetakse iga kütuse kohta arvutatud heite piirväärtused.
Artikkel 7
Käitaja kohustused
1. Liikmesriigid tagavad, et käitaja seirab heitkoguseid kooskõlas vähemalt III lisa 1. osaga.
2. Mitut kütust kasutava keskmise võimsusega põletusseadme puhul tehakse heitkoguste seiret sellise kütuse või kütusesegu põletamise ajal, mille heide on tõenäoliselt suurem, ning ajavahemikul, mis vastab tavapärastele töötingimustele.
3. Käitaja salvestab ja töötleb kõiki seiretulemusi nii, et oleks võimalik kontrollida vastavust heite piirväärtustele kooskõlas III lisa 2. osas sätestatud normidele.
4. Selliste keskmise võimsusega põletusseadmete suhtes, kus kasutatakse heite piirväärtuste täitmiseks sekundaarset saasteainete püüdeseadet, salvestab käitaja teavet, mis tõendab kõnealuse püüdeseadme pidevat toimimist.
5. Keskmise võimsusega põletusseadme käitaja säilitab järgmised andmed:
a)
luba või tõendusmaterjal pädeva asutuse tehtud registreerimise kohta ning vajaduse korral selle ajakohastatud versioon ja sellega seotud teave;
b)
lõigetes 3 ja 4 osutatud seire tulemused ja teave;
c)
vajaduse korral artikli 6 lõigetes 3 ja 8 osutatud töötundide andmed;
d)
andmed seadmes kasutatavate kütuste liigi ja koguse ning sekundaarse saasteainete püüdeseadme talitushäirete ja rikete kohta;
e)
andmed nõuete mittetäitmise kohta ning võetud meetmed, nagu on osutatud lõikes 7.
Esimese lõigu punktides b-e osutatud andmeid ja teavet tuleb säilitada vähemalt kuus aastat.
6. Pädeva asutuse nõudmisel teeb käitaja lõikes 5 loetletud andmed ja teabe põhjendamatu viivituseta kättesaadavaks. Pädev asutus võib esitada sellise andmepäringu, et kontrollida käesoleva direktiivi nõuete järgimist. Pädev asutus esitab andmepäringu juhul, kui üldsuse esindaja taotleb juurdepääsu lõikes 5 loetletud andmetele või teabele.
7. Kui II lisas sätestatud heite piirväärtusi ei täideta, võtab käitaja vajalikud meetmed, et tagada nõuetele vastavuse taastamine võimalikult lühikese aja jooksul, ilma et see mõjutaks artikli 8 kohaselt nõutud meetmete võtmist. Liikmesriigid kehtestavad reeglid selle kohta, kuidas, kui sageli ja mis vormis peab käitaja pädevale asutusele teatama, et seade ei vasta nõuetele.
8. Käitaja annab pädevale asutusele igakülgset abi, mis võimaldab tal teha kontrolle, külastada tegevuskohta, võtta proove ja koguda teavet, mida on vaja tema ülesannete täitmiseks käesoleva direktiivi kohaldamisel.
9. Käitaja hoiab keskmise võimsusega põletusseadme käivitamise ja seiskamise perioodid võimalikult lühikesena.
Artikkel 8
Vastavuskontroll
1. Liikmesriigid tagavad, et vastavalt III lisale mõõdetud saasteaine heitkogused ei ületa II lisas sätestatud heite piirväärtusi.
2. Liikmesriigid loovad keskkonnajärelevalvel või muudel meetmetel põhineva tõhusa süsteemi, et kontrollida vastavust käesoleva direktiivi nõuetele.
3. Nõuetele mittevastavuse korral tagavad liikmesriigid lisaks käitaja artikli 7 lõike 7 kohaselt võetud meetmetele, et pädev asutus nõuab käitajalt kõigi vajalike meetmete võtmist, millega tagada nõuetele vastavuse taastamine põhjendamatu viivituseta.
Kui nõuete täitmata jätmine põhjustab kohaliku õhukvaliteedi märkimisväärset halvenemist, peatatakse keskmise võimsusega põletusseadme töö, kuni nõuetele vastavus on taastatud.
Artikkel 9
Keskmise võimsusega põletusseadme muutmine
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et käitaja teavitab pädevat asutust põhjendamatu viivituseta kõikidest sellistest keskmise võimsusega põletusseadmete kavandatavatest muudatustest, mis mõjutavad kohaldatavate heite piirväärtuste saavutamist.
