ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 240/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 януари 2014 година
относно Европейски кодекс на поведение за партньорство в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (1), и по-специално член 5, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на настоящия регламент е да се приеме Европейски кодекс на поведение с цел да се подпомогнат и улеснят държавите членки при организирането на партньорства по отношение на споразуменията за партньорство и програмите, които се осъществяват с подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР). Тези фондове понастоящем действат съгласно обща рамка и се наричат „европейски структурни и инвестиционни фондове“ (наричани по-нататък „ЕСИ фондове“).
(2)
Партньорството е отдавна утвърден принцип в работата на ЕСИ фондовете. То предполага тясно сътрудничество между публичните органи, икономическите и социалните партньори и организациите, представляващи гражданското общество на национално, регионално и местно ниво в рамките на целия програмен цикъл, състоящ се от изготвяне, изпълнение, мониторинг и оценка.
(3)
Избраните партньори следва да бъдат възможно най-представителни за съответните заинтересовани страни. Процедурите за подбор на партньорите следва да бъдат прозрачни и да отчитат различната институционална и нормативна уредба на държавите членки, както и съответната компетентност на национално и регионално равнище.
(4)
Партньорите следва да включват публични органи, икономически и социални партньори и организации, представляващи гражданското общество, включително работещите в областта на околната среда, организациите в рамките на определени общности и доброволческите организации, които могат да окажат съществено въздействие върху прилагането на споразумението за партньорство и програмите или значително да бъдат засегнати от тяхното изпълнение. Специално внимание следва да се обърне на включването на групи, които могат да бъдат засегнати от програмите, но трудно могат да повлияят върху тях, и по-специално на най-уязвимите и маргинализирани общности, които са изложени на най-голям риск от дискриминация или социално изключване, особено хората с увреждания, мигрантите и ромите.
(5)
При подбора на партньорите е необходимо да се вземат под внимание разликите между споразуменията за партньорство и програмите. Споразуменията за партньорство обхващат всички ЕСИ фондове, по които се предоставя подкрепа на дадена държава членка, докато програмите се отнасят единствено до съответните ЕСИ фондове, с чиято подкрепа се осъществяват. Партньорите по споразуменията за партньорство следва да бъдат партньорите, които имат отношение към планираното използване на всички ЕСИ фондове, докато по отношение на програмите е достатъчно партньорите да бъдат свързани с планираното използване само на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за съответната програма.
(6)
Партньорите следва да бъдат включени в изготвянето и прилагането на споразуменията за партньорство и програмите. За тази цел е необходимо да се установят основните принципи и добрите практики за осъществяването на навременен, задълбочен и прозрачен процес на консултации с партньорите относно анализа на предизвикателствата и потребностите, за които трябва да се търси решение, подбора на целите и приоритетите за преодоляването им, както и по отношение на координационните структури и споразуменията за многостепенно управление, необходими за ефективното изпълнение на политиките.
(7)
Партньорите следва да бъдат представени в мониторинговите комитети по програмите. Правилата за членство и процедурите на комитет следва да насърчават последователността и участието по отношение на програмирането и изпълнението, както и постигането на ясни и прозрачни работни договорености, а също и на навременни резултати и недопускане на дискриминация.
(8)
Чрез активното си участие в мониторинговите комитети партньорите следва да вземат участие в оценката на изпълнението на различните приоритети, в изготвянето на съответните доклади по програмите и, когато е необходимо, на поканите за представяне на предложения.
(9)
Постигането на ефективно партньорство следва да се улесни чрез подпомагане на съответните партньори да укрепят институционалния си капацитет за изготвяне и изпълнение на програмите.
(10)
Комисията следва да улесни обмена на добри практики, укрепването на институционалния капацитет и разпространението на резултатите сред държавите членки, управляващите органи и представителите на партньорите чрез създаването на мрежа за партньорски практики, която обхваща всички ЕСИ фондове.
(11)
Ролята на партньорите при изпълнението на споразуменията за партньорство, както и резултатите и ефективността на партньорството през програмния период следва да бъдат предмет на оценка от страна на държавите членки.
(12)
С цел да подпомогне и улесни държавите членки при организирането на партньорството Комисията следва да предостави примери за най-добрите практики на държавите членки в тази област,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава европейски кодекс на поведение за партньорство по отношение на споразуменията за партньорство и програмите, ползващи се с подкрепа от европейските структурни и инвестиционни фондове.
ГЛАВА II
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ ОТНОСНО ПРОЗРАЧНИТЕ ПРОЦЕДУРИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ
Член 2
Представителност на партньорите
Държавите членки гарантират, че партньорите, посочени в член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, са най-представителни за съответните заинтересовани страни и са избрани за надлежно упълномощени представители с оглед на тяхната компетентност, капацитета им за активно участие и съответното им равнище на представителство.
Член 3
Определяне на съответните партньори за споразумението за партньорство
1. По отношение на споразумението за партньорство държавите членки определят съответните партньори най-малко измежду следните организации:
а)
компетентни регионални, местни, градски и други публични органи, включително:
i)
регионални органи, национални представители на местните органи и местни органи, представляващи най-големите градове и градски зони, чиито правомощия са свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете;
ii)
национални представители на висши учебни заведения, институции, предоставящи образование и обучение, и научноизследователски центрове, свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете;
iii)
други национални публични органи, които отговарят за прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, и по-специално органи, насърчаващи равното третиране, предвидено в Директива 2000/43/ЕО на Съвета (2), Директива 2004/113/ЕО на Съвета (3) и Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4);
б)
икономически и социални партньори, включително:
i)
признати на национално равнище организации на социалните партньори, по-специално общопрофилни междуотраслови организации и секторни организации в сектори, свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете;
ii)
национални търговски камари и стопански сдружения, които представляват общия интерес на различните промишлености и отрасли и чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, с цел да се гарантира балансирано представителство на големи, средни, малки и микропредприятия, както и представители на социалната икономика;
в)
организации, представляващи гражданското общество, като например партньори с дейност в областта на околната среда, неправителствени организации и организации, насърчаващи социалното приобщаване, равенството между мъжете и жените и недопускането на дискриминация, включително:
i)
органи, чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете и с прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, въз основа на тяхната представителност и като се вземат предвид географският и тематичният обхват, управленският капацитет, експертният опит и иновативните подходи;
ii)
други организации или групи, които са засегнати или има вероятност да бъдат засегнати в значителна степен от прилагането на ЕСИ фондовете, по-специално групите, които се смятат за изложени на риск от дискриминация и социално изключване.
