РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 юни 2014 година
относно договореностите за прилагане от страна на Съюза на клаузата за солидарност
(2014/415/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 222, параграф 3, първо изречение от него,
като взе предвид съвместното предложение на Европейската комисия и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
С настоящото решение се урежда прилагането от Съюза на член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) („клауза за солидарност“). То не се отнася до прилагането от страна на държавите членки на клаузата за солидарност съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС. В съответствие с Декларация (№ 37) по член 222 от Договора за функционирането на Европейския съюз държава членка може да избере най-подходящите средства, за да изпълни задължението си за солидарност към друга държава членка.
(2)
В съответствие с член 222, параграф 1 от ДФЕС Съюзът и неговите държави членки трябва да действат съвместно в дух на солидарност, ако държава членка е обект на терористично нападение или жертва на природно или предизвикано от човека бедствие. Действията на Съюза и на държавите членки следва да бъдат съгласувани и да се допълват взаимно в полза на всяка държава членка, която се позовава на клаузата, както и за да се избегне дублиране на усилията. Тъй като съгласно член 222, параграф 2 от ДФЕС държавите членки координират действията си в рамките на Съвета, за да изпълнят задълженията си за солидарност, е подходящо да се предвидят договорености за координиране в рамките на Съвета по отношение на прилагането от Съюза на клаузата за солидарност.
(3)
Договореностите за координация в рамките на Съвета следва да се основават на договореностите за интегрирана реакция на ЕС при политическа криза (ИРПК), одобрени от Съвета на 25 юни 2013 г., в които се заявява, че ИРПК ще подкрепя и договореностите за прилагане на клаузата за солидарност. Подходящо е Съветът да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално в случай на преразглеждане.
(4)
Прилагането на клаузата за солидарност от Съюза следва да почива на съществуващите инструменти, доколкото е възможно, да повишава ефективността чрез засилване на координацията и избягване на дублирането, да функционира при отсъствие на допълнителни ресурси, да осигурява на държавите членки проста и ясна среда за взаимодействие на равнището на Съюза и да зачита компетенциите на всяка институция и служба на Съюза.
(5)
Клаузата за солидарност призовава Съюза да мобилизира всички правни инструменти на негово разположение. Сред инструментите, които имат отношение, са стратегията за вътрешна сигурност на Европейския съюз, механизмът за гражданска защита на Европейския съюз, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (1) („механизмът на Съюза“), Решение № 1082/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2) и структурите, изградени в рамките на общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО).
(6)
Обхватът на договореностите за прилагане от Съюза на клаузата за солидарност следва да бъде ясно определен.
(7)
По отношение на борбата с тероризма стратегическата рамка за действие на Съюза е зададена в Стратегията на ЕС за борба срещу тероризма. Създадени са различни правни инструменти, като инструменти за засилване на защитата на критични инфраструктури в областта на енергетиката и транспорта (3). Действия бяха предприети вследствие на съобщението на Комисията, озаглавено „Политиката на ЕС за борба с тероризма: главни постижения и бъдещи предизвикателства“, например действия за укрепване на сътрудничеството между правоприлагащите органи, за по-добро предотвратяване на радикализацията, по-специално чрез създаването на Мрежа за осведоменост по въпросите на радикализацията и ограничаването на достъпа на терористи до парични средства, както и до експлозиви (4) и химически, биологични, радиологични и ядрени (ХБРЯ) материали, както и действия за подобряване на сигурността на експлозивите.
(8)
На равнището на Съюза следва да бъде определен механизъм за задействане и механизъм за постепенно отпадане на действието на договореностите по силата на настоящото решение въз основа на политическо искане на високо равнище от засегнатата(ите) държава(и) членка(и) и с подкрепата на единно звено за контакт на равнището на Съюза.
(9)
Чрез договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да се подобри ефективността посредством засилена координация въз основа на съществуващите инструменти.
(10)
Механизмът на Съюза има за цел укрепване на сътрудничеството между държавите членки и Съюза и улесняване на координацията в областта на гражданската защита. С Решение № 1313/2013/ЕС се създава Координационен център за реагиране при извънредни ситуации (КЦРИС), който трябва да осигурява непрекъснат денонощен оперативен капацитет и подпомага държавите членки и Комисията при преследването на целите на механизма на Съюза.
