РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1194/2013 НА СЪВЕТА
от 19 ноември 2013 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
На 27 май 2013 г. с Регламент (ЕС) № 490/2013 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия („засегнатите държави“).
(2)
Процедурата започна на 29 август 2012 г. (3), след като бе подадена жалба от името на производители от Съюза („жалбоподателите“), които представляват над 60 % от общото производство на биодизел в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 5 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. („разследвания период“ или РП). Оценката на обстоятелствата, които са от значение за установяването на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временно антидъмпингово мито („оповестяването на временните мерки“), редица заинтересовани страни представиха писмени изявления, изразяващи техните становища относно временните констатации. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена тази възможност.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която сметна за необходима за изготвянето на окончателните констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани, а в случаите, в които бе целесъобразно, временните констатации бяха съответно изменени.
(6)
Впоследствие всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението на Комисията да предложи налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(7)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, когато това бе целесъобразно.
Б. ИЗВАДКА
(8)
Тъй като не бяха представени коментари във връзка с извадката от производители износители от Аржентина и Индонезия, временните констатации, посочени в съображения 10 - 14 и 16 - 20 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
(9)
Една от заинтересованите страни поиска допълнителна информация във връзка с представителността на извадката от производители от Съюза, както на етапа на предварителния подбор, както е посочено в съображение 23 от регламента за временните мерки, така и при окончателния подбор, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
(10)
Временно подбраната извадка от производители от Съюза обхващаше 32,5 % от производството на биодизел в Съюза по време на РП. Вследствие на промените, посочени в съображение 24 от регламента за временните мерки, окончателната извадка включваше осем дружества, които обхващат 27 % от производството на Съюза. Поради това бе счетено, че извадката е представителна за промишлеността на Съюза.
(11)
Една от заинтересованите страни заяви, че двама от включените в извадката производители от Съюза следва да бъдат изключени от обхвата ѝ, тъй като са свързани с производители износители от Аржентина. Твърдението за това бе разгледано преди налагането на временните мерки и преди приемането на заключенията на Комисията, посочени в съображение 82 от регламента за временните мерки.
(12)
Всички връзки, които се твърди, че съществуват между аржентинските производители износители и двете посочени по-горе дружества от извадката, бяха разгледани отново, като бе установено, че липсва пряка връзка между тях, която да бъде основание за изключването им от извадката. Поради това извадката не бе променена.
(13)
Друга от заинтересованите страни заяви, че процедурата на Комисията за изготвянето на извадката от производители от Съюза е опорочена, тъй като Комисията е предложила извадката преди началото на разследването.
(14)
Това твърдение се отхвърля. До момента на започване на разследването Комисията не бе подбрала окончателната извадка, което бе извършено изцяло в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(15)
Поради липсата на други твърдения или коментари, изложеното в съображения 22 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждава.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Въведение
(16)
Както е посочено в съображение 29 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е временно определен като моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, с произход от Аржентина и Индонезия, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 и ex 3826 00 90 („разглежданият продукт“, обикновено наричан „биодизел“).
2. Твърдения
(17)
Един от индонезийските производители износители заяви, че противно на изложеното в съображение 34 от регламента за временните мерки, палмовият метилов естер (ПМЕ), произведен в Индонезия, не е сходен продукт по отношение на рапичния метилов естер (РМЕ) и другите биодизелови горива, произведени в Съюза, или на соевия метилов естер (СМЕ), произведен в Аржентина, поради много по-високата гранична температура на филтруемост през студен филтър на ПМЕ, което означава, че преди да се използва в Съюза, той трябва да бъде смесен с друг вид биодизел.
(18)
Това твърдение се отхвърля. Произведеният в Индонезия ПМЕ е конкурентен продукт по отношение на биодизела, който се произвежда в ЕС, който е не само РМЕ, но също и биодизел от палмово масло и други суровини. ПМЕ може да се използва в ЕС през цялата година, след като бъде смесен с други биодизелови горива преди употреба, по същия начин, както и РМЕ и СМЕ. Следователно ПМЕ е взаимозаменяем продукт по отношение на биодизела, произвеждан в Съюза, и поради това е сходен продукт.
(19)
В съображение 35 от регламента за временните мерки се посочва твърдението на един от индонезийските производители, според което фракциите на метилови естери следва да бъдат изключени от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура. Същият производител отправи това искане и в коментарите си относно оповестяването на временните мерки, като изрази повторно аргумента, изложен преди оповестяването на временните мерки.
(20)
Промишлеността на Съюза обаче оспори твърдението, като посочи, че фракциите на метилови естери по своята същност представляват биодизел и следва да останат в обхвата на продукта.
(21)
След коментарите, получени след етапа на временните мерки, решението на Комисията, посочено в съображение 36 от регламента за временните мерки, се потвърждава. Независимо от факта, че различните метилови естери на мастни киселини имат различни регистрационни номера на Службата за химични индекси (CAS), произвеждат се чрез различни процеси и могат да имат различна употреба, фракциите на метилови естери така или иначе представляват метилови естери на мастни киселини и могат да бъдат използвани за гориво. Поради трудното разграничаване на един метилов естер на мастна киселина от друг без извършването на химически анализ на мястото на вноса и поради възможността, която това дава за заобикаляне на митата, твърдението се отхвърля въз основа на факта, че биодизелът от ПМЕ е фракция на метилов естер, произведен от палмово масло.
(22)
В съображение 37 от регламента за временните мерки се посочва, че един от европейските вносители на метилов естер на мастни киселини на основата на масло от палмови ядки (ЕПЯ) е поискал вносът на този продукт да бъде предмет на митнически облекчения за краен потребител или в противен случай бъде изключен от обхвата на продукта, предмет на настоящата процедура.
(23)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза представиха коментари относно прилагането на митнически облекчения за краен потребител по отношение на вноса на ЕПЯ и възможността за заобикаляне на митата. Те се противопоставиха на възможността Комисията да разреши прилагането на такава схема за освобождаване от антидъмпингови мита поради следните причини: заменяемия характер на биодизела; декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел може да бъде използван за гориво и притежава същите физични свойства. ЕПЯ може да бъде използван като гориво; ненаситеният мастен алкохол, който се получава от ЕПЯ, също може допълнително да се преработи до превръщането му в биодизел; контролът, който митническите органи да могат да осъществяват върху вноса, предмет на митнически облекчения за краен потребител, е ограничен, а икономическата тежест, която може да възникне в резултат от тази схема, е значителна.
(24)
След като по този въпрос бяха проведени консултации и с оглед на факта, че декларираният като непредназначен за употреба като гориво биодизел има същите физични свойства като биодизела, предназначен за употреба като гориво, беше счетено, че в този случай не е целесъобразно да се разреши прилагането на схема за митнически облекчения за краен потребител по отношение на ЕПЯ.
(25)
Един немски вносител представи повторно искане за изключване и/или за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за конкретен метилов естер на мастни киселини, получен от масло от палмови ядки (ЕПЯ), който е предназначен за употреба, различна от употребата за гориво в ЕС. В своите коментари вносителят отново потвърди първоначалната си позиция, която вече бе отхвърлена на етапа на временните мерки, и не представи нови доказателства, които биха променили заключението, че не следва да се предоставя схема за митнически облекчения за краен потребител и че ЕПЯ следва да остане в обхвата на продукта.
(26)
Един от индонезийските производители износители също се позова на своето искане за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител за фракциите на метилови естери и поиска тази схема да се приложи по отношение на техния внос, предназначен за производството на наситен мастен алкохол. Както бе посочено по-горе, всички искания за прилагане на схема за митнически облекчения за краен потребител бяха отхвърлени и аргументите, изложени от тази заинтересована страна, не промениха това заключение.
3. Заключение
(27)
Поради липсата на други коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт, изложеното в съображения 29 и 39 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Г. ДЪМПИНГ
1. Встъпителни бележки
(28)
В съображения 44 и 64 от регламента за временните мерки се посочва, че пазарът на биодизел както в Аржентина, така и в Индонезия, е силно регулиран от държавата и затова продажбите на вътрешния пазар не бяха разглеждани като продажби, осъществени при обичайни търговски условия. В резултат на това нормалната стойност на сходния продукт трябваше да бъде конструирана в съответствие с член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Тази констатация не бе оспорена от нито една от заинтересованите страни и се потвърждава.
(29)
Както за Аржентина, така и за Индонезия конструираната нормална стойност на етапа на временните мерки беше изчислена въз основа на действителните (и записани в счетоводните отчети) производствени разходи на дружествата по време на РП, разходите за реализация, общите и административните разходи (РОА), както и приемлив марж на печалбата. В съображения 45 и 63 от регламента за временните мерки е посочено по-специално, че Комисията допълнително ще разгледа твърдението, че системите за диференцирани експортни такси (ДЕТ) в Аржентина и Индонезия изкривяват цените на суровините и следователно вписаните в отчетите производствени разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт.
(30)
По-нататъшното разследване показа, че системите за ДЕТ наистина са упражнили натиск върху цените на основните влагани в производството суровини на вътрешния пазар както в Аржентина, така и в Индонезия, като са предизвикали изкуственото им занижаване, както е посочено по-долу съответно от съображение 35 нататък по отношение на Аржентина и съображение 66 по отношение на Индонезия, което от своя страна се е отразило на разходите на производителите на биодизел и в двете засегнати държави. С оглед на тази констатация се счита за целесъобразно посоченото изкривяване на разходите за основните суровини да бъде взето предвид при определянето на нормалните стойности и в двете държави, като се има предвид особената пазарна ситуация, която е налице както в Аржентина, така и в Индонезия.
(31)
Общият съд потвърди (4), че когато цените на суровините са регулирани по начин, който изкуствено занижава равнището им на вътрешния пазар, може да се приеме, че разходите за производството на разглеждания продукт са засегнати от изкривяване. Според Общия съд при тези обстоятелства институциите на Съюза имат право да направят заключението, че част от вписванията в счетоводните отчети не могат да бъдат приети за достоверни и следователно следва да бъдат коригирани.
(32)
Общият съд също така стигна до заключението, че по силата на член 2, параграф 5, първа алинея от основния регламент отчетите на засегнатата страна не са основа за изчисляване на нормалната стойност, ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в тези отчети. В такъв случай съгласно второто изречение от първа алинея разходите следва да бъдат коригирани или установени на базата на други източници, различни от счетоводните отчети. Основа за определянето им могат да бъдат разходите на други производители или износители или, ако такава информация не е на разположение или не може да бъде използвана, друг надежден източник на информация, включително други представителни пазари.
(33)
При предварителните изчисления на разходите за производството за производителите износители в Аржентина и Индонезия бяха използвани съответно действителната покупна цена на соевите зърна на вътрешния пазар и действителната цена, вписана в счетоводните отчети, на суровото палмово масло.
(34)
Тъй като бе установено, че е налице изкривяване на някои производствени разходи, а именно на цените на основната суровина (соевото масло и соевите зърна в Аржентина и суровото палмово масло в Индонезия), тези разходи бяха установени въз основа на референтни цени, публикувани от съответните органи на засегнатите държави. Тези цени отразяват равнището на цените на международния пазар.
2. Аржентина
2.1. Нормална стойност
(35)
Както е посочено по-горе, Комисията стигна до заключението, че системата на ДЕТ в Аржентина изкривява производствените разходи за биодизел за производителите в тази държава. При разследването беше установено, че през РП експортните такси върху суровината (35 % върху соевите зърна и 32 % върху соевото масло) са значително по-високи от експортните такси върху готовия продукт (номинална ставка от 20 % върху биодизела, с ефективна ставка в размер на 14,58 %, като се вземе предвид намалението на таксата). В действителност по време на РП разликата между експортната такса върху соевите зърна и върху биодизела е 20,42 процентни пункта, а между соевото масло и биодизела - 17,42 процентни пункта.
(36)
За да се определи равнището на експортната такса върху соевите зърна и соевото масло, аржентинското министерство на земеделието, животновъдството и рибарството публикува ежедневно цена FOB (франко борд) за соевите зърна и соевото масло („референтната цена“) (5). Тази референтна цена отразява равнището на цените на международния пазар (6) и се използва, за да се изчисли сумата на експортната такса, която следва да се плати на данъчните органи.
(37)
Цените на вътрешния пазар следват тенденциите в цените на международния пазар. При разследването се установи, че разликата между международните цени и цените на вътрешния пазар на соевите зърна и соевото масло е равна на експортната такса върху продукта плюс другите разходи във връзка с износа му. Референтните цени на соевите зърна и соевото масло на вътрешния пазар също така се публикуват от аржентинското Министерство на земеделието като „теоретична цена FAS (франко протежение на кораба)“ (7). Следователно нетната цена за производителите на соеви зърна и соево масло е същата, независимо дали изнасят продукта или го продават на вътрешния пазар.
(38)
В заключение - цената на основната суровина, използвана от производителите на биодизел в Аржентина, е изкуствено занижена на вътрешния пазар в сравнение с цената на международния пазар, поради изкривяването, причинено от действащата в Аржентина система за налагане на експортни такси, и следователно разходите за основната суровина не са отразени по приемлив начин в счетоводните отчети на аржентинските производители, включени в разследването, по смисъла на член 2, параграф 5 от основния регламент съгласно тълкуването на Общия съд, посочено по-горе.
(39)
Поради тази причина Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за соеви зърна (основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел), вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили соевите зърна при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(40)
За да се установи цената, по която засегнатите дружества биха закупили соевите зърна при липса на изкривяване на цените, Комисията използва осреднените референтни цени на соевите зърна, публикувани от аржентинското министерство на земеделието, за износ от Аржентина на база FOB (франко борд) през РП (8).
(41)
Асоциацията на аржентинските производители износители (CARBIO) и съответните аржентински органи изтъкнаха, че корекция съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент на разходите на дружествата е възможна само ако отчетите, а не направените от предприятията разходи, не отразяват достоверно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Те заявиха, че на практика Комисията е добавила платената от дружествата експортна такса към цената, заплатена от тях при закупуването на соевите зърна, като по този начин е включила в производствените разходи компонент, който не е свързан с производството или продажбата на разглеждания продукт. Те добавиха, че решението на Общия съд по случая Acron, цитирано в документа за оповестяване (9), се основава на неправилно тълкуване на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО и понастоящем е предмет на обжалване пред Съда на Европейския съюз, като при всяко положение фактическите съображения са различни от тези в конкретния случай, тъй като цените на суровината в Аржентина не са „регулирани“, както е цената на газа в Русия, и не е налице ценово изкривяване, тъй като цените се определят свободно без никаква държавна намеса, следователно в Аржентина не е налице особена пазарна ситуация, заради която Комисията може да приложи член 2, параграф 5 от основния регламент. Те заявиха, че системата за ДЕТ в Аржентина не е в противоречие с правилата за търговия. CARBIO допълни още, че тъй като при определянето на експортната цена експортните такси не са взети под внимание, сравнението на Комисията между конструираната нормална стойност (при която са взети предвид експортните такси) и експортната цена (при която те не се отчитат) не е обективно.
Също така според тях фактът, че при конструирането на нормалната стойност Комисията взема предвид международните цени на соевите зърна на Chicago Board of Trade (CBOT), но при определянето на експортната цена тя не отчита печалбите или загубите, свързани с хеджирането на CBOT (вж. по-долу), прави нейното сравнение между нормалната стойност и експортната цена отново необективно. Освен това CARBIO заяви, че като просто е заменила разходите, записани в счетоводните отчети на дружествата, предмет на разследването, с цените на международния пазар, Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство, с което аржентинските производители разполагат. И накрая, CARBIO изрази недоволство от обстоятелството, че Комисията не е взела под внимание факта, че ако в Аржентина не се прилага системата на ДЕТ, цените на соевите зърна на CBOT ще бъдат значително по-ниски.
(42)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Макар фактите по делото Acron да не са същите като фактите в дадения случай, Общият съд все пак е установил правен принцип, съгласно който ако свързаните с производството на разглеждания продукт разходи не са отразени достоверно в счетоводните отчети на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност. В делото Acron разходите не са отразени достоверно в отчетите на съответното дружество, защото цената на газа е регулирана. В настоящия случай бе установено, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в документите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени, което от своя страна се дължи на натиска, оказван върху тях чрез системата за ДЕТ в Аржентина. Това е така независимо дали системите за ДЕТ по принцип противоречат или не на Споразумението за СТО. Освен това Комисията счита, че Общият съд е основал решението си на правилно тълкуване на Антидъмпинговото споразумение. По случая в Китай, свързан с бройлерите (10), експертната група констатира, че макар в член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение да се създава презумпция, че информацията в счетоводните книги и отчети на ответника следва по принцип да се използва за изчисляване на производствените разходи, разследващият орган си запазва правото да откаже да ги използва, ако реши, че те или i) не са в съответствие с общоприетите счетоводни принципи, или ii) не отразяват по приемлив начин разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт. Когато обаче решава дали да приложи дерогация от разпоредбите, разследващият орган следва да посочи причините за това. В съответствие с това тълкуване и с оглед на изкривяването, дължащо се на системата за ДЕТ, която води до наличието на особена пазарна ситуация, Комисията замени разходите за закупуването на основната суровина в Аржентина, вписани в отчетите на засегнатите дружества, с цената, която те биха платили при липсата на установеното изкривяване. Фактът, че от чисто математическа гледна точка се получава същата разлика, не означава, че използваната от Комисията методология се състои единствено в прибавяне на експортните такси към разходите за суровината. Цените на международните пазари на стоки се определят от съответното търсене и предлагане и няма доказателства за това, че системата на ДЕТ в Аржентина оказва въздействие върху цените на CBOT. Поради това всички твърдения за това, че използвайки цените на международните пазари Комисията не е направила обективна съпоставка между нормалната стойност и експортната цена, са неоснователни. Същото се отнася и за твърдението, че Комисията не е взела предвид естественото конкурентно предимство на аржентинските производители, защото замяната на разходите, вписани в отчетите на дружествата, е направена в резултат на необичайно ниската цена на суровината на вътрешния пазар, а не в резултат на сравнителното предимство.
(43)
В съображение 45 от регламента за временните мерки е посочено, че тъй като продажбите на вътрешния пазар не се разглеждат като осъществени при обичайни търговски условия, нормалната стойност е трябвало да се конструира въз основа на приемлив марж на печалбата в размер на 15 % в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Някои производители износители изтъкнаха, че използваният от Комисията процент на приемлива печалба (15 %) при конструирането на нормалната стойност е нереалистично висок и представлява радикална промяна спрямо установената практика при редица други разследвания на подобни пазари на суровини (при които се използва марж на печалбата в размер на около 5 %).
(44)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормална стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства. Например по делото от 2009 г. срещу Съединените щати във връзка с биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, Комисията взе предвид краткосрочния и средносрочния лихвен процент по кредитите в Аржентина, който по данни на Световната банка е около 14 %. Логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност с биодизел, осъществявана на вътрешния пазар, ще бъде по-голям от цената на заемния капитал. Освен това тази печалба е дори по-ниска от печалбата, реализирана от производителите на разглеждания продукт по време на РП, макар тя да е получена в резултат от ценово изкривяване, породено от ДЕТ и регулираните от държавата цени на биодизела на вътрешния пазар. Следователно поради причините, посочени по-горе, се поддържа твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Аржентина.
(45)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO и съответните аржентински органи заявиха, че: i) позоваването на равнищата на печалба по делото със САЩ е неоснователно; ii) няма логика да се прави позоваване на средносрочната лихва по кредитите, такъв подход досега никога не е бил прилаган и ако такъв критерий ще се използва, то той не би трябвало да бъде лихвеният процент в Аржентина, защото инвестициите са направени в щатски долари съвместно с чуждестранни дружества; iii) печалбата, която аржентинските производители действително са получили, не е взета предвид поради особената пазарна ситуация; и iv) за сравнение, целевата печалба за промишлеността на Съюза бе определена на 11 %.
(46)
Тези твърдения следва да бъдат отхвърлени. Комисията счита, че 15 % марж на печалбата е разумен процент за промишлеността за производство на биодизел в Аржентина, тъй като по време на РП тя е все още нова и капиталоемка промишленост. Позоваването на маржа на печалбата по делото със САЩ бе с цел да се опровергае твърдението, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата от 5 %. При позоваването на средносрочния лихвен процент по кредитите целта не беше той да се въведе като критерий, а да се провери доколко приемлив е използваният марж на печалбата. Същото се отнася за печалбата, която действително е получена от включените в извадката дружества. От друга страна, тъй като целта на конструирането на нормалната стойност е различна от тази на изчисляването на целевата печалба за промишлеността на Съюза при липса на дъмпингов внос, сравнението между двете е безпредметно. Ето защо съображение 46 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(47)
Един от производителите износители произвежда биодизел отчасти в своите собствени заводи и отчасти чрез договор за ишлеме с независим производител. Този производител износител поиска производствените му разходи да бъдат преизчислени чрез използване на различна среднопретеглена стойност от тази, която Комисията използва в рамките на етапа на временните мерки и която да бъде формирана от собствените му производствени разходи и тези на независимия производител. Искането беше анализирано и бе сметнато за основателно, вследствие на което производствените разходи за засегнатото дружество бяха преизчислени.
(48)
Към Комисията бяха отправени и други искания от конкретни дружества, но след промяната в методологията на конструирането на нормалната стойност, както е посочено по-горе, те вече нямат отношение по въпроса. Поради това констатациите, изложени в съображения 40 - 46 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
2.2. Експортна цена
(49)
В съображение 49 от регламента за временните мерки е посочено, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент експортните цени за експортните продажби, реализирани чрез свързани търговски дружества, установени в рамките на Съюза, бяха коригирани, включително по отношение на печалбата за съответния свързан търговец. За целите на това изчисление беше прието, че приемливото равнище на печалба за свързания търговец в рамките на Съюза е в размер на 5 %. Двама от производителите износители заявиха, че равнище от 5 % за свързан търговец в рамките на Съюза е твърде висок марж на печалбата за сектора на търговията със стоки и че следва или да се използва по-нисък процент (до 2 % в зависимост от дружеството), или изобщо да не се калкулира печалба.
(50)
В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства. При тези обстоятелства се потвърждава, че равнището на печалба за свързани търговци в рамките на ЕС е в размер на 5 %.
(51)
След оповестяването на окончателните мерки CARBIO отново изрази позицията, че използваният марж на печалбата в размер на 5 % е твърде висок за сектора на търговията със стоки, като се позова на проучване, изготвено от KPMG специално за тази цел и предоставено на Комисията на 1 юли 2013 г. след оповестяването на регламента за временните мерки. Комисията е на мнение, че заключенията от проучването не могат да се използват за основа поради ограниченията на анализа, посочени в самото проучване, в резултат на които са били подбрани ограничен брой търговски дружества, като половината от тях не са продавали селскостопански продукти. Поради това предоставените доказателства се считат за неубедителни. Ето защо се потвърждава, че използваният марж на печалбата за свързани търговци в ЕС е в размер на 5 %.
