РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1163/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 22 октомври 2014 година
относно надзорните такси
(ЕЦБ/2014/41)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3, втора алинея, член 30 и член 33, параграф 2, втора алинея от него,
като взе предвид публичната консултация и анализа, проведени в съответствие с член 30, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 установява единен надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО).
(2)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ за всички кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги във всички държави членки от еврозоната, както и в държави членки извън еврозоната, които установяват тясно сътрудничество с ЕЦБ. Правилата и процедурите, уреждащи сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ и с определените на национално равнище органи, са установени в Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (2).
(3)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено налагане на годишна надзорна такса от ЕЦБ на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Налаганите от ЕЦБ такси покриват, без да надхвърлят, разноските на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове 4 - 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(4)
Годишната надзорна такса следва да се състои от сума, която се плаща ежегодно от всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, и клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, над които се осъществява надзор в рамките на ЕНМ.
(5)
В рамките на ЕНМ надзорните отговорности на ЕЦБ и всеки НКО са разпределени въз основа на значимостта на поднадзорните лица.
(6)
ЕЦБ има пряка надзорна компетентност по отношение на значими кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове, установени в участващи държави членки, на значими кредитни институции, установени в неучастващи държави членки.
(7)
ЕЦБ осъществява надзор и над функционирането на ЕНМ, който включва всички кредитни институции, независимо дали са значими или по-малко значими. ЕЦБ притежава изключителна компетентност по отношение на всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, да издава лицензи на лица за осъществяване на дейност на кредитна институция, да отнема лицензи и да оценява придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия.
(8)
НКО носят отговорност за прекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да упражнява пряк надзор в конкретни случаи, когато това е необходимо за последователното прилагане на високи надзорни стандарти. При разпределяне на сумата, която подлежи на възстановяване чрез надзорните такси, между категориите значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица се взема предвид разделянето на надзорни отговорности в рамките на ЕНМ и свързаните с това разходи на ЕЦБ.
(9)
Съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 от ЕЦБ се изисква да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(10)
Съгласно член 30, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 таксите се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
(11)
Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки. Това означава, че когато кредитните институции са част от поднадзорна група, установена в участващите държави членки, на равнището на групата се изчислява и плаща една такса.
(12)
При изчисляване на годишната надзорна такса не следва да се вземат предвид дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки. Във връзка с това и с оглед на определянето на съответните фактори за таксата на поднадзорната група, се предоставят подконсолидирани данни за всички дъщерни предприятия и операции, контролирани от предприятието майка в участващите държави членки. Разходите за изготвянето на такива подконсолидирани данни обаче могат да бъдат високи и поради това поднадзорните лица следва да могат да изберат такса, изчислена въз основа на данни, предоставени на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, включително дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки, дори ако в резултат на това таксата е по-висока.
(13)
Институциите, посочени в член 2, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), са изключени от надзорните задачи, възложени на ЕЦБ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013, и поради това ЕЦБ няма да им налага такси.
(14)
Регламентът е акт с общо приложение, задължителен е в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки от еврозоната. Поради това той е подходящият правен инструмент за определяне на практическите ред и условия за изпълнението на член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(15)
В съответствие с член 30, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 настоящият регламент не засяга правото на НКО да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени надзорни задачи или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните указания - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително членове 6 и 12 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят:
а)
редът и условията за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, налагани по отношение на поднадзорните лица и поднадзорните групи;
б)
методологията и критериите за изчисляване на годишната надзорна такса, която се заплаща от всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група;
в)
процедурата за събирането от ЕЦБ на годишните надзорни такси.
2. Общата сума на годишните надзорни такси включва годишната надзорна такса по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група и на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, като се изчислява от ЕЦБ на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки.
Член 2
Определения
Освен ако е предвидено друго, за целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17), заедно със следните определения:
1.
„годишна надзорна такса“ е таксата, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група, изчислена в съответствие с реда и условията, предвидени в член 10, параграф 6;
2.
„годишни разходи“ са сумата, определена в съответствие с разпоредбите на член 5, която ЕЦБ възстановява посредством годишните надзорни такси за определен период на таксуване;
3.
„задължено лице за таксата“ е кредитната институция, заплащаща такса, или клонът, заплащащ такса, които са определени в съответствие с член 4 и до които е адресирано известието за таксата;
4.
„фактори за таксата“ са данните, отнасящи се до поднадзорно лице или поднадзорна група, определени в член 10, параграф 3, буква а), които се използват за изчисляване на годишната надзорна такса;
5.
„известие за таксата“ е известие, в което се посочва годишната надзорна такса, по което съответното задължено лице за таксата дължи плащане и което е издадено до това лице в съответствие с настоящия регламент;
6.
„кредитна институция, заплащаща такса“ е кредитна институция, установена в участваща държава членка;
7.
„клон, заплащащ такса“ е клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка;
8.
„период на таксуване“ означава календарна година;
9.
„първи период на таксуване“ е периодът от време между датата, на която ЕЦБ поема възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, и края на календарната година, през която ЕЦБ поема тези задачи;
10.
„група лица, заплащащи такса“ е i) поднадзорна група и ii) няколко клона, заплащащи такса, които се считат за един клон в съответствие с член 3, параграф 3;
11.
„държава членка“ е държава членка на Съюза;
12.
„общи активи“ са общата стойност на активите, определена в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). В случай на група лица, заплащащи такса, от общите активи се изключват дъщерни предприятия, установени в неучастващи държави членки и трети държави;
13.
„обща рискова експозиция“ по отношение на група лица, заплащащи такса, и на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от група лица, заплащащи такса, е сумата, определена на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и изчислена при прилагане на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4).
Член 3
Общо задължение за плащане на годишната надзорна такса
1. ЕЦБ налага годишна надзорна такса по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група за всеки период на таксуване.