(11)
Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) разполага със структури за експертна помощ по разузнавателни и военни въпроси, както и с мрежата на делегациите, които също могат да допринасят за реагирането при заплахи или бедствия на територията на държавите членки или при кризи, които имат външно измерение. В зависимост от естеството на кризата други структури и агенции на Съюза в областта на общата външна политика и политика за сигурност (ОВППС), включително ОПСО, следва да предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.
(12)
Когато е необходимо и осъществимо с оглед на спешността на въпроса, договореностите за реагиране на равнището на Съюза следва да бъдат допълнени от приемането на правни актове или от изменение на съществуващите актове съгласно съответните разпоредби на Договорите.
(13)
Настоящото решение не се отнася до отбраната. Ако в случай на криза е необходимо да се предприеме действие от областта на ОВППС или на ОПСО, следва да се вземе решение от Съвета съгласно съответните разпоредби на Договорите.
(14)
Настоящото решение не засяга член 42, параграф 7 от Договора за Европейския съюз.
(15)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Стратегията за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“ е поставена целта да се увеличи устойчивостта на Съюза срещу кризи и бедствия чрез редица действия, включително чрез пълно прилагане на клаузата за солидарност. Както се припомня от Съвета в заключенията му от 24 и 25 февруари 2011 г., повишаването на устойчивостта на Европа срещу кризи и бедствия е от решаващо значение за по-нататъшното укрепване на свободата, сигурността и правосъдието в Съюза.
(16)
С цел да осигури на Съюза и на неговите държави членки възможност за ефективно действие, Европейският съвет редовно трябва да прави оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът. При поискване от Европейския съвет следва да бъдат представени доклади относно специфични заплахи.
(17)
В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
(18)
На 22 ноември 2012 г. Европейският парламент прие Резолюция 2012/2223, озаглавена „Клаузите за обща отбрана и солидарност на ЕС: политическо и оперативно измерение“.
(19)
Настоящото решение зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(20)
Тъй като целта на настоящото решение, а именно прилагането на клаузата за солидарност от страна на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен във въпросния член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Обща цел и предмет
1. С настоящото решение се създават правила и процедури за прилагане от Съюза на разпоредбата на член 222 от ДФЕС („клауза за солидарност“).
2. С цел да се гарантират съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза и на държавите членки координацията на политическо равнище на реакцията при позоваване на клаузата се извършва от Съвета посредством Договореностите за ИРПК. Подкрепата за прилагането на ИРПК се осигурява от Генералния секретариат на Съвета, Комисията и ЕСВД.
3. Договореностите на равнището на Съюза се основават на съществуващите механизми в Съвета, Комисията, ЕСВД и агенциите на Съюза за предоставяне на информация и подкрепа. Когато е подходящо, върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) и ЕСВД участват чрез инициативи и предоставяне на съответна информация и подкрепа в границите на сферата на компетентност на ВП.
4. Съответните инструменти на Съюза и договореностите за ИРПК следват предвидените за всеки от тях процедури и могат да бъдат задействани преди задействането и след постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение.
5. Чрез договореностите съгласно настоящото решение се подобрява ефективността благодарение на по-добрата координация на реакцията на Съюза и държавите членки.
Член 2
Обхват
1. В случай на терористично нападение или природно или предизвикано от човека бедствие, независимо от това дали е породено на територията на държавите членки или извън нея, настоящото решение се прилага:
а)
на територията на държавите членки, за които се прилагат Договорите, което означава земната площ, вътрешните води и въздушното пространство;
б)
когато засягат инфраструктура (като намиращи се в морето съоръжения за добив на нефт и газ), разположена в териториалните морски води, изключителната икономическа зона или континенталния шелф на държава членка.
Когато използва тези договорености съгласно настоящото решение, и най-вече при мобилизиране на инструментите на негово разположение, Съюзът е обвързан от международното право и не засяга правата на държавите, които не са членки на ЕС.
2. Настоящото решение не се отнася до отбраната.
Член 3
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„бедствие“ означава всяка ситуация, която има или може да има тежки последици за населението, околната среда или имуществото, включително културното наследство;
б)
„терористично нападение“ означава терористично престъпление, както е определено в Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета (5);
в)
„криза“ означава бедствие или терористично нападение, чието въздействие или политическа значимост са толкова съществени, че се налага своевременно координиране на политиката и реакция на политическо равнище от Съюза;
г)
„реакция“ означава всяко действие, предприето в случай на бедствие или терористично нападение, за преодоляване на непосредствените неблагоприятни последици от него.