(52)
Един от производителите износители изрази недоволство във връзка с факта, че при определянето на експортната цена Комисията не е отчела т.нар. „ефект на хеджирането“, т.е. печалбите или загубите за производителя от продажбата и покупката на фючърсни договори за соево масло на Chicago Board of Trade (CBOT). Дружеството подчерта, че хеджирането е необходим елемент в сектора на стопанската дейност с биодизел поради нестабилността на цените на суровините; то посочи също, че нетните приходи за продаващите биодизел предприятия се формират не само от заплатената от купувача цена, но също и от печалбата (или загубата) от свързаните операции по хеджиране.
(53)
Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, защото в член 2, параграф 8 от основния регламент е посочено ясно, че експортната цена е реално платената или подлежащата на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране.
(54)
Поради липсата на други коментари относно експортните цени, изложеното в съображения 47 - 49 от регламента за временните мерки се потвърждава с промените, посочени по-горе.
2.3. Сравнение
(55)
В съображение 53 от регламента за временните мерки е посочено, че по отношение на експортните продажби, извършени чрез свързани търговски дружества извън ЕС, Комисията е проучила дали свързаният търговец следва да се третира като търговски агент, който работи срещу комисиона, и в случаите, в които това е било така, са били направени корекции в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, за да се вземе предвид условната надценка, получена от търговеца.
(56)
Едно от дружествата заяви, че маржът на печалбата, използван от Комисията като условна надценка за свързани търговци извън ЕС, е твърде висок и че би било по-приемливо да се използва по-малък процент.
(57)
Комисията внимателно разгледа представените от производителя износител доводи, но стигна до извода, че с оглед на широкия диапазон от дейности, които свързаните търговци извършват, маржът на печалбата в размер на 5 % е приемлив. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
(58)
Поради липсата на други коментари по отношение на сравнението, изложеното в съображения 50 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Дъмпингови маржове
(59)
Всички оказали съдействие аржентински производители износители поискаха, в случай че антидъмпингово мито бъде наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина, то да бъде единно мито за всички съдействали износители производители въз основа на среднопретеглената стойност на антидъмпинговите мита за всички производители износители, включени в извадката. Те подкрепиха това искане с твърдението, че всички включени в извадката производители са свързани помежду си чрез търговия или по друг начин, тъй като те произвеждат, продават, заемат или разменят биодизел помежду си и често продуктите на различни дружества се натоварват заедно на един и същи кораб и се експедират за ЕС, като вече не е възможно митническите органи да идентифицират и разграничат продуктите на отделните производители. Според тях поради тези специфични обстоятелства налагането на индивидуални мита е практически неприложимо.
(60)
Независимо от факта, че искането е отправено от всички производители износители, включително тези, чийто индивидуален дъмпингов марж е по-нисък от среднопретегления марж, и въпреки потенциалното опростяване на процедурата за митническите органи, това искане трябва да бъде отхвърлено. Предполагаемите практически трудности не трябва да се използват като оправдание за дерогация от разпоредбите на основния регламент, освен ако това не може да бъде избегнато. В конкретния случай фактът, че дружествата имат практика да разменят, заемат или обменят по друг начин продукта помежду си сам по себе си не прави налагането на индивидуални мита практически неприложимо по смисъла на член 9, параграф 6 от основния регламент.
(61)
Три дружества поискаха имената им да бъдат включени в списъка на оказалите съдействие производители износители, за да може за тях да се приложи антидъмпинговата митническа ставка за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, а не остатъчното мито, приложимо за „всички останали дружества“.
(62)
През РП две от трите дружества са произвеждали биодизел за вътрешния пазар или чрез договори за ишлеме за други производители износители, но самите те не са изнасяли продукта за Съюза. Третото дружество все още не е произвеждало биодизел през РП, тъй като към този момент заводът му е бил в процес на строителство.
(63)
Комисията счита, че и в трите описани по-горе случая условията дадено дружество да бъде считано за производител износител, който е оказал съдействие, не са изпълнени. Това важи не само за дружеството, което изобщо не е произвеждало биодизел по време на РП, но също и за дружествата, които оказаха съдействие при разследването, като представиха попълнен формуляр за включване в извадката, тъй като от него стана ясно, че те произвеждат за вътрешния пазар или за трети страни, но не изнасят биодизел за Съюза от свое име.
(64)
Ето защо искането следва да бъде отхвърлено и за посочените три дружества следва да се прилага „остатъчното“ антидъмпингово мито.
(65)
Като се вземат предвид извършените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено по-горе, и поради липсата на допълнителни коментари, таблицата в съображение 59 от основния регламент се заменя с таблицата по-долу, а окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Група „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. и Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Група „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
Всички останали дружества
49,2 %
3. Индонезия
3.1. Нормална стойност
(66)
Както е посочено по-горе в съображения 28 - 34, Комисията стигна до заключението, че системата за ДЕТ в Индонезия изкривява производствените разходи на производителите на биодизел в тази държава и следователно разходите, свързани с производството и продажбата на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в счетоводните отчети на индонезийските производители, предмет на разследването.
(67)
Затова Комисията реши да преразгледа съображение 63 от регламента за временните мерки и да не вземе предвид действителните разходи за сурово палмово масло (СПМ) - основната суровина, закупувана и използвана за целите на производството на биодизел - вписани в счетоводните отчети на засегнатите дружества, като вместо тях използва цената, по която същите дружества биха закупили СПМ при липсата на посоченото ценово изкривяване.
(68)
В рамките на разследването бе потвърдено, че равнището на цените на СПМ, което се търгува на вътрешния пазар, е значително занижено в сравнение с референтните цени на международния пазар, като разликата между двете равнища е много близка по стойност до размера на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Тъй като системата за ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, на вътрешния пазар са налични по-големи количества от продукта, като така се оказва натиск върху цената му на вътрешния пазар, която намалява. Това представлява особена пазарна ситуация.
(69)
През РП ставката на експортната такса върху износа на биодизел е между 2 и 5 %. През същия период ставката на експортната такса върху износа на СПМ варира между 15 и 20 %, при рафинираното, избелено, дезодорирано палмово масло (RBDPO) ставката е между 5 и 18,5 %. Различните мита се прилагат в зависимост от съответния диапазон на референтните цени (които следват тенденциите на международните пазари и нямат нищо общо с разликата в качеството). За палмовите плодове е установена единна ставка на експортната такса в размер на 40 %.
(70)
Поради посочените по-горе причини съображение 63 от регламента за временните мерки е преразгледано и цената на основната суровина (СПМ), вписана в отчетите на дружествата е заменена, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с референтната експортна цена (HPE) (11) за СПМ, публикувана от индонезийските органи, като тя от своя страна се основава на публикуваните цени на международните пазари (Ротердам, Малайзия и Индонезия). Тази корекция бе направена по отношение на СПМ, закупувано както от свързани, така и от несвързани дружества. Разходите за собственото производство на СПМ в рамките на един и същи правен субект се приемат, само ако не са установени доказателства, съгласно които е налице изкривяване на стойността на произведеното в рамките на същия правен субект СПМ.
(71)
Всички производители износители от Индонезия, както и индонезийското правителство твърдят, че замяната на разходите за СПМ, вписани в отчетите на дружествата, с индонезийските референтни експортни цени за СПМ не е допустима нито съгласно правилата на СТО, нито съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент и поради това е неправомерна. В тази връзка правителството на Индонезия изрази твърдението, че третирането на Република Индонезия като държава с непазарна икономика е било неправилно от страна на Комисията. Аргументите на дружествата могат да бъдат обобщени по следния начин. Първо, Комисията не е изтъкнала никаква причина, поради която е необходимо отклонение от действителните фигуриращи в отчетите разходи, нито е посочила, че тези разходи не отразяват достоверно разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, а просто е посочила, че разходите в отчетите са изкуствено занижени в сравнение с цените на международния пазар и поради това следва да бъдат заменени.
Това е в противоречие с правилата на СТО, според които за да се провери дали даден разход може да се използва за изчисляване на производствените разходи, следва да се установи дали той е свързан с производството и продажбата на продукта, а не дали отразява по приемлив начин пазарната стойност. Второ, макар че очевидно в член 2, параграф 5 от основния регламент е предвидена възможност за корекция, прилагането на този член следва да се ограничи до ситуациите, при които държавата пряко се намесва на пазара, като определя или регулира цените на изкуствено занижено равнище. В този конкретен случай обаче Комисията твърди, че цената на СПМ на вътрешния пазар не е регулирана от държавата, а е изкуствено занижена в резултат на експортната такса, наложена върху износа на СПМ. Дори това да е така, всяко въздействие върху цената на вътрешния пазар може да бъде само случайно или просто страничен ефект от системата на налагане на експортни такси. На трето място, Комисията неправилно се позовава на решението по делото Acron, за да обоснове правомерността на извършената по отношение на СПМ корекция. Това решение понастоящем е предмет на обжалване и следователно то не може да бъде използвано като прецедент. Във всеки случай фактите по делото Acron са различни, тъй като се отнасят до ситуация, в която, за разлика от положението в Индонезия, където цените се определят на свободния пазар, цените на газа се регулират от държавата. И накрая, индонезийското правителство заяви, че корекцията по член 2, параграф 5 е била извършена единствено с цел увеличаване на дъмпинговите маржове поради различията в данъчното облагане.
(72)
Твърдението, че извършването на корекцията по член 2, параграф 5 от основния регламент е неправомерно съгласно СТО и/или правилата на Съюза, трябва да бъде отхвърлено. Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент, следователно се приема, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 5, са в съответствие със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение. В тази връзка следва да се напомни, че член 2, параграф 5 от основния регламент се прилага както към държави с пазарна икономика, така и към държави с непазарна икономика. Както е посочено по-горе (съображение 42), по делото Acron Общият съд е установил правен принцип, според който ако разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са отразени достоверно в отчетите на дружествата, те не могат да послужат като основа за изчисляване на нормалната стойност и биха могли да бъдат заменени, в съответствие с член 2, параграф 5 от основния регламент, с разходи, отразяващи пазарно определена цена. Фактът, че делото Acron засяга регулирани от държавата цени обаче не означава, че се изключва възможността Комисията да приложи член 2, параграф 5 по отношение на други форми на държавна намеса, които нарушават, пряко или непряко, функционирането на определен пазар, като оказват натиск към изкуствено занижаване на цените. По случая в Китай относно бройлерите експертната група наскоро стигна до подобно заключение при тълкуването на член 2.2.1.1 от Антидъмпинговото споразумение на СТО. В настоящия случай Комисията счита, че разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, не са достоверно отразени в отчетите на засегнатите дружества, тъй като тези разходи са изкуствено занижени вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Поради това корекцията на разходите за СПМ, която Комисията извърши съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, е напълно обоснована. Що се отнася до твърдението на индонезийското правителство, следва да се посочи, че корекцията по член 2, параграф 5 е извършена въз основа на съществуващата разлика в цените на СПМ на вътрешния пазар и на международните пазари, а не на различия в данъчното облагане.
(73)
Двама производители износители от Индонезия заявиха, че Комисията не е успяла да докаже наличието на ценово изкривяване на индонезийския вътрешен пазар на СПМ. Те твърдят, че основното работно допускане на Комисията, а именно - че ДЕТ ограничава възможностите за износ на СПМ, като по този начин по-големи количества от този продукт се насочват към вътрешния пазар и се упражнява натиск към занижаване на цените на СПМ на вътрешния пазар - не е вярно от гледна точка на фактите, тъй като СПМ се изнася в големи количества (70 % от общото производство). Във всеки случай, дори да се приеме, че е налице изкривяване на цените на вътрешния пазар на СПМ вследствие на ДЕТ, това се отнася в същата степен и за цената HPE, тъй като тя се основава на международните експортни цени, които от своя страна включват експортната такса. Следователно цената HPE за СПМ не може да се използва като подходяща референтна цена за целите на корекцията на разходите за СПМ.
(74)
Независимо от факта, че Индонезия изнася големи количества СПМ, в рамките на разследването бе установено, че цената на СПМ на вътрешния пазар е изкуствено занижена в сравнение с международните цени. Освен това констатираната разлика е близка до размера на наложената в рамките на ДЕТ експортна такса. Поради това е основателно да се направи изводът, че ниското равнище на цените на вътрешния пазар е резултат от изкривяване, дължащо се на ДЕТ. В допълнение, международните цени на стоките, включително на СПМ, се определят въз основа на търсенето и предлагането, което отразява динамиката на пазарните сили. Не бяха приведени доказателства в подкрепа на факта, че действието на тези пазарни сили е било нарушено вследствие на действащата в Индонезия система за ДЕТ. Следователно твърдението, че цената HPE не е подходяща референтна цена, се отхвърля.
(75)
Един от производителите износители, за който бе установено, че не притежава представителни продажби на вътрешния пазар (съображение 60 от регламента за временните мерки), заяви, че Комисията неправилно е провела проверката за представителност, като е използвала за основа продажбите, реализирани поотделно от свързаните дружества, вместо общите продажби на всички дружества от групата. Дружеството обаче признава, че тази предполагаема грешка не се е отразила на временните констатации, направени по отношение на него. По отношение на този производител износител следва да се припомни, че всички свързани дружества поотделно не издържаха проверката за представителност. Поради това, дори твърдението да е основателно, е ясно, че ако проверката за представителност бе извършена въз основа на общия обем на продажбите на вътрешния пазар на всички свързани компании, това не би могло, както самият производител износител признава, да окаже въздействие върху временните констатации. Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 60 - 62 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(76)
Една от заинтересованите страни заяви, че - що се отнася до съображение 63 от регламента за временните мерки - за нея е използван твърде висок размер на РОА. След като твърдението бе разгледано, стана ясно, че при конструирането на нормалната стойност са включени както данни за продажбите на вътрешния пазар, така и за продажбите за износ. Съответно бяха направени необходимите корекции, така че да се използват само РОА за продажбите на вътрешния пазар.
(77)
Една от заинтересованите страни оспори конструирането на нормалната стойност и по-специално избора на методологията по член 2, параграф 6, както е посочено в съображение 65 от регламента за временните мерки. В член 2, параграф 6 се предвиждат три алтернативни методологии за определянето на РОА и на печалбата в случаите, в които действителните данни на дружеството не могат да бъдат използвани. Заинтересованата страна заяви, че тези три методологии трябва да бъдат разглеждани по реда на изброяването им, поради което следва първо да се разгледа прилагането на член 2, параграф 6, букви а) и б).
(78)
Доколкото в регламента за временните мерки е посочена само методологията по член 2, параграф 6, буква в), в съображенията по-долу е обяснено защо член 2, параграф 6, букви а) и б) не са приложими в този случай.
(79)
Член 2, параграф 6, буква а) не е приложим, тъй като не бяха установени действителни суми за нито едно от включените в извадката индонезийски (и аржентински) дружества, като се има предвид фактът, че те не са реализирали никакви продажби при обичайни търговски условия. Поради това няма данни за действителните суми по отношение на нито един от другите износители или производители (включени в извадката), въз основа на които да се приложи член 2, параграф 6, буква а).
(80)
Член 2, параграф 6, буква б) също не е приложим, тъй като всички включени в извадката индонезийски (и аржентински) дружества нямат продажби на продукти от същата обща категория, реализирани при обичайни търговски условия.
(81)
Що се отнася до член 2, параграф 6, буква б), заинтересованата страна също така изрази становището, че основният регламент е несъвместим със Споразумението за СТО, доколкото в него е включено изискването по член 2, параграф 6, буква б) продажбите да бъдат извършени при обичайни търговски условия. При все това, както е посочено в съображение 72 по-горе, Антидъмпинговото споразумение на СТО е транспонирано в основния регламент и следователно се счита, че всички разпоредби на посочения регламент, включително член 2, параграф 6, са съвместими със задълженията на Съюза съгласно Антидъмпинговото споразумение, като напълно съвместимо е и изискването за това продажбите да са извършени при обичайни търговски условия.
(82)
По тази причина изборът да се приложи член 2, параграф 6, буква в), като се използва всеки друг приемлив метод за определянето на маржа на печалбата, се потвърждава.
(83)
Освен това няколко заинтересовани страни изразиха позицията, че използваният при конструирането на нормалната стойност марж на печалбата в размер на 15 % е прекалено висок. Те твърдят, че в регламента за временните мерки не се обяснява как Комисията е изчислила маржа от 15 % и следователно те предполагат, че Комисията е използвала същото равнище на марж в размер на 15 %, въз основа на което е изчислена и вредата. Те заявиха, че в няколко други случая, също свързани със стоки, Комисията е използвала марж на печалбата в размер на около 5 %. Няколко заинтересовани страни предложиха да се приложи маржът на печалбата, използван по случая с биоетанола в Съединените щати. Една от страните предложи да се използва по-малкият марж на печалбата от продажбите ѝ на смес от биодизел и минерално дизелово гориво. Освен това според правителството на Индонезия фактът, че разходите за СПМ са били заменени съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, но същевременно по член 2, параграф 6, буква в) се използва 15-процентният марж на печалбата, който би следвало да отразява маржа на печалбата при липса на пазарно изкривяване, всъщност представлява дублиране.
(84)
На първо място, не е вярно, че при конструирането на нормалната стойност Комисията системно използва марж на печалбата в размер на 5 %. Всяка ситуация се оценява според конкретните обстоятелства в дадения случай. Например при делото от 2009 г. срещу Съединените щати относно биодизела бяха използвани различни равнища на печалба, като среднопретегленият ѝ размер бе далеч над 15 %. Второ, като се има предвид, че краткосрочният и средносрочният лихвен процент по кредитите в Индонезия е около 12 % според данни на Световната банка, логично е да се очаква, че маржът на печалбата от стопанската дейност на вътрешния пазар на биодизел ще бъде по-висок от цената на заемния капитал. Трето, независимо от това дали продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво спадат към същата обща категория продукти, в член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент е посочено, както вече бе обяснено в съображение 80 по-горе, че тези продажби трябва да са осъществени при обичайни търговски условия. Като се има предвид, че продажбите на биодизел на вътрешния пазар не са реализирани при обичайни търговски условия, продажбите на смес от биодизел и минерално дизелово гориво не се считат, mutatis mutandis, за извършени при обичайни търговски условия. Следователно поради причините, посочени по-горе, се застъпва твърдението, че печалба в размер на 15 % е разумна сума, която може да бъде постигната в рамките на тази относително нова, капиталоемка промишленост в Индонезия. Аргументът на индонезийското правителство относно наличието на ефект на дублиране не може да бъде приет, тъй като корекцията на разходите по член 2, параграф 5 и приемливото равнище на печалбата по член 2, параграф 6, буква в) са две съвсем различни понятия. Поради това съображение 65 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(85)
Една от заинтересованите страни заяви, че понеже цената HPE за СПМ включва разходи за международен транспорт и тъй като целта на корекцията на цената на СПМ на вътрешния пазар спрямо равнището на международните цени на СПМ е да се достигне до цена на вътрешния пазар на СПМ, която не е изкривена, цената HPE за СПМ също следва да се коригира и да бъде занижена, за да се изключат транспортните разходи.
(86)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. Комисията обмисли редица алтернативи при избора на най-подходящата цена, която да се използва като международна референтна цена. Следва да се припомни, че самите индонезийски органи използват цената HPE като основа за изчисляване на месечното равнище на износните мита. Поради това тази цена, определена от индонезийските органи, бе счетена за най-подходящата международна референтна цена, която да се използва като база за определяне на степента на изкривяване на производствените разходи за биодизел в Индонезия.
(87)
Две от заинтересованите страни заявиха, че Комисията е пропуснала да вземе предвид факта, че те произвеждат биодизел от суровина, която е различна от СПМ, т.е. от палмов мастно-кисел дестилат (ПМКД), рафинирано палмово масло (РПМ) или рафиниран палмов стеарин (РПС). Тъй като не е отчетен факта, че страните използват тези суровини в производството на биодизел, корекцията на цената на СПМ (както е описано в съображение 70) е приложена не към правилната суровина, което е довело до погрешно равнище на конструираната нормална стойност.
(88)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Следва да се подчертае, че Комисията просто е заменила цената на СПМ, закупено от свързани и несвързани доставчици за целите на производството на биодизел. По отношение на страничните продукти, като ПМКД, РПМ и РПС, които се получават след преработка на закупеното СПМ и от които след по-нататъшна обработка се произвежда биодизел, не са извършени никакви корекции.
(89)
Три от заинтересованите страни заявиха, че Комисията не е взела предвид факта, че закупуваното от свързани дружества СПМ следва да бъде третирано по същия начин, както собственото производство и следователно не следва да се прилага корекция съгласно член 2, параграф 5 (както е обяснено в съображение 70 по-горе). Страните твърдят, че сделките в рамките на групата са осъществени при справедливи пазарни условия и поради това не следва да се извършват корекции, нито цените да се заменят с международни цени. Освен това един производител износител заяви, че конструираната нормална стойност следва да бъде изчислена на месечна основа през РП.
(90)
Тъй като цената на вътрешния трансфер не може да се приеме за надеждна, стандартната практика на Комисията е да провери дали сделките между свързани лица наистина са извършени при справедливи пазарни условия. За тази цел Комисията сравнява цената по сделките между свързаните дружества със съответната базова пазарна цена. Тъй като базовата цена на вътрешния пазар е изкривена, Комисията не може да извърши тази проверка. Поради това тя следва да замени тази ненадеждна цена с приемлива цена, която би била приложима при справедливи пазарни условия в нормална пазарна ситуация. В този случай това е международната цена. По отношение на твърдението за изчисляването на конструираната нормална стойност на месечна база, предоставената и проверена информация не съдържаше достатъчно подробни данни, позволяващи изчисляването ѝ по този начин. Ето защо и двете твърдения бяха отхвърлени.
(91)
Представителите на промишлеността на Съюза заявиха, че стойността на СПМ, произведено в рамките на един и същи правен субект, следва да се коригира допълнително съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент, тъй тя също е засегната от ценовото изкривяване, породено от ДЕТ.
(92)
Това твърдение следва да бъде отхвърлено. При производството на биодизел суровините преминават през различни етапи на рафиниране/преработка и разходите за тези производствени етапи могат да се смятат за надеждни, тъй като те протичат в рамките на един и същи правен субект и проблемът с ненадеждните трансферни цени отпада.
(93)
Един от производителите износители заяви, че Комисията е трябвало да приспадне т.нар. ценови отстъпки от конструираната нормална стойност. Това твърдение не може да бъде прието. Конструираната нормална стойност бе формирана въз основа на разходите. Затова би било неподходящо да се отчитат отстъпки въз основа на ценови съображения.
3.2. Експортна цена
(94)
Една от заинтересованите страни постави под въпрос определената експортна цена, като заяви, че следва да се вземат предвид както печалбите, така и загубите от хеджирането и определи като непоследователно счетоводното третиране на печалбите и загубите от хеджиране, свързани с биодизела.
(95)
Твърдението, че както печалбите, така и загубите от хеджирането следва да бъдат взети предвид, трябва да се отхвърли. В член 2, параграф 8 от основния регламент ясно е посочено, че експортната цена е реално платената или подлежаща на плащане цена при продажбата на продукта за износ, независимо от отделните, макар и свързани с него, печалби или загуби от хеджиране. Поради това методологията, описана в съображения 66 и 67 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(96)
Комисията признава, че в рамките на етапа на временните мерки по отношение на една от заинтересованите страни действително е било налице непоследователно счетоводно третиране на печалбите и загубите от хеджиране. Твърдението се приема, като бяха направени необходимите корекции.