2. Годишната надзорна такса за всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група ще бъде посочена в известието за таксата, което е издадено до задълженото лице и по което то дължи плащане. Задълженото лице за таксата е адресат на известието за таксата и на всяко известие или съобщение от ЕЦБ във връзка с надзорните такси. Задълженото лице за таксата има задължение за плащането на годишната надзорна такса.
3. Два или повече клона, заплащащи такса, установени от една и съща кредитна институция в една и съща участваща държава членка, се считат за един клон. Клонове, заплащащи такса, на една и съща кредитна институция, установени в различни участващи държави членки, не се считат за един клон.
4. За целите на настоящия регламент клоновете, заплащащи такса, се считат за обособени от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, установени в същата участваща държава членка.
Член 4
Задължено лице за таксата
1. Задълженото лице за таксата по отношение на годишната надзорна такса е:
а)
кредитната институция, заплащаща такса, в случай на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от поднадзорна група;
б)
клонът, заплащащ такса, в случай на клон, заплащащ такса, който не е обединен с друг клон, заплащащ такса;
в)
определено в съответствие с разпоредбите на параграф 2, в случай на поднадзорна група от лица, заплащащи такса.
2. Без да се засягат договореностите в рамките на групата лица, заплащащи такса, по отношение на разпределянето на разходите, групата лица, заплащащи такса, се счита за едно цяло. Всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за цялата група и уведомява ЕЦБ за това кое е задълженото лице за таксата. Задълженото лице за таксата трябва да е установено в участваща държава членка. Това уведомление се счита за валидно, само ако:
а)
в него са посочени наименованията на всички поднадзорни лица от групата, обхванати от уведомлението;
б)
е подписано от името на всички поднадзорни лица от групата;
в)
е получено от ЕЦБ най-късно до 1 юли всяка година, за да бъде взето предвид за издаването на известието за таксата по отношение на следващия период на таксуване.
Ако ЕЦБ получи навреме повече от едно уведомление за група лица, заплащащи такса, предимство има уведомлението, което е получено от ЕЦБ най-близо до, но преди крайния срок.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ си запазва правото да определи задълженото лице за таксата.
ЧАСТ II
РАЗНОСКИ И РАЗХОДИ
Член 5
Годишни разходи
1. Основата за определяне на годишните надзорни такси са годишните разходи, като те се възстановяват чрез плащането на тези годишни надзорни такси.
2. Сумата на годишните разходи се определя въз основа на сумата на годишните разноски, състоящи се от разноските, направени от ЕЦБ през съответния период на таксуване, които са свързани пряко или косвено с надзорните ѝ задачи.
Общата сума на годишните надзорни такси покрива, но без да надхвърля, направените от ЕЦБ разноски, свързани с надзорните ѝ задачи, през съответния период на таксуване.
3. При определяне на годишните разходи ЕЦБ взема предвид:
а)
суми от такси, отнасящи се до предходни периоди на таксуване, които не са били събираеми;
б)
плащания за лихви, получени в съответствие с член 14;
в)
суми, получени или възстановени в съответствие с член 7, параграф 3.
Член 6
Оценяване и определяне на годишните разходи
1. Без да се засягат отчетните ѝ задължения съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, до края на всяка календарна година ЕЦБ изчислява прогнозните годишни разходи по отношение на периода на таксуване за следващата календарна година.
2. В срок до четири месеца след края на всеки период на таксуване ЕЦБ определя действителните годишни разходи за този период на таксуване.
3. Прогнозните годишни разходи и действителните годишни разходи служат като основа за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, посочена в член 9, параграф 1.
ЧАСТ III
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГОДИШНАТА НАДЗОРНА ТАКСА
Член 7
Нови поднадзорни лица или промяна в статута
1. Когато спрямо поднадзорно лице или поднадзорна група се осъществява надзор само за част от периода на таксуване, годишната надзорна такса се изчислява според броя на пълните месеци от периода на таксуване, за които спрямо поднадзорното лице или поднадзорната група се осъществява надзор.
2. Когато след решение на ЕЦБ с такова действие статутът на поднадзорно лице или поднадзорна група се промени от значимо/значима на по-малко значимо/значима или обратното, годишната надзорна такса се изчислява въз основа на броя на месеците, за които поднадзорното лице или поднадзорната група е било/била значимо или по-малко значимо лице/група на последния ден на месеца.
3. Когато сумата на наложената годишна надзорна такса се отклонява от сумата на таксата, изчислена в съответствие с параграф 1 или 2, ЕЦБ изплаща възстановяване на разликата на задълженото лице за таксата или издава допълнителна фактура, която се плаща от задълженото лице за таксата.
Член 8
Разделяне на годишните разходи между значими и по-малко значими поднадзорни лица
1. За да се изчисли годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, годишните разходи се разделят на две части, по една за всяка категория поднадзорни лица или поднадзорни групи, както следва:
а)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от значими поднадзорни лица;
б)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от по-малко значими поднадзорни лица.
2. Разделянето на годишните разходи в съответствие с параграф 1 се извършва въз основа на разходите, разпределени на съответните функционални звена, които извършват прекия надзор над значими поднадзорни лица и непрекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица.
Член 9
Сума на налаганите такси
1. Общата сума на налаганите от ЕЦБ годишни надзорни такси е сумата от:
а)
прогнозните годишни разходи за текущия период на таксуване, основани на одобрения бюджет за периода на таксуване;
б)
излишъка или дефицита от предходния период на таксуване, определен с приспадане на действителните годишни разходи, направени по отношение на предходния период на таксуване, от прогнозните годишни разходи, събрани през предходния период на таксуване.
2. ЕЦБ взема решение за общата сума, която да бъде събрана чрез годишните надзорни такси, за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, което се публикува на уебсайта ѝ до 30 април на съответния период на таксуване.