Член 4
Позоваване на клаузата за солидарност
1. В случай на бедствие или терористично нападение засегнатата държава членка може да се позове на клаузата за солидарност, ако след като е използвала възможностите, предлагани от съществуващите средства и механизми на национално равнище и на равнището на Съюза, прецени, че кризата очевидно надвишава способностите за реагиране, с които разполага.
2. Политическите органи на засегнатата държава членка отнасят своето позоваване до председателството на Съвета. Позоваването се отнася и до председателя на Европейската комисия чрез КЦРИС.
Член 5
Договорености за реакция на равнището на Съюза
1. След като е налице позоваване на клаузата за солидарност, Съветът осигурява политическата и стратегическата насока на реакцията на Съюза на позоваването на клаузата за солидарност, като отчита в пълна степен правомощията на Комисията и на ВП. За тази цел председателството на Съвета незабавно задейства договореностите за ИРПК, в случай че това вече не е направено, и по този начин информира всички държави членки, че има позоваване на клаузата за солидарност.
2. Едновременно с това, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП:
а)
определят всички инструменти на Съюза, които имат отношение и които най-добре могат да допринесат за реакцията при кризата, включително специфични за сектора, оперативни, политически или финансови инструменти и структури, и предприемат всички необходими мерки, предвидени в тези инструменти;
б)
набелязват военните способности, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата с подкрепата на Военния секретариат на ЕС;
в)
определят и предлагат използването на правни инструменти и ресурси, попадащи в сферата на компетентност на агенциите на Съюза, които могат да допринесат най-съществено за реакцията при кризата;
г)
консултират Съвета дали съществуващите инструменти са достатъчно средство за подпомагане на засегната държава членка след позоваването на клаузата за солидарност;
д)
изготвят редовно интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ, за да предоставят информация и да оказват подкрепа за координацията и вземането на решения на политическо равнище в Съвета, в съответствие с член 6 от настоящото решение.
3. Когато е подходящо, в съответствие с член 1, параграф 3, Комисията и ВП представят на Съвета предложение, по-специално по отношение на:
а)
решение относно извънредни мерки, които не са предвидени в действащите инструменти;
б)
искания за военни способности, които надхвърлят съществуващите договорености в областта на гражданската защита; или
в)
мерки в подкрепа на бързата реакция от страна на държавите членки.
4. Посредством договореностите за ИРПК председателството на Съвета осигурява съгласуваност при работата в Съвета и цялостна реакция на политическо равнище на Съюза, включително относно разработването и актуализирането на предложения за действие, при зачитане на правото на инициатива на Комисията и на ВП в техните сфери на компетентност. В тази си дейност председателството се подпомага и получава експертни съвети от Генералния секретариат на Съвета, Комисията, ЕСВД и в случай на терористични нападения от координатора на ЕС за борбата с тероризма. В зависимост от естеството на кризата структурите и агенциите на Съюза в областта на ОВППС/ОПСО предоставят, когато е подходящо, принос по силата на съответните разпоредби на правото на Съюза.
5. Председателството на Съвета информира председателя на Европейския съвет и председателя на Европейския парламент относно позоваването на клаузата за солидарност, както и за други важни събития.
6. При позоваване на клаузата за солидарност КЦПИС действа като централна, денонощно действаща точка за контакт на равнището на Съюза с компетентните органи на държавите членки и други заинтересовани страни, без да се засягат поетите отговорности в рамките на Комисията и от ВП, нито съществуващите информационни мрежи. КЦПИС ще подпомогне изготвянето на интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ в сътрудничество със Ситуационната зала на ЕС и други кризисни центрове на Съюза в съответствие с член 6 от настоящото решение.
Член 6
Интегрирани доклади за наблюдение на ситуацията и анализ
Интегрираните доклади за наблюдение на ситуацията и анализ се изготвят в съответствие с конкретните нужди на политическо равнище на Съюза, набелязани от председателството на Съвета, и дават възможност за стратегически преглед на ситуацията в рамките на Съвета съобразно договореностите за ИРПК. В такива доклади се включва валидиран принос, направен на доброволен принцип от държавите членки, Комисията, ЕСВД и от съответните агенции на Съюза, както и от съответните международни организации. В случай на позоваване, което е свързано с терористични нападения, оценката на разузнавателните данни и информацията на разузнавателните служби се разглеждат отделно посредством съществуващите канали за това.