(97)
Във връзка със съображение 68 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че вследствие на прилагането на 5-процентния марж на печалбата, използван за свързаните търговски дружества, намиращи се в Съюза, се получава твърде голяма възвръщаемост на капитала и така се надценява печалбата от продажбите на биодизел от несвързани търговци. Посочената страна твърди, че обичайната възвръщаемост на капитала съответства на марж на печалбата в размер на 1,3 % - 1,8 %.
(98)
Като се има предвид липсата на съдействие от страна на несвързаните вносители и предвид факта, че търговските дружества са предприятия в сектора на услугите и нямат значителни капиталови инвестиции, поради което посоченото по-горе твърдение относно възвръщаемостта на капитала е необосновано, Комисията отхвърля горепосоченото искане и счита, че в този случай марж на печалбата от 5 % е разумно равнище. Ето защо съображение 68 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(99)
По отношение на съображение 69 от регламента за временните мерки една от заинтересованите страни заяви, че допълнителните суми за двойното отчитане на биодизел следва да бъдат добавяни към експортната цена, като се има предвид, че става дума просто за прилагане на италианското право.
(100)
Дори Комисията да приеме това твърдение и да добави допълнителните суми към експортната цена, тези суми ще трябва отново да бъдат приспаднати съгласно член 2, параграф 10, буква к), за да може експортната цена да се сравни със същата нормална стойност при надлежно отчитане на разликите, които влияят върху сравнимостта на цените. Като се има предвид, че в Индонезия няма допълнителни суми за двойно отчитане на биодизел, по-високата експортна цена в Италия следователно не би била пряко сравнима. Ето защо твърденията се отхвърлят и изложеното в съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(101)
След оповестяването на окончателните мерки същата заинтересована страна отново изказа това твърдение. Не бяха изтъкнати обаче съществени допълнителни аргументи, които да променят позицията на Комисията. Поради това съображение 69 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(102)
След оповестяването на окончателните мерки няколко производители износители насочиха вниманието на Комисията към някои технически грешки в изчисленията на дъмпинга. Тези твърдения бяха разгледани и, в случаите, в които това бе обосновано, изчисленията бяха коригирани.
3.3. Сравнение
(103)
Поради липсата на други коментари относно сравнението, изложеното в съображения 70 - 75 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3.4. Дъмпингови маржове
(104)
Като се вземат предвид направените корекции на нормалната стойност и на експортната цена, както е посочено в съображенията по-горе, и при липсата на допълнителни коментари, окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan and PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
Всички останали дружества
23,3 %
Д. ВРЕДА
1. Производство на Съюза и промишленост на Съюза
(105)
В съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки се дава определение на промишлеността на Съюза и се потвърждава, че три дружества са изключени от това определение поради зависимостта им от вноса с произход от засегнатите държави, тоест те внасят повече биодизел от засегнатите държави, отколкото сами произвеждат този продукт.
(106)
Други две дружества бяха изключени от определението за промишленост на Съюза, тъй като не са произвеждали биодизел по време на разследвания период.
(107)
След публикуването на регламента за временните мерки бяха получени коментари, според които и други дружества следва да бъдат изключени от определението за промишленост на Съюза поради факта, че внасят биодизел от засегнатите държави, а също така и поради връзката им с производителите износители от Аржентина и Индонезия, вследствие на която те се оказват защитени от отрицателните последици от дъмпинга.
(108)
Тези коментари се отхвърлят. След като твърдението относно връзката между производителите износители и промишлеността на Съюза бе анализирано, бе установено, че има холдингово дружество, което притежава акции както в дружество - производител износител от Аржентина, така и в дружество - производител от Съюза.
(109)
На първо място беше установено, че тези дружества открито се конкурират за едни и същи клиенти на пазара на Съюза, което показва, че връзката между тях не е оказала въздействие върху стопанските практики нито на аржентинския производител износител, нито на производителя от Съюза.
(110)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни поиска информация относно заключението на Комисията, според което аржентинските износители и промишлеността на Съюза се конкурират за едни и същи клиенти на европейския пазар. Този факт стана ясен при разследването на производителите от Съюза и на аржентинските износители, като не бяха представени никакви доказателства в подкрепа на това, че аржентинските износители и производителите от Съюза са се договорили да не се конкурират по отношение на продажбите на биодизел на крайните потребители. Броят на крайните потребители е относително малък и се състои главно от големи рафинерии, които купуват биодизел и от производителите от Съюза, и от вносителите.
(111)
На второ място бе установено, че центърът на икономическия интерес за производителя от Съюза, посочен в съображение 108 по-горе, по-специално производството на продукта и свързаните с него продажбени и изследователски дейности, се намира в рамките на Съюза. В резултат на това се стигна до заключението, че съществуващата връзка не е причина посоченото дружество да бъде изключено от определението за промишленост на Съюза съгласно член 4, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(112)
Фактът, че някои представители на промишлеността на Съюза са внасяли биодизел от засегнатите държави, сам по себе си не е достатъчен, за да промени определението за промишлеността на Съюза. Както е обяснено в регламента за временните мерки, вносът от страна на промишлеността на Съюза на биодизел от засегнатите държави е извършен с цел защита. Освен това бе установено, че центърът на икономическия интерес за някои производители от Съюза, осъществявали внос от засегнатите държави, се е запазил в рамките на Съюза - тези дружества са произвеждали повече, отколкото са внасяли, и техните изследователски дейности са извършени в Съюза.
(113)
Една от заинтересованите страни заяви, че промишлеността на Съюза следва да включва и дружествата, които купуват биодизел и го смесват с минерално дизелово гориво, тъй като тези смеси също попадат в обхвата на разглеждания продукт. Това твърдение се отхвърля. В обхвата на разглеждания продукт се включва биодизелът в чист вид или като част от смес. Поради това производители на разглеждания продукт са производителите на биодизел, а не дружествата, които смесват биодизела с минерално дизелово гориво.
(114)
Определението за промишлеността на Съюза, посочено в съображения 80 - 82 от регламента за временните мерки, следователно се потвърждава, както и обемът на производството за РП, както е посочено в съображение 83 от регламента за временните мерки.
2. Потребление на Съюза
(115)
След оповестяването на временните мерки промишлеността на Съюза направи малка корекция на продажбите си за 2009 г., като по този бяха коригирани данните за потреблението на Съюза през посочената година. Тази корекция не променя изведените тенденции, нито изводите, направени въз основа на данните в регламента за временните мерки. Таблица 1 по-долу е коригирана. Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 84 - 86 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Потребление на Съюза
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Тонове
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Индекс 2009 г. = 100
100
103
100
105
Източник: Евростат, данни от промишлеността на Съюза
3. Кумулативна оценка на въздействието на вноса от засегнатите държави
(116)
В съображения 88 - 90 от регламента за временните мерки Комисията определи, че условията за кумулативна оценка на ефекта от вноса от Аржентина и Индонезия са спазени. Това бе оспорено от една от заинтересованите страни, която изрази мнението, че ПМЕ от Индонезия не конкурира произведения в Съюза биодизел по същия начин, както СМЕ от Аржентина, както и че СМЕ е по-евтин от произведения в Съюза биодизел, тъй като суровината е по-евтина от суровината, предлагана в Съюза.
(117)
Тези аргументи се отхвърлят. Както СМЕ, така и ПМЕ се внасят в Съюза и също се произвеждат в Съюза, и се смесват с РМЕ и други биодизелови горива, произведени в Съюза, преди да бъдат продадени или смесени с минерално дизелово гориво. За производството на готовия продукт предприятията, извършващи смесването, имат избор да закупят биодизел, получен от различни суровини и с различен произход в зависимост от пазара и климатичните условия през съответната година. ПМЕ се продава в по-големи количества през летните месеци и в по-малки количества през зимата, но все пак той е конкурентен продукт на РМЕ и на произведения в Съюза биодизел, както и на СМЕ от Аржентина.
(118)
Поради това съображение 90 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Обем, цена и пазарен дял на дъмпинговия внос от засегнатите държави
(119)
Една от заинтересованите страни оспори данните за вноса в таблица 2 от регламента за временните мерки, като заяви, че равнището на вноса от Индонезия е много по-ниско, отколкото е представено в таблицата. Данните за вноса в таблица 2 се основават на данни от Евростат, които бяха проверени внимателно и счетени за верни, като са в съответствие с данните, събрани от индонезийските износители. Биодизелът е относително нов продукт и митническите кодове, приложими за вноса на биодизел са се променили през последните години. Следователно за да се гарантира точност на данните, при извличането им от Евростат следва се използват приложимите към дадения момент кодове. Това обяснява защо извлечените от заинтересованата страна данни са непълни и показват по-малко равнище на вноса, отколкото показва пълният набор от данни, представени в таблица 2.
(120)
Като се има предвид малката промяна в потреблението на Съюза в таблица 1, пазарният дял на Аржентина за 2009 г. в таблица 2 е също леко променен, докато за Индонезия няма промяна. Това не променя тенденциите, изведени въз основа на данните, нито заключенията от тях. Пазарният дял е коригиран по-долу.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Внос от Аржентина
Пазарен дял
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Индекс 2009 г. = 100
100
135
167
141
Източник: Евростат
5. Подбиване на цените
(121)
Както е посочено в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки, за да се определи подбиването на цените, цените на вноса от Аржентина и Индонезия бяха сравнени с продажните цени на промишлеността на Съюза въз основа на данните от включените в извадката дружества. При сравнението биодизелът, внесен от промишлеността на Съюза с цел препродажба, бе изключен от изчисленията на подбиването на цените.
(122)
Заинтересованите страни отбелязаха, че използваната методология, а именно сравняване на граничната температура на филтруемост през студен филтър (CFPP), не е същата като използваната при предишно антидъмпингово разследване във връзка с биодизел от САЩ, при което сравнението е направено въз основа на изходната суровина.
(123)
За разлика от производителите износители от Аржентина и Индонезия, промишлеността на Съюза не продава биодизел, получен от една изходна суровина, а смесва няколко изходни суровини, за да произведе готовия продукт, предлаган на пазара. Крайните потребители не са наясно, нито пък за тях е от значение какъв е съставът на продукта, който купуват, след като той отговаря на необходимата CFPP. Важното за потребителя е именно CFPP, независимо от това каква изходна суровина е използвана. При тези обстоятелства беше счетено, че е удачно в настоящата процедура сравнението на цените да се направи въз основа на CFPP.
(124)
За вноса с произход от Индонезия, чиято CFPP е 13 или повече, бе направена корекция, изразяваща се в разликата между цената на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP 13 и на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, за да се сравни продукта със CFPP13 и повече от Индонезия с продукта с CFPP0, произведен и смесен в Съюза. Един от индонезийските производители износители отбеляза, че тъй като продажбите на CFPP13 от промишлеността на Съюза са в малки количества за една сделка, тези цени следва да бъдат сравнени с цените на сделки със CFPP0 със сходен мащаб. При разглеждането на сделки с CFPP0 със сходно количество продукт за една сделка бе установено, че разликата в цените е в съответствие с получената разлика при използването на всички сделки с CFPP0, като разликите в цените са както над, така и под средната разлика в цената. В резултат на това нямаше промяна на нивото на подбиване на цената, установено в съображение 97 от регламента за временните мерки.
(125)
Един от индонезийските производители износители поиска Комисията да разкрие пълните контролни номера на продукта (КНП) за смесите, предлагани от промишлеността на Съюза - процентът на всяка от суровините от продажбите на произведения от промишлеността на Съюза продукт. Като се има предвид, че сравнението за целите на установяването на вредата е направено единствено въз основа на CFPP, това искане бе отхвърлено.
(126)
Една от заинтересованите страни заяви, че е налице разлика между цената на биодизела, който отговаря на критериите, определени в директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED) („сертифициран съгласно RED“), и биодизела, който не отговаря на тези спецификации. Тя заяви, че тъй като вносът от Индонезия не е сертифициран съгласно RED, а цената на сертифицирания по RED биодизел е по-висока, следва да се направи корекция.
(127)
Твърдението беше отхвърлено. Почти целият внос от Индонезия през РП е сертифициран по RED. Така или иначе определените в RED критерии за устойчивост са били включени от държавите членки в националното им законодателство в течение на 2012 г., т.е. през по-голямата част от РП е било без значение дали биодизелът е бил сертифициран по RED или не.
(128)
След оповестяването на окончателните мерки един от индонезийските производители износители представи коментар относно изчисляването на подбиването на цената и заяви, че вносът на ПМЕ от Индонезия следва да бъде сравнен с общите продажби на промишлеността на Съюза. Всъщност за да се изчисли подбиването на цените, беше направено сравнение между продажбите на ПМЕ от Индонезия с всички продажби на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0, като цената на вноса на ПМЕ от Индонезия бе увеличена с коефициент, изчислен въз основа на сравнение на продажбите на промишлеността на Съюза на продукт с CFPP0 и продажбите ѝ на продукт с CFPP13. Поради това твърдението се отхвърля. Твърдението на същата заинтересована страна, че изчислението за установяване на вредата включва внесения продукт, е невярно от гледна точка на фактите и следователно се отхвърля. Във всеки случай внесеният биодизел и произведеният в Съюза биодизел са били смесени и са се продавали на същата цена като смесите, които не са включвали внесен биодизел.
(129)
Един от индонезийските производители износители оспори изчислението на разходите след вноса. Въпреки това, тези разходи бяха проверени като от действителните разходи за вноса на биодизел бяха извадени разходите за доставка до крайното местоназначение и не бе установена необходимост от промяна.
6. Макроикономически показатели
(130)
Както е посочено в съображение 101 от регламента за временните мерки, следните макроикономически показатели бяха анализирани въз основа на получените данни, обхващащи цялата промишленост на Съюза: производство, производствен капацитет, натоварване на мощностите, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост, производителност, размер на дъмпинговия марж и възстановяване от въздействието на предишен дъмпинг.
(131)
След оповестяването на временните мерки представителите на промишлеността на Съюза отбелязаха, че данните за производствения капацитет в таблица 4 от регламента за временните мерки включват данни за капацитет, който, макар да е бил налице, е бил в състояние, което не е позволявало производство на биодизел както по време на РП, така и през предходни години. Те определят този капацитет като „неизползван“, т.е. той не би следвало да се включва в капацитета, който реално може да се използва за производство. Следователно данните за натоварването на мощностите в таблица 4 са били занижени. След като повторно подадените данни бяха прегледани подробно, те бяха приети и таблица 4 е представена отново по-долу. Промяната в натоварването на мощностите, която в регламента за временните мерки беше от 43 % на 41 %, сега е от 46 % на 55 %. Промишлеността на Съюза също коригира данните за производството през 2009 г., които са представени в таблицата по-долу:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Производствен капацитет (в тонове)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Индекс 2009 г. = 100
100
99
85
87
Производствен обем (в тонове)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Индекс 2009 г. = 100
100
107
98
104
Натоварване на мощностите
46 %
50 %
53 %
55 %
Индекс 2009 г. = 100
100
109
115
120
(132)
В съображение 103 от регламента за временните мерки се анализират данните за натоварването на мощностите в предходни периоди, като се отбелязва факта, че производството е нараснало, докато равнището на капацитета се е запазило стабилно. Според преразгледаните данни производството отново нараства, но наличният капацитет намалява през същия период. Това показва, че промишлеността на Съюза е намалила свободния си капацитет си поради нарастването на вноса от Аржентина и Индонезия като реакция на пазарните сигнали. Коригираните данни сега съответстват в по-голяма степен на публичните твърдения на промишлеността на Съюза и производителите от Съюза, тъй като в тях те изтъкват, че през разглеждания период производството е прекратено в няколко завода и изградените производствени мощности не са били готови за непосредствена употреба, или са могли да бъдат използвани единствено след като бъдат направени значителни реинвестиции.
(133)
Няколко заинтересовани страни поставиха под въпрос преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на производствените мощности. Нито една от тях обаче не предостави алтернативна информация. Корекцията бе направена въз основа на преразгледаните данни за капацитета, предоставени от жалбоподателя, които обхващат цялата промишленост на Съюза. Преразгледаните данни препращат към публично достъпна информация, по-специално по отношение на неизползвания производствен капацитет, както и капацитета на производителите, които са преустановили производството поради финансови затруднения. Както беше обяснено по-горе в раздел 6 „Макроикономически показатели“, преразгледаните данни съдържат по-точна информация относно наличния капацитет за производство на биодизел по време на разглеждания период, отколкото първоначално предоставените и публикувани в регламента за временните мерки данни.
(134)
Една от заинтересованите страни заяви, че на промишлеността на Съюза не е била нанесена вреда, тъй като обемът на производството е нараснал успоредно с потреблението. Този аргумент се отхвърля, тъй като има други важни показатели, които свидетелстват за наличието на вреда, по-специално загубата на пазарен дял спрямо дела на вноса от засегнатите държави, както и тенденцията за намаляване на рентабилността, водеща до загуби.
(135)
Друга заинтересована страна заяви, че ако се сравняват тенденциите само между 2011 г. и РП, а не между периода от 1 януари 2009 г. до края на РП („разглеждания период“), полученият резултат ще сочи, че на промишлеността на Съюза не е нанесена вреда. Като се има предвид, че РП обхваща половината от 2011 г., сравнението между 2011 г. и РП не би било точно. Освен това за да бъде сравнението съдържателно, е необходимо да се разгледат тенденциите, влияещи на оценката на вредата по време на период, който е с достатъчна продължителност, както това бе направено в дадения случай. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(136)
Същата заинтересована страна отбеляза, че в регламента за временните мерки Комисията не е публикувала общата стойност на продажбите на промишлеността на Съюза и поиска тези данните да бъдат публикувани. Всички главни фактори, посочени в член 3, параграф 5 от основния регламент, бяха разгледани, което даде възможност за цялостна оценка на вредата. Информацията за стойността на продажбите бе събрана, и бе проверена, въз основа на данни от включените в извадката дружества, които са представителни за промишлеността на Съюза като цяло.
(137)
Същата заинтересована страна също така отбеляза, че промишлеността на Съюза е била в състояние да увеличи заетостта и следователно по време на разследвания период не е имало отрицателно въздействие върху промишлеността на Съюза.
(138)
Както е посочено в съображение 106 от регламента за временните мерки обаче, равнището на заетост в тази капиталоемка промишленост е относително ниско. Следователно незначителни промени в стойностите могат да доведат до голямо изменение на индексираните данни. Нарастването на общата заетост не обезсилва вредата, понесена от промишлеността на Съюза, за което свидетелстват други показатели.
(139)
Поради липсата на други коментари, изложеното в съображения 103 - 110 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7. Микроикономически показатели
(140)
Както е посочено в съображение 102 от регламента за временните мерки, въз основа на проверените данни за включените в извадката производители от Съюза бяха анализирани следните макроикономически показатели: средни цени за единица продукция, разходи за единица продукция, разходи за труд, стокови запаси, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитали.
(141)
Поради липсата на коментари в това отношение, съображения 111 - 117 от регламента за временните мерки се потвърждават.
8. Заключение за вредата
(142)
Няколко заинтересовани страни оспориха заключението относно вредата, изложено в регламента за временните мерки, въз основа на това, че изглежда е налице подобрение по няколко показателя в периода между 2011 г. и РП. Макар да е вярно, че някои показатели показват възходяща тенденция между 2011 г. и РП (например производството и продажбите), промишлеността не е била в състояние да покрие увеличението на разходите през този период, както е отбелязано в съображение 111 от регламента за временните мерки. В резултат на това положението на промишлеността допълнително е било утежнено, като претърпените загуби са нараснали от 0,2 % през 2011 г. до 2,5 % през РП. Следователно бе счетено, че дори ако анализът на вредата обхващаше само периода 2011 г. - РП, отново щеше да бъде констатирана значителна вреда за промишлеността.
(143)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 118 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждава.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(144)
Една от заинтересованите страни заяви, че вносът с произход от Аржентина не би могъл да е причина за вредата, тъй като обемът на вноса се е запазил стабилен в периода от 2010 г. до края на РП, като от 2011 г. до края на разследвания период равнището му е отбелязало лек спад.
(145)
Източник на тези данни е таблица 2 от регламента за временните мерки и те са точни. Анализът на Комисията обаче обхваща периода от началото на разглеждания период до края на РП и на тази основа се отчита повишение на вноса в размер на 48 %, съпроводено с увеличение на пазарния дял от 41 %. В допълнение, както е обяснено в съображение 90 от регламента за временните мерки, под внимание е взет не само вносът от Аржентина, но и вносът от Индонезия.
(146)
Същата заинтересована страна отбеляза, че ако се направи сравнение на цените на годишна база, се оказва, че вносът от Аржентина е нараствал с по-бързи темпове, отколкото продажните цени на промишлеността на Съюза. Независимо от това вносът от Аржентина е подбивал цените на промишлеността на Съюза, което обяснява защо цените на Съюза не са могли да се повишат със същите темпове.
(147)
Поради липсата на други коментари във връзка с въздействието на дъмпинговия внос, изложеното в съображения 123 - 128 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Внос от трети държави, различни от засегнатите държави
(148)
Поради липсата на коментари по този въпрос, заключението, че вносът от други държави не е причина за вредата, както е посочено в съображение 129 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2.2. Недъмпингов внос от засегнатите държави
(149)
След прилагането на член 2, параграф 5, както е посочено в съображения 38 и 70 по-горе, не бе установено наличие на недъмпингов внос от засегнатите държави. Поради това съображение 130 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.3. Други производители от Съюза
(150)
Поради липсата на коментари по този въпрос съображение 131 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.4. Внос, осъществен от промишлеността на Съюза
(151)
Както е посочено в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки, промишлеността на Съюза е внасяла значителни количества биодизел от засегнатите държави по време на разглеждания период, като размерът им е достигнал до 60 % от целия внос от тези държави по време на РП.
(152)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос, който далеч не е бил с цел защита, е бил част от една „внимателно подготвена дългосрочна стратегия“ от страна на промишлеността на Съюза да инвестира и да се снабдява с биодизел от Аржентина.
(153)
Тя твърди още, че никога досега не е било икономически оправдано да се внася соево масло в Съюза и да се преработва за получаването на биодизел в Съюза и че от икономическа гледна точка преработването на соево масло е възможно единствено в Аржентина с цел износ на получения в резултат биодизел.
(154)
Тези твърдения трябва да бъдат отхвърлени. Не бяха представени доказателства за наличието на „дългосрочна стратегия“, а промишлеността на Съюза отрече твърдението за такава стратегия. Очевидно ако стратегията на промишлеността на Съюза беше да допълни производството си на биодизел, като произвежда в Аржентина и внася готовия продукт, би било безсмислено и нелогично след това да подаде жалба срещу този внос.
(155)
Една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вносът на биодизел от промишлеността на Съюза, който е бил с цел защита, всъщност е бил част от дългосрочна търговска стратегия. Това твърдение, което не бе обосновано, се отхвърля. Не бяха представени доказателства, освен изказаните вече твърдения, за съществуването на такава стратегия. Освен това би било нелогично засегнатите производители от Съюза да подкрепят жалбата, а в някои случаи - дори да увеличават капацитета си в Съюза, а в същото време да следват стратегия за запълване на производствените си нужди чрез внос.