Член 10
Годишна надзорна такса, дължима по отношение на поднадзорни лица или поднадзорни групи
1. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи между отделните значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
2. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи между отделните по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
3. Факторите за таксата на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки се изчисляват въз основа на следното:
а)
факторите за таксата, използвани за определяне на годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице или всяка поднадзорна група, са размерът към референтната дата на:
i)
общите активи;
ii)
общата рискова експозиция. В случай на клон, заплащащ такса, общата рискова експозиция се счита за нула;
б)
данните относно факторите за таксата се определят и събират в съответствие с решение на ЕЦБ, в което са изложени приложимата методология и приложимите процедури. Това решение се публикува на уебсайта на ЕЦБ;
в)
за целите на изчисляването на факторите за таксата поднадзорните групи следва по правило да изключват активите на дъщерните предприятия, намиращи се в неучастващи държави членки и в трети държави. Поднадзорните групи могат да решат да не изключват тези активи при определянето на факторите за таксата;
г)
за поднадзорни лица или поднадзорни групи, които са класифицирани като по-малко значими въз основа на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, факторът за таксата на общите активи няма да надвишава 30 млрд. евро;
д)
относителната тежест, използвана по отношение на факторите за таксата, е:
i)
общи активи: 50 %;
ii)
обща рискова експозиция: 50 %.
4. Задължените лица за таксата предоставят факторите за таксата с референтна дата 31 декември на предходната година и подават изискуемите данни до съответния НКО за изчисляване на годишните надзорни такси от ЕЦБ до края на работното време на 1 юли на годината, следваща посочената референтна дата, или на следващия работен ден, ако 1 юли е неработен ден. В случай че поднадзорните лица изготвят годишните си отчети въз основа на годишно счетоводно приключване, което се отклонява от календарната година, задължените лица за таксата могат да предоставят фактори за таксата с референтна дата на годишното им счетоводно приключване. НКО подават тези данни до ЕЦБ в съответствие с процедури, които ще бъдат установени от ЕЦБ. Сумата на общите активи на всички задължени лица за таксата и сумата на обща рискова експозиция на всички задължени лица за таксата се публикуват на уебсайта на ЕЦБ.
5. В случай че задължено лице за таксата не предостави факторите за таксата, ЕЦБ определя факторите за таксата в съответствие с методологията, изложена в решението на ЕЦБ. Непредоставянето на факторите за таксата, посочено в параграф 4 от настоящия член, се счита за нарушение на настоящия регламент.
6. Изчисляването на годишната надзорна такса, дължима от всяко задължено лице за таксата, се извършва съгласно посоченото по-долу:
а)
годишната надзорна такса е сумата от минималния компонент на таксата и променливия компонент на таксата;
б)
минималният компонент на таксата се изчислява като фиксиран процент от общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, както е определено в съответствие с членове 8 и 9. За категорията на значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. За значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи с общи активи на стойност не по-голяма от 10 млрд. евро минималният компонент на таксата е наполовина. За категорията на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. Минималният компонент на таксата представлява долната граница на годишната надзорна такса за всяко задължено лице за таксата;
в)
променливият компонент на таксата е разликата между общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица, както е определено в съответствие с членове 8 и 9, и минималния компонент на таксата за същата категория. Променливият компонент на таксата се разпределя между задължените лица за индивидуалната такса във всяка категория според дела на всяко задължено лице за таксата в сумата на претеглените фактори за таксата на всички задължени лица за таксата, както са определени съгласно параграф 3.
ЕЦБ взема решение относно годишната надзорна такса, която се плаща от всяко задължено лице за такса, въз основа на извършеното в съответствие с предходните параграфи изчисление и на предоставените в съответствие с параграф 4 от настоящия член фактори за таксата. Годишната надзорна такса, която се плаща, ще бъде съобщена на задълженото лице за таксата посредством известието за таксата.
ЧАСТ IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С НКО
Член 11
Сътрудничество с НКО
1. ЕЦБ осъществява връзка с НКО, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, за да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички съответни кредитни институции и клонове. За тази цел ЕЦБ разработва и прилага подходящи средства за комуникация в сътрудничество с НКО.
2. НКО подпомагат ЕЦБ при налагане на таксите, ако ЕЦБ поиска това.
3. В случай на кредитни институции в участваща държава членка извън еврозоната, чието тясно сътрудничество с ЕЦБ не е спряно или прекратено, ЕЦБ издава указания до НКО на тази държава членка относно събирането на фактори за таксата и фактурирането на годишната надзорна такса.
ЧАСТ V
ФАКТУРИРАНЕ
Член 12
Известие за таксата
1. Известие за таксата се издава ежегодно от ЕЦБ до всяко задължено лице за таксата.
2. В известието за таксата се посочват начините, чрез които се плаща годишната надзорна такса. Задълженото лице за таксата изпълнява изискванията, посочени в известието за таксата по отношение на плащането на годишната надзорна такса.
3. Дължимата сума съгласно известието за таксата се плаща от задълженото лице за таксата в срок до 35 дни от датата на издаване на известието за таксата.
Член 13
Уведомяване относно известието за таксата
1. Задълженото лице за таксата има задължение да актуализира данните за контакт за подаването на известието за таксата и съобщава на ЕЦБ всяка промяна в данните за контакт (т.е. име, длъжност, структурно звено, адрес, имейл адрес, телефонен номер, номер на факс). Задълженото лице за таксата съобщава на ЕЦБ най-късно до 1 юли на всеки период на таксуване всяка промяна в данните за контакт. Тези данни за контакт се отнасят до физическо лице или за предпочитане до длъжност в рамките на организацията на задълженото лице за таксата.
2. ЕЦБ извършва уведомяване относно известието за таксата по някой от следните начини: а) по електронен път или чрез друго подобно средство за комуникация; б) по факс; в) чрез експресна куриерска услуга; г) чрез препоръчано писмо с обратна разписка; д) чрез връчване или доставяне на ръка. Известието за таксата се счита за действително, без да е подписано.