2. Когато публичните органи, икономическите и социалните партньори и организациите, представляващи гражданското общество, са формирали обединение на организации с цел да прегрупират интересите си и да улеснят участието си в дадено партньорство, те може да определят само един представител, който да представя възгледите на това обединение в рамките на партньорството.
Член 4
Определяне на съответните партньори за програмите
1. По отношение на всяка програма държавите членки определят съответните партньори най-малко измежду следните организации:
а)
компетентни регионални, местни, градски и други публични органи, включително:
i)
регионални органи, национални представители на местните органи и местни органи, представляващи най-големите градове и градски зони, чиито правомощия са свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата;
ii)
национални или местни представители на висши учебни заведения, институции, предоставящи образование, обучение и консултантски услуги, както и научноизследователски центрове, чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата;
iii)
други публични органи, които отговарят за прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, и чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата, и по-специално органи, насърчаващи равното третиране, предвидено в Директива 2000/43/ЕО, Директива 2004/113/ЕО и Директива 2006/54/ЕО;
iv)
други органи на национално, регионално или местно равнище и органи, представляващи области, в които се реализират интегрирани териториални инвестиции и стратегии за местно развитие, финансирани от програмата;
б)
икономически и социални партньори, включително:
i)
признати на национално или регионално равнище организации на социалните партньори, по-специално общопрофилни междуотраслови организации и секторни организации в сектори, свързани с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата;
ii)
национални или регионални търговски камари и стопански сдружения, които представляват общия интерес на различните промишлености или отрасли, с цел да се гарантира балансирано представителство на големи, средни, малки и микропредприятия, както и представители на социалната икономика;
iii)
други аналогични органи на национално или регионално равнище;
в)
организации, представляващи гражданското общество, като например партньори с дейност в областта на околната среда, неправителствени организации и организации, насърчаващи социалното приобщаване, равенството между мъжете и жените и недопускането на дискриминация, включително:
i)
органи, чиято дейност е свързана с планираното използване на ЕСИ фондовете, по които се предоставя подкрепа за програмата, както и с прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 4 - 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, въз основа на тяхната представителност и като се вземат предвид географският и тематичният обхват, управленският капацитет, експертният опит и иновативните подходи;
ii)
органи, представляващи местните групи за действие, посочени в член 34, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
iii)
други организации или групи, които са засегнати или има вероятност да бъдат засегнати в значителна степен от прилагането на ЕСИ фондовете; по-специално групите, които се смятат за изложени на риск от дискриминация и социално изключване.
2. По отношение на програмите за европейско териториално сътрудничество държавите членки могат да включат в партньорството:
i)
европейските групи за териториално сътрудничество, действащи в съответните трансгранични или транснационални програмни райони;
ii)
органи или организации, които участват в разработването или прилагането на макрорегионална стратегия или стратегия за морските басейни в програмния район, включително координиращите организации на приоритетните области за макрорегионалните стратегии.
3. Когато публичните органи, икономическите и социалните партньори и организациите, представляващи гражданското общество, са формирали обединение на организации, те може да определят само един представител, който да представя възгледите на това обединение в рамките на партньорството.
ГЛАВА III
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И ДОБРИ ПРАКТИКИ ЗА УЧАСТИЕТО НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ В ИЗГОТВЯНЕТО НА СПОРАЗУМЕНИЕТО ЗА ПАРТНЬОРСТВО И НА ПРОГРАМИТЕ
Член 5
Консултации със съответните партньори при изготвянето на споразумението за партньорство и на програмите
1. За да се гарантира прозрачно и ефективно участие на съответните партньори, държавите членки и управляващите органи провеждат консултации със социалните партньори относно процеса и графика на изготвяне на споразумението за партньорство и на програмите, като им предоставят пълна информация за съдържанието на тези документи и за всички изменения по тях.
2. По отношение на консултациите със съответните партньори държавите членки вземат предвид необходимостта от:
а)
навременно оповестяване на съответната информация и осигуряване на лесен достъп до нея;
б)
осигуряване на достатъчно време за партньорите да анализират и представят коментари по основните проектодокументи, както и по проектите на споразумението за партньорство и на програмите;
в)
осигуряване на механизми, чрез които партньорите да могат да задават въпроси, да представят своя принос и да получават информация за начина, по който техните предложения са били взети предвид;
г)
разпространяване на резултатите от консултациите.
3. По отношение на програмите за развитие на селските райони държавите членки вземат предвид ролята на националните мрежи за селски райони, създадени в съответствие с член 54 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), наред с участието на съответните партньори.
4. Когато между различните нива на управление под националното равнище са сключени официални споразумения, държавата членка взема предвид тези споразумения за многостепенно управление в съответствие със своята институционална и нормативна уредба.