(156)
Същата заинтересована страна също така заяви, че пазарният дял на промишлеността на Съюза следва да бъде изчислен, като в него се включи извършеният с цел защита внос. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като изчисленията на пазарния дял следва да отразяват реализираните от промишлеността на Съюза продажби на стоки, които са нейно собствено производство, а не търговските ѝ дейности с готовия продукт в условията на нарастващи обеми на дъмпингов внос.
(157)
Промишлеността на Съюза също така показа, че през предходните години вносът на соево масло - и палмово масло - с цел преработка за получаване на биодизел е било икономически оправдано. Заинтересованата страна не представи доказателства в полза на обратното. Само поради ефекта на изкривяването, породено от диференцираната експортна такса, с която износът на биодизел става по-евтин от суровините, вносът на готовия продукт е икономически оправдан.
(158)
Една от заинтересованите страни заяви, че този внос е причина за вредата, тъй като само промишлеността на Съюза разполага с капацитет за смесването на СМЕ от Аржентина със ПМЕ от Индонезия с произведен в Съюза биодизел с цел препродажба на рафинериите за дизелово гориво. Това твърдение е неправилно. Смесването е елементарна операция, която много търговски дружества са в състояние да извършат в своите резервоари за съхраняване на гориво. Не бяха представени доказателства, че само производителите от Съюза могат да извършват смесването и поради това твърдението бе отхвърлено.
(159)
Един от индонезийските производители износители изказа твърдението, че вносът от промишлеността на Съюза не е извършен с цел защита, като направи сравнение между данни, отнасящи се за календарната 2011 г., и данни от РП, който обхваща шест месеца от същата година. Следователно сравнението между двата периода не е точно, след като РП не може да бъде разделен на два равни периода. Затова този аргумент се отхвърля.
(160)
Поради липсата на други коментари по отношение на износа, осъществяван от промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 132 - 136 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.5. Капацитет на промишлеността на Съюза
(161)
В съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се посочва, че през разглеждания период натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза се е запазило ниско, но като цяло е имало влошаване на състоянието на включените в извадката дружества, а същевременно натоварването на мощностите не е намаляло в същата степен.
(162)
Бе направено временно заключение, според което ниското натоварване на производствените мощности, тъй като е постоянна характеристика, не е причина за вредата, нанесена на промишлеността на Съюза.
(163)
Една от заинтересованите страни представи коментари във връзка с данните в регламента за временните мерки, като отбеляза, че дори при липсата на какъвто и да било внос, натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза през РП би било едва в размер на 53 %. Тя изтъкна също нарастването на производствения капацитет от 2009 г. до края на РП, което е довело до по-ниско натоварване на мощностите през разглеждания период.
(164)
Заинтересованата страна обаче не предостави никакви доказателства, които да сочат, че ниското натоварване на мощностите е нанесло вреда в такава степен, че да премахне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Постоянните разходи представляват малка част (приблизително 5 %) от общите производствени разходи, което означава, че слабото натоварване на мощностите е само един от факторите за вредата, но не е решаващият фактор за нея. Също така една от причините за това ниско равнище на натоварване на мощностите е фактът, че промишлеността на Съюза, поради особената пазарна ситуация, е внасяла самия готов продукт.
(165)
Освен това след представянето на преразгледаните данни за производствения капацитет и натоварването на мощностите, капацитетът на промишлеността на Съюза намаля през разглеждания период, а натоварването на мощностите нарасна - от 46 % до 55 %. Това показва, че натоварването на мощностите на промишлеността на Съюза щеше да бъде значително по-високо при отсъствието на дъмпингов внос в сравнение с посоченото по-горе равнище от 53 %.
(166)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха съмнение относно заключението, че слабото натоварване на производствените мощности не е решаващият фактор за причинената вреда. Бе изтъкнато, че постоянните разходи в сектора на производство на биодизел са много по-високи от незначителния дял, посочен по-горе. Те обаче не предоставиха доказателства в подкрепа на това твърдение и затова то се отхвърля. Във всички случаи постоянните разходи не са свързани с коефициента на натоварване на производствените мощности. При проверката, извършена по отношение на включените в извадката дружествата, стана ясно, че по време на РП съотношението на постоянните разходи към общите производствени разходи е между 3 % и 10 %.
(167)
Във връзка с това бе изказано твърдението, че този свръхкапацитет на промишлеността на Съюза е бил толкова висок, че дори при отсъствието на внос, тя не би могла да бъде рентабилна. В подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени доказателства, а фактът, че през 2009 г. промишлеността на Съюза е била рентабилна и е имала слабо натоварени производствени мощности предполага, че при отсъствието на дъмпингов внос рентабилността ѝ щеше да бъде още по-висока.
(168)
Освен това бе изказано твърдението, че намаляването на капацитета на промишлеността на Съюза само по себе си е причина за вреда, дължаща се на разходите по затварянето на заводите и на факта, че заводите са продължили да работят при намален капацитет. Това твърдение не бе подкрепено с аргументи и не бяха предоставени доказателства, които да показват, че разходите за намаляване на капацитета или за закриване на цели заводи или дружества, са били значителни.
(169)
Накрая, що се отнася до производствения капацитет бе изразено мнението, че решението на някои дружества да увеличат капацитета за производство на биодизел по време на разглеждания период е икономически безотговорно. Не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение. В допълнение, фактът, че някои дружества са били в състояние да увеличат своя капацитет в условията на нарастващ дъмпингов внос на биодизел от Аржентина и Индонезия, показва, че на пазара има търсене конкретно на техните продукти.
(170)
Преразгледаните макроикономически показатели също показват, че през този период дружествата за извеждали капацитета от производството, а към края на РП са започнали процес на закриване на нерентабилните производствени мощности. Освен това увеличеният капацитет на равнището на конкретните дружества се дължи главно на разширяването на така наречените „второ поколение“ обекти за производство на биодизел, които използват отпадъчни масла или хидрирани растителни масла (HVO). Следователно промишлеността на Съюза се е намирала и се намира в процес на рационализация на своя капацитет, за да отговори на изискванията на Съюза.
(171)
Поради липсата на други коментари по отношение на производствения капацитет на промишлеността на Съюза, изложеното в съображения 137 - 140 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.6. Липса на достъп до суровини и на вертикална интеграция
(172)
Поради липсата на други коментари относно достъпа до суровини, съображения 141 - 142 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Двойно отчитане
(173)
В съображения 143 - 146 от регламента за временните мерки е разгледано твърдението, че системата на „двойно отчитане“, при която биодизелът, получен от отпадъчни масла, се отчита в двоен размер съгласно изискванията за смесване в някои държави членки, е причинил вреда на промишлеността на Съюза, или поне на онези производители от Съюза, които произвеждат биодизел от необработени масла.
(174)
Една от заинтересованите страни посочи твърдението, изказано от един от производителите от Съюза, че през 2011 г. те са загубили продажби в полза на други производители, които произвеждат биодизел, за който се допуска двойно отчитане.
(175)
Отрицателните последствия за този единствен производител обаче бяха ограничени, временни и се отнасяха само за част от разследвания период, тъй като схемата на двойното отчитане бе приета в държавата членка, в която се намира дружеството, едва през септември 2011 г. Като се има предвид, че финансовите резултати на включените в извадката дружества намаляха след септември 2011 г., а въпросното дружество бе включено в извадката, двойното отчитане не може да се разглежда като източник на вреда.
(176)
Тъй като промишлеността на Съюза се състои от както от дружества, които произвеждат биодизел от отпадъчни масла и се ползват от системата на двойно отчитане в някои държави членки, така и от предприятия, които произвеждат биодизел от необработени масла, колебанията в търсенето остават в рамките на промишлеността на Съюза. Поради ограниченото предлагане на използвани масла, които са необходим ресурс за производството на двойно отчитания биодизел, е трудно да се постигне голямо увеличение на производството този вид биодизел. Ето защо все още има голямо търсене на биодизел от първо поколение. По време на разследвания период не бе констатиран значителен внос на биодизел, който отговаря на условията за двойно отчитане, което потвърждава, че двойното отчитане измества търсенето в рамките на промишлеността на Съюза, а не генерира търсене на внос. Комисията не получи данни от заинтересованата страна, които да доказват, че двойно отчитаният биодизел е причинил спада на цената на произведения от необработени масла биодизел през разглеждания период. Всъщност данните сочат, че при двойно отчитания биодизел се фактурира малка по размер допълнителна сума в сравнение с произведения от необработени масла биодизел, чиято цена е свързана с минералното дизелово гориво.
(177)
Влошените резултати на промишлеността на Съюза, която е съставена и от двата вида производители, не се свързва с режима на двойното отчитане, прилаган в някои държави членки. По-специално фактът, че резултатите на дружествата от извадката, произвеждащи двойно отчитан биодизел, също са слаби, както е посочено в съображение 145 от регламента за временните мерки, показва, че причинената от дъмпинговия внос вреда е понесена в целия отрасъл.
(178)
След оповестяването на окончателните мерки няколко заинтересовани страни изразиха мнението, че количествата на двойно отчитания биодизел са подценени. Количествата на двойно отчитания биодизел обаче, които се предлагат на пазара на Съюза, са били ограничени в сравнение с общия обем на продажбите на биодизел по време на разследвания период. Също така, ако дадена държава членка прилага двойно отчитане, отговарящият на условията за това биодизел се произвежда в Съюза и затова търсенето остава в рамките на промишлеността на Съюза. Не бяха представени нови доказателства, които биха променили това заключение.
(179)
Поради липсата на нови коментари относно регулаторните фактори, изложеното в съображения 143 -146 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2.8. Други регулаторни фактори
(180)
В съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки са разгледани твърденията на заинтересованите страни, че в държавите членки са налице ограничения, като например системите за квоти и режимите за данъчно облагане, чиято цел е да се ограничи вносът от засегнатите държави, което означава, че причинената на промишлеността на Съюза вреда, по-специално в някои държави членки, не може да се дължи на вноса.
(181)
Тези аргументи, наред с други съображения, бяха временно отхвърлени също и поради факта, че в повечето държави членки е налице дъмпингов внос от засегнатите държави. Освен това, след като е внесен в дадена държава членка, продуктът може да се доставя и продава и в други държави членки.
(182)
Една от заинтересованите страни отбеляза, че през 2011 г. през френски митнически контрол са преминали малки количества внесен от Аржентина биодизел, а декларираният внос в Германия през същия период също е малък по обем.
(183)
На първо място, както бе обяснено по-горе, щом премине митническите формалности в дадена държава членка, внесеният биодизел може безпрепятствено да бъде продаван в други държави, което прави цитираните от заинтересованата страна данни ненадеждни. Второ, включените в извадката дружества както във Франция, така и в Германия, са били в състояние да покажат наличието на ценова конкуренция между тяхното производство и вноса от засегнатите държави, а оттук и на вредата, която са понесли в резултат на това.
(184)
Друга заинтересована страна заяви, че отпадането на схемите за насърчаване на производството на биодизел в много от държавите членки е предизвикало спад в приходите на дружествата производители през разглеждания период, което от своя страна е довело до вреда. Същата страна посочи по-специално постепенното отпадане на данъчните стимули във Франция и данъчното облагане на екологичните горива в Германия.
(185)
Не е налице обаче явно съвпадение във времето между описаните промени и влошаването на финансовото състояние на промишлеността на Съюза. Много от посочените стимули са насочени към ползвателите на биодизела, а не към производителите, като по време на разследвания период повечето от тези насърчителни мерки все още са били в сила. Не бяха предоставени доказателства за това, че промените в политиката на държавите членки, настъпили вследствие на задължителното въвеждане на изискванията за смесване, са причинили вреда на промишлеността на Съюза.
(186)
Един от индонезийските производители износители отбеляза, че в момента Генерална дирекция „Конкуренция“ на Европейската комисия провежда разследване във връзка със съмнения за това, че дружества са подали на агенция Platts манипулирани цени на нефтените продукти и биогоривата, и поиска разследваните обстоятелства да бъдат счетени за възможен източник на вредата. Това твърдение бе отхвърлено, тъй като разследването все още е в ход и не са публикувани констатации от него.
(187)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на политиките на държавите членки, изложеното в съображения 147 - 153 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(188)
По време на РП е осъществяван дъмпингов внос на разглеждания продукт от засегнатите държави, който е подбивал продажбите на промишлеността на Съюза. Налице е явно съвпадение във времето между нарастването на обема на дъмпинговия внос и влошаването на състоянието на промишлеността на Съюза. Дъмпинговият внос пряко е конкурирал производството на промишлеността на Съюза и в резултат на това през разглеждания период тя е загубила рентабилност и пазарен дял. Както е посочено по-горе, възможно е и други фактори до известна степен да са оказали въздействие върху резултатите на промишлеността на Съюза, но е факт, че дъмпинговият внос от засегнатите държави нанася вреда на промишлеността на Съюза.
(189)
Не бяха представени нови доказателства, които да променят заключението, че въздействието на останалите фактори, разгледани поотделно или заедно, не е достатъчно, за да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Поради липсата на други коментари по отношение на заключението за причинно-следствената връзка, съображения 154 - 157 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(190)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на промишлеността на Съюза, съображения 159 - 161 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Интерес на несвързаните вносители и търговци
(191)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще окажат отрицателно въздействие върху вносителите и търговците, но не представи доказателства в подкрепа на своето твърдение. В действителност в неговото изявление се съдържаше обратното твърдение - че митото може да бъде прехвърлено на ползвателите и потребителите под формата на по-високи цени, което от своя страна се предполага, че реално няма да окаже никакво въздействие върху вносителите и търговците.
(192)
След публикуването на временните мерки не бяха получени коментари от страна на вносителите и търговците на биодизел.
(193)
Поради липсата на допълнителни нови коментари по отношение на интереса на несвързаните вносители/търговци, изложеното в съображения 162 - 163 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите и потребителите
(194)
Един от индонезийските производители износители заяви, че предлаганите мита ще доведат до по-висока цена на биодизела, като така потребителите няма да имат интерес да закупуват превозни средства, които се движат с биогорива.
(195)
Това твърдение се отхвърля. Основното приложение на биодизела е той да бъде смесван с минерално дизелово гориво с цел продажбата му на потребителите, така че за тях да не възникне необходимост от закупуване на специални превозни средства, които се движат само с чисти биогорива.
(196)
Въпреки че цената на биодизеловия компонент в сместа ще нарасне, ако биодизелът е внесен от Аржентина или Индонезия, както се твърди в регламента за временните мерки, и като се има предвид, че делът на биодизела в дизеловото гориво, продавано на потребителите, е малък, това повишение на цената също ще бъде слабо и няма да бъде усетено от потребителя.
(197)
Ефектът, който е възможно мерките да окажат върху крайната цена на дизеловото гориво от гледна точка на потребителите и който, както бе пояснено по-горе, се очаква да бъде слаб, не би бил в противоречие с целите на директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници (RED).
(198)
От страна на ползвателите или потребителите или на представляващите ги групи или сдружения не бяха получени коментари относно регламента за временните мерки.
(199)
Поради липсата на допълнителни коментари по отношение на интереса на потребителите, изложеното в съображения 164 - 166 от регламента за временните мерки се потвърждава.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(200)
Поради липсата на коментари във връзка с интереса на доставчиците на суровини, съображения 167 - 169 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно интереса на Съюза
(201)
Не бяха получени коментари, които променят извършения по отношение на интереса на Съюза анализ, както е посочено в регламента за временните мерки, и поради това е в интерес на Съюза мерките да бъдат наложени. Затова съображения 170 - 171 от регламента за временните мерки се потвърждават.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата
(202)
Няколко заинтересовани страни оспориха равнището от 15 %, използвано като целева печалба за промишлеността на Съюза, както е посочено в съображение 175 от регламента за временните мерки, и заявиха, че то е нереалистично високо за отрасъла за производство на биодизел в Съюза.
(203)
Повечето от тези заинтересовани страни обаче впоследствие предложиха целевата печалба от 15 % да бъде заменена с други данни от други периоди или от други разследвания, без да пояснят защо даден период от време или дадено разследване биха били по-подходящи от останалите.
(204)
Както е обяснено в регламента за временните мерки, маржът на печалбата в размер на 15 % представлява равнището на печалбата, изразена като процент от оборота, която е реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос в периода между 2004 г. и 2006 г. Това е последният период, в който е реализирана печалба, без да има дъмпингов внос, като той е налице на пазара на Съюза от 2006 г. насам - първо от САЩ, а впоследствие от Аржентина и Индонезия.
(205)
От 2004-2006 г. насам обаче пазарът на биодизел на Съюза претърпя съществено развитие в много отношения. Между 2004 г. и 2006 г. пазарният дял на дъмпинговия внос бе незначителен, като обемът на останалия внос също бе малък. През РП пазарният дял на дъмпинговия внос бе в размер на 19 %. През периода 2004-2006 г. промишлеността на Съюза се е състояла от 40 дружества, а днес те са над 200, което води до високо равнище на конкуренция.
(206)
Между 2004 г. и 2006 г. потреблението е нараснало чувствително от 2 милиона МТ (метрични тона) до 5 милиона МТ, докато през разглеждания период потреблението се е увеличило съвсем слабо, а натоварването на мощностите, чието равнище е било 90 % между 2004 г. - 2006 г., през РП е в размер на 55 %.
(207)
Вследствие на това се счита за целесъобразно да се вземе под внимание описаното по-горе пазарно развитие и целевата печалба да се коригира съответно, така че да отразява печалбата, която промишлеността на Съюза би могла да очаква да реализира при настоящите пазарни условия.
(208)
Затова вместо да се използва печалбата в процентно изражение, бе изчислена действителната печалба, реализирана през посочените три години, изразена в евро за един метричен тон. В изчисленията за всяка от годините бяха отразени цените от 2011 г., като след това стойността бе осреднена. Изразена като процент от оборота, целевата печалба за промишлеността на Съюза през РП е в размер на 11,0 %.
(209)
Въз основа на тази база бе преизчислен и маржът на отстраняване на вредата.
(210)
След оповестяването на окончателните мерки, по отношение на изчисляването на маржа на вредата една от заинтересованите страни изтъкна, че вносното мито в размер на 5,1 %, с което се облага вносът в ЕС на рафинираното, избелено и дезодорирано палмово масло, следва да се изключи от обхвата на производствените разходи на производителите от Съюза. Този аргумент се отхвърля, тъй като посоченото мито представлява разход за внасящите палмово масло производители от Съюза и затова трябва да бъде взето предвид.
(211)
Един от индонезийските производители износители оспори изчисляването на целевата печалба на промишлеността на Съюза и използването на данни от 2004 до 2006 г., като предложи целевата печалба да бъде изчислена въз основа на данните само от 2004 г. В рамките на предишното разследване на вноса от Съединените щати обаче бе установено, че осреднените данни за трите години представляват по-точна база, отколкото информацията само за 2004 г. Не бяха изтъкнати доводи, въз основа на които да се стигне до различно заключение.
(212)
След оповестяването на окончателните мерки жалбоподателите изразиха мнението, че целевата печалба в размер на 15 %, която бе предложена на етапа на временните мерки, следва да се запази. Приведените от жалбоподателите аргументи обаче нямат връзка с целта на определянето на целевата печалба, а именно да се установи печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза при отсъствието на дъмпингов внос. Поради това този аргумент се отхвърля.
(213)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата, методологията, изложена в съображения 176 - 177 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
2. Окончателни мерки
(214)
Въз основа на заключенията относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент, следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мита върху вноса на разглеждания продукт, като равнището на митото следва да бъде по-ниският от двата маржа - дъмпинговия или маржа на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(215)
Ставките на антидъмпинговото мито са установени чрез съпоставяне на маржовете на отстраняване на вредата с дъмпинговите маржове. Съответно ставките на окончателното антидъмпингово мито, изразени като цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, са, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
Марж на вредата
Ставка на антидъмпинговото мито
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 EUR)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 EUR)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Други оказали съдействие дружества
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 EUR)
Всички останали дружества
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 EUR)
Индонезия
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 EUR)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 EUR)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 EUR)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 EUR)
Други оказали съдействие дружества
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 EUR)
Всички останали дружества
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 EUR)
(216)
Предвид факта обаче, че антидъмпинговото мито ще се прилага и за смеси, които включват биодизел (пропорционално на тяхното тегловно съдържание на биодизел), както и за чистия биодизел, е препоръчително, с оглед на по-голямата прецизност и правилното прилагане на митото от страна на митническите органи на държавите членки, митото да бъде определено като сума с фиксиран размер, изразена в евро на тон нетно тегло, и да се прилага за чистия биодизел от внос или за количеството биодизел в продукта, получен при смесването.
(217)
В съображение 183 от регламента за временните мерки е посочено, че вносът на биодизел от засегнатите държави подлежи на регистрация, за да може при необходимост митата да бъдат събрани до 90 дни преди налагането на временните мерки.
(218)
Събирането на митата на подлежащите на регистрация продукти е възможно само ако са спазени условията в член 10, параграф 4 от основния регламент. Въз основа на статистиката за осъществения след регистрацията внос бе установено, че вместо съществено да нарасне преди налагането на временните мерки, вносът значително е намалял. Поради това условията не са изпълнени и следователно няма да бъдат събирани мита за регистрирания внос.
(219)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Така тези ставки на митото (за разлика от митото, приложимо в национален мащаб за „всички останали дружества“) се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатите държави и произведен от тези дружества, и следователно от посочените по-горе конкретни правни субекти. Внесеният разглеждан продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е конкретно посочено в постановителната част на настоящия регламент, включително субекти, свързани с конкретно посочените, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат с митото, приложимо по отношение на „всички останали дружества“.
(220)
Всички заявления за прилагане на тези индивидуални за всяко дружество ставки на антидъмпинговото мито (например след промяна на наименованието на правния субект или след създаването на нови субекти за производство или за продажба) следва да се изпращат до Комисията (12) заедно с цялата информация, която е от значение, по-специално относно всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството и продажбите на местния пазар и за износ, която произтича например от посочената промяна на наименованието или на субектите за производство и продажба. Ако е целесъобразно, регламентът ще бъде съответно изменен, като бъде актуализиран списъкът на дружествата, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
(221)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се препоръча налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, както и окончателно събиране на сумите от временното мито („оповестяването на окончателните мерки“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните мерки.
(222)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание в случаите, в които това бе целесъобразно.
3. Поемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг
(223)
Двама индонезийски производители износители предложиха да поемат ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. Следва да се отбележи, че поради съществените колебания в цените на суровините, продуктът не е подходящ за прилагането на ангажименти за спазване на минимален ценови праг. В този контекст дружествата предложиха минималните вносни цени (МВЦ) да бъдат индексирани редовно в съответствие с ценовите колебания на суровото палмово масло (СПМ) чрез прилагането на коефициент върху разходите за суровината.