Член 14
Лихва в случай на неплащане
Без да се засягат другите средства за правна защита, с които ЕЦБ разполага, в случай на частично плащане, неплащане или неизпълнение на условията за плащане, посочени в известието за таксата, се начислява лихва на дневна база върху непогасената сума от годишната надзорна такса с лихвения процент по основните операции по рефинансиране на ЕЦБ плюс 8 процентни пункта от датата, на която е било дължимо плащането.
ЧАСТ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Санкции
В случай на нарушение на настоящия регламент ЕЦБ може да налага санкции на поднадзорните лица в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета (5), допълнен от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
Член 16
Преходни разпоредби
1. Известието за таксата за първия период на таксуване се издава заедно с известието за таксата за периода на таксуване 2015 година.
2. За да се даде възможност на ЕЦБ да започне да налага годишната надзорна такса, всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за групата и уведомява ЕЦБ до 31 декември 2014 г. за това кое е задълженото лице за таксата в съответствие с член 4, параграф 2.
3. В срок до 1 март 2015 г. задълженото лице за таксата предоставя за първи път посочените в член 13, параграф 1 данни.
Член 17
Доклад и преглед
1. В съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ представя всяка година на Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз, Европейската комисия и Еврогрупата доклад за предвижданото развитие на структурата и размера на годишните надзорни такси.
2. В срок до 2017 г. ЕЦБ извършва преглед на настоящия регламент, по-специално по отношение на методологията и критериите за изчисляване на налаганите на всяко поднадзорно лице и група годишни надзорни такси.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 22 октомври 2014 година.
EUROOPA KESKPANGA MÄÄRUS (EL) nr 1163/2014,
22. oktoober 2014,
järelevalvetasude kohta
(EKP/2014/41)
EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
võttes arvesse nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määrust (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga, (1) eelkõige selle artikli 4 lõike 3 teist lõiku, artiklit 30 ja artikli 33 lõike 2 teist lõiku,
võttes arvesse määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 30 lõike 2 kohaselt läbi viidud avalikku konsultatsiooni ja analüüsi,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EL) nr 1024/2013 luuakse ühtne järelevalvemehhanism, mis hõlmab Euroopa Keskpanka (EKP) ja riiklikke pädevaid asutusi.
(2)
Määruse (EL) nr 1024/2013 kohaselt vastutab EKP ühtse järelevalvemehhanismi tõhusa ja järjepideva toimimise eest euroala liikmesriikide ja EKPga tihedat koostööd tegevate euroalaväliste liikmesriikide krediidiasutuste, finantsvaldusettevõtjate ja segafinantsvaldusettevõtjate suhtes. Eeskirjad ja menetlused, mis reguleerivad EKP ja riiklike pädevate asutuste omavahelist koostööd ühtse järelevalvemehhanismi raames ning nende koostööd riiklike määratud asutustega, on sätestatud Euroopa Keskpanga määruses (EL) nr 468/2014 (EKP/2014/17) (2).
(3)
Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 30 kohaselt nõuab EKP osalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutustelt ja mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse poolt osalevas liikmesriigis asutatud filiaalidelt iga-aastase järelevalvetasu maksmist. EKP poolt nõutavad tasud peaksid katma EKP-le määruse (EL) nr 1024/2013 artiklite 4-6 alusel antud ülesannetega seoses tekkinud kulud, ning neid kulusid mitte ületama.
(4)
Iga-aastane järelevalvetasu peaks seega koosnema osalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutuste ja mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse poolt osalevas liikmesriigis asutatud filiaalide, mille üle teostatakse järelevalvet ühtse järelevalvemehhanismi raames, igal aastal makstavast summast.
(5)
Ühtses järelevalvemehhanismis jagatakse EKP ja iga riikliku pädeva asutuse järelevalveülesanded vastavalt järelevalve alla kuuluvate üksuste olulisusele.
(6)
EKP otsene järelevalvepädevus hõlmab osalevas liikmesriigis asutatud olulisi krediidiasutusi, finantsvaldusettevõtjaid ja segafinantsvaldusettevõtjaid ning mitteosalevas liikmesriigis asutatud oluliste krediidiasutuste osalevas liikmesriigis asuvaid filiaale.
(7)
Samuti teostab EKP järelvaadet nii olulisi kui vähem olulisi krediidiasutusi hõlmava ühtse järelevalvemehhanismi toimimise üle. EKP ainupädevuses on tegevusloa andmine, tegevusloa kehtetuks tunnistamine ning olulise osaluse omandamise ja võõrandamise hindamine kõikide osalevates liikmesriikides asutatud krediidiasutuste osas.
(8)
Riiklikud pädevad asutused vastutavad järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste otsese järelevalve eest, ilma et see piiraks EKP volitusi teostada otsest järelevalvet teatud erijuhtudel, kui see on vajalik kõrgete järelevalvestandardite järjepideva kohaldamise tagamiseks. Järelevalvetasude kaudu kogutavate summade jagamisel järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste liikide vahel võetakse arvesse järelevalveülesannete jaotust ühtses järelevalvemehhanismis ning EKP-le sellega seonduvalt tekkinud kulusid.
(9)
Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 33 lõike 2 kohaselt peab EKP avaldama määrustes ja otsustes talle määrusega (EL) nr 1024/2013 antud ülesannete täitmise üksikasjaliku tegevuskorra.
(10)
Määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 30 lõike 3 kohaselt arvutatakse tasud objektiivsete kriteeriumide alusel, pidades silmas asjaomase krediidiasutuse olulisust ja riskiprofiili, sealhulgas selle riskiga kaalutud vara.
(11)
Tasud arvutatakse osalevates liikmesriikides kõige kõrgemal konsolideerimistasemel. See tähendab, et krediidiasutuste puhul, mis on osalevas liikmesriigis asutatud järelevalve alla kuuluva grupi liikmed, arvutatakse ja makstakse üks tasu grupi tasandil.