Член 6
Изготвяне на споразумението за партньорство
В съответствие със своята институционална и нормативна уредба държавите членки включват съответните партньори в изготвянето на споразумението за партньорство, по-специално по отношение на:
а)
анализа на различията, потребностите на развитието и възможността за растеж спрямо тематичните цели, включително посочените в съответните препоръки за отделните държави;
б)
обобщенията на предварителните условия на програмите и основните констатации от всички предварителни оценки на споразумението за партньорство, предприети по инициатива на държавата членка;
в)
подбора на тематичните цели, ориентировъчното разпределение на средствата от ЕСИ фондовете и основните резултати, които се очакват от тях;
г)
списъка с програмите, както и механизмите на национално и регионално равнище, чрез които се гарантира координация както между отделните ЕСИ фондове, така и между тях и други инструменти за финансиране на национално равнище, на равнището на Съюза и в рамките на Европейската инвестиционна банка;
д)
механизмите за осигуряване на интегриран подход към използването на ЕСИ фондовете за целите на териториалното развитие на градските, селските и крайбрежните и рибарските райони и районите с особени териториални характеристики;
е)
механизмите за осигуряване на интегриран подход към разрешаването на специфичните нужди на най-силно засегнатите от бедност географски райони или на целевите групи, изложени на най-голям риск от дискриминация или изключване, със специална насоченост към маргинализираните общности;
ж)
прилагането на хоризонталните принципи, посочени в членове 5, 7 и 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Член 7
Информация относно участието на съответните партньори в споразумението за партньорство
По отношение на споразумението за партньорство държавите членки предоставят най-малко следната информация:
а)
списъка с партньорите, участващи в изготвянето на споразумението за партньорство;
б)
действията, предприети за осигуряване на активно участие на партньорите, включително действия, предприети по отношение на достъпността, по-специално по отношение на хората с увреждания;
в)
ролята на партньорите при изготвянето на споразумението за партньорство;
г)
резултатите от консултациите с партньорите и описание на техния принос при изготвянето на споразумението за партньорство.
Член 8
Изготвяне на програмите
В съответствие със своята институционална и нормативна уредба държавите членки включват съответните партньори в изготвянето на програмите, по-специално по отношение на:
а)
анализа и установяването на нуждите;
б)
определянето или избора на приоритетите и свързаните с тях специфични цели;
в)
отпускането на финансиране;
г)
определянето на конкретни показатели за програмите;
д)
прилагането на общите принципи, посочени в членове 7 и 8 от Регламент (ЕС) № 1303/2013;
е)
състава на мониторинговите комитети.
Член 9
Информация относно участието на съответните партньори в програмите
По отношение на програмите държавите членки предоставят най-малко следната информация:
а)
предприетите действия за осигуряване на участие на съответните партньори в изготвянето на програмите и техните изменения;
б)
планираните действия за осигуряване на участие на партньорите в изпълнението на програмите.
ГЛАВА IV
ДОБРИ ПРАКТИКИ ОТНОСНО ФОРМУЛИРАНЕТО НА ПРАВИЛАТА ЗА ЧЛЕНСТВО И ВЪТРЕШНИТЕ ПРОЦЕДУРИ НА МОНИТОРИНГОВИТЕ КОМИТЕТИ
Член 10
Правила за членство в мониторинговите комитети
1. При формулирането на правилата за членство в мониторинговия комитет държавите членки вземат предвид партньорите, които са участвали в изготвянето на програмите, като имат за цел да насърчават равенството между мъжете и жените и недискриминацията.
2. По отношение на мониторинговите комитети по програмите за европейско териториално сътрудничество партньорите по междурегионалните и транснационалните програми за сътрудничество могат да бъдат представлявани от обединения на организации на равнището на Съюза или на транснационално равнище. Държавите членки могат да включат партньорите в подготовката на работата на мониторинговия комитет, по-специално чрез участието им в координационни комитети на национално равнище, организирани в участващите държави членки.
Член 11
Процедурен правилник на мониторинговия комитет
При изготвянето на процедурния правилник мониторинговите комитети вземат предвид следното:
а)
правото на глас на членовете;
б)
предизвестието за провеждане на заседанията и за предаване на документацията, което по правило е не по-кратко от 10 работни дни;
в)
условията за публикуване на подготвителните документи, представени на мониторинговите комитети, и за достъп до тях;
г)
процедурата за приемане, публикуване и достъп до протоколите от заседанията;
д)
условията за създаването и дейността на работните групи в рамките на мониторинговите комитети;
е)
разпоредбите относно конфликт на интереси за партньори, участващи в мониторинга, оценката и изготвянето на поканите за представяне на предложения;
ж)
условията, принципите и правилата за възстановяване на суми, възможностите за изграждане на капацитет и използването на техническа помощ.
ГЛАВА V
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И ДОБРИ ПРАКТИКИ ОТНОСНО УЧАСТИЕТО НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ В ИЗГОТВЯНЕТО НА ПОКАНИ ЗА ПРЕДСТАВЯНЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЯ И ДОКЛАДИ ЗА НАПРЕДЪКА, КАКТО И В МОНИТОРИНГА И ОЦЕНКАТА НА ПРОГРАМИТЕ
Член 12
Задължения, свързани със защита на данните, поверителност и конфликт на интереси
Държавите членки гарантират, че партньорите, участващи в изготвянето на покани за представяне на предложения и доклади за напредъка, както и в мониторинга и оценката на програмите, са запознати със своите задължения, свързани със защита на личните данни, поверителност и конфликт на интереси.
Член 13
Участие на съответните партньори в изготвянето на покани за представяне на предложения
Управляващите органи вземат подходящи мерки за избягване на евентуален конфликт на интереси в случаите, в които съответните партньори участват в изготвянето на покани за представяне на предложения или в тяхната оценка.
Член 14
Участие на съответните партньори в изготвянето на доклади за напредъка
Държавите членки включват съответните партньори в изготвянето на докладите за напредъка по изпълнението на споразумението за партньорство, посочени в член 52 от Регламент (ЕС) № 1303/2013, по-специално по отношение на оценката на ролята на партньорите за изпълнението на споразумението за партньорство и прегледа на предоставените от тях становища по време на консултациите, включително, когато е целесъобразно, описание на начина, по който становищата на партньорите са били взети предвид.
Член 15
Участие на съответните партньори в мониторинга на програмите
Управляващите органи включват партньорите в работата на мониторинговия комитет и неговите работни групи, в оценката на изпълнението на програмата, включително по отношение на заключенията от прегледа на изпълнението, както и в изготвянето на годишните доклади за изпълнението на програмите.