(224)
Що се отнася до предложението от страна на двамата производители износители, следва да се посочи, че за да може индексирането на МВЦ да изпълни целта си, следва да бъдат взети предвид множество допълнителни параметри, които оказват съществено въздействие и са свързани с нестабилността на пазара на биодизел. Той се характеризира със силни колебания, а стопанската дейност в този отрасъл е повлияна от различни допълнителни фактори, като сложната търговска система с биодизел, ценовата разлика между газьола и биодизела, нестабилността и развитието на пазарите на растителни масла, както и взаимозависимостта между тях, а също и развитието на обменния курс USD/EUR. Поради наличието на всички тези фактори, за да бъде пълноценна, индексацията би била много сложна, състояща се от множество компоненти и би следвало да се извършва ежедневно. Следователно индексирането само на цените на СМП на месечна основа, както се предлага, не би било целесъобразно и не би довело до желаните резултати.
(225)
Освен това бяха установени и други „кръстосани“ рискове по отношение на тези индонезийски износители и техните клиенти, тъй като освен биодизела, за Съюза се изнасят и други продукти в резултат на обичайната за този сектор практика дружествата да заемат и разменят помежду си биодизел, СПМ и други продукти.
(226)
Ето защо в резултат на горепосочените фактори ефективното прилагане и наблюдение на ангажиментите за спазване на минимален ценови праг би било изключително трудно, дори практически неприложимо. Следователно поради посочените по-горе причини тези ангажименти за минимални ценови прагове не могат да бъдат приети.
4. Окончателно събиране на временните антидъмпингови мита
(227)
След оповестяването на окончателните мерки една от заинтересованите страни заяви, че на етапа на временните мерки при изчисляването на дъмпинговите маржове са били допуснати някои технически грешки, при липсата на които дъмпинговите маржове биха били de minimis. Вследствие на това заинтересованата страна поиска временните антидъмпингови мита да не се събират. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено, тъй като окончателното антидъмпингово мито е по-високо от временното мито.
(228)
С оглед на установените дъмпингови маржове и вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на моноалкилни естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, в чист вид или включени в смес, понастоящем класирани в кодове по КН ex 1516 20 98 (кодове по ТАРИК 1516209821, 1516209829 и 1516209830), ex 1518 00 91 (кодове по ТАРИК 1518009121, 1518009129 и 1518009130), ex 1518 00 95 (код по ТАРИК 1518009510), ex 1518 00 99 (кодове по ТАРИК 1518009921, 1518009929 и 1518009930), ex 2710 19 43 (кодове по ТАРИК 2710194321, 2710194329 и 2710194330), ex 2710 19 46 (кодове по ТАРИК 2710194621, 2710194629 и 2710194630), ex 2710 19 47 (кодове по ТАРИК 2710194721, 2710194729 и 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (кодове по ТАРИК 3824909701, 3824909703 и 3824909704), 3826 00 10 и ex 3826 00 90 (кодове по ТАРИК 3826009011, 3826009019 и 3826009030) и с произход от Аржентина и Индонезия.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложимо към продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от изброените по-долу дружества, е, както следва:
Държава
Дружество
Ставка на антидъмпинговото мито (евро за тон нетно тегло)
Допълнителен код по ТАРИК
Аржентина
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67
B784
Други оказали съдействие дружества:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05
B785
Всички останали дружества
245,67
B999
Индонезия
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94
B786
PT Musim Mas, Medan
151,32
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91
B789
Други оказали съдействие дружества:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95
B790
Всички останали дружества
178,85
B999
3. Антидъмпинговото мито върху смесите се прилага пропорционално на общото тегловно съдържание на моноалкилни естери на мастни киселини и парафинови газьоли, получени посредством синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник (биодизеловото съдържание) в сместа.
4. В случаите, в които стоките са били повредени преди допускането им за реално обращение и поради това действително платената или подлежащата на плащане цена е изчислена пропорционално за определяне на митническата стойност в съответствие с член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 (13), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен върху сумите, определени по-горе, се намалява с процент пропорционално на действително платената или подлежащата на плащане цена.
5. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕС) № 490/2013 на Комисията за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия, се събират окончателно.
Член 3
Когато нов производител износител от Аржентина или Индонезия представи на Комисията достатъчно доказателства за това, че:
-
не е изнасял за Съюза описания в член 1, параграф 1 продукт през разследвания период (1 юли 2011 г. - 30 юни 2012 г.),
-
не е свързан с нито един от износителите или производителите от Аржентина или Индонезия, спрямо които са наложени мерките, предвидени в настоящия регламент; както и
-
действително е изнасял за Съюза разглеждания продукт след разследвания период, на който се основават мерките, или е поел неотменимо договорно задължение да изнесе значително количество за Съюза,
Член 1, параграф 2 може да бъде изменен, като новият производител износител бъде добавен към оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката и към които поради това се прилага среднопретеглената митническа ставка за съответната засегната държава.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2013 година.
NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1194/2013,
19. november 2013,
millega kehtestatakse Argentinast ja Indoneesiast pärit biodiisli impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ja nõutakse lõplikult sisse nimetatud impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (1) (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 9,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
A. MENETLUS
1. Ajutised meetmed
(1)
27. mail 2013 kehtestas Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) määrusega (EL) nr 490/2013 (2) (edaspidi „ajutine määrus”) ajutise dumpinguvastase tollimaksu Argentinast ja Indoneesiast (edaspidi „vaatlusalused riigid”) pärit biodiisli impordi suhtes.
(2)
Menetlus algatati 29. augustil 2012 (3) kaebuse põhjal, mis esitati liidu tootjate nimel (edaspidi „kaebuse esitajad”), kelle toodang moodustab rohkem kui 60 % liidu biodiisli kogutoodangust.
(3)
Nagu on kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 5, hõlmas dumpingu ja kahju uurimine ajavahemikku 1. juuli 2011 kuni 30. juuni 2012 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2009 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).
2. Järgnenud menetlus
(4)
Pärast oluliste asjaolude ja kaalutluste avalikustamist, mille alusel otsustati kehtestada ajutine dumpinguvastane tollimaks (edaspidi „esialgsete järelduste avalikustamine”), esitas mitu huvitatud isikut kirjalikud esildised, milles nad avaldasid oma seisukohti esialgsete järelduste suhtes. Isikutele, kes taotlesid ärakuulamist, anti selleks võimalus.
(5)
Komisjon jätkas niisuguse teabe otsimist ja kontrollimist, mida ta pidas lõplike järelduste jaoks oluliseks. Kaaluti huvitatud isikute esitatud suulisi ja kirjalikke märkusi ja vajaduse korral tehti esialgsetes järeldustes asjakohased parandused.
(6)
Seejärel teavitati kõiki huvitatud isikuid olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille alusel kavatseti soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist Argentinast ja Indoneesiast pärit biodiisli impordi suhtes ja ajutise tollimaksu alusel tagatud summade lõplikku sissenõudmist (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine”). Kõigile huvitatud isikutele anti aega märkuste esitamiseks lõplike järelduste avalikustamise kohta.
(7)
Huvitatud isikute märkusi kaaluti ja võeti võimaluse korral arvesse.
B. VÄLJAVÕTTELINE UURING
(8)
Kuna Argentina ja Indoneesia eksportivate tootjate väljavõttelise uuringu kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 10-14 ja 16-20 tehtud esialgsed järeldused.
(9)
Üks huvitatud isik palus lisateavet liidu tootjate valimi esindavuse kohta nii esialgse valimi (ajutise määruse põhjendus 23) kui ka lõpliku valimi etapis (ajutise määruse põhjendus 83).
(10)
Liidu tootjate esialgne valim moodustas uurimisperioodil 32,5 % biodiisli kogutoodangust liidus. Pärast ajutise määruse põhjenduses 24 selgitatud muudatusi sisaldas lõplik valim kaheksat äriühingut, kes esindasid 27 % liidu kogutoodangust. Valimit peeti seega liidu tootmisharu jaoks tüüpiliseks.
(11)
Üks huvitatud isikutest väitis, et valimisse kuulunud kaks liidu tootjat tuleks sellest välja jätta, kuna neil on sidemed Argentina eksportivate tootjatega. Väidetavaid sidemeid kontrolliti enne ajutiste meetmete kehtestamist ja komisjoni järelduste avaldamist ajutise määruse põhjenduses 82.
(12)
Kõiki väidetavaid sidemeid Argentina eksportivate tootjate ja kahe valimisse kuulunud ettevõtja vahel analüüsiti veel kord, kuid ei tuvastatud sellist vahetut sidet, mis annaks alust kummagi eemaldamiseks valimist. Seepärast valimit ei muudetud.
(13)
Üks huvitatud isik väitis, et komisjoni menetlus liidu tootjate valimi koostamiseks on vigane, kuna komisjon esitas valimi juba enne uurimise algatamist.
(14)
Kõnealune väide lükatakse tagasi. Komisjon valis lõpliku valimi välja alles pärast uurimise algatamist ning tegi seda täielikult kooskõlas algmäärusega.
(15)
Kuna muid väiteid või märkusi eiesitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 22-25.
C. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
1. Sissejuhatus
(16)
Nagu on esitatud ajutise määruse põhjenduses 29, on vaatlusalune toode esialgu määratletud kui Argentinast ja Indoneesiast pärit, mittefossiilse päritoluga, sünteesi ja/või hüdrogeenimise teel toodetud rasvhappe monoalküülestrid ja/või parafiinsed gaasiõlid kas puhtal kujul või osana segust, mis praegu kuuluvad CN-koodide ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 ja ex 3826 00 90 alla (edaspidi „vaatlusalune toode”, üldtuntud nimetusega „biodiisel”).
2. Väited
(17)
Üks Indoneesia eksportiv tootja väitis, et vastupidiselt ajutise määruse põhjendusele 34 ei ole Indoneesias toodetud palmi metüülester samasugune kui liidus toodetud rapsi metüülester ja muud biodiislid või Argentinas toodetud sojaõlist saadud metüülester, seda põhjusel, et palmi metüülestri biodiisli külmfiltri ummistuspunkt on palju kõrgem, mistõttu tuleb seda enne liidus kasutamist segada.
(18)
Kõnealune väide lükatakse tagasi. Indoneesias toodetud palmi metüülestri biodiisel konkureerib liidus toodetud biodiisliga, mis ei ole üksnes rapsi metüülester, vaid võib olla saadud ka palmiõlist või muust lähteainest. Palmi metüülestrit saab kasutada liidus aastaringselt - seda saab enne kasutamist segada muude biodiislitega samamoodi nagu rapsi metüülestrit või sojaõli metüülestrit. Seega on palmi metüülester asendatav liidus valmistatud biodiisliga ning tegemist on samasuguse tootega.
(19)
Ajutise määruse põhjenduses 35 on märgitud, et üks Indoneesia tootja taotles fraktsioneeritud metüülestrite väljajätmist menetlusega hõlmatud tootevalikust. Oma märkustes esialgsete järelduste avalikustamise kohta säilitas sama tootja nimetatud taotluse, korrates oma argumenti, mille ta esitas enne esialgsete järelduste avalikustamist.
(20)
Liidu vastava tootmisharu esindajad aga vaidlustasid selle väite ning kinnitasid, et fraktsioneeritud metüülestrid kujutavad endast biodiislit ning peavad ka edaspidi kuuluma toote määratluse alla.
(21)
Võttes arvesse pärast esialgset etappi saadud märkusi, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 36 esitatud komisjoni otsus. Hoolimata asjaolust, et rasvhapete metüülestritel on erinevad Chemical Abstracts Service’i (CAS) registrinumbrid, et nimetatud estrite tootmisel kasutatakse eri protsesse ning neid on võimalik kasutada eri eesmärkidel, jäävad fraktsioneeritud metüülestrid siiski rasvhapete metüülestriteks ning neid saab kasutada kütusena. Väite tagasilükkamine jäeti jõusse, võttes arvesse raskusi rasvhapete metüülestrite üksteisest eristamisel impordikohas ilma keemilise analüüsita ning sellest tulenevat võimalikku tollimaksudest kõrvalehoidmist, samuti asjaolu, et palmi metüülestri biodiislit deklareeritakse palmiõlist saadud fraktsioneeritud metüülestrina.
(22)
Ajutise määruse põhjenduses 37 on märgitud, et üks Euroopa importija, kes impordib Indoneesiast palmituumaõlil põhinevat rasvhapete metüülestrit, taotles lõppkasutusest tulenevat soodustust oma impordi jaoks või vastasel korral oma toote väljajätmist menetluse tootevalikust.
(23)
Liidu tootmisharu esindajad esitasid pärast esialgsete järelduste avaldamist oma märkused seoses lõppkasutusest tuleneva soodustusega palmituumaõlil põhineva rasvhapete metüülestri impordi suhtes ning võimalusega hoiduda kavandatud maksudest kõrvale. Nad avaldasid vastuseisu komisjoni loale sellist dumpinguvastase tollimaksu soodusskeemi kasutada, tuues põhjuseks biodiisli samaväärsuse; muuks otstarbeks kui kütusena kasutamiseks deklareeritud biodiislit saab tegelikkuses kasutada kütusena, kuna sellel on samad füüsikalised omadused. Palmituumaõlil põhinevat rasvhapete metüülestrit saab kasutada kütusena ning sellest saadava küllastumata rasvalkoholi töötlemine annab samuti biodiisli, samuti on tolliasutuste kontrollivõimalused lõppkasutusest tuleneva soodustusega hõlmatud importkauba puhul piiratud ning skeemi kasutamisest tekkiv majanduslik koormus endiselt märkimisväärne.
(24)
Võttes arvesse selleteemalisi konsultatsioone ning asjaolu, et muuks otstarbeks kui kütusena kasutamiseks deklareeritud biodiisli füüsikalised omadused on samad, mis kütusena kasutataval biodiislil, ei ole kohane lubada käesoleval juhul palmituumaõli metüülestri suhtes lõppkasutusest tuleneva soodustuse kohaldamist.
(25)
Üks Saksa importija kordas oma taotlust jätta teatav palmituumaõlist toodetud rasvhappe metüülester, mis oli ette nähtud ELis kasutamiseks muul otstarbel kui kütusena, toote määratluse alt välja ja/või kohaldada selle suhtes lõppkasutusest tulenevat soodustust. Oma märkustes kordas ta seisukohta, mis lükati tagasi juba esialgses etapis, ega esitanud uusi tõendeid, mis muutnuksid järeldust, et lõppkasutusest tulenevat soodustust ei võimaldata ja et palmituumaõli metüülester peaks jääma toote määratluse sisse.
(26)
Üks Indoneesia eksportiv tootja viitas samuti oma taotlusele saada fraktsioneeritud metüülestrile lõppkasutusest tulenev soodustus ja taotles lõppkasutusest tuleneva soodustuse võimaldamist selle toote importimisel küllastunud rasvalkoholi tootmiseks. Nagu on märgitud eespool, on kõik lõppkasutusest tuleneva soodustuse taotlused tagasi lükatud ja ka selle huvitatud isiku esitatud argumendid ei muutnud seda järeldust.
3. Järeldus
(27)
Kuna muid märkusi vaatlusaluse ja samasuguse toote kohta esitatud ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 29-39.
D. DUMPING
1. Sissejuhatavad märkused
(28)
Ajutise määruse põhjendustes 44 ja 64 on sedastatud, et Argentinas ja Indoneesias reguleerib biodiisli turgu tugevasti riik ning et omamaist müügitegevust ei käsitata tavapärase kaubandustegevuse käigus toimuvana. Seepärast tuli samasuguse toote normaalväärtus määrata algmääruse artikli 2 lõigete 3 ja 6 alusel. Et ükski huvitatud isik järeldust ei vaidlustanud, see kinnitatakse.
(29)
Nii Argentina kui ka Indoneesia puhul arvutati normaalväärtus esialgses etapis äriühingute endi tegelike (ja dokumenteeritud) tootmishindade alusel uurimisperioodil, võttes arvesse müügi-, üldisi ja halduskulusid ning mõistlikku kasumimarginaali. Ajutise määruse põhjendustes 45 ja 63 märgiti eelkõige, et komisjon uurib lähemalt väidet, et Argentina ja Indoneesia diferentseeritud ekspordimaksu süsteem lööb alla tooraine hinnad ning seetõttu ei kajastanud dokumenteeritud kulud mõistlikul viisil vaatlusaluse toote tootmisega seotud kulusid.
(30)
Edasisest uurimisest nähtus, et diferentseeritud ekspordimaksu süsteem viis peamise sisendtooraine hinnad nii Argentina kui ka Indoneesia puhul tõepoolest kunstlikult madalale, nagu on selgitatud allpool põhjenduses 35 ja edaspidi Argentina kohta ning põhjenduses 66 Indoneesia kohta, ning et see mõjutas mõlema riigi biodiislitootjate kulusid. Nimetatud tähelepaneku valguses peetakse asjakohaseks, et põhitoorainete hinnamoonutusi tuleks mõlema riigi puhul normaalväärtuse määramisel arvesse võtta, arvestades nii Argentinas kui ka Indoneesias valitsevat erilist turuolukorda.
(31)
Üldkohus on kinnitanud, (4) et kui tooraine hindu reguleeritakse viisil, mis viib need omamaisel turul kunstlikult madalale, võib eeldada, et vaatlusaluse toote tootmiskulu on moonutatud. Üldkohus leidis, et liidu institutsioonidel on sellises olukorras õigus järeldada, et ühte dokumenteeritud kirjet ei saa pidada mõistlikuks ning seetõttu võib seda kohandada.
(32)
Ühtlasi järeldas Üldkohus, et algmääruse artikli 2 lõike 5 esimesest lõigust ilmneb, et kui uuritava toote tootmiskulud ei kajastu mõistlikult uuritava isiku dokumentides, siis ei saa võtta selle isiku dokumente aluseks normaalväärtuse määramisel. Sama lõigu teise lause kohaselt tuleb sel juhul dokumentide korrigeerimiseks või koostamiseks võtta aluseks mõni muu teabeallikas. Aluseks võib võtta teiste tootjate või eksportijate kulud, kui aga selline teave ei ole kättesaadav või seda ei ole võimalik kasutada, võib valida mõne muu mõistliku aluse, sealhulgas teabe teiste tüüpiliste turgude kohta.
(33)
Esialgsetes arvutustes võeti Argentina ja Indoneesia eksportivate tootjate tootmiskulude kindlakstegemisel aluseks vastavalt sojaoa tavaline omamaine sisseostuhind ja toorpalmiõli tavaline dokumenteeritud kulu.
(34)
Arvestades, et teatavad tootmiskulud, täpsemalt põhitooraine (sojaõli ja sojauba Argentinas ning toorpalmiõli Indoneesias) hind, leiti olevat moonutatud, määrati tootmiskulud kindlaks vaatlusaluste riikide pädevate asutuste avaldatud võrdlushindade põhjal. Nimetatud hinnad kajastavad rahvusvahelisi hindu.
2. Argentina
2.1. Normaalväärtus
(35)
Nagu eespool öeldud, on komisjon jõudnud järeldusele, et diferentseeritud ekspordimaksu süsteem moonutab Argentinas biodiisli tootjate tootmiskulusid. Uurimise käigus tuvastati, et uurimisperioodil olid tooraine ekspordimaksud (sojauba 35 %, sojaõli 32 %) märkimisväärselt kõrgemad kui lõpptootel (biodiisli nominaalmäär 20 %, kusjuures kui võtta arvesse maksutoetust, siis oli tegelik määr 14,58 %). Uurimisperioodil oli sojaoa ja biodiisli ekspordimaksu vahe 20,42 protsendipunkti, sojaõli ja biodiisli vahe aga 17,42 protsendipunkti.
(36)
Sojaoa ja sojaõli ekspordimaksu määramiseks avaldab Argentina põllumajandus-, loomakasvatus- ja kalandusministeerium iga päev sojaoa ja sojaõli FOB-hinna - võrdlushinna (5). Võrdlushind kajastab rahvusvahelisi hindu (6) ja seda kasutatakse maksuametile tasutava ekspordimaksu arvutamiseks.
(37)
Omamaised hinnad järgivad rahvusvahelisi hinnasuundumusi. Uurimisel tuvastati, et sojaoa ja sojaõli rahvusvaheliste ja omamaiste hindade vahe on võrdne toodete vastavate ekspordimaksude ja muude ekspordikuludega. Argentina põllumajandusministeerium avaldab ka sojaoa ja sojaõli omamaiseid võrdlushindu nimetuse „teoreetilised FAS-hinnad” all (7). Sojaoa ja sojaõli tootjad saavad seega nii ekspordi- kui ka omamaise müügi puhul kätte sama netohinna.
(38)
Kokkuvõtteks võib öelda, et Argentina biodiislitootjate kasutatud peamiste toorainete omamaised hinnad osutusid rahvusvahelistest hindadest kunstlikult madalamaks Argentina ekspordimaksusüsteemi tekitatud moonutuse tõttu ning seepärast ei kajastunud peamise tooraine kulud vaatlusaluste Argentina tootjate dokumentides mõistlikult algmääruse artikli 2 lõike 5 tähenduses, nagu seda on vastavalt eespool osutatule tõlgendanud Üldkohus.
(39)
Seega otsustas komisjon vaadata läbi ajutise määruse põhjenduse 63 ning mitte võtta arvesse vaatlusaluste äriühingute arvepidamistes kajastuvaid sojaoa (kui peamise ostetava ja biodiisli tootmisel kasutatava tooraine) tegelikke kulusid, vaid asendada need hinnaga, mida asjaomased äriühingud oleksid maksnud sojaoa eest moonutuse puudumisel.
(40)
Selleks et määrata hind, mida asjaomased äriühingud oleksid maksnud sojaoa eest eespool kirjeldatud moonutuse puudumisel, arvutas komisjon välja Argentina põllumajandusministeeriumi poolt uurimisperioodil avaldatud sojaoa FOB-ekspordihindade keskmise (8).
(41)
Argentina eksportivate tootjate liit (CARBIO) ja Argentina ametiasutused väitsid, et äriühingute kantud kulude kohandamine algmääruse artikli 2 lõike 5 alusel on võimalik üksnes siis, kui dokumendid (mitte aga äriühingute kantud kulud) on need, kus vaatlusaluse toote tootmise ja müügiga seotud kulud ei kajastu mõistlikult. Nad väitsid, et praktikas lisas komisjon ekspordimaksud hinnale, mida äriühingud maksid sojaube ostes, arvates seega tootmiskulude hulka kulu, mis ei ole seotud vaatlusaluse toote tootmise või müügiga. Nad lisasid, et Üldkohtu otsus Acroni kohtuasjas, mida tsiteeriti järelduste avaldamise dokumendis, (9) põhineb WTO dumpinguvastase lepingu artikli 2.2.1.1 valel tõlgendamisel ning selle kohta on praegu esitatud Euroopa Kohtusse kaebus ja igal juhul on faktilised järeldused erinevad kui käesoleval juhul, sest Argentinas ei ole toormaterjali hinnad „reguleeritud” nagu gaasi hind Venemaal ning pole moonutatud, vaid kujunevad vabalt ilma riigi sekkumiseta ning seepärast ei valitse Argentinas mingi eriline turuolukord, mis võimaldaks komisjonil kohaldada algmääruse artikli 2 lõiget 5. Nad kinnitasid, et Argentina diferentseeritud ekspordimaksu süsteem ei ole vastuolus kaubandusreeglitega. Peale selle väitis CARBIO, et kuna ekspordihinna kindlaksmääramisel ekspordimakse ei arvestatud, ei olnud komisjoni võrdlus arvestusliku normaalväärtuse (milles võetakse arvesse ekspordimakse) ja ekspordihinna (milles ei võeta arvesse ekspordimakse) vahel õiglane.