(12)
Iga-aastase järelevalvetasu arvutamisel ei tohiks arvesse võtta mitteosalevates liikmesriikides asutatud tütarettevõtteid. Selles osas ning selleks, et määratleda järelevalve alla kuuluva grupi tasutegurid, tuleks esitada allkonsolideeritud andmed kõikide emaettevõtte kontrolli all olevate tütarettevõtete ja tegevuste kohta osalevates liikmesriikides. Selliste allkonsolideeritud andmete esitamisega seonduvad kulud võivad olla suured. Seetõttu peaks järelevalve alla kuuluvatel üksustel olema võimalus valida meetod, mille kohaselt arvutatakse tasu osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel (sealhulgas mitteosalevates liikmesriikides asutatud tütarettevõtted), ning seda ka juhul, kui sellisel viisil arvutatud tasu oleks suurem.
(13)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL (3) artikli 2 lõikes 5 osutatud asutused on EKP-le määrusega (EL) nr 1024/2013 antud järelevalveülesannete täitmisest vabastatud ning seetõttu EKP neilt tasu ei nõua.
(14)
Määrust kohaldatakse üldiselt, see on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides euroala liikmesriikides. Seetõttu on määrus kohane õiguslik vahend määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 30 rakendamise praktiliseks korraldamiseks.
(15)
Kooskõlas määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 30 lõikega 5 ei piira käesolev määrus riiklike pädevate asutuste õigust nõuda tasusid kooskõlas siseriikliku õigusega, kui EKP-le ei ole antud vastavaid järelevalveülesandeid, või seoses kuludega, mis kaasnevad EKPga tehtava koostöö ning EKP abistamisega ning tema antud juhiste järgi tegutsemisega, kooskõlas asjakohase liidu õigusega ning vastavalt määruse (EL) nr 1024/2013, sealhulgas artiklite 6 ja 12 rakendamiseks ettenähtud korrale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I OSA
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese ja kohaldamisala
1. Käesolevas määruses sätestatakse:
a)
järelevalve alla kuuluvate üksuste ja gruppide kohta nõutavate iga-aastaste järelevalvetasude kogusumma arvutamise kord;
b)
iga järelevalve alla kuuluva üksuse ja iga järelevalve alla kuuluva grupi makstava iga-aastase järelevalvetasu arvutamise metoodika ja kriteeriumid;
c)
EKP poolt iga-aastaste järelevalvetasude kogumise kord.
2. Iga-aastaste järelevalvetasude kogusumma koosneb iga järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või grupi ja järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või grupi iga-aastasest järelevalvetasust ning arvutatakse EKP poolt osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel.
Artikkel 2
Mõisted
Kui ei ole sätestatud teisiti, kasutatakse käesolevas määruses määrustes (EL) nr 1024/2013 ja (EL) nr 468/2014 (EKP/2014/17) sisalduvaid mõisteid ning järgmisi mõisteid:
1) „iga-aastane järelevalvetasu” (annual supervisory fee)- iga järelevalve alla kuuluva üksuse ja iga järelevalve alla kuuluva grupi kohta makstav tasu, mis arvutatakse artikli 10 lõikes 6 sätestatud korra kohaselt;
2) „iga-aastased kulud” (annual costs)- kooskõlas artikli 5 sätetega kindlaks määratud summa, mis kaetakse EKP poolt konkreetsel tasuperioodil kogutud iga-aastaste järelevalvetasude arvelt.
3) „tasuvõlgnik” (fee debtor)- tasu maksev krediidiasutus või tasu maksev filiaal, mis on kindlaks määratud kooskõlas artikliga 4 ja millele esitatakse tasu maksmise teade;
4) „tasutegurid” (fee factors)- artikli 10 lõike 3 punktis a määratletud järelevalve alla kuuluva üksuse või grupi andmed, mille põhjal arvutatakse iga-aastane järelevalvetasu;
5) „tasu maksmise teade” (fee notice)- käesoleva määruse kohaselt tasuvõlgnikule väljastatud teade, milles täpsustatakse asjaomase tasuvõlgniku poolt makstav iga-aastane tasu;
6) „tasu maksev krediidiasutus” (fee-paying credit institution)- osalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutus;
7) „tasu maksev filiaal” (fee-paying branch)- mitteosalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse poolt osalevas liikmesriigis asutatud filiaal;
8) „tasuperiood” (fee period)- kalendriaasta;
9) „esimene tasuperiood” (first fee period)- ajavahemik alates päevast, mil EKP võtab endale määrusega (EL) nr 1024/2013 antud ülesanded, kuni asjaomase kalendriaasta lõpuni;
10) „tasu maksvate üksuste grupp” (group of fee-paying entities)- i) järelevale alla kuuluv grupp ja ii) tasu maksvad filiaalid, mida käsitletakse ühe filiaalina kooskõlas artikli 3 lõikega 3;
11) „liikmesriik” (Member State)- Euroopa Liidu liikmesriik;
12) „varade koguväärtus”- varade koguväärtus vastavalt määruse (EL) nr 468/2014 (EKP/2014/17) artiklile 51. Tasu maksvate üksuste grupi puhul ei hõlma varade koguväärtus mitteosalevates liikmesriikides ja kolmandates riikides asutatud tütarettevõtjaid;
13) „koguriskipositsioon” (total risk exposure)- tasu maksvate üksuste grupi ja tasu maksvate üksuste gruppi mittekuuluva tasu maksva krediidiasutuse jaoks kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 575/2013 (4) artikli 92 lõikega 3 osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel arvutatud summa.
Artikkel 3
Iga-aastase järelevalvetasu maksmise üldine kohustus
1. EKP nõuab iga-aastast järelevalvetasu iga järelevalve alla kuuluva üksuse ja iga järelevalve alla kuuluva grupi kohta igal tasuperioodil.