Член 16
Участие на съответните партньори в оценката на програмите
1. Управляващите органи включват съответните партньори в работата по оценката на програмите в рамките на мониторинговите комитети и, когато е целесъобразно, в работата на специалните работни групи, създадени за тази цел от мониторинговите комитети.
2. Управляващите органи по програмите по Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ) и Кохезионния фонд провеждат консултации с партньорите относно докладите, в които са обобщени констатациите от оценките, извършени през програмния период в съответствие с член 114, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
ГЛАВА VI
ПРИМЕРНИ ОБЛАСТИ, ТЕМИ И ДОБРИ ПРАКТИКИ ОТНОСНО ИЗПОЛЗВАНЕТО НА ЕСИ ФОНДОВЕТЕ С ЦЕЛ УКРЕПВАНЕ НА ИНСТИТУЦИОНАЛНИЯ КАПАЦИТЕТ НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАРТНЬОРИ И НА РОЛЯТА НА КОМИСИЯТА ЗА РАЗПРОСТРАНЕНИЕТО НА ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 17
Укрепване на институционалния капацитет на съответните партньори
1. Управляващият орган разглежда необходимостта от използване на техническа помощ за укрепване на институционалния капацитет на партньорите, по-специално по отношение на местни органи, икономически и социални партньори и неправителствени организации с малък мащаб, които да бъдат подпомогнати, за да могат ефективно да участват в изготвянето, изпълнението, мониторинга и оценката на програмите.
2. Подкрепата по параграф 1 може да бъде под формата на, inter alia, специални работни срещи, обучения, структури за координация и мрежови структури или принос за покриване на разходите за участието в заседанията, свързани с изготвянето, изпълнението, мониторинга и оценката на програмата.
3. По отношение на програмите за развитие на селските райони подкрепата по параграф 1 може да бъде предоставена чрез националната мрежа за селските райони, създадена в съответствие с член 54 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
4. Що се отнася до програмите по линия на ЕСФ, управляващите органи в по-слабо развитите региони, в регионите в преход или в държавите членки, отговарящи на условията за получаване на подкрепа от Кохезионния фонд, гарантират, че в зависимост от нуждите по линия на ЕСФ ще бъдат заделени съответни ресурси за дейностите по изграждане на капацитет на социалните партньори и на неправителствените организации, участващи в програмите.
5. По отношение на европейското териториално сътрудничество подкрепата по параграфи 1 и 2 може също така да обхваща подкрепа за партньорите с цел укрепване на институционалния им капацитет за участие в дейности по международно сътрудничество.
Член 18
Роля на Комисията за разпространението на добрите практики
1. Комисията създава механизъм за сътрудничество - Европейска мрежа за партньорски практики, която е обща за всички ЕСИ фондове и е отворена за участие от страна на заинтересованите държави членки, управляващи органи и организации, представляващи партньорите на равнището на Съюза.
Европейската мрежа за практики за партньорство улеснява обмена на опит, изграждането на капацитет, както и разпространението на съответните резултати.
2. Комисията предоставя примери за добри практики при организирането на партньорството.
3. Обменът на опит, свързан с определянето, предаването и разпространението на добри практики и новаторски подходи при изпълнението на програмите за междурегионално сътрудничество и на действията по член 2, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), включва опита, натрупан при партньорството по програмите за сътрудничество.
ГЛАВАVII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 19
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 януари 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 240/2014,
7. jaanuar 2014,
millega sätestatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega seotud Euroopa partnerluse käitumisjuhend
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesoleva määruse eesmärk on sätestada Euroopa käitumisjuhend, millega toetatakse ja hõlbustatakse liikmesriikides partnerluse korraldamist partnerluslepingute ja programmide puhul, mida toetatakse Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF), Euroopa Sotsiaalfondist (ESF), Ühtekuuluvusfondist, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist (EMKF). Need fondid toimivad nüüdsest ühises raamistikus ning nende kohta kasutatakse väljendit „Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid”.
(2)
Partnerluskoostöö on üks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamise põhimõtteid olnud pikka aega. Partnerlus nõuab tihedat koostööd riigi, piirkondliku ja kohaliku tasandi ametiasutuste, majandus- ja sotsiaalpartnerite ning kodanikuühiskonda esindavate organite vahel kogu programmiperioodi vältel, mis hõlmab ettevalmistamist, rakendamist, seiret ja hindamist.
(3)
Valitavad partnerid peaksid kõige paremini esindama asjaomaseid sidusrühmi. Valikumenetlused peaksid olema läbipaistvad ning võtma arvesse liikmesriikide institutsioonilist ja õigusraamistikku ning riiklikku ja piirkondlikku pädevust.
(4)
Partnerite hulka peaksid kuuluma avaliku sektori asutused, majandus- ja sotsiaalpartnerid ning kodanikuühiskonda esindavad organid, sealhulgas keskkonnapartnerid, kogukonnapõhised ja vabatahtlikud organisatsioonid, kes on võimelised oluliselt mõjutama partnerluslepingu ja programmide rakendamist või keda partnerluslepingu ja programmide rakendamine võib oluliselt mõjutada. Erilist tähelepanu tuleks pöörata nende elanikkonnarühmade kaasamisele, keda programmid võivad mõjutada, kuid kellel võib olla keeruline neis kaasa rääkida, eriti kõige haavatavamad ja marginaliseeritud kogukonnad, kelle puhul valitseb suurim diskrimineerimis- või sotsiaalse tõrjutuse risk, eeskätt puuetega inimesed, migrandid ja romad.
(5)
Partnerite valikul tuleb võtta arvesse erinevusi partnerluslepingute ja programmide vahel. Partnerluslepingud hõlmavad kõiki Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde, millest liikmesriikidele toetust antakse, kuid programmide puhul peetakse silmas ainult neid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde, millest asjaomaseid programme toetatakse. Partnerluslepingute puhul tuleks partnerid valida kõikide Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatava kasutamise vaatepunktist, programmide puhul aga piisab sellest, kui partnerid valitakse lähtuvalt nende Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatavast kasutamisest, millest asjaomaseid programme toetatakse.