Член 7
Постепенно отпадане
Постепенното отпадане на реакцията по силата на настоящото решение следва процедурата, предвидена в член 4, параграф 2. Веднага щом прецени, че е отпаднала необходимостта от активиране на клаузата за солидарност, държавата членка, която се е позовала на клаузата, съобщава за това.
Член 8
Оценка на заплахите на равнището на Съюза
1. За да прави редовна оценка на заплахите, пред които е изправен Съюзът, Европейският съвет може да поиска от Комисията, ВП и агенциите на Съюза да представят доклади относно специфични заплахи, когато е подходящо.
2. Освен ако Европейският съвет е предвидил друго, тези доклади се основават единствено на съществуващите оценки на заплахите, обобщени от съответните институции, органи и агенции на Съюза в рамките на действащите договорености, както и на информацията, предоставена на доброволен принцип от държавите членки, като се избягва дублиране на усилията. Когато е подходящо, в изготвянето на такива доклади участва и координаторът на ЕС за борбата с тероризма. В съответствие с член 346, параграф 1, буква а) от ДФЕС нито една държава членка не може да бъде задължавана да предоставя информация, чието разкриване тя счита за противоречащо на основните интереси на нейната сигурност.
Член 9
Преглед
1. Договореностите в настоящото решение подлежат на периодичен преглед съобразно идентифицираните потребности и във всички случаи в рамките на 12 месеца след прекратяването на позоваването, за да се гарантира, че са формулирани съответните изводи и се предприемат подходящи мерки. Прегледът се извършва от Съвета въз основа на съвместен доклад, изготвен от Комисията и от ВП.
2. Настоящото решение може да бъде преразгледано, когато е подходящо. В този случай и в съответствие с член 222, параграф 3 от ДФЕС Съветът се подпомага от Комитета по политика и сигурност и от постоянния комитет за оперативно сътрудничество в областта на вътрешната сигурност.
3. Когато е подходящо, Съветът може да адаптира договореностите за ИРПК, по-специално за да отговори на потребностите, набелязани от Съвета в контекста на прегледа или след преразглеждане на настоящото решение.
Член 10
Финансови последици
Финансовите ресурси, необходими за прилагането на настоящото решение, се мобилизират в рамките на договорените ограничения за годишни разходи и в съответствие с обхвата на действащите правни инструменти на Съюза, при зачитане на годишните тавани, установени в многогодишната финансова рамка.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Люксембург на 24 юни 2014 година.
NÕUKOGU OTSUS,
24. juuni 2014,
solidaarsusklausli liidupoolse rakendamise korra kohta
(2014/415/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 222 lõike 3 esimest lauset,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ning välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ühisettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesolevas otsuses käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 222 („solidaarsusklausel”) rakendamist liidu poolt. See ei puuduta ELi toimimise lepingu artikli 222 lõike 2 kohast solidaarsusklausli rakendamist liikmesriikide poolt. Vastavalt deklaratsioonile nr 37 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 222 kohta, võib liikmesriik valida kõige sobivamad vahendid oma solidaarsuskohustuse täitmiseks teise liikmesriigi suhtes.
(2)
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 222 lõikele 1 tegutsevad liit ja selle liikmesriigid üheskoos solidaarselt, kui liikmesriiki tabab terrorirünnak või kui ta langeb loodusõnnetuse või inimtegevusest tingitud õnnetuse ohvriks. Taotleda tuleks liidu ja liikmesriikide tegevuse sidusust ja vastastikust täiendavust kõnealuse klausli jõustamist soovinud mis tahes liikmesriigi hüvanguks ning selleks, et vältida tegevuse dubleerimist. Arvestades, et liikmesriikidel tuleb nõukogus omavahel tegevust koordineerida, et täita oma ELi toimimise lepingu artikli 222 lõike 2 kohast solidaarsuskohustust, on otstarbekas, et oleks olemas kord, mille alusel koordineeritakse nõukogus solidaarsusklausli liidu poolset rakendamist.
(3)
Nõukogu sisese koordineerimise kord peaks tuginema ELi integreeritud poliitilistele kriisidele reageerimise (IPCR) korrale, mille nõukogu kiitis heaks 25. juunil 2013 ning milles on märgitud, et IPCRil tuleb toetada ka solidaarsusklausli rakendamise korda. On asjakohane, et nõukogu kohandab IPCR-korda eelkõige selle läbivaatamise korral.