2. Iga järelevalve alla kuuluva üksuse ja järelevalve alla kuuluva grupi iga-aastane järelevalvetasu sätestatakse tasuvõlgnikule esitatavas tasu maksmise teates, mille tasuvõlgnik peab tasuma. Tasuvõlgnik on tasu maksmise teate ja järelevalvetasusid käsitleva mis tahes EKP teate või avalduse adressaadiks. Tasuvõlgnik vastutab iga-aastase järelevalvetasu tasumise eest.
3. Sama krediidiasutuse poolt samas osalevas liikmesriigis asutatud kaht või enamat tasu maksvat filiaali käsitatakse ühe filiaalina. Ühe krediidiasutuse tasu maksvaid filiaale, mis on asutatud eri osalevates liikmesriikides, ei käsitata ühe filiaalina.
4. Ühes osalevas liikmesriigis asutatud krediidiasutuse tasu maksvaid filiaale käsitatakse käesoleva määruse tähenduses tütarettevõtjatest eraldi olevaina.
Artikkel 4
Tasuvõlgnik
1. Iga-aastase järelevalvetasu kontekstis on tasuvõlgnik:
a)
järelevalve alla kuuluvasse gruppi mittekuuluva tasu maksva krediidiasutuse puhul tasu maksev krediidiasutus;
b)
teise tasu maksva filiaaliga mitteseotud tasu maksva filiaali puhul tasu maksev filiaal;
c)
järelevalve alla kuuluva tasu maksvate üksuste grupi puhul määratakse tasuvõlgnik kindlaks vastavalt lõike 2 sätetele.
2. Ilma et see piiraks tasu maksvate üksuste grupi sisest kulude jaotamise korraldust, käsitatakse tasu maksvate üksuste gruppi ühe üksusena. Iga tasu maksvate üksuste grupp määrab kogu grupi tasuvõlgniku ning teavitab EKPd sellest tasuvõlgnikust. Tasuvõlgnik määratakse osalevas liikmesriigis. Asjaomast teadet loetakse kehtivaks vaid juhul, kui
a)
teade sisaldab teatega hõlmatud järelevalve alla kuuluva grupi kõikide tasu maksvate üksuste nimesid;
b)
teade on allkirjastatud grupi kõikide järevelvalve alla kuuluvate üksuste poolt;
c)
EKP saab teate kätte hiljemalt iga aasta 1. juuliks, et seda saaks arvesse võtta tasu maksmise teate koostamisel järgmiseks tasuperioodiks.
Kui EKP-le esitatakse tasu maksvate üksuste grupi kohta õigeaegselt enam kui üks teade, võetakse arvesse ajaliselt kõige hiljem EKPni jõudnud tähtaegne teade.
3. Ilma et see piiraks lõiget 2, jätab EKP endale tasuvõlgniku kindlaksmääramise õiguse.
II OSA
KULUD
Artikkel 5
Iga-aastased kulud
1. Iga-aastased kulud on iga-aastaste järelevalvetasude kindlaks määramise aluseks ning need kaetakse iga-aastastest järelevalvetasudest.
2. Iga-aastaste kulude summa määratakse kindlaks iga-aastaste kulutuste põhjal, mis hõlmab EKP-le otseselt või kaudselt järelevalveülesannete täitmisega kaasnevad kulud asjaomasel tasuperioodil.
Iga-aastaste järelevalvetasude kogusumma peab katma, kuid mitte ületama, EKP-le järelevalveülesannetega seoses asjaomasel tasuperioodil tekkinud kulud.
3. Iga-aastaste kulude arvutamisel arvestab EKP järgmisega:
a)
eelnevatel tasuperioodidel laekumata jäänud tasude summad;
b)
artikli 14 kohaselt laekunud intressimaksed;
c)
artikli 7 lõike 3 kohaselt laekunud või tagasi makstud summad.
Artikkel 6
Iga-aastaste kulude hindamine ja kindlaksmääramine
1. Ilma et see piiraks määruses (EL) nr 1024/2013 sätestatud EKP aruandekohustust, arvutab EKP iga kalendriaasta lõpuks iga-aastaste kulude hinnangulise suuruse järgmise kalendriaasta tasuperioodil.
2. Nelja kuu jooksul pärast iga tasuperioodi lõppu määrab EKP kindlaks iga-aastaste kulude tegeliku suuruse asjaomasel tasuperioodil.
3. Iga-aastaste kulude hinnanguline suurus ja tegelik suurus on artikli 9 lõikes 1 osutatud iga-aastaste kulude kogusumma arvutamise aluseks.
III OSA
IGA-AASTASE JÄRELEVALVETASU KINDLAKSMÄÄRAMINE
Artikkel 7
Uued järelevalve alla kuuluvad üksused või staatuse muutmine
1. Kui järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi üle teostatakse järelevalvet ainult tasuperioodi teatud aja jooksul, on iga-aastase järelevalvetasu arvutamise aluseks tasuperioodi täiskuude arv, mille jooksul järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi üle järelevalvet teostatakse.
2. Kui EKP vastava otsuse põhjal muudetakse järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi staatust olulisest vähem oluliseks või vähem olulisest oluliseks, on iga-aastase järelevalvetasu arvutamise aluseks kuude arv, mille viimase päeva seisuga oli järelevalve alla kuuluv üksus või järelevalve alla kuuluv grupp oluline või vähem oluline üksus või grupp.
3. Kui nõutav iga-aastase järelevalvetasu summa erineb lõigete 1 või 2 kohaselt arvutatud summast, teeb EKP tasuvõlgnikule tagasimakse või esitab talle täiendava arve, mille tasuvõlgnik peab tasuma.
Artikkel 8
Iga-aastaste kulude jagunemine järelevalve alla kuuluvate oluliste ja vähem oluliste üksuste vahel
1. Iga järelevalve alla kuuluva üksuse ja järelevalve alla kuuluva grupi kohta makstava iga-aastase järelevalvetasu arvutamiseks jagatakse iga-aastased kulud kummagi järelevalve alla kuuluva üksuse ja järelevalve alla kuuluva grupi liigi vahel kaheks järgmiselt:
a)
järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste poolt kaetavad iga-aastased kulud;
b)
järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste poolt kaetavad iga-aastased kulud.