(6)
Partnerid tuleks kaasata partnerluslepingute ja programmide ettevalmistamisse ning rakendamisse. Sel otstarbel tuleb kindlaks määrata peamised põhimõtted ja head tavad partneritega õigeaegse, mõtestatud ja läbipaistva konsulteerimise kohta seoses lahendust vajavate probleemide ja vajaduste analüüsiga, nende käsitlemiseks eesmärkide ja prioriteetide määramisega ning poliitika tõhusaks elluviimiseks vajalike koordineerimisstruktuuridega ja mitmetasandilise valitsemise kokkulepetega.
(7)
Partnerid peaksid olema esindatud programmide seirekomisjonides. Seirekomisjonide liikmelisust ja töökorda käsitlevate eeskirjadega tuleks edendada programmitöö ja programmide rakendamise järjepidevust ja vastutust ning selget ja läbipaistvat töökorraldust, tähtaegadest kinnipidamist ja mittediskrimineerimist.
(8)
Partnereid tuleks aktiivse osaluse kaudu seirekomisjonides kaasata programmi eri prioriteetide tulemuslikkuse, programme käsitlevate asjaomaste aruannete ning vajaduse korral projektikonkursside hindamisse.
(9)
Tõhusa partnerluse tagamiseks tuleks aidata asjaomastel partneritel suurendada nende institutsioonilist suutlikkust programmide ettevalmistamisel ja rakendamisel.
(10)
Komisjon peaks hõlbustama heade tavade vahetust, institutsioonilise suutlikkuse suurendamist ja asjakohaste tulemuste levitamist liikmesriikide, korraldusasutuste ja partnerite esindajate seas, luues kõiki Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde hõlmava partnerluse praktikakogukonna.
(11)
Liikmesriigid peaksid hindama partnerite rolli partnerluslepingute rakendamisel ning partnerluse tulemuslikkust ja tõhusust programmiperioodil.
(12)
Selleks et toetada ja hõlbustada liikmesriikides partnerluse korraldamist, peaks komisjon tegema kättesaadavaks näited liikmesriikides kehtivatest headest tavadest,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese ja reguleerimisala
Käesoleva määrusega sätestatakse Euroopa partnerluse käitumisjuhend Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest toetatavate partnerluslepingute ja programmide jaoks.
II PEATÜKK
ASJAOMASTE PARTNERITE KINDLAKSMÄÄRAMISE LÄBIPAISTVA MENETLUSE PEAMISED PÕHIMÕTTED
Artikkel 2
Partnerite esinduslikkus
Liikmesriigid tagavad, et määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 5 lõikes 1 osutatud partnerid esindavad kõige paremini asjaomaseid sidusrühmi ning et nad nimetatakse nõuetekohaselt volitatud esindajateks, võttes arvesse nende pädevust, suutlikkust aktiivselt osaleda ja asjakohast esindatuse taset.
Artikkel 3
Asjaomaste partnerite kindlaksmääramine partnerluslepingu puhul
1. Partnerluslepingu puhul määravad liikmesriigid partnerid kindlaks vähemalt järgmiste sidusrühmade seast:
a)
pädevad piirkondliku, kohaliku, linna- või muu valitsemistasandi ametiasutused, sealhulgas:
i)
piirkondlikud ametiasutused, kohalike ametiasutuste riigi tasandi esindajad ning suurimaid linnu ja linnapiirkondi esindavad kohalikud ametiasutused, kelle pädevus on seotud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatava kasutamisega;
ii)
kõrgkoolide, haridus- ja koolitusasutuste ning uurimiskeskuste riigi tasandi esindajad, pidades silmas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatavat kasutamist;
iii)
muud määruse (EL) nr 1303/2013 artiklites 4-8 osutatud horisontaalsete põhimõtete kohaldamise eest vastutavad avaliku sektori asutused, pidades silmas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatavat kasutamist, eelkõige kooskõlas nõukogu direktiivi 2000/43/EÜ, (2) nõukogu direktiivi 2004/113/EÜ (3) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2006/54/EÜ (4) loodud võrdset kohtlemist edendavad organid;
b)
majandus- ja sotsiaalpartnerid, sealhulgas:
i)
riigi tasandil tunnustatud sotsiaalpartnerite organisatsioonid, eelkõige sektoriülesed organisatsioonid ja sektoripõhised organisatsioonid, mille valdkond on seotud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatava kasutamisega;
ii)
riigi tasandi kaubanduskojad ja ettevõtjate ühendused, kes esindavad majandusvaldkondade ja -harude üldhuvi, pidades silmas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatavat kasutamist ning vajadust tagada suurte, keskmise suurusega, väike- ja mikroettevõtjate ning sotsiaalmajandusvaldkonna esindajate tasakaalustatud esindatus;
c)
kodanikuühiskonda esindavad organid, nagu keskkonnapartnerid, valitsusvälised organisatsioonid ning sotsiaalse kaasatuse, soolise võrdõiguslikkuse ja mittediskrimineerimise edendamise eest vastutavad organid, sealhulgas:
i)
organid, kes tegutsevad Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatava kasutamisega ning määruse (EL) nr 1303/2013 artiklites 4-8 osutatud horisontaalsete põhimõtete kohaldamisega seotud valdkondades, lähtudes nende esinduslikkusest ning võttes arvesse nende geograafilist ja temaatilist haaret, haldussuutlikkust, asjatundlikkust ja uuenduslikkust;
ii)
muud organisatsioonid või rühmad, keda Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamine oluliselt mõjutab või tõenäoliselt oluliselt mõjutab, eeskätt diskrimineerimis- ja sotsiaalse tõrjutuse riskiga rühmad.