(4)
Solidaarsusklausli rakendamine liidu poolt peaks tuginema võimalikult suures ulatuses olemasolevatel õigusaktidel, suurendama tulemuslikkust tõhusama koordineerimise ja tegevuse dubleerimise vältimise abil, toimima ilma täiendavate ressurssideta, andma liikmesriikidele lihtsa ja selge liidu tasandi liidese ning austama igale liidu institutsioonile ja talitusele antud pädevusi.
(5)
Solidaarsusklauslis kutsutakse liitu üles mobiliseerima kõiki tema käsutuses olevaid vahendeid. Asjaomaste vahendite hulka kuuluvad Euroopa Liidu sisejulgeolekustrateegia, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1313/2013/EL loodud Euroopa Liidu kodanikukaitse mehhanism (1) („liidu mehhanism”), Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 1082/2013/EL (2) ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜVJP) raames välja töötatud struktuurid.
(6)
Solidaarsusklausli liidu poolse rakendamise korra ulatus tuleks selgelt kindlaks määrata.
(7)
Terrorismivastase võitluse osas on liidu tegevuse strateegiliseks raamistikuks Euroopa Liidu terrorismivastase võitluse strateegia. Kasutusele on võetud mitmesugused vahendid, näiteks vahendid, millega tugevdatakse elutähtsate infrastruktuuride kaitset energeetika- ja transpordisektoris (3). Samuti on võetud komisjoni teatisest „ELi terrorismivastase võitluse poliitika: peamised saavutused ja edasised ülesanded” tulenevaid meetmeid, näiteks süvendatud õiguskaitseasutuste koostööd, toetud radikaliseerumise ärahoidmist, eelkõige radikaliseerumisalase teadlikkuse võrgustiku asutamise kaudu, ning piiratud terroristide juurdepääsu rahalistele vahenditele ja lõhkeainetele (4) ning keemilistele, bioloogilistele, radioloogilistele ja tuumamaterjalidele, ning samuti meetmeid, millega tõhustatakse lõhkeainete turvalisust.
(8)
Käesoleva otsuse kohase korra jõustamiseks ja selle kasutamise järkjärguliseks lõpetamiseks tuleks liidu tasandil kehtestada mehhanismid, mille aluseks on asjaomase liikmesriigi/liikmesriikide kõrgema poliitilise tasandi abitaotlus, mida toetab liidu tasandi ühtne kontaktpunkt.
(9)
Liidu tasandi kord hädaolukordadele reageerimiseks peaks aitama suurendada tõhusust olemasolevatel vahenditel põhineva tugevdatud koordineerimise kaudu.
(10)
Liidu mehhanismi eesmärk on tugevdada kodanikukaitse valdkonnas liikmesriikide ja liidu vahelist koostööd ja hõlbustada koordineerimist. Otsusega nr 1313/2013/EL luuakse Euroopa hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskus (ERCC), mis peab tagama ööpäevaringse operatiivse suutlikkuse ning teenindab liikmesriike ja komisjoni liidu mehhanismi eesmärkide saavutamiseks.
(11)
Euroopa välisteenistuse käsutuses on luureandmeid või sõjalisi ekspertteadmisi hõlmavad struktuurid ning delegatsioonide võrgustik, mis võib samuti aidata kaasa liikmesriikide territooriumil ilmnevatele ohtudele või toimuvatele õnnetustele või välismõõtmega kriisidele reageerimisele. Sõltuvalt kriisist peaksid ka muud ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP), sealhulgas ÜJKP valdkonna struktuurid ja liidu ametid vajaduse korral kaasa aitama vastavalt asjakohastele liidu õiguse sätetele.
(12)
Vajaduse korral ja kui see on pakilisust silmas pidades võimalik, täiendatakse liidu tasandi korda hädaolukordadele reageerimiseks õigusaktide vastuvõtmise või kehtivate õigusaktide muutmisega kooskõlas aluslepingute asjaomaste sätetega.
(13)
Käesolev otsus ei mõjuta kaitsepoliitikat. Juhul kui kriis nõuab ÜVJP või ÜJKP valdkonna meetmete võtmist, peaks nõukogu võtma kooskõlas asjakohaste aluslepingute sätetega vastu eraldi otsuse.