Peale selle väitsid nad, et viidates normaalväärtuse kindlakstegemisel sojaoa rahvusvahelistele hindadele, mille määrab kindlaks Chicago kaubabörs, ent jättes ekspordihinna kindlakstegemisel arvestamata Chicago kaubabörsil tehtavate riskitehingute kasumid või kahjumid (vt allpool), on komisjoni võrdlus normaalväärtuse ja ekspordihinna vahel taas kord ebaõiglane. Lisaks väitis CARBIO, et juba pelgalt sellega, et uuritavate äriühingute kirjendatud kulud asendati rahvusvahelise hinnaga, ei võtnud komisjon arvesse Argentina tootjate loomulikku konkurentsieelist. Lõpuks kaebas CARBIO veel, et komisjon ei võtnud arvesse asjaolu, et kui Argentinas puudunuks diferentseeritud ekspordimaksu süsteem, olnuksid sojaubade hinnad Chicago kaubabörsil palju madalamad.
(42)
Need väited tuleb tagasi lükata. Isegi kui Acroni kohtuasja asjaolud ei ole samad kui käesoleva juhtumi puhul, on Üldkohus siiski määranud kindlaks õiguspõhimõtte, et kui uurimisaluse toote tootmisega seotud kulud ei kajastu mõistlikult äriühingute dokumentides, siis ei saa neid normaalväärtuse arvutamisel aluseks võtta. Acroni kohtuasjas ei olnud kulud asjaomase äriühingu dokumentides mõistlikult kajastatud, sest gaasihind oli reguleeritud. Käesoleval juhul leiti, et vaatlusaluse toote tootmisega seotud kulud ei kajastu mõistlikult asjaomaste äriühingute dokumentides, sest nad on Argentina diferentseeritud ekspordimaksu süsteemi põhjustatud moonutuste tõttu kunstlikult madalad. See tõsiasi kehtib, olenemata sellest, kas diferentseeritud ekspordimaksu süsteemid kui niisugused on vastuolus WTO lepinguga või mitte. Peale selle on komisjon seisukohal, et Üldkohus lähtus dumpinguvastase lepingu korrektsest tõlgendusest. Hiina kaebuses broilerite asjus (10) leidiski vaekogu, et ehkki dumpinguvastase lepingu artiklis 2.2.1.1 on loodud eeldus, et harilikult kasutatakse tootmiskulude arvutamisel kostja raamatupidamist ja dokumente, jätab uurimise korraldaja endale õiguse keelduda sellise raamatupidamise kasutamisest, kui ta teeb kindlaks, et see on i) vastuolus üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetega või ii) ei kajasta mõistlikult vaatlusaluse toote tootmise ja müügiga seotud kulusid. Ent kui uurimise korraldaja otsustab sel viisil normist kõrvale kalduda, peab ta esitama põhjused, miks ta seda teeb. Kooskõlas selle tõlgendusega ning arvestades diferentseeritud ekspordimaksu süsteemi põhjustatud moonutusi, mis tekitavad erilise turuolukorra, asendas komisjon asjaomaste äriühingute poolt Argentinas peamise tooraine ostuks tehtud kulud hinnaga, mis oleks tulnud maksta, kui kindlakstehtud moonutust poleks esinenud. Asjaolu, et puhtalt arvuliselt võttes on tulemused sarnased, ei tähenda, et komisjoni kasutatud metoodika seisneks lihtsalt ekspordimaksude lisamises tooraine kuludele. Rahvusvahelised kaubahinnad määratakse kindlaks pakkumise ja nõudluse põhjal ning ei ole tõendeid, et Argentina diferentseeritud ekspordimaksu süsteem mõjutaks Chicago kaubabörsi hindu. Seepärast on alusetud kõik väited ja kinnitused, et rahvusvahelist hinda kasutades ei võrrelnud komisjon normaalväärtust ja ekspordihinda õiglaselt. Sama kehtib ka väite suhtes, et komisjon ei võtnud arvesse Argentina tootjate loomulikku konkurentsieelist, sest äriühingute kajastatud kulude asendamine tulenes tooraine ebanormaalselt madalast hinnast riigi siseturul, mitte aga mingist konkurentsieelisest.
(43)
Ajutise määruse põhjenduses 45 selgitati, et kuna müüki ei käsitletud tavapärase kaubandustegevuse käigus toimunud müügina, tuli normaalväärtus määrata algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c alusel, kasutades mõistlikku kasumimarginaali 15 %. Mõned eksportivad tootjad väitsid, et komisjoni poolt normaalväärtuse määramisel kasutatud mõistlik kasumimarginaal 15 % oli ebarealistlikult kõrge ning et tegemist oli radikaalse hüppega, võrreldes väljakujunenud praktikaga arvukate muude uurimiste puhul, mis on viidud läbi sarnaste toorainega seotud turgude suhtes (nende puhul kasutati kasumimarginaali 5 %).
(44)
See väide tuleb tagasi lükata. Esiteks ei ole õige, et komisjon kasutab normaalväärtuse määramisel järjekindlalt 5 % kasumimarginaali. Iga juhtumit vaadeldakse eraldi ning arvesse võetakse selle kõiki asjaolusid. 2009. aastal kasutati näiteks Ameerika Ühendriike käsitlevas juhtumis erinevaid marginaale, mille kaalutud keskmine oli oluliselt rohkem kui 15 %. Teiseks vaatles komisjon ka lühikese ja keskmise tähtajaga laenude intressimäära Argentinas, mis on Maailmapanga andmetel umbes 14 %. Kindlasti tundub mõistlik eeldada omamaisel biodiisliturul tegutsedes kasumimarginaali, mis on suurem kui kapitali laenukulud. Lisaks on määratud kasum madalamgi kui vaatlusaluse toote tootjate uurimisperioodil saadud kasum, sest marginaal on saadud hinnamoonutuste alusel, mis kaasnesid diferentseeritud ekspordimaksu süsteemiga ning riigi reguleeritavate omamaiste biodiislihindadega. Sellel ning lisaks eespool kirjeldatud põhjustel jääb komisjon arvamusele, et 15 % kasumimarginaal on mõistlik määr, mis on Argentinas võrdlemisi uue ja kapitalimahuka tootmisharu jaoks saavutatav.
(45)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitsid CARBIO ja Argentina ametivõimud, et i) viide USA kasumimääradele ei ole õigustatud, ii) viites keskpika perspektiivi laenuintressidele puudub loogika, seda pole kunagi varem kasutatud ja kui kasutada sellist võrdlustaset, ei peaks see olema Argentina intress, sest investeeringud tehti koos välismaiste üksustega USA dollarites, iii) Argentina tootjate tegelikult teenitud kasumeid ei saa erilise turuolukorra tõttu arvesse võtta ning iv) liidu tootmisharu sihtkasumimarginaaliks määrati 11 %.
(46)
Need väited tuleb tagasi lükata. Komisjon leidis, et 15 % kasumimarginaal on Argentina biodiislitööstuse jaoks mõistlik, sest nimetaud riigis oli see tootmisharu uurimisperioodil veel noor ja kapitalimahukas. Viide kasumimarginaalile USA juhtumi puhul esitati selleks, et lükata ümber väide, et komisjon kasutab normaalväärtuse arvutamisel süstemaatiliselt 5 % kasumimarginaali. Ka viide keskpika perspektiivi laenuintressidele ei olnud mõeldud võrdlustasemena, vaid selleks, et vaadata, kas kasutatud marginaal on mõistlik. Sama kehtib ka valimisse kaasatud äriühingute poolt tegelikult teenitud kasumi suhtes. Kuna aga normaalväärtust arvutatakse hoopis muul otstarbel kui liidu tootmise sihtkasumimarginaali dumpinguhinnaga impordi puudumise korral, ei puutu nende kahe omavaheline võrdlus üldse asjasse. Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 46.
(47)
Üks eksportiv tootja valmistab biodiislit osaliselt enda tootmisettevõtetes ning osaliselt ühe sõltumatu tootjaga sõlmitud töötlemislepingu alusel. Osutatud eksportiv tootja taotles oma tootmiskulu ümberarvutamist, see tähendab komisjoni poolt esialgses etapis kasutatud kaalutud keskmise asemel tema enda tootmiskuludel ning töötleja tootmiskuludel põhineva kaalutud keskmise kasutamist. Taotlust analüüsiti ja leiti, et see on õigustatud, mistõttu arvutati asjaomase äriühingu tootmiskulu vastavalt ümber.
(48)
Komisjoni laekus ka väiksemaid äriühinguspetsiifilisi väiteid, mis siiski muutusid pärast eespool selgitatud normaalväärtuse määramise meetodi muutmist tühiseks. Seetõttu kiidetakse heaks ajutise määruse põhjendused 40-46 eespool selgitatud muudetud kujul.
2.2. Ekspordihind
(49)
Ajutise määruse põhjenduses 49 selgitati, et kui eksportmüük liitu toimus liidus paiknevate seotud kaubandusettevõtete kaudu, kohandati ekspordihinda, sealhulgas vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 9 hinna alusel, millega imporditud toode esimest korda seotud kaubandusettevõttele edasi müüdi, võttes arvesse kasumit. Kõnealuse arvutuse eesmärgil käsitleti mõistlikuna 5 % suurust kasumit liidus paiknevale seotud kaubandusettevõttele. Eksportivate tootjate väitel on 5 % kasumimarginaal liidus paikneva seotud kaubandusettevõtte suhtes asjaomase kauba turuga võrreldes liiga kõrge ning kasutada tuleks kas nullkasumit või madalamat protsendimäära (sõltuvalt äriühingust kuni 2 %).
(50)
Asjaomase väite kinnitamiseks ei esitatud ühtegi tõendit. Seepärast kinnitatakse liidus paiknevate seotud kaubandusettevõtete 5 % kasumimarginaal.
(51)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist kordas CARBIO seisukohta, et 5 % kasumimarginaal on börsikaubaga kauplemise puhul liiga kõrge, ning viitas uuringule, mille KPMG oli spetsiaalselt sel otstarbel koostanud ja 1. juulil 2013, pärast ajutise määruse avalikustamist, komisjonile esitanud. Komisjon leidis, et uuringu järeldustele ei saa tugineda uuringus endas osutatud analüüsi piirangute tõttu, mille tulemusena valiti piiratud arv kaubandusettevõtteid, millest pooled ei tegelenud põllumajandussaaduste müügiga. Seepärast leitakse, et esitatud tõendid ei ole veenvad. Seega kinnitatakse ELis asuvate seotud kaubandusettevõtete jaoks 5 % kasumimarginaal.
(52)
Ühe eksportiva tootja väite kohaselt ei võtnud komisjon ekspordihinna määramisel arvesse nn riskitehinguid, s.o tootja kasumit või kahjumit seoses sojaoa tulevaste ostu-müügitehingute sõlmimisega Chicago kaubabörsil. Äriühing rõhutas, et riskitehingud on tooraine hindade volatiilsuse tõttu biodiislikaubanduse oluline osa ning et biodiisli müüja netotulu ei koosne üksnes ostja makstud hinnast, vaid ka vastavate riskitehingute kasumist (või kahjumist).
(53)
Komisjon peab selle väite tagasi lükkama, sest algmääruse artikli 2 lõikes 8 on selgelt sätestatud, et ekspordihind on ekspordiriigist ühendusse ekspordiks müüdud toote eest tegelikult makstud või makstav hind, olenemata mis tahes muust (seotud) kasumist või kahjumist, mis kaasneb riskitehingutega.
(54)
Kuna täiendavaid märkusi ekspordihindade kohta esitatud ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 47-49 eespool selgitatud muudetud kujul.
2.3. Võrdlus
(55)
Ajutise määruse põhjenduses 53 selgitati, et kui ekspordimüük liitu toimus väljaspool liitu paiknevate seotud kaubandusettevõtete kaudu, uuris komisjon, kas neid seotud kaubandusettevõtteid tuleks käsitleda vahendustasu alusel töötava agendina; sellisel juhul tehti kohandus vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 10 punktile i, et võtta arvesse müüja saadud oletatavat hinnalisandit.
(56)
Ühe äriühingu väitel oli komisjoni poolt väljaspool liitu paikneva seotud kaubandusettevõtte suhtes kasutatud kasumimarginaal kui müüja saadud oletatav hinnalisand liiga kõrge ning mõistlikum olnuks madalama kasumimarginaali määramine.
(57)
Komisjon analüüsis eksportiva tootja argumente väga põhjalikult, kuid tegi järelduse, et seotud kaubandusettevõtete ulatusliku tegevuse valguses peetakse 5 % kasumimarginaali mõistlikuks. Seega tuleb nimetatud väide tagasi lükata.
(58)
Kuna muid märkusi võrdluse kohta eiesitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 50-55.
2.4. Dumpingumarginaalid
(59)
Kõik koostööd tegevad Argentina tootjad taotlesid dumpinguvastase tollimaksu kehtestamise korral Argentinast pärit biodiisli impordi suhtes kõigile koostööd tegevatele eksportivatele tootjatele ühesugust tollimaksu, mis põhineks kõigi valimisse kaasatud eksportivate tootjate suhtes määratud eri dumpinguvastaste tollimaksude kaalutud keskmisel. Oma taotlust põhjendasid nad väitega, et kõigil valimisse kaasatud tootjatel on omavahel kaubanduslikud või muud sidemed, et nad toodavad, müüvad, laenavad või vahetavad üksteisele biodiislit ning et sageli lastitakse eri äriühingute tooted koos samale ookeanilaevale, et transportida need ELi, mistõttu ei ole tolliasutustel enam võimalik eri tootjate kaupa kindlaks teha ja eristada. Need erilised asjaolud muudaksid nende sõnul eraldi tollimaksud teostamatuks.
(60)
Olenemata asjaolust, et tegemist on kõigi eksportivate tootjate ühise taotlusega, mis hõlmas isegi tootjaid, kelle dumpingumarginaal oleks eraldi väiksem kui kaalutud keskmine, ning olenemata menetluse võimalikust lihtsustumisest tolliasutustele tuleb asjaomane taotlus tagasi lükata. Väidetavaid praktilisi probleeme ei tohiks kasutada vabandusena algmääruse eiramiseks, v.a juhul, kui see on vältimatu. Käesoleval juhul ei muuda äriühingute tavad seoses vaatlusaluse toote vahetamise, laenamise või muu toiminguga eraldi tollimaksu kehtestamist iseenesest teostamatuks algmääruse artikli 9 lõike 6 tähenduses.
(61)
Kolm äriühingut taotles enda lisamist koostööd tegevate eksportivate tootjate nimekirja, et nende suhtes kehtestataks valimisse kaasamata koostööd tegevate äriühingute dumpinguvastane tollimaksu määr ja mitte kõigile muudele äriühingutele kehtestatav jääktollimaks.
(62)
Kolmest nimetatud äriühingust kaks on juba uurimisperioodil tootnud biodiislit omamaisele turule või siis töötlemislepingute alusel eksportivatele tootjatele, kuid ise mitte eksportinud liitu. Kolmas äriühing ei tootnud uurimisperioodi ajal biodiislit, sest tema tootmisobjekt oli sel ajal veel ehitamisjärgus.
(63)
Komisjoni arvamusel ei ole nimetatud kolme äriühingu puhul täidetud tingimused nende käsitlemiseks koostööd tegevate eksportivate tootjatena. See kehtib nii äriühingu kohta, kes ei tootnud biodiislit terve uurimisperioodi vältel, kui ka äriühingute kohta, kes tegid uurimise ajal koostööd väljavõttelise uuringu vormi esitamise näol, kuna vormis esitatud vastustes selgitasid nad selgesõnaliselt, et tootsid kas omamaisele turule või kolmandatele isikutele, kuid ei eksportinud biodiislit liitu oma nime all.
(64)
Seega peab komisjon taotluse tagasi lükkama ja kehtestama kolme kõnealuse äriühingu suhtes kõigile ülejäänud äriühingutele kehtiva dumpinguvastase tollimaksu.
(65)
Võttes arvesse normaalväärtuses ja ekspordihinnas tehtud kohandusi, nagu on kirjeldatud eespool, ning kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, asendatakse ajutise määruse põhjenduses 59 esitatud tabel järgmisega ning lõplikud dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendimäärana CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, on järgmised:
Äriühing
Dumpingumarginaal
Louis Dreyfus Commodities S.A.
46,7 %
Kontsern „Renova” (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. ja Vicentin S.A.I.C.)
49,2 %
Kontsern „T6” (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
41,9 %
Muud koostööd tegevad äriühingud
46,8 %
Kõik muud äriühingud
49,2 %
3. Indoneesia
3.1. Normaalväärtus
(66)
Nagu on sätestatud eespool põhjendustes 28-34, on komisjon jõudnud järeldusele, et diferentseeritud ekspordimaksu süsteem moonutab Indoneesias biodiisli tootjate tootmiskulusid ning seetõttu ei kajastanud uuritavate Indoneesia tootjate dokumenteeritud kulud mõistlikul viisil vaatlusaluse toote tootmise ja müügiga seotud kulusid.
(67)
Seega otsustas komisjon vaadata läbi ajutise määruse põhjenduse 63 ning mitte võtta arvesse vaatlusaluste äriühingute arvepidamistes kajastuvaid toorpalmiõli (kui ostetud ja biodiisli tootmisel kasutatud peamise tooraine) tegelikke kulusid, vaid asendada need hinnaga, mida asjaomased äriühingud oleksid maksnud toorpalmiõli eest moonutuse puudumisel.
(68)
Uurimine kinnitas, et toorpalmiõli hinnad olid omamaisel turul oluliselt madalamad, kui oli rahvusvaheline võrdlushind, ning vahe oli väga sarnane toorpalmiõli suhtes kehtivale ekspordimaksule. Et diferentseeritud ekspordimaksu süsteem piirab toorpalmiõli eksportimise võimalusi, tähendab see suuremate koguste jäämist omamaisele turule ning see võtab maha toorpalmiõli riigisisese hinnasurve. See kujutab endast erilist turuolukorda.
(69)
Uurimisperioodil kehtis biodiisli ekspordi suhtes ekspordimaks suurusjärgus 2-5 %. Samal ajavahemikul kohaldati toorpalmiõli ekspordi suhtes 15-20 % ekspordimaksu, kusjuures RBDPO (rafineeritud, pleegitatud ja desodoreeritud palmiõli) ekspordimaks oli 5-18,5 %. Vastavate võrdlushindade, mis sõltuvad rahvusvahelise turu suundumustest ja mis ei näita mingil viisil kvaliteedierinevusi, alusel kohaldatakse eri tariifikvoote. Palmivilja ekspordimaksu kindlasummaline määr on 40 %.
(70)
Eespool nimetatud põhjustel on vaadatud läbi ajutise määruse põhjendus 63 ning vaatlusaluste äriühingute dokumentides sisalduv peamise tooraine (toorpalmiõli) hind on asendatud kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 5 toorpalmiõli ekspordi võrdlushinnaga, (11) mida avaldavad Indoneesia pädevad asutused ja mis omakorda põhinevad avaldatud rahvusvahelistel hindadel (Rotterdam, Malaisia ja Indoneesia). Kohandamisel on arvestatud nii seotud kui ka sõltumatutelt äriühingutelt ostetud toorpalmiõli. Ühe ja sama juriidilise isiku sees toodetud toorpalmiõli kui omatoodangu hinda aktsepteeritakse, kuna ei ole leitud tõendeid selle kohta, et kõnealuse äriühingusiseselt toodetud toorpalmiõli kui omatoodangu hinda oleks moonutatud.
(71)
Kõik Indoneesia eksportivad tootjad ja ka Indoneesia valitsus väidavad, et äriühingute raamatupidamises kajastatud toorpalmi kulude asendamine Indoneesia toorpalmiõli võrdlushinnaga ei ole lubatud ei WTO reeglite ega algmääruse artikli 2 lõike 5 alusel ning on seetõttu ebaseaduslik. Sellega seoses väitis Indoneesia valitsus, et komisjon kohtleb Indoneesia Vabariiki ebaõigesti mitteturumajandusena. Äriühingute esitatud väited võib kokku võtta järgmiselt. Esiteks ei ole komisjon näidanud põhjust, miks ta tegelikest kajastatud kuludest kõrvale kaldub või miks need kulud ei kajasta mõistlikult vaatlusaluse toote tootmisega seotud kulusid, vaid on pelgalt väitnud, et kajastatud kulud on kunstlikult madalad, võrreldes rahvusvaheliste hindadega, ja tuleks seetõttu asendada.
See on vastuolus WTO reeglitega, mille kohaselt see, kas mingit konkreetset kulu saab kasutada tootmiskulude arvutamiseks, määratakse kindlaks selle järgi, kas see kulu on seotud toote tootmise ja müügiga, mitte aga selle järgi, kas see kulu kajastab mõistlikul määral turuväärtust. Teiseks, isegi kui algmääruse artikli 2 lõige 5 lubab näiliselt teha korrektsioone, piirdub selle artikli kohaldamine olukordadega, kus riik sekkub otseselt turu toimimisse, kehtestades või reguleerides hindu selliselt, et need on kunstlikult madalad. Antud juhul aga väidab komisjon, et toorpalmiõli omamaine hind ei ole mitte riigi poolt reguleeritud, vaid on kunstlikult madal lihtsalt seetõttu, et toorpalmiõlile on kehtestatud ekspordimaks. Isegi kui see vastaks tõele, tuleb selle mõju omamaisele hinnale pidada üksnes juhuslikuks või pelgaks ekspordimaksu kõrvalmõjuks. Kolmandaks tugineb komisjon ebaõigelt Acroni kohtuotsusele, et õigustada toorpalmiõli korrektsiooni õiguspärasust. Nimetatud otsus on praegu edasi kaevatud ja sellele ei saa tugineda kui pretsedendile. Igal juhul olid faktilised asjaolud Acroni juhtumis teistsugused, sest see oli seotud olukorraga, kus riik reguleeris gaasi hindu, erinevalt toorpalmiõli hindadest Indoneesias, mis kujunevad turul vabalt. Lõpuks väitis Indoneesia valitsus, et artikli 2 lõike 5 kohane korrektsioon tehti üksnes selleks, et maksuerinevuste tõttu suurendada dumpingumarginaale.