2. Iga-aastased kulud jaotatakse vastavalt lõikele 1 järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste otsest järelevalvet ja järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste kaudset järelevalvet teostavate asjaomaste funktsioonide kantud kulude põhjal.
Artikkel 9
Nõutavad summad
1. EKP nõutava iga-aastase järelevalvetasu kogusumma koosneb:
a)
tasuperioodiks heaks kiidetud eelarve põhjal arvutatud jooksva tasuperioodi iga-aastaste kulude hinnangulisest suurusest;
b)
eelmise tasuperioodi mis tahes üle- või puudujäägist, mis määratakse kindlaks, lahutades eelmisel tasuperioodil määratletud iga-aastaste kulude hinnangulisest suurusest eelmise tasuperioodi iga-aastaste kulude tegeliku summa.
2. EKP määrab iga järelevalve alla kuuluva üksuse ja järelevalve alla kuuluva grupi liigi osas kindlaks iga-aastaste järelevalvetasude kaudu nõutava kogusumma ning avaldab selle oma veebilehel asjaomase tasuperioodi 30. aprilliks.
Artikkel 10
Järelevalve alla kuuluvate üksuste või järelevalve alla kuuluvate gruppide kohta makstav iga-aastane järelevalvetasu
1. Iga järelevalve alla kuuluva olulise üksuse või järelevalve alla kuuluva olulise grupi kohta makstav iga-aastane järelevalvetasu määratakse kindlaks, jagades järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate oluliste gruppide liikidelt nõutavad summad konkreetsete järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate oluliste gruppide vahel vastavalt nende tasuteguritele.
2. Iga järelevalve alla kuuluva vähem olulise üksuse või järelevalve alla kuuluva vähem olulise grupi kohta makstav iga-aastane järelevalvetasu määratakse kindlaks, jagades järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste gruppide liikidelt nõutavad summad konkreetsete järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste gruppide vahel vastavalt nende tasuteguritele.
3. Tasutegurid arvutatakse osalevate liikmesriikide kõrgeimal konsolideerimistasemel järgmiselt.
a)
Tasuteguriteks, mille põhjal määratakse kindlaks järelevalve alla kuuluva üksuse või järelevalve alla kuuluva grupi kohta makstav iga-aastane järelevalvetasu, on järgmised summad vaatluskuupäeva seisuga:
i)
varade koguväärtus;
ii)
koguriskipositsioon. Tasu maksva filiaali puhul on koguriskipositsioon null.
b)
Andmed tasutegurite kohta määratakse kindlaks ja kogutakse vastavalt EKP otsusele rakendatava metoodika ja korra kohta. Asjaomane otsus avaldatakse EKP veebilehel.
c)
Tasutegurite arvutamisel peaksid järelevalve alla kuuluvad grupid reeglina jätma arvesse võtmata mitteosalevates liikmesriikides ja kolmandates riikides asutatud tütarettevõtete vara. Järelevalve alla kuuluvad grupid võivad otsustada nimetatud vara tasutegurite määratlemisel arvesse võtta.
d)
Järelevalve alla kuuluvate üksuste või gruppide osas, kes on liigitatud vähem olulisteks määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 6 lõike 4 alusel, ei ületa varade koguväärtuse tasutegur 30 miljardit eurot.
e)
tasutegurite osakaalud on järgmised:
i)
varade koguväärtus: 50 %;
ii)
koguriskipositsioon: 50 %.
4. Tasuvõlgnikud koostavad tasutegurid vaatluskuupäeva, st eelmise aasta 31. detsembri seisuga ning esitavad vajalikud andmed iga-aastaste järelevalvetasude EKP-poolse arvutamise eest vastutavale riiklikule pädevale asutusele nimetatud vaatluskuupäevale järgneva aasta 1. juuli tööpäeva lõpuks või sellele järgneval tööpäeval, kui 1. juuli ei ole tööpäev. Kui järelevalve alla kuuluva üksuse majandusaasta aruanne koostatakse majandusaasta kohta, mis ei ühti kalendriaastaga, võib tasuvõlgnik esitada tasutegurid oma majandusaasta lõppkuupäeva seisuga. Riiklikud pädevad asutused edastavad andmed EKP-le EKP poolt kehtestatud korras. Kõikide tasuvõlgnike varade koguväärtuse ja kõikide tasuvõlgnike koguriskipositsioonide summad avaldatakse EKP veebilehel.
5. Kui tasuvõlgnik tasutegureid ei esita, määratleb EKP tasutegurid kooskõlas EKP otsuses sätestatud metoodikaga. Tasutegurite esitamata jätmist vastavalt lõikele 4 käsitletakse käesoleva määruse nõuete rikkumisena.
6. Iga tasuvõlgniku poolt makstav iga-aastane järelevalvetasu arvutatakse järgmiselt.
a)
Iga-aastane järelevalvetasu koosneb minimaalsest tasukomponendist ja muutuvast tasukomponendist.
b)
Minimaalne tasukomponent on kindlaksmääratud protsent iga järelevalve alla kuuluva üksuse ja järelevalve alla kuuluva grupi liigi iga-aastastest järelevalvetasudest, mis on arvutatud vastavalt artiklitele 8 ja 9. Järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja järelevalve alla kuuluvate oluliste gruppide liigi puhul on kindlaksmääratud protsent 10 %. See summa jagatakse võrdselt kõikide tasuvõlgnike vahel. Minimaalne tasukomponent poolitatakse järelevalve alla kuuluvate oluliste üksuste ja oluliste gruppide jaoks, kelle koguvara on 10 miljardit eurot või vähem. Järelevalve alla kuuluvate vähem oluliste üksuste ja vähem oluliste gruppide puhul on kindlaksmääratud protsent 10 %. See summa jagatakse võrdselt kõikide tasuvõlgnike vahel. Minimaalne tasukomponent moodustab iga tasuvõlgniku iga-aastase järelevalvetasu miinimumsumma.
c)
Muutuv tasukomponent on iga järelevalve alla kuuluva üksuse liigi vastavalt artiklitele 8 ja 9 arvutatud iga-aastaste järelevalvetasude ja sama liiki üksuste minimaalse tasukomponendi vahe. Muutuv tasukomponent jagatakse sama liiki tasuvõlgnike vahel vastavalt iga tasuvõlgniku osakaalule kõikide tasuvõlgnike lõike 3 kohaselt kindlaks määratud kaalutud tasutegurite summas.