(14)
Käesolev otsus ei mõjuta Euroopa Liidu lepingu artikli 42 lõike 7 kohaldamist.
(15)
Komisjoni teatises pealkirjaga „ELi sisejulgeoleku strateegia toimimine: viis sammu turvalisema Euroopa suunas” seatakse eesmärgiks suurendada liidu kriisidele ja katastroofidele vastupanu võimet mitmesuguste meetmete abil, sealhulgas kasutades täielikult ära solidaarsusklauslit. Nagu nõukogu meenutas oma 24. ja 25. veebruari 2011. aasta järeldustes, on Euroopa muutmine kriisidele ja katastroofidele vastupanuvõimelisemaks väga oluline liidus vabaduse, turvalisuse ja õiguse edasisel tugevdamisel.
(16)
Et liit ja selle liikmesriigid saaksid tõhusalt toimida, hindab Euroopa Ülemkogu regulaarselt liitu ähvardavaid ohtusid. Euroopa Ülemkogu taotluse korral tuleks koostada aruandeid konkreetsete ohtude kohta.
(17)
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 346 lõike 1 punktile a ei tohi kohustada ühtegi liikmesriiki andma informatsiooni, mille avalikustamist ta peab oma oluliste julgeolekuhuvide vastaseks.
(18)
Euroopa Parlament võttis 22. novembril 2012 vastu resolutsiooni nr 2012/2223 peakirjaga „ELi vastastikuse kaitse klausli ja solidaarsusklausli poliitiline ja rakenduslik mõõde”.
(19)
Käesolevas otsuses austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid ning otsust tuleks kohaldada kooskõlas nende õiguste ja põhimõtetega.
(20)
Kuna käesoleva otsuse eesmärki, nimelt solidaarsusklausli liidu poolset rakendamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda meetme ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Üldeesmärk ja reguleerimisese
1. Käesolevas otsuses on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 222 („solidaarsusklausel”) liidupoolse rakendamise eeskirjad ja menetlused.
2. Liidu ja liikmesriikide tegevuse sidususe ja vastastikuse täiendavuse tagamiseks koordineerib poliitilisel tasandil solidaarsusklausli jõustamisele reageerimist nõukogu, kasutades IPCR-korda. IPCRi kohaldamist toetavad nõukogu peasekretariaat, komisjon ja Euroopa välisteenistus.
3. Liidu tasandi kord rajaneb nõukogu, komisjoni, Euroopa välisteenistuse ja liidu asutuste olemasolevatel teabe- ja toetusmehhanismidel. Vajaduse korral panustavad ka liidu välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja („kõrge esindaja”) ja Euroopa välisteenistus, tehes algatusi ja andes kõrge esindaja pädevuse piires asjakohast teavet ja toetust.
4. Asjaomased liidu vahendid ja IPCR-kord toimivad oma menetluste kohaselt ning võivad olla kasutusel enne käesoleval otsusel põhineva korra jõustamist ja pärast selle kasutamise järkjärgulist lõpetamist.
5. Käesoleva otsuse kohase korraga suurendatakse kriisidele reageerimise tõhusust liidu ja liikmesriikide tegevuse parema koordineerimise kaudu.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Terrorirünnaku või loodusõnnetuse või inimtegevusest tingitud õnnetuse korral, olenemata sellest, kas see sai alguse liikmesriikide territooriumil või väljaspool, kohaldatakse käesolevat otsust:
a)
nende liikmesriikide territooriumil, kelle suhtes kohaldatakse aluslepinguid, see tähendab nende maismaal, sisevetes, territoriaalmerel ja õhuruumis;
b)
juhul kui selline õnnetus mõjutab liikmesriigi territoriaalmeres, majandusvööndis või mandrilaval asuvat elutähtsat infrastruktuuri (nt avamere nafta- ja gaasirajatised).
Kõnealuse otsuse kohase korra kohaldamisel ja eelkõige selle käsutuses olevate vahendite mobiliseerimisel peab liit järgima rahvusvahelist õigust ning ei või kahjustada muude kui liikmesriikide õigusi.