(72)
Väide, et algmääruse artikli 2 lõike 5 kohane korrektsioon on WTO ja/või liidu eeskirjade alusel ebaseaduslik, tuleb tagasi lükata. Algmäärusega võeti üle WTO dumpinguvastane leping ja seega ollakse seisukohal, et kõik nimetatud määruse sätted, kaasa arvatud artikli 2 lõige 5, on kooskõlas liidu kohustustega, mis tulenevad dumpinguvastasest lepingust. Sellega seoses meenutatakse, et algmääruse artikli 2 lõiget 5 kohaldatakse ühtmoodi nii turumajandusriikide kui ka mitteturumajandusriikide puhul. Nagu eespool (põhjenduses 42) mainitud, sedastas Üldkohus Acroni kohtuasjas õiguspõhimõtte, et kui uurimisaluse toote tootmisega seotud kulud ei kajasta mõistlikult äriühingu dokumentides, siis ei võeta neid normaalväärtuse arvutamisel aluseks ning sellised kulud võib algmääruse artikli 2 lõike 5 alusel asendada kuludega, mis kajastavad turujõudude kujundatud hinda. Asjaolu, et Acroni kohtuasi puudutas riigi poolt reguleeritud hindu, ei saa siiski tõlgendada selliselt, et komisjon ei saa kohaldada artikli 2 lõiget 5 juhtudel, kus riik sekkub mõnes muus vormis, moonutades otseselt või kaudselt mingit konkreetset turgu, surudes sealsed hinnad kunstlikult madalale. Vaekogu on Hiina kaebuses broilerite asjus hiljuti jõudnud samasugusele järeldusele, tõlgendades dumpinguvastase lepingu artiklit 2.2.1.1. Käesoleval juhul leidis komisjon, et vaatlusaluse toote tootmisega seotud kulud ei kajastu mõistlikult asjaomaste äriühingute dokumentides, sest nad on Indoneesia diferentseeritud ekspordimaksu süsteemi tõttu kunstlikult madalad. Seepärast korrigeeris komisjon täiesti õigustatult algmääruse artikli 2 lõike 5 alusel toorpalmiõli kulusid. Seoses Indoneesia valitsuse väitega märgitakse, et artikli 2 lõike 5 kohane korrektsioon põhineb tõendatud erinevusel toorpalmiõli omamaiste ja rahvusvaheliste hindade vahel, mitte aga maksustamise erinevustel.
(73)
Kaks Indoneesia eksportivat tootjat väitsid, et komisjon ei ole tõendanud, et Indoneesia omamaine toorpalmiõli hind on moonutatud. Nende väitel on ekslik komisjoni põhieeldus, et diferentseeritud ekspordimaksu süsteem piirab toorpalmiõli eksportimise võimalusi ja selle tulemusena on suuremad kogused toorpalmiõli saadaval riigi siseturul, mis viib alla toorpalmiõli omamaise hinna, sest toorpalmiõli eksporditakse suurtes kogustes (70 % kogu toodangust). Igal juhul isegi kui toorpalmiõliturgu tuleks diferentseeritud ekspordimaksu tõttu pidada moonutatuks, on ka ekspordi võrdlushind samavõrra moonutatud, sest see põhineb rahvusvahelistel ekspordihindadel, mis sisaldavad ekspordimaksu. Seepärast ei saa toorpalmiõli kulude korrigeerimisel pidada ekspordi võrdlushinda sobivaks toorpalmiõli sihthinnaks.
(74)
Olenemata asjaolust, et toorpalmiõli eksporditakse Indoneesiast suurtes kogustes, on uurimise käigus ilmnenud, et toorpalmiõli omamaine hind on rahvusvaheliste hindadega võrreldes kunstlikult madal. Peale selle on leitud hinnaerinevus lähedane diferentseeritud ekspordimaksu süsteemis kehtestatud ekspordimaksule. Seepärast on mõistlik järeldada, et omamaiste hindade madal tase tuleneb diferentseeritud ekspordimaksu tingitud moonutusest. Peale selle määratakse börsikaupade, s.h toorpalmiõli rahvusvahelised hinnad kindlaks nõudluse ja pakkumise põhjal, mis kajastab turujõudude dünaamikat. Ei ole esitatud mingeid uusi tõendeid selle kohta, et need turujõud oleksid Indoneesia diferentseeritud ekspordimaksu süsteemi tõttu moonutatud. Väide, et ekspordi võrdlushind ei ole sobiv sihthind, lükatakse seega tagasi.
(75)
Üks eksportiv tootja, kelle müüki omamaisel turul ei peetud piisavalt tüüpiliseks (ajutise määruse põhjendus 60), väitis, et komisjon on võtnud tüüpilisuse kontrolli aluseks ekslikult üksikute seotud äriühingute müügikogused, kuigi oleks pidanud võtma aluseks kõigi kontserni kuuluvate seotud äriühingute kogumüügi. Siiski tunnistas ta, et väidetav eksimus ei mõjutanud sellega seotud ajutist järeldust. Siinkohal tuletatakse meelde, et seoses nimetatud eksportiva tootjaga ei olnud ükski seotud üksik äriühing tüüpilisuse kontrollis edukas. Olenemata väite paikapidavusest on selge, et kõigi seotud äriühingute kogumüügil põhinev tüüpilisuse kontroll ei oleks mõjutanud ajutisi järeldusi, nagu tunnistas ka asjaomane eksportiv tootja. Kuna täiendavaid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 60-62.
(76)
Ühe huvitatud isiku väitel on ajutise määruse põhjenduse 63 tähenduses tema müügi-, üld- ja halduskulud üle hinnatud. Väite kontrollimise järel selgus, et normaalväärtuse määramisel oli võetud arvesse nii omamaist kui ka eksportmüüki. Sellest tulenevalt tehti vajalikud korrektsioonid, et võtta müügi-, üld- ja halduskulude puhul arvesse üksnes omamaist müüki.
(77)
Üks huvitatud isik tõstatas küsimuse normaalväärtuse määramise kohta, eeskätt algmääruse artikli 2 lõike 6 kohase meetodi kasutamise kohta, nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 65. Algmääruse artikli 2 lõikes 6 nähakse müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi määramiseks ette kolm alternatiivset meetodit juhuks, kui äriühingu tegelikke andmeid ei ole võimalik kasutada. Nimetatud huvitatud isiku väitel tuleks kõnealuseid kolme meetodit kasutada nende esitamise järjekorras ehk esimesena tuleks kohaldada artikli 2 lõike 6 punkte a ja b.
(78)
Kuna ajutises määruses käsitleti ilmselt ainult artikli 2 lõike 6 punktis c osutatud meetodit, selgitatakse alljärgnevates põhjendustes, miks ei ole artikli 2 lõike 6 punktid a ja b käesoleval juhul kohaldatavad.
(79)
Artikli 2 lõike 6 punkt a ei ole kohaldatav seetõttu, et mitte ühegi valimisse kaasatud Indoneesia (ja Argentina) äriühingu puhul ei saanud määrata tegelikke summasid, sest neil ei olnud müügitegevust, mida saanuks käsitleda tavapärase kaubandustegevuse käigus toimuvana. Seega ei ole andmed teiste (valimisse kuuluvate) eksportijate või tootjate tegelike summade kohta kättesaadavad, et saaks kohaldada artikli 2 lõike 6 punkti a.
(80)
Artikli 2 lõike 6 punkt b ei ole kohaldatav, sest kõigi Indoneesia (ja Argentina) valimisse kaasatud äriühingute müügitegevus tavapärase kaubandustegevuse käigus ei hõlma sama üldkategooria tooteid.
(81)
Seoses artikli 2 lõike 6 punktiga b väitis eespool nimetatud huvitatud isik, et algmäärus on vastuolus WTO regulatsiooniga niivõrd, kui selle artikli 2 lõike 6 punkti b kohaselt peab müügitegevus toimuma tavapärase kaubandustegevuse käigus. Ent nagu on mainitud põhjenduses 72, on algmäärusega üle võetud WTO dumpinguvastane leping ja seetõttu ollakse seisukohal, et kõik käesoleva määruse sätted, kaasa arvatud artikli 2 lõige 6, on kooskõlas liidu kohustustega, mis tulenevad dumpinguvastasest lepingust, ja et tavapärase kaubandustegevuse käigus toimuva müügi nõue on sellega täielikult kooskõlas.
(82)
Seepärast kinnitatakse artikli 2 lõike 6 punkti c kohaldamine, mis näeb ette iga muu põhjendatud meetodi kasutamise kasumimarginaali kindlaksmääramiseks.
(83)
Mitmed huvitatud isikud leidsid, et normaalväärtuse määramisel kasutatud 15 % kasumimarginaal oli liiga kõrge. Nende väitel ei selgitata ajutises määruses, mil viisil on komisjon saanud arvutuste tulemuseks 15 %, mistõttu nad eeldavad, et komisjon on võtnud selle arvu kahjude arvutamisel kasutatud kasumimarginaalist. Nende väitel on komisjon kasutanud mitme muu kaupu käsitleva juhtumi puhul kasumimarginaali suurusjärgus 5 %. Mitu huvitatud isikut tegi ettepaneku kasutada sama kasumimarginaali, mis Ameerika Ühendriike käsitlevas bioetanooli juhtumis. Üks huvitatud isik tegi ka ettepaneku kasutada madalamat kasumimarginaali tema müügitegevuse suhtes biodiisli ja mineraaldiisli segu puhul. Peale selle väitis Indoneesia valitsus, et toorpalmiõli kulude asendamine algmääruse artikli 2 lõike 5 alusel ja samal ajal 15 % kasumimarginaali kasutamine algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c alusel, mis kajastaks moonutamata turu kasumimarginaali, annab topeltmõju.
(84)
Esiteks ei ole õige, et komisjon kasutab normaalväärtuse määramisel järjekindlalt 5 % kasumimarginaali. Iga juhtumit vaadeldakse eraldi ning arvesse võetakse selle kõiki asjaolusid. 2009. aastal kasutati näiteks Ameerika Ühendriike käsitlevas juhtumis erinevaid marginaale, mille kaalutud keskmine oli oluliselt rohkem kui 15 %. Teiseks, arvestades et Maailmapanga andmetel on Indoneesia lühikese ja keskmise tähtajaga laenude intressimäär 12 %, tundub mõistlik eeldada, et omamaisel biodiisliturul kauplemisel on kasumimarginaal kõrgem kui laenukulu. Kolmandaks ei ole vahet, kas biodiisli ja mineraaldiisli segu müügitegevus hõlmab sama üldkategooria tooteid, sest nagu on öeldud eespool põhjenduses 80, peab algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti b kohaselt toimuma selline müügitegevus tavapärase kaubandustegevuse käigus. Et omamaist müügitegevust ei käsitleta tavapärase kaubandustegevuse käigus toimuvana, ei käsitleta biodiisli ja mineraaldiisli segu müüki mutatis mutandis tavapärase kaubandustegevuse käigus toimuvana. Seepärast ning eespool kirjeldatud põhjustel on 15 % kasumimarginaal mõistlik määr, mida Indoneesia võrdlemisi uus ja kapitalimahukas tootmisharu on võimeline saavutama. Indoneesia valitsuse väidet topeltmõju kohta ei saa toetada, sest kulude korrigeerimine artikli 2 lõike 5 alusel ja mõistlik kasum artikli 2 lõike 6 punkti c alusel on kaks täiesti erinevat teemat. Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 65.
(85)
Üks huvitatud isik väitis, et kuna toorpalmiõli ekspordi võrdlushind sisaldab rahvusvahelise transpordi kulusid ja kuna toorpalmiõli omamaise hinna korrigeerimine rahvusvahelise hinnatasemeni toimub selleks, et leida toorpalmiõli moonutamata omamaine hind, tuleks toorpalmiõli ekspordi võrdlushinda korrigeerida allapoole, et jätta välja transpordikulud.
(86)
See väide tuleb tagasi lükata. Komisjon kaalus mitmeid alternatiive, et valida kõige sobivam hind, mida kasutada rahvusvahelise võrdlushinnana. Siinkohal tuleks meenutada, et Indoneesia ametiasutused ise kasutavad ekspordi võrdlushinda igakuiste ekspordi-tollimaksude arvutamisel võrdlustasemena. Ekspordi võrdlushinda, nagu Indoneesia ametivõimud seda määratlevad, peeti seetõttu kõige sobivamaks rahvusvaheliseks võrdlushinnaks, mille põhjal teha kindlaks biodiisli tootmiskulude moonutatuse tase Indoneesias.
(87)
Kaks isikut avaldasid arvamust, et komisjon ei ole võtnud arvesse seda, et nad toodavad biodiislit lähteainest, mis ei ole toorpalmiõli, st palmiõli rasvhappe destillaadist, rafineeritud palmiõlist või rafineeritud palmisteariinist. Kuna tegelikku biodiisli tootmisel kasutatavat toorainet arvesse ei võetud, siis kohaldati toorpalmiõli korrektsiooni (nagu on kirjeldatud põhjenduses 70) ebaõige tooraine suhtes ja see on andnud tulemuseks ebaõige arvestusliku normaalväärtuse.
(88)
Need väited tuleb tagasi lükata. Tuleb toonitada, et komisjon asendas üksnes sellise toorpalmiõli kulu, mis osteti biodiisli tootmiseks seotud või sõltumatutelt tarnijatelt. Selliste kõrvalsaaduste puhul nagu palmiõli rasvhappe destillaat, rafineeritud palmiõli või rafineeritud palmisteariin, mis saadi ostetud toorpalmiõli töötlemise tulemusena ja mis samuti töödeldakse edasi biodiisliks, korrektsioone ei tehtud.
(89)
Kolm isikut väitsid, et komisjon ei tunnistanud, et asjaolu, et nad ostavad toorpalmiõli seotud äriühingutelt, tuleks käsitleda samaväärsena äriühingusisese tootmisega ja seega ei tohiks selle suhtes kohaldada artikli 2 lõike 5 kohast korrektsiooni (nagu on selgitatud põhjenduses 70). Isikute väitel toimusid kontsernisisesed tehingud reaalturuväärtuse alusel ja seepärast ei tohiks neid korrigeerida ja asendada rahvusvahelise hinnaga. Lisaks väitis üks eksportiv tootja, et normaalväärtus tuleks arvutada uurimisperioodi iga kuu kohta.
(90)
Kuna äriühingusisest siirdehinda ei saa pidada usaldusväärseks, on komisjonil tavaks kontrollida, kas tehingud seotud isikute vahel tehakse tõepoolest reaalturuväärtuse alusel. Selleks võrdleb komisjon seotud äriühingute vahelisi hindu reaalse turuhinnaga. Kuna reaalne omamaine turuhind on moonutatud, ei saa komisjon sellist kontrolli teha. Seepärast peab komisjon asendama niisuguse ebausaldusväärse hinna mõistliku hinnaga, mis kehtiks reaalturuväärtusena tavapärastes turutingimustes. Antud juhul on selleks rahvusvaheline hind. Mis puutub nõudesse arvutada normaalväärtus iga kuu kohta, siis saadud ja kontrollitud teave ei sisaldanud piisavalt üksikasjalikke andmeid, mis võimaldanuks seda niiviisi arvutada. Seetõttu lükati mõlemad väited tagasi.
(91)
Liidu tootmisharu väitis, et ka sama juriidilise isiku sees toodetud toorpalmiõli kulu tuleks algmääruse artikli 2 lõike 5 alusel korrigeerida, sest ka seda mõjutab diferentseeritud ekspordimaksu süsteemist tingitud moonutus.
(92)
See väide tuleb tagasi lükata. Kui tooraine liigub biodiisli tootmise protsessis ühest rafineerimis- või tootmisetapist teise, võib nende tootmisetappide kulusid pidada usaldusväärseks, sest need toimuvad sama juriidilise isiku sees ja eespool kirjeldatud ebausaldusväärsete siirdehindade probleemi ei teki.
(93)
Üks eksportiv tootja väitis, et komisjon oleks pidanud arvutatud normaalväärtusest lahutama nõndanimetatud hinnasoodustused. Selle väitega ei saa nõustuda. Arvestuslik normaalväärtus arvutati kulude põhjal. Seepärast ei oleks kohane teha hinna kaalutlusel sellesse parandusi.
3.2. Ekspordihind
(94)
Üks huvitatud isik väljendas kahtlust seoses ekspordihinna määramisega. Tema arvates oleks tulnud arvesse võtta nii riskitehingute kasumit kui ka kahjumit ning tema väitel oli biodiisli riskitehingute kasum ja kahjum arvepidamisse kirjendatud ebajärjekindlalt.
(95)
Väide, et nii riskitehingute kasum kui ka kahjum tuleb arvesse võtta, tuleb tagasi lükata. Algmääruse artikli 2 lõikes 8 on selgelt sätestatud, et ekspordihind on ekspordiriigist ühendusse ekspordiks müüdud toote eest tegelikult makstud või makstav hind, olenemata mis tahes muust (seotud) kasumist või kahjumist, mis kaasneb riskitehingutega. Seepärast kinnitatakseajutise määruse põhjendustes 66 ja 67 esitatud meetodid.
(96)
Komisjon tunnistab, et esialgses etapis leidis aset ühe huvitatud isiku biodiisli riskitehingute kasumi ja kahjumi ebajärjekindel kirjendamine arvepidamises. Asjaomase väitega nõustuti ning tehti vajalikud korrektsioonid.
(97)
Seoses ajutise määruse põhjendusega 68 väitis üks huvitatud isik, et liidus paiknevate seotud kaubandusettevõtete puhul kasutatud kasumimarginaal 5 % põhineb ülemäärasel kapitali tulususel, mistõttu on sõltumatute kaubandusettevõtete teostatava biodiislimüügi puhul tavaliselt saadavat kasumit üle hinnatud. Tema väitel väljendub tavaline kapitali tulusus kasumimarginaalis, mis jääb vahemikku 1,3-1,8 %.
(98)
Võttes arvesse sõltumatute importijate omavahelise koostöö puudumist ning asjaolu, et kaubandusettevõtted on teenuseosutajad, kes ei ole teinud märkimisväärseid kapitaliinvesteeringuid, ning et seetõttu on nimetatud kapitalitulu käsitlev väide alusetu, lükkab komisjon selle tagasi ja käsitleb käesoleval juhul 5 % kasumimarginaali mõistlikuna. Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 68.
(99)
Seoses ajutise määruse põhjendusega 69 väitis üks huvitatud isik, et ekspordihinnale tuleb lisada biodiisli topeltarvestamisega seotud hinnalisand, mis tuleneb üksnes Itaalia õiguse kohaldamisest.
(100)
Isegi kui komisjon peaks väidet vastuvõetavaks ning lisaks ekspordihinnale asjaomase hinnalisandi, tuleks see artikli 2 lõike 10 punkti k alusel taas maha arvata, et võrrelda ekspordihinda samasuguse normaalväärtusega, kusjuures nõuetekohaselt võetakse arvesse erinevusi, mis mõjutavad hinna võrreldavust. Et Indoneesias ei kohaldata biodiisli kahekordse arvestamisega seotud hinnalisandit, ei ole kõrgem ekspordihind Itaalias seega vahetult võrreldav. Seetõttu lükatakse väide tagasi ning kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 69.
(101)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist kordas kõnealune isik seda väidet. Ta ei esitanud aga sisulisi lisaargumente, mis muutnuksid komisjoni seisukohta. Seega jääb ajutise määruse põhjendus 69 kinnitatuks.
(102)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist juhtis mitu eksportivat tootjat komisjoni tähelepanu väidetavatele tehnilistele vigadele dumpinguarvutustes. Neid väiteid uuriti, ja kui see oli õigustatud, tehti arvutustes parandusi.
3.3. Võrdlus
(103)
Kuna muid märkusi võrdluse kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 70-75.
3.4. Dumpingumarginaalid
(104)
Võttes arvesse normaalväärtuse ja ekspordihinna kohandusi, mida on kirjeldatud eespool esitatud põhjendustes, ning kuna muid märkusi ei esitatud, on lõplikud dumpingumarginaalid, väljendatuna protsendimäärana CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, järgmised:
Äriühing
Dumpingumarginaal
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
Muud koostööd tegevad äriühingud
20,1 %
Kõik muud äriühingud
23,3 %
E. KAHJU
1. Liidu toodang ja liidu tootmisharu
(105)
Liidu tootmisharu on määratletud ajutise määruse põhjendustes 80-82, milles kinnitati ühtlasi, et kolm äriühingut jäeti liidu tootmisharu määratlusest välja, kuna nende tegevus tugines impordile vaatlusalustest riikidest, see tähendab, et nad importisid märkimisväärselt rohkem biodiislit vaatlusalustest riikidest, kui nad seda ise tootsid.
(106)
Tootmisharu määratlusest jäeti lisaks välja kaks äriühingut, kuna nad ei olnud uurimisperioodil biodiislit tootnud.
(107)
Pärast ajutise määruse avaldamist laekus märkusi selle kohta, et liidu tootmisharu määratlusest tuleks välja jätta veel teisigi äriühinguid vaatlusalustest riikidest biodiisli importimise tõttu ning seetõttu, et neil oli sidemeid Argentina ja Indoneesia eksportivate tootjatega ning nad kaitsesid end sel moel dumpingu halbade tagajärgede eest.
(108)
Märkused lükatakse tagasi. Olles analüüsinud väidet eksportivate tootjate ja liidu tootmisharu vahelise seotuse kohta, tuvastati, et ühel valdusettevõttel oli osalus nii Argentina eksportivas tootjas kui ka liidu tootjas.
(109)
Esiteks tuvastati, et asjaomased äriühingud konkureerisid avalikult omavahel samade klientide pärast liidu turul, mis näitab, et sidemetel ei olnud mingit mõju ei Argentina eksportiva tootja ega liidu tootja äritavadele.
(110)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist palus üks huvitatud isik teavet komisjoni järelduse kohta, et Argentina eksportijad ja liidu tootmisharu konkureerivad Euroopa turul samade klientide pärast. Liidu tootjate uurimine ja Argentina eksportijate uurimine näitasid seda asjaolu ja ei ole esitatud mingeid tõendeid, mis kinnitaksid väidet, et Argentina eksportijad ja liidu tootjad on leppinud kokku, et nad ei konkureeri omavahel biodiisli müügis lõpptarbijatele. Lõpptarbijaskond on suhteliselt väikesearvuline ja koosneb peamiselt suurtest rafineerimistehastest, mis ostavad nii liidu tootjatelt kui ka importijatelt.
(111)
Teiseks leiti, et põhjenduses 108 osutatud liidu tootja huvikese on liit, eeskätt mis puudutab tootmist ja sellega seotud müügitegevust, aga ka uurimistegevust. Selle tulemusel jõuti järeldusele, et nimetatud sidemed ei andnud alust asjaomase äriühingu väljajätmiseks liidu tootmisharu määratlusest kooskõlas algmääruse artikli 4 lõike 1 punktiga a.
(112)
Liidu tootmisharu määratluse muutmiseks ei piisa iseenesest asjaolust, et liidu tootmisharu on importinud vaatlusalustest riikidest biodiislit. Nagu on ajutises määruses selgitatud, toimus liidu tootmisharu import vaatlusalustest riikidest enesekaitseks. Lisaks tuvastati, et mõnede vaatlusalustest riikidest importinud liidu tootjate huvikese oli endiselt liit - nende tootmismahud olid suuremad kui impordimahud ning samuti arendasid nad uurimistegevust liidus.
(113)
Ühe huvitatud isiku ettepaneku kohaselt võiks liidu tootmisharu määratlus sisaldada ka äriühinguid, kes segasid ostetud biodiislit mineraaldiisliga, kuna selline segu kujutab endast samuti vaatlusalust toodet. Väide lükatakse tagasi. Vaatlusalune toode on kas biodiisel puhtal kujul või osana segust. Seepärast on vaatlusaluse toote tootjad biodiisli tootjad ning mitte äriühingud, kes valmistavad biodiisli ja mineraaldiisli segusid.