2. Kui avaliku sektori asutused, majandus- ja sotsiaalpartnerid ning kodanikuühiskonda esindavad organid on partnerluses osalemise lihtsustamiseks loonud organisatsiooni, mis ühendab nende huve (katusorganisatsioon), võivad nad nimetada esindaja, kes esindab partnerluses katusorganisatsiooni vaateid.
Artikkel 4
Asjaomaste partnerite kindlaksmääramine programmide puhul
1. Iga programmi puhul määravad liikmesriigid partnerid kindlaks vähemalt järgmiste sidusrühmade seast:
a)
pädevad piirkondliku, kohaliku, linna- või muu valitsemistasandi ametiasutused, sealhulgas:
i)
piirkondlikud ametiasutused, kohalike ametiasutuste riigi tasandi esindajad ning suurimaid linnu ja linnapiirkondi esindavad kohalikud ametiasutused, kelle pädevus on seotud asjaomase programmi puhul rakendatavate Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatava kasutamisega;
ii)
kõrgkoolide, haridus-, koolitus- ja nõustamisteenuste osutajate ning uurimiskeskuste riigi või piirkondliku tasandi esindajad, pidades silmas asjaomase programmi puhul rakendatavate Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatavat kasutamist;
iii)
muud määruse (EL) nr 1303/2013 artiklites 4-8 osutatud horisontaalsete põhimõtete kohaldamise eest vastutavad avaliku sektori asutused, pidades silmas asjaomase programmi puhul rakendatavate Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatavat kasutamist, eelkõige kooskõlas direktiividega 2000/43/EÜ, 2004/113/EÜ ning 2006/54/EÜ loodud võrdset kohtlemist toetavad organid;
iv)
muud riigi, piirkondliku või kohaliku tasandi organid ja ametiasutused, kes esindavad valdkondi, kus viiakse ellu programmist rahastatavaid integreeritud territoriaalseid investeeringuid ja kohaliku arengu strateegiaid;
b)
majandus- ja sotsiaalpartnerid, sealhulgas:
i)
riigi või piirkondlikul tasandil tunnustatud sotsiaalpartnerite organisatsioonid, eelkõige sektoriülesed organisatsioonid ja sektoripõhised organisatsioonid, mille valdkond on seotud asjaomase programmi puhul rakendatavate Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatava kasutamisega;
ii)
riigi või piirkondliku tasandi kaubanduskojad ja ettevõtjate ühendused, kes esindavad majandusvaldkondade või -harude üldhuvi, pidades silmas vajadust tagada suurte, keskmise suurusega, väike- ja mikroettevõtjate ning sotsiaalmajandusvaldkonna esindajate tasakaalustatud esindatus;
iii)
muud sarnased riigi või piirkondliku tasandi organid;
c)
kodanikuühiskonda esindavad organid, nagu keskkonnapartnerid, valitsusvälised organisatsioonid ning sotsiaalse kaasatuse, soolise võrdõiguslikkuse ja mittediskrimineerimise edendamise eest vastutavad organid, sealhulgas:
i)
organid, kes tegutsevad Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kavandatava kasutamisega ning määruse (EL) nr 1303/2013 artiklites 4-8 osutatud horisontaalsete põhimõtete kohaldamisega seotud valdkondades, lähtudes nende esinduslikkusest ning võttes arvesse nende geograafilist ja temaatilist haaret, haldussuutlikkust, asjatundlikkust ja uuenduslikkust;
ii)
organid, kes esindavad määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 34 lõikes 1 osutatud kohalikke algatusrühmi;
iii)
muud organisatsioonid või rühmad, keda Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamine oluliselt mõjutab või tõenäoliselt oluliselt mõjutab, eeskätt diskrimineerimis- ja sotsiaalse tõrjutuse riskiga rühmad.
2. Euroopa territoriaalse koostöö programmide puhul võivad liikmesriigid kaasata partnerlusse järgmisi sidusrühmi:
i)
asjaomases piiriülese või riikidevahelise programmi piirkonnas tegutsevad Euroopa territoriaalse koostöö rühmitused;
ii)
ametiasutused või organid, kes on kaasatud programmipiirkonna makropiirkondlike või mere vesikonna strateegiate väljatöötamisse või rakendamisse, sealhulgas makropiirkondlike strateegiate prioriteetsete valdkondade koordinaatorid.
3. Kui avaliku sektori asutused, majandus- ja sotsiaalpartnerid ning kodanikuühiskonda esindavad organid on loonud katusorganisatsiooni, võivad nad nimetada esindaja, kes esindab partnerluses katusorganisatsiooni vaateid.
III PEATÜKK
ASJAOMASTE PARTNERITE PARTNERLUSLEPINGU JA PROGRAMMIDE ETTEVALMISTAMISSE KAASAMISE PEAMISED PÕHIMÕTTED JA HEAD TAVAD
Artikkel 5
Asjaomaste partneritega konsulteerimine partnerluslepingu ja programmide ettevalmistamisel
1. Selleks et tagada asjaomaste partnerite läbipaistev ja tõhus osalus, konsulteerivad liikmesriigid ja korraldusasutused nendega partnerluslepingu ja programmide ettevalmistamise protsessi ja ajakava asjus. Sealjuures edastatakse partneritele täielik teave partnerluslepingu ja programmide sisu ning mis tahes muudatuste kohta.
2. Asjaomaste partneritega konsulteerides arvestavad liikmesriigid järgmist:
a)
asjakohane teave tuleb avaldada aegsasti ja see tuleb teha hõlpsasti kättesaadavaks;
b)
partneritele tuleb anda piisavalt aega, et analüüsida ja kommenteerida peamisi ettevalmistusdokumente ning partnerluslepingu ja programmide projekte;
c)
tarvis on kanaleid, mille kaudu partnerid saaksid esitada küsimusi, edastada oma kaastööd ja saada teavet selle kohta, millisel viisil on nende ettepanekuid arvesse võetud;
d)
konsultatsiooni tulemusi tuleb levitada.