Eeltoodud lõigete alusel teostatud arvutuste ning käesoleva artikli lõike 4 kohaselt esitatud tasutegurite põhjal otsustab EKP iga tasuvõlgniku poolt makstava iga-aastase järelevalvetasu summa. Iga-aastase järelevalvetasu summa on toodud tasuvõlgnikule edastatavas tasu maksmise teates.
IV OSA
KOOSTÖÖ RIIKLIKE PÄDEVATE ASUTUSTEGA
Artikkel 11
Koostöö riiklike pädevate asutustega
1. EKP võtab enne lõpliku tasumäära kohta otsuse tegemist ühendust riiklike pädevate asutustega tagamaks, et järelevalve oleks kõikide asjaomaste krediidiasutuste ja filiaalide jaoks kulutõhus ja mõistlikul tasemel. Koostöös riiklike pädevate asutustega töötab EKP sel eesmärgil välja ja rakendab asjakohase suhtluskanali.
2. EKP palvel osutavad riiklikud pädevad asutused EKP-le tasu sissenõudmisel abi.
3. Osalevas liikmesriigis, mille rahaühik ei ole euro, asutatud krediidiasutuste puhul, mille tihe koostöö EKPga ei ole katkenud ega lõppenud, annab EKP asjaomase liikmesriigi riiklikule pädevale asutusele juhised tasutegurite kogumiseks ja iga-aastase järelevalvetasu arve esitamiseks.
V OSA
ARVETE ESITAMINE
Artikkel 12
Tasu maksmise teade
1. EKP esitab tasuvõlgnikule igal aastal tasu maksmise teate.
2. Tasu maksmise teates täpsustatakse iga-aastase järelevalvetasu maksmise võimalusi. Tasuvõlgnik on kohustatud järgima tasu maksmise teates iga-aastase järelevalvetasu maksmise osas esitatud nõudeid.
3. Tasuvõlgnik tasub tasu maksmise teate alusel makstava summa 35 päeva jooksul alates tasu maksmise teate väljastamisest.
Artikkel 13
Tasu maksmise teate esitamine
1. Tasuvõlgnik vastutab tasu maksmise teate esitamiseks vajalike kontaktandmete ajakohasuse eest ning edastab EKP-le info kontaktandmete mis tahes muutuste kohta (st nimi, töökoht, organisatsiooniüksus, aadress, e-posti aadress, telefoninumber, faksinumber). Tasuvõlgnik edastab info kontaktandmete mis tahes muutuste kohta EKP-le hiljemalt iga tasuperioodi 1. juuliks. Nimetatud info hõlmab füüsilise isiku kontaktandmeid või tasuvõlgniku organisatsiooni ametikoha kontaktandmeid.
2. EKP esitab tasu maksmise teate mis tahes järgmisel viisil: a) elektrooniliselt või muude selliste suhtlusvahendite abil, b) faksi teel, c) kiirkulleriga, d) tähitud kirjaga ja vastuvõtmisteatega, e) isikliku kättetoimetamise teel. Tasu maksmise teade on kehtiv ka ilma allkirjata.
Artikkel 14
Viivis
Ilma et see piiraks muude EKP meetmete rakendamist, arvestatakse tasu osalise maksmise, maksmata jätmise või tasu maksmise teates sätestatud maksetingimuste rikkumise eest iga-aastase järelevalvetasu maksmata summalt alates võlgnevuse tekkimise kuupäevast igapäevast viivist, mille suuruseks on EKP põhiline refinantseerimismäär pluss 8 protsenti.
VI OSA
LÕPPSÄTTED
Artikkel 15
Sanktsioonid
Käesoleva määruse nõuete rikkumise korral võib EKP kehtestada järelevalve alla kuuluva üksuse suhtes sanktsioone vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2532/98, (5) mida täiendab määrus (EL) nr 468/2014 (EKP/2014/17).
Artikkel 16
Üleminekusätted
1. Tasu maksmise teade esimese tasuperioodi kohta esitatakse koos tasu maksmise teatega 2015. aasta tasuperioodi kohta.
2. EKP iga-aastase järelevalvetasu nõudmise võimaldamiseks määrab tasu maksvate üksuste grupp grupi tasuvõlgniku ning teavitab EKPd sellest tasuvõlgnikust 31. detsembriks 2014 kooskõlas artikli 4 lõikega 2.
3. Tasuvõlgnik esitab artikli 13 lõikes 1 osutatud andmed esmakordselt 1. märtsiks 2015.
Artikkel 17
Aruandlus ja läbivaatamine
1. EKP esitab kooskõlas määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 20 lõikega 2 kord aastas aruande Euroopa Parlamendile, Euroopa Liidu Nõukogule, Euroopa Komisjonile ja eurorühmale järelevalvetasude struktuuri ja suuruse kavandatava muutmise kohta.
2. EKP vaatab käesoleva määruse, eelkõige selles osas, mis puudutab järelevalve alla kuuluvatelt üksustelt ja gruppidelt nõutavate iga-aastaste järelevalvetasude arvutamise metoodikat ja kriteeriume, üle 2017. aastaks.
Artikkel 18
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja kõikides liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.
Frankfurt Maini ääres, 22. oktoober 2014