2. Käesolev otsus ei mõjuta kaitsepoliitikat.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „katastroof”- olukord, millel on või võib olla ränk mõju inimestele, keskkonnale või varale, sealhulgas kultuuripärandile;
b) „terrorirünnak”- terroriakt, nagu see on määratletud nõukogu raamotsuses 2002/475/JSK (5);
c) „kriis”- katastroof või terrorirünnak, mis on niivõrd suure mõju või poliitilise tähtsusega, et nõuab kiiret poliitika kooskõlastamist ja reageerimist liidu poliitilisel tasandil;
d) „reageerimine”- meetmed, mis võetakse katastroofi või terrorirünnaku korral, et leevendada selle otseseid kahjulikke tagajärgi.
Artikkel 4
Solidaarsusklausli jõustamine
1. Katastroofi või terrorirünnaku korral võib sellest mõjutatud liikmesriik jõustada solidaarsusklausli, kui ta leiab pärast liikmesriigi ja liidu tasandi olemasolevate vahenditega pakutavate võimaluste ärakasutamist, et tema käsutuses olevad vahendid on selgelt ebapiisavad, et kriisiga toime tulla.
2. Mõjutatud liikmesriigi poliitilised võimuorganid teavitavad solidaarsusklausli jõustamisest nõukogu eesistujariiki. Solidaarsusklausli jõustamisest teavitatakse ERCC kaudu ka Euroopa Komisjoni presidenti.
Artikkel 5
Liidu tasandi kord hädaolukordadele reageerimiseks
1. Kui solidaarsusklausel on jõustatud, tagab nõukogu solidaarsusklausli jõustamisele järgneva liidu reaktsiooni poliitilise ja strateegilise juhtimise, võttes täiel määral arvesse komisjoni ja kõrge esindaja pädevusi. Sel eesmärgil aktiveerib nõukogu eesistujariik viivitamata IPCR-korra, kui seda ei ole veel tehtud, ning teavitab seeläbi kõiki liikmesriike solidaarsusklausli jõustamisest.
2. Samal ajal ja kooskõlas artikli 1 lõikega 3 teevad komisjon ning kõrge esindaja järgmist:
a)
teevad kindlaks kõik asjaomased liidu vahendid, mis võivad kõige paremini aidata asjaomasele kriisile reageerida, sealhulgas sektoripõhised, operatiiv-, poliitilised või finantsvahendid ja -struktuurid, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, mis on nende vahenditega ette nähtud;
b)
teevad Euroopa Liidu sõjalise staabi toetusel kindlaks sõjalised võimed, mis võivad kõige paremini aidata asjaomasele kriisile reageerida;
c)
teevad kindlaks liidu asutuste pädevusse kuuluvad vahendid ja ressursid, mis võivad kõige paremini aidata asjaomasele kriisile reageerida, ning teevad ettepaneku need kasutusele võtta;
d)
annavad nõukogule nõu, kas olemasolevad vahendid on piisavad, et aidata kriisist mõjutatud liikmesriiki pärast solidaarsusklausli jõustamist;
e)
koostavad kooskõlas käesoleva otsuse artikliga 6 korrapäraselt integreeritud olukorrateadlikkuse ja analüüsi aruandeid, et anda vajalikku teavet ja toetada poliitilise tasandi koordineerimis- ja otsustusprotsessi nõukogus.
3. Komisjon ja kõrge esindaja esitavad vajaduse korral ja vastavalt artikli 1 lõikele 3 nõukogule ettepanekuid, mis käsitlevad eelkõige järgmist:
a)
otsused selliste erimeetmete kohta, mis ei ole olemasolevate vahenditega ette nähtud;
b)
sõjalisi võimeid käsitlevad taotlused, mis ulatuvad olemasolevast kodanikukaitse korrast kaugemale, või
c)
liikmesriikide kiiret reageerimist toetavad meetmed.
4. IPCR-korra kasutamisel tagab nõukogu eesistujariik nõukogu lähenemise ja üldise liidu poliitilise tasandi reaktsiooni sidususe, sealhulgas meetmete ettepanekute väljatöötamisel ja ajakohastamisel, austades samal ajal komisjoni ja kõrge esindaja algatusõigust nende pädevusse kuuluvates valdkondades. Eesistujariiki toetavad ja nõustavad seejuures nõukogu peasekretariaat, komisjon ja Euroopa välisteenistus ning terrorirünnakute korral ELi terrorismivastase võitluse koordinaator. Sõltuvalt kriisist aitavad ÜVJP/ÜJKP valdkonna struktuurid ja liidu ametid vajaduse korral kaasa vastavalt asjakohastele liidu õiguse sätetele.