3. Maaelu arengu programmide puhul võtavad liikmesriigid arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1305/2013 (5) artikli 54 alusel loodavate riiklike maaeluvõrgustike võimalikku rolli asjaomaste partnerite kaasamisel.
4. Kui riigi tasandist madalamate valitsemistasandite vahel on sõlmitud ametlikke kokkuleppeid, võtab liikmesriik neid mitmetasandilise valitsemise kokkuleppeid arvesse kooskõlas oma institutsioonilise ja õigusraamistikuga.
Artikkel 6
Partnerluslepingu ettevalmistamine
Liikmesriigid kaasavad kooskõlas oma institutsioonilise ja õigusraamistikuga asjaomaseid partnereid partnerluslepingu ettevalmistamisse, eelkõige seoses järgmisega:
a)
erinevuste, arenguvajaduste ja kasvupotentsiaali analüüs lähtuvalt valdkondlikest eesmärkidest, sealhulgas asjakohastes riigipõhistes soovitustes käsitletud eesmärkidest;
b)
programmide eeltingimuste ja partnerluslepingu eelhindamise põhijärelduste kokkuvõtted, kui eelhindamise tegi liikmesriik omal algatusel;
c)
valitud valdkondlikud eesmärgid, Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide soovituslikud eraldised ja peamised oodatavad tulemused;
d)
nende riigi ja piirkondliku tasandi programmide ja mehhanismide loetelu, millega tagatakse koordineerimine Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahel ning muude liidu ja riiklike rahastamisvahendite ning Euroopa Investeerimispanga vahel;
e)
kord, millega tagatakse integreeritud lähenemisviisi rakendamine linnade, maapiirkondade, rannikualade, kalastuspiirkondade ning teatavate territoriaalsete erijoontega alade territoriaalse arengu toetamisel Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest;
f)
kord, millega tagatakse integreeritud lähenemisviisi rakendamine vaesusest kõige rohkem mõjutatud geograafiliste piirkondade ja kõige suurema diskrimineerimis- või tõrjutusriskiga sihtrühmade erivajadustega tegelemisel, pöörates eriti suurt tähelepanu marginaliseerunud kogukondadele;
g)
määruse (EL) nr 1303/2013 artiklites 5, 7 ja 8 osutatud horisontaalsete põhimõtete rakendamine.
Artikkel 7
Teave asjaomaste partnerite kaasamise kohta partnerluslepingusse
Liikmesriigid esitavad partnerluslepingu jaoks teabe vähemalt järgmise kohta:
a)
nende partnerite nimekiri, kes osalevad partnerluslepingu ettevalmistamisel;
b)
partnerite aktiivse osaluse tagamiseks võetud meetmed, sealhulgas meetmed juurdepääsu tagamiseks, eriti puuetega inimestele;
c)
partnerite roll partnerluslepingu ettevalmistamisel;
d)
ülevaade partneritega konsulteerimise tulemustest ja kirjeldus partnerluslepingu ettevalmistamisel tänu sellele saavutatud lisaväärtuse kohta.
Artikkel 8
Programmide ettevalmistamine
Liikmesriigid kaasavad kooskõlas oma institutsioonilise ja õigusraamistikuga asjaomased partnerid programmide ettevalmistamisse, eelkõige seoses järgmisega:
a)
vajaduste analüüs ja kindlaksmääramine;
b)
prioriteetide ja nendega seotud erieesmärkide kindlaksmääramine või valik;
c)
toetuste eraldamine;
d)
programmide erinäitajate kindlaksmääramine;
e)
määruse (EL) nr 1303/2013 artiklites 7 ja 8 sätestatud horisontaalsete põhimõtete rakendamine;
f)
seirekomisjoni koosseis.
Artikkel 9
Teave asjaomaste partnerite kaasamise kohta programmidesse
Liikmesriigid esitavad programmide jaoks teabe vähemalt järgmise kohta:
a)
meetmed, mida võetakse asjaomaste partnerite kaasamiseks programmide ettevalmistamisse ja muutmisse;
b)
kavandatavad meetmed, mille abil tagada partnerite osalemine programmide rakendamises.
IV PEATÜKK
SEIREKOMISJONIDE LIIKMELISUST JA TÖÖKORDA KÄSITLEVATE EESKIRJADE KOOSTAMISE HEAD TAVAD
Artikkel 10
Seirekomisjoni liikmelisust käsitlevad eeskirjad
1. Seirekomisjoni liikmelisust käsitlevate eeskirjade koostamisel võtavad liikmesriigid arvesse vajadust kaasata programmide ettevalmistamises osalenud partnereid ning eesmärki edendada soolist võrdõiguslikkust ja mittediskrimineerimist.
2. Euroopa territoriaalse koostöö programmide seirekomisjonides võib partnereid piirkondade- ja riikidevahelise koostöö programmide puhul esindada liidu tasandi või riikidevaheline katusorganisatsioon. Liikmesriigid võivad kaasata partnereid seirekomisjoni ettevalmistustöödesse, võimaldades neil eelkõige kaasa lüüa osalevates liikmesriikides riigi tasandil loodud koordineerimiskomiteedes.
Artikkel 11
Seirekomisjoni töökord
Töökorra koostamisel pööravad seirekomisjonid tähelepanu järgmistele küsimustele:
a)
liikmete hääleõigus;
b)
kohtumistest etteteatamise ja dokumentide esitamise tähtaeg, mis ei või üldjuhul olla lühem kui kümme tööpäeva;
c)
seirekomisjonidele esitatud ettevalmistusdokumentide avaldamise ja neile juurdepääsu kord;
d)
protokolli kinnitamise, avaldamise ja sellele juurdepääsu kord;
e)
seirekomisjonide raames töörühmade loomise ja nende tegevuse kord;
f)
seire, hindamise ja projektikonkurssidega seotud partnerite huvide konfliktide vältimise kord;
g)
hüvitiste maksmise, suutlikkuse suurendamise võimaluste ja tehnilise abi kasutamise tingimused, põhimõtted ja kord.