Pädev asutus ajakohastab asjakohasel juhul luba või registreeringut.
Artikkel 10
Pädevad asutused
Liikmesriigid määravad pädevad asutused, kes vastutavad käesolevas direktiivis sätestatud kohustuste täitmise eest.
Artikkel 11
Aruandlus
1. Liikmesriigid esitavad komisjonile 1. oktoobriks 2026 ja 1. oktoobriks 2031 kvalitatiivset ja kvantitatiivset teavet sisaldava aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta, meetmete kohta, mis on võetud selleks, et kontrollida, kas keskmise võimsusega põletusseadmeid käitatakse käesoleva direktiivi järgi, ning selleks võetud jõustamismeetmete kohta.
Esimeses lõigus osutatud aruannetest esimene sisaldab prognoosi keskmise võimsusega põletusseadmetest eralduva SO2-, NOx- ja tolmu aastase koguheite kohta, rühmitatuna seadmeliigi, kütuseliigi ja võimsusklassi kaupa.
2. Liikmesriigid esitavad komisjonile 1. jaanuariks 2021 ka aruande aastase CO koguheite prognoosi ja kogu olemasoleva teabe keskmise võimsusega põletusseadmete CO-heite kontsentratsioonide kohta, rühmitatuna kütuseliigi ja võimsusklassi kaupa.
3. Komisjon teeb lõigetes 1 ja 2 osutatud aruandluse jaoks liikmesriikidele kättesaadavaks elektroonilise aruandlusvahendi.
Komisjon täpsustab rakendusaktidega aruannete esitamise tehnilisi vorme, et lihtsustada ja ühtlustada liikmesriikide aruandluskohustust käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohase teabe osas. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 15 osutatud kontrollimenetlusega.
4. Komisjon esitab 12 kuu jooksul pärast liikmesriikidelt aruannete saamist vastavalt käesoleva artikli lõikele 1 kokkuvõtva aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule, võttes arvesse artikli 6 lõigete 11 ja 12 kohaselt saadud teavet.
5. Komisjoni abistab lõigete 3 ja 4 kohaste kohustuste täitmisel Euroopa Keskkonnaamet.
Artikkel 12
Läbivaatamine
1. Komisjon vaatab 1. jaanuariks 2020 läbi keskmise võimsusega põletusseadmete energiatõhususe edusammud ja hindab, kui kasulik on energiatõhususe miinimumstandardite kehtestamine kooskõlas parima võimaliku tehnikaga.
2. Komisjon hindab 1. jaanuariks 2023 vajadust vaadata läbi väikesesse eraldatud võrku või üliväikesesse eraldatud võrku kuuluvaid seadmeid käsitlevad sätted, samuti II lisa 2. osa, võttes arvesse tehnoloogia taset.
Nimetatud läbivaatamise raames hindab komisjon, kas on vaja reguleerida üksnes teatavate või kõikide keskmise võimsusega põletusseadmete CO-heidet.
Seejärel toimub läbivaatamine iga kümne aasta järel ja selle raames hinnatakse, kas on asjakohane kehtestada rangemaid heite piirväärtusi eelkõige uutele keskmise võimsusega põletusseadmetele.
3. Komisjon esitab lõigetes 1 ja 2 osutatud hindamiste tulemused Euroopa Parlamendile ja nõukogule, lisades asjakohasel juhul seadusandliku ettepaneku.
Artikkel 13
Lisade muutmine
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 14 vastu delegeeritud õigusakte III lisa 2. osa punkti 2 kohandamiseks tehnika ja teaduse arenguga.
Artikkel 14
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 13 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 18. detsembrist 2015. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 13 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 13 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 15
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab direktiivi 2010/75/EL artikli 75 lõike 1 alusel moodustatud komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3. Kui komitee arvamust ei esita, ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ja kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
Artikkel 16
Karistused
Liikmesriigid sätestavad karistusnormid käesoleva direktiivi alusel vastu võetud riigisiseste sätete rikkumise eest ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste sätete rakendamine. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teevad kõnealused õigusnormid komisjonile teatavaks hiljemalt 19. detsembril 2017 ja teavitavad teda viivitamata kõikidest hilisematest neid sätteid mõjutavatest muudatustest.
Artikkel 17
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 19. detsembriks 2017. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti viivitamata komisjonile.
Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nende ametlikul avaldamisel neisse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.
Artikkel 18
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 19
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 25. november 2015