5. Nõukogu eesistujariik teavitab Euroopa Ülemkogu eesistujat ja Euroopa Parlamendi presidenti solidaarsusklausli jõustamisest ja kõigist olulistest arengutest.
6. Solidaarsusklausli jõustamise korral tegutseb ERCC koos liikmesriikide pädevate asutuste ja muude sidusrühmadega keskse ööpäevaringse liidu tasandi kontaktpunktina, piiramata olemasolevaid komisjoni ja kõrge esindaja kohustusi ja olemasolevate teabevõrkude kasutamist. ERCC soodustab integreeritud olukorrateadlikkuse ja analüüsi (ISAA) aruannete koostamist koostöös liidu vaatluskeskuse ja muude liidu kriisikeskustega kooskõlas käesoleva otsuse artikliga 6.
Artikkel 6
Integreeritud olukorrateadlikkuse ja analüüsi aruanded
ISAA aruanded koostatakse lähtuvalt nõukogu eesistujariigi poolt kindlaks määratud liidu poliitilise tasandi vajadustest ning need võimaldavad vastavalt IPCR-korrale anda strateegilise ülevaate nõukogus valitsevast olukorrast. Sellised aruanded koondavad kokku liikmesriikide, komisjoni, Euroopa välisteenistuse, asjaomaste liidu ametite ja asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide poolt vabatahtlikult esitatud kinnitatud teabe. Juhul kui klausel aktiveeritakse seoses terrorirünnakutega, toimub jälitusteabe hindamine ja ülevaadete tegemine eraldi olemasolevate kanalite kaudu.
Artikkel 7
Järkjärguline lõpetamine
Käesoleva otsuse kohase reageerimise järkjärgulisel lõpetamisel järgitakse sama menetlust, mis on sätestatud artikli 4 lõikes 2. Niipea kui solidaarsusklausli jõustamist soovinud liikmesriik leiab, et jõustamine ei ole enam vajalik, annab ta sellest märku.
Artikkel 8
Ohu hindamine liidu tasandil
1. Et aidata korrapäraselt hinnata liitu ähvardavaid ohte, võib Euroopa Ülemkogu vajaduse korral paluda komisjonil, kõrgel esindajal ja liidu asutustel koostada aruandeid konkreetsete ohtude kohta.
2. Need aruanded peavad põhinema üksnes asjaomaste liidu institutsioonide, organite ja asutuste poolt olemasolevate kordade alusel koostatud kättesaadavatel ohuhinnangutel ning liikmesriikide poolt vabatahtlikult esitatud teabel, et vältida topelttöö tegemist, välja arvatud juhul, kui Euroopa Ülemkogu on sätestanud teisiti. Vajaduse korral kaasatakse kõnealuste aruannete koostamisse ELi terrorismivastase võitluse koordinaator. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 346 lõike 1 punktile a ei ole ükski liikmesriik kohustatud andma informatsiooni, mille avalikustamist ta peab oma oluliste julgeolekuhuvide vastaseks.
Artikkel 9
Läbivaatamine
1. Käesoleval otsusel põhinev kord vaadatakse vastavalt kindlakstehtud vajadustele korrapäraselt läbi; läbivaatamine toimub igal juhul kõnealuse korra kasutamise lõpetamisele järgneva 12 kuu jooksul, et tagada oluliste küsimuste kindlakstegemine ja käsitlemine. Kord vaadatakse läbi nõukogus komisjoni ja kõrge esindaja koostatud ühise aruande alusel.
2. Käesoleva otsuse võib vajaduse korral läbi vaadata. Sellisel juhul abistab nõukogu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 222 lõikele 3 poliitika- ja julgeolekukomitee ja sisejulgeolekualase operatiivkoostöö alaline komitee.
3. Vajaduse korral võib nõukogu IPCR-korda kohandada, eelkõige selleks, et käsitleda vajadusi, mille nõukogu on kõnealuse korra või käesoleva otsuse läbivaatamisel kindlaks teinud.
Artikkel 10
Finantsmõju
Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud rahalised vahendid võetakse kasutusele kulude kokkulepitud aastaste ülemmäärade piires ja kehtivate liidu õigusaktide reguleerimisala raames, järgides sealjuures mitmeaastase finantsraamistiku aastaseid ülemmäärasid.
Artikkel 11
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Luxembourg, 24. juuni 2014