V PEATÜKK
PEAMISED PÕHIMÕTTED JA HEAD TAVAD ASJAOMASTE PARTNERITE KAASAMISEKS PROJEKTIKONKURSSIDE JA EDUARUANNETE ETTEVALMISTAMISSE NING SEOSES PROGRAMMIDE SEIRE JA HINDAMISEGA
Artikkel 12
Andmekaitse, konfidentsiaalsuse ja huvide konfliktiga seotud kohustused
Liikmesriigid tagavad, et projektikonkursside ja eduaruannete ettevalmistamises ning programmide seires ja hindamises osalevad partnerid on teadlikud oma kohustustest seoses andmekaitse, konfidentsiaalsuse ja huvide konfliktiga.
Artikkel 13
Asjaomaste partnerite kaasamine projektikonkursside ettevalmistamisse
Korraldusasutused võtavad asjaomaseid partnereid projektikonkursside ettevalmistamisse või nende hindamisse kaasates asjakohaseid meetmeid, et vältida võimalikku huvide konflikti.
Artikkel 14
Asjaomaste partnerite kaasamine eduaruannete ettevalmistamisse
Liikmesriigid kaasavad asjaomaseid partnereid määruse (EL) nr 1303/2013 artiklis 52 osutatud partnerluslepingu täitmist kajastavate eduaruannete ettevalmistamisse, eelkõige seoses hinnanguga partnerite rolli kohta partnerluslepingu rakendamisel, ülevaatega arvamustest, mida partnerid on konsulteerimise käigus esitanud, ning vajaduse korral seoses kirjeldusega selle kohta, kuidas on partnerite arvamusi arvesse võetud.
Artikkel 15
Asjaomaste partnerite kaasamine programmide seiresse
Korraldusasutused kaasavad partnereid seirekomisjoni ja selle töörühmade raames programmide tulemuslikkuse hindamisse, sealhulgas tulemuslikkuse analüüsi järelduste tegemisse, ja programmide rakendamise aastaaruannete koostamisse.
Artikkel 16
Asjaomaste partnerite kaasamine programmide hindamisse
1. Korraldusasutused kaasavad asjaomaseid partnereid seirekomisjonide ja vajaduse korral seirekomisjonides selleks otstarbeks loodud spetsiaalsete töörühmade raames programmide hindamisse.
2. Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF), Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) ja Ühtekuuluvusfondist rahastatavate programmide korraldusasutused konsulteerivad partneritega programmiperioodi jooksul kooskõlas määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 114 lõikega 2 tehtud hindamiste tulemusi kokkuvõtvate aruannete küsimuses.
VI PEATÜKK
EUROOPA STRUKTUURI- JA INVESTEERIMISFONDIDE KASUTAMISEGA SEOTUD SOOVITUSLIKUD VALDKONNAD, TEEMAD JA HEAD TAVAD, MILLE EESMÄRK ON SUURENDADA ASJAOMASTE PARTNERITE INSTITUTSIOONILIST SUUTLIKKUST, NING KOMISJONI ROLL HEADE TAVADE LEVITAMISEL
Artikkel 17
Asjaomaste partnerite institutsioonilise suutlikkuse suurendamine
1. Korraldusasutus teeb kindlaks, kas partnerite, eelkõige väikeste kohalike asutuste, majandus- ja sotsiaalpartnerite ning valitsusväliste organisatsioonide institutsioonilise suutlikkuse suurendamiseks on vaja kasutada tehnilist abi, et võimaldada neil tõhusalt osaleda programmide ettevalmistamises, rakendamises, seires ja hindamises.
2. Lõikes 1 osutatud abi võib muu hulgas seisneda sihtotstarbeliste õpikodade või koolitusürituse korraldamises, koordineerimis- ja võrgustikutöö struktuuride loomises või programmi ettevalmistamist, rakendamist, seiret ja hindamist käsitlevatel kohtumistel osalemise kulude osalises hüvitamises.
3. Maaelu arenguprogrammide puhul võib lõikes 1 osutatud abi anda määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 54 alusel loodavate riiklike maaeluvõrgustike kaudu.
4. ESFist toetatavate programmide puhul tagavad vähem arenenud või üleminekupiirkondade või Ühtekuuluvusfondist abi saamise tingimustele vastavate liikmesriikide korraldusasutused, et ESFi vahenditest eraldatakse vastavalt vajadusele piisav summa programmidesse kaasatud sotsiaalpartnerite ja valitsusväliste organisatsioonide suutlikkuse suurendamise meetmete jaoks.
5. Euroopa territoriaalse koostöö puhul võib lõigetes 1 ja 2 osutatud abi hõlmata ka toetust, mida partneritele antakse institutsioonilise suutlikkuse suurendamiseks rahvusvahelises koostöös osalemise eesmärgil.
Artikkel 18
Komisjoni roll heade tavade levitamisel
1. Komisjon loob koostöömehhanismi - Euroopa partnerluse praktikakogukonna -, mis on ühine kõigile Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidele ning avatud huvitatud liikmesriikidele, korraldusasutustele ning liidu tasandil partnereid esindavatele organisatsioonidele.
Euroopa partnerluse praktikakogukond hõlbustab kogemuste vahetamist, suutlikkuse suurendamist ja asjakohaste tulemuste levitamist.
2. Komisjon teeb kättesaadavaks näited partnerluse korraldamise headest tavadest.
3. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1299/2013 (6) artikli 2 lõike 3 punkti c kohaste piirkondadevaheliste koostööprogrammide ja meetmete rakendamisega seotud heade tavade ja uuenduslike lähenemisviiside kindlaksmääramisel, ülevõtmisel ja levitamisel saadud kogemuste vahetamine hõlmab koostööprogrammides partnerluse kasutamise kogemusi.
VII PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 19
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 7. jaanuar 2014