(114)
Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 80-82 osutatud liidu tootmisharu määratlus ning vastavalt põhjendusele 83 kindlaks määratud tootmismaht uurimisperioodil.
2. Liidu tarbimine
(115)
Pärast esialgsete järelduste avaldamist tegi liidu tootmisharu väikeseid parandusi oma 2009. aasta müügiandmetes, kohandades seeläbi liidu tarbimist asjaomasel aastal. Nimetatud korrigeerimine ei muutnud suundumusi ega järeldusi, mis olid koostatud ajutise määruse andmete alusel. Allpool esitatakse korrigeeritud tabel 1. Kuna muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 84-86.
Liidu tarbimine
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Tonnid
11 151 172
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indeks 2009 = 100
100
103
100
105
Allikas: Eurostat, liidu tootmisharu andmed
3. Vaatlusalustest riikidest pärit impordi mõju kumulatiivne hindamine
(116)
Ajutise määruse põhjendustes 88-90 sedastas komisjon, et täidetud on tingimused Argentinast ja Indoneesiast pärit impordi mõju kumulatiivseks hindamiseks. Selle vaidlustas üks huvitatud isik, kelle väitel ei konkureerinud Indoneesiast pärit palmi metüülester liidus toodetud biodiisliga samadel alustel kui Argentinast pärit sojaõli metüülester ning et palmi metüülester oli odavam kui liidus toodetud biodiisel, kuna tooraine (ehk lähteaine) oli odavam kui liidus kättesaadav lähteaine.
(117)
Need argumendid lükatakse tagasi. Nii sojaõli metüülestrit kui ka palmi metüülestrit imporditakse liitu ning neid ka toodetakse liidus, samuti segatakse rapsi metüülestriga ja muude liidus valmistatud biodiislitega kas enne müüki või enne segamist mineraaldiisliga. Segajad saavad biodiislit ostes ja oma lõpptoodet tootes valida eri lähteainete ja päritolu vahel, mis sõltub turust ja kliimaoludest läbi aasta. Palmi metüülestrit müüakse suuremates kogustes suvekuudel ning vähem talvehooajal, kuid sellegipoolest konkureerib see rapsi metüülestriga ja liidus valmistatud biodiisliga, aga ka Argentinast pärit sojaõli metüülestriga.
(118)
Seega kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 90.
4. Vaatlusalustest riikidest pärit dumpinguhinnaga impordi maht, hind ja turuosa
(119)
Üks huvitatud isik tõstatas küsimuse ajutise määruse tabelis 2 esitatud impordiandmete kohta, väites, et Indoneesiast pärit import oli tabelis näidatust palju väiksem. Tabelis 2 esitatud impordiandmed põhinesid Eurostati andmetel, mida kontrolliti hoolikalt ning peeti korrektseteks ning kooskõlas olevaks Indoneesia eksportijatelt saadud andmetega. Biodiisel on üsna uus toode, mistõttu on selle impordi suhtes kehtivad nomenklatuurikoodid viimastel aastatel muutunud. Seepärast tuleb Eurostatist andmete kogumisel kasutada vastaval ajal kehtinud koode, et tagada andmete õigsus. See selgitab huvitatud isiku kogutud andmete puudulikkust ning asjaolu, et need näitavad väiksemat importi kui tabeli 2 täielikud andmed.
(120)
Võttes arvesse, et tabelis 1 on veidi muutunud liidu tarbimist käsitlevad arvandmed, muutus ka pisut Argentina turuosa 2009. aastal, mis on esitatud tabelis 2. Indoneesia puhul muutusi ei ole. See ei muuda andmete suundumusi ega sellest tehtud järeldusi. Korrigeeritud turuosa on esitatud allpool.
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Import Argentinast
Turuosa
7,7 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indeks 2009 = 100
100
135
167
141
Allikas: Eurostat.
5. Hindade allalöömine
(121)
Nagu on märgitud ajutise määruse põhjendustes 94-96, võrreldi hindade allalöömise kindlakstegemiseks Argentina ja Indoneesia impordihindu valimisse kaasatud liidu tootjate müügihindadega. Võrdluses sisalduvatest hindade allalöömise arvutustest jäeti välja biodiisel, mille liidu tootmisharu importis edasimüügi eesmärgil.
(122)
Huvitatud isikud märkisid, et käesoleval juhul kasutatud meetod (külmfiltri ummistuspunkt, CFPP) erines eelmises dumpinguvastases uurimises Ameerika Ühendriikidest pärit biodiisli suhtes kasutatud meetodist, kus võrreldi lähteaineid.
(123)
Erinevalt Argentina ja Indoneesia eksportivatest tootjatest ei müü liidu tootjad vaid ühel lähteainel põhinevat biodiislit, vaid segavad lõppmüügiks mineva biodiisli valmistamiseks kokku mitu lähteainet. Lõppklient ei ole teadlik ega huvitatud ostetud toote koostisest ning kõige olulisem on toote vastavus külmfiltri ummistuspunktiga seotud nõuetele. Kliendi jaoks on seega oluline külmfiltri ummistuspunkti nõuetekohasus, olenemata kasutatud lähteainetest. Seepärast leiti, et käesolevas menetluses on asjakohane võrrelda hindu külmfiltri ummistuspunkti alusel.
(124)
Indoneesiast pärit impordi puhul, mille CFPP oli 13 °C või rohkem, kohandati hinda, lähtudes hinnaerinevustest liidu tootmisharu müüdud toote, mille CFPP oli 13 °C, ja sellise toote, mille CFPP oli 0 °C, vahel, eesmärgiga võrrelda sellise Indoneesiast pärit toote müüki, mille CFPP oli 13 °C ja rohkem, liidus toodetud ja segatud CFPP 0 °C toote müügiga. Üks Indoneesia eksportiv tootja märkis, et kuna liidu tootmisharu sellise toote müük, mille CFPP oli 13 °C, toimus väikestes kogustes tehingu kohta, tuleb hindu võrrelda sama suurusega tehingutega, mis on tehtud toodetega, mille CFPP oli 0 °C. Uurides sarnaste kogustega tehtud tehinguid tootega, mille CFPP oli 0 °C, tuvastati, et hinnaerinevus oli sama mis kõigi CFPP 0 °C toodetega tehtud tehingute puhul, kusjuures hinnaerinevus kõikus keskmisest hinnaerinevusest nii kõrgemale kui ka madalamale. Seetõttu ei muudetud ajutise määruse põhjenduses 97 tuvastatud hindade allalöömise taset.
(125)
Üks Indoneesia eksportiv tootja palus, et komisjon avaldaks liidu tootmisharu müüdavate segude täieliku toote kontrollnumbri ja seega kõigi liidu tootmisharu enda toodetud toodetes sisalduvate lähteainete osakaalu. Arvestades, et võrdlus kahju kindlakstegemiseks tehti ainuüksi CFPP põhjal, lükati see taotlus tagasi.
(126)
Ühe huvitatud isiku väitel oli olemas hinnaerinevus taastuvenergia direktiivi kriteeriumidele vastava (direktiivikohase) biodiisli ja kriteeriumidele mitte vastava biodiisli vahel. Tema arvamusel oleks vaja teha korrektsioon, kuna Indoneesiast pärit import ei olnud direktiivikohane ning kuna direktiivikohase biodiisli börsihind oli kõrgem.
(127)
See väide lükati tagasi. Peaaegu kogu Indoneesiast uurimisperioodil imporditud biodiisel oli direktiivikohane. Igal juhul võtsid liikmesriigid taastuvenergia direktiivis sätestatud säästvuskriteeriumid oma riigisisesesse õigusse üle alles 2012. aasta jooksul, mistõttu ei mõjutanud asjaolu, kas biodiisel oli direktiivikohane või mitte, valdavat osa uurimisperioodist.
(128)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist kommenteeris üks Indoneesia eksportiv tootja hinna allalöömise arvutusi ja väitis, et palmi metüülestri importi Indoneesiast tuleks võrrelda liidu tootmisharu kogumüügiga. Hinna allalöömine arvutati tegelikult selleks, et võrrelda Indoneesiast pärit palmi metüülestri müüki liidu tootmisharu sellise toote kogumüügiga, mille CFPP on 0 °C, suurendades Indoneesia palmi-metüülestri impordi hinda teguri võrra, mis arvutati, võrreldes omavahel CFPP väärtusega 0 °C ja CFPP väärtusega 13 °C liidu tootmisharu toodete müüki. Seepärast lükatakse väide tagasi. Sama huvitatud isiku väide, et kahju arvutused sisaldasid imporditud toodet, ei ole faktiliselt õige ja lükatakse seepärast tagasi. Igal juhul segati imporditud biodiislit ja liidus toodetud biodiislit omavahel ja müüdi sama hinnaga nagu segusid, mis ei sisaldanud üldse imporditud biodiislit.
(129)
Üks Indoneesia eksportiv tootja seadis kahtluse alla ka impordijärgsete kulude arvutuse. Ent need kulud olid kontrolli kohaselt biodiisli importimise tegelikud kulud miinus lõppsihtkohta toimetamise kulud ja seega ei ole vaja neid muuta.
6. Makromajanduslikud näitajad
(130)
Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 101, analüüsiti kogu liidu tootmisharu kohta saadud andmete põhjal järgmisi makromajanduslikke näitajaid: toodang, tootmisvõimsus, tootmisvõimsuse rakendamine, müügimaht, turuosa, kasv, tööhõive, tootlikkus, dumpingumarginaali suurus ja taastumine varasemast dumpingust.
(131)
Pärast esialgsete järelduste avalikustamist märkisid liidu tootmisharu esindajad, et ajutise määruse tabelis 4 esitatud tootmisvõimsuse andmed sisaldasid tootmisvõimsust, mida ei olnud küll likvideeritud, kuid mis ei olnud uurimisperioodil ja sellele eelnenud aastatel biodiisli tootmiseks kasutamiskõlblik. Nad määratlesid asjaomase tootmisvõimsuse kui „kasutamata võimsuse”, mida ei tuleks kasutamiskõlbliku võimsusena arvesse võtta. Tabelis 4 esitatud tootmisvõimsuse rakendamise arvandmeid vähendati vastavalt. Pärast uuesti esitatud andmete põhjalikku kontrolli kiideti korrektsioon heaks ning muudeti tabelit 4 alljärgnevalt. Ajutises määruses esitatud tootmisvõimsuse rakendamise määr 43-41 % muutus nüüd vastavalt määraks 46-55 %. Liidu tootmisharu parandas ka 2009. aasta tootmisandmeid ja nii saadi alljärgnev tabel:
2009
2010
2011
Uurimisperiood
Tootmisvõimsus (tonnides)
18 856 000
18 583 000
16 017 000
16 329 500
Indeks 2009 = 100
100
99
85
87
Tootmismaht (tonnides)
8 729 493
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indeks 2009 = 100
100
107
98
104
Tootmisvõimsuse rakendamine
46 %
50 %
53 %
55 %
Indeks 2009 = 100
100
109
115
120
(132)
Ajutise määruse põhjenduses 103 analüüsiti varasemaid andmeid tootmisvõimsuse rakendamise kohta ning märgiti, et tootmine kasvas, kuid tootmisvõimsus püsis stabiilsena. Läbivaadatud andmete puhul kasvas samal ajavahemikul endiselt tootmine, kuid rakendatav tootmisvõimsus kahanes. Sellest nähtub, et liidu tootmisharu vähendas olemasolevat tootmisvõimsust Argentinast ja Indoneesiast pärit impordi kasvu tõttu, reageerides seeläbi turusignaalidele. Läbivaadatud andmed on paremini kooskõlas liidu tootmisharu esindajate ja liidu tootjate avalike avaldustega, mille kohaselt suleti vaatlusalusel perioodil tootmine mitmel tootmisobjektil ning olemasolevat võimsust ei saanud kohe kasutada või oleks seda saanud teha pärast märkimisväärset reinvesteerimist.
(133)
Mitmed huvitatud isikud seadsid muudetud andmed tootmisvõimsuse ja tootmisvõimsuse rakendamise kohta küsimärgi alla. Siiski ei esitanud ükski huvitatud isik alternatiive. Muudatus põhineb muudetud tootmisvõimsuse andmetel, mille esitas kaebuse esitaja ja mis hõlmavad kogu liidu tootmisharu. Muudetud andmeid võrreldi avalikult kättesaadavate andmetega, eelkõige kasutamata tootmisvõimsuse kohta ja selliste tootjate tootmisvõimsuse kohta, kes lõpetasid finantsraskuste tõttu tegevuse. Nagu on selgitatud 6. jaos „Makromajanduslikud näitajad”, annavad muudetud andmed vaatlusalusel perioodil biodiisli tootmiseks kasutada olnud tootmisvõimsusest täpsema ülevaate kui esialgu esitatud ja ajutises määruses avaldatud andmestik.
(134)
Ühe huvitatud isiku väitel ei saanud liidu tootmisharu kahju, sest tootmismahud kasvasid vastavalt tarbimisele. See väide lükatakse tagasi, sest muudest olulistest kahjunäitajatest ilmneb selgelt kahju olemasolu, eeskätt turuosa kaotamise näol vaatlusalustest riikidest pärit impordi tulemusel ning kasumlikkuse vähenemise näol, mis viisid kahjumiteni.
(135)
Üks teine huvitatud isik märkis, et liidu tootmisharu ei saanud kahju, kui võrrelda suundumusi üksnes 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal ja mitte ajavahemikus 1. jaanuarist 2009 kuni uurimisperioodi lõpuni (vaatlusalune periood). Arvestades, et uurimisperiood hõlmab poolt 2011. aastat, ei ole võrdlus 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelise ajaga täpne. Pealegi, et võrdlusel oleks mõtet, on vaja uurida kahju hindamisega seotud suundumusi piisavalt pika aja jooksul, mida käesoleval juhul tehtigi. Väide lükatakse seetõttu tagasi.
(136)
Sama huvitatud isik märkis, et komisjon ei avaldanud ajutises määruses ühenduse tootmisharu müügi koguväärtust, ning nõudis asjaomase arvu avaldamist. Sellegipoolest uuriti kõiki algmääruse artikli 3 lõikes 5 osutatud asjakohaseid tegureid, et kahju põhjalikult hinnata. Müügiväärtus saadi ja kontrolliti valimisse kaasatud äriühingute andmete põhjal, kes esindasid liidu tootmisharu tervikuna.
(137)
Sama huvitatud isik märkis ka, et liidu tootmisharu suutis tööhõivet suurendada ning seega ei esinenud uurimisperioodil halba mõju liidu tootmisharule.
(138)
Nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 106, on tööhõive selles kapitalimahukas tootmisharus siiski üsna madal. Seega võivad väikesed muutused numbrites avaldada laiaulatuslikku mõju indekseeritud andmetele. Üldise tööhõive suurenemine ei muuda olematuks liidule tekitatud kahju, mis on ilmnenud muude näitajate alusel.
(139)
Kuna täiendavaid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 103-110.
7. Mikromajanduslikud näitajaid
(140)
Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 102, analüüsiti valimisse kaasatud liidu tootjatelt kogutud kontrollitud andmete alusel järgmisi mikromajanduslikke näitajaid: keskmine ühikuhind, ühikukulu, tööjõukulu, varud, kasumlikkus, rahavoog, investeeringud, investeeringutasuvus ja kapitali kaasamise võime.
(141)
Kuna asjakohaseid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 111-117.
8. Järeldus kahju kohta
(142)
Mitu huvitatud isikut vaidlustasid ajutises määruses esitatud järelduse kahju kohta, väites, et 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal ilmnesid mõnede näitajate puhul paranemise märgid. On tõsi, et 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal mõned näitajad kasvasid (näiteks tootmine ja müük), kuid nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 111, ei olnud tootmisharu suuteline sel ajavahemikul suurenenud kulusid katma. See muutis tootmisharu olukorra veelgi hullemaks. Kui 2011. aastal oli kahjum 0,2 %, siis uurimisperioodil oli see 2,5 %. Seepärast tuleks ka juhul, kui kahjuanalüüs oleks piiratud 2011. aasta ja uurimisperioodi vahelise ajaga, järeldada, et tootmisharu kannatas materiaalset kahju.
(143)
Kuna muid märkusi eiesitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 118-120.
F. PÕHJUSLIK SEOS
1. Dumpinguhinnaga impordi mõju
(144)
Üks huvitatud isik väitis, et import Argentinast ei saanud olla kahju põhjus, sest impordimahud püsisid alates 2010. aastast kuni uurimisperioodi lõpuni stabiilsena, vähenedes veidi alates 2011. aastast kuni uurimisperioodi lõpuni.
(145)
Need andmed pärinevad ajutise määruse tabelist 2 ja on täpsed. Komisjoni analüüs hõlmab aga ajavahemikku alates vaatlusaluse perioodi algusest kuni uurimisperioodi lõpuni ning sellest nähtub, et põhiimport kasvas 48 %, mis tõi kaasa turuosa kasvu 41 %. Lisaks, nagu on selgitatud ajutise määruse põhjenduses 90, võeti arvesse mitte üksnes Argentinast, vaid ka Indoneesiast pärit importi.
(146)
Olles võrrelnud hindu aastate lõikes, märkis sama huvitatud isik, et Argentinast pärit impordi hinnad kasvasid kiiremini kui liidu tootmisharu müügihinnad. Argentinast pärit importkauba hinnad lõid siiski alla liidu tootmisharu hinnad, mis selgitab liidu hindade tagasihoidlikumat kasvu.
(147)
Kuna dumpinguhinnaga impordi mõju kohta muid märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 123-128.
2. Muude tegurite mõju
2.1. Import muudest kolmandatest riikidest kui vaatlusalused riigid
(148)
Kuna märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduse 129 järeldus, et import muudest riikidest ei põhjustanud kahju.
2.2. Dumpinguhinnata import vaatlusalustest riikidest
(149)
Artikli 2 lõike 5 kohaldamisel eespool põhjendustes 38 ja 70 kirjeldatud viisil ei tuvastatud dumpinguhinnata importi vaatlusalustest riikidest. Käesolevaga muudetakse seega vastavalt ajutise määruse põhjendust 130.
2.3. Muud liidu tootjad
(150)
Kuna märkusi ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendus 131.
2.4. Liidu tootmisharu import
(151)
Nagu on märgitud ajutise määruse põhjendustes 132-136, importis liidu tootmisharu vaatlusalusel perioodil vaatlusalustest riikidest suurtes kogustes biodiislit, mis moodustas uurimisperioodil vaatlusalustest riikidest pärit koguimpordist kuni 60 %.
(152)
Ühe huvitatud isiku väitel ei olnud nimetatud import kaugeltki enesekaitse, vaid osa liidu tootmisharu hoolikalt kavandatud pikaajalisest strateegiast investeerida Argentinast pärit biodiislisse ja seda sealt liitu vedada.
(153)
Tema sõnul ei ole sojaõli importimine liitu ja selle liidusisene töötlemine biodiisliks olnud kunagi majanduslikult põhjendatud ning et majanduslikult on üksnes otstarbekas töödelda sojaõli Argentinas ja eksportida saadud biodiislit.
(154)
Need väited tuleks tagasi lükata. Pikaajalise strateegia kohta ei ole esitatud tõendeid, samuti eitab seda liidu tootmisharu. On selge, et kui liidu tootmisharu strateegia oleks ette näinud biodiisli tootmise täiendamist selle tootmisega Argentinas ja lõpptoote importimist, tundub mõttetu ja ebaloogiline esitada sellise impordi vastu kaebus.
(155)
Üks huvitatud isik kordas, et biodiisli importimine liidu tootmisharu poolt, mis toimus enesekaitseks, toimus tegelikult pikaajalise kaubandusstrateegia raames. See väide ei ole põhjendatud ja lükatakse tagasi. Sellise strateegia kohta ei ole esitatud mingeid tõendeid peale paljaste väidete. Samuti oleks ebaloogiline, kui asjaomased liidu tootjad toetaksid kaebust ja suurendaksid mõnel juhul oma tootmisvõimsust liidus, järgides samal ajal strateegiat, mille kohaselt tootmisvajadus täidetakse impordi teel.
(156)
Sama huvitatud isik väitis ka, et liidu tootmisharu turuosa arvutamisel tuleks lisada sellesse nende enesekaitseotstarbeline import. See väide lükati tagasi, kuna turuosa arvutused peavad kajastama liidu tootmisharu oma toodetud toodete müüki, mitte nende kauplemist valmistootega olukorras, kus dumpinghinnaga impordi maht kasvab.
(157)
Eelnevatel aastatel on liidu tootmisharu ka näidanud, et sojaõli ja palmiõli importimine biodiisliks töötlemise eesmärgil on majanduslikult elujõuline. Huvitatud isik ei esitanud vastupidise tõendamiseks ühtegi tõendit. Lõpptoote import muutub majanduslikult mõttekaks vaid juhul, kui diferentseeritud ekspordimaksu süsteemi moonutav mõju muudab biodiisli ekspordi tooraine omast odavamaks.
(158)
Ühe huvitatud isiku väitel põhjustas asjaomane import kahju seepärast, et ainult liidu tootmisharu oli suuteline segama Argentinast pärit sojaõli metüülestrit ja toorpalmiõli liidus toodetud biodiisliga, et müüa see edasi diisli rafineerimise tehastele. Nimetatud väide ei pea paika. Segamine on lihtne toiming, mida on suutelised oma hoidlates tegema paljud kaubandusettevõtted. Kuna ei esitatud ühtegi tõendit selle kohta, et üksnes liidu tootjad on suutelised tegelema sellise segamisega, lükati väide tagasi.
(159)
Üks Indoneesia eksportiv tootja väitis lisaks, et liidu tootmisharu import ei toimunud enesekaitseks, ning võrdles kalendriaasta 2011 andmeid uurimisperioodi andmetega, mille hulka jäi kuus kuud samast aastast. Nende kahe omavaheline võrdlemine ei ole seega täpne, ilma et uurimisperioodi saaks jaotada kaheks pooleks. Seepärast lükatakse kõnealune väide tagasi.
(160)
Kuna muid märkusi liidu tootmisharu ekspordi kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 132-136.
2.5. Liidu tootmisharu tootmisvõimsus
(161)
Ajutise määruse põhjendustes 137-140 on märgitud, et liidu tootmisharu tootmisvõimsuse kasutamine jäi kogu vaatlusalusel perioodil madalaks, kuid kui valimisse kaasatud äriühingute olukord halvenes, siis nende tootmismahu rakendamine ei vähenenud samal määral.
(162)
Seepärast järeldati esialgu, et tootmisvõimsuse rakendamise madal määr ei olnud püsiva näitajana liidu tootmisharule tekkinud kahju põhjus.
(163)
Üks huvitatud isik märkis ajutise määruse andmete kohta, et isegi kui importi ei oleks üldse olnud, oleks liidu tootmisharu rakendanud tootmisvõimsust uurimisperioodil vaid 53 % ulatuses. Ühtlasi viitas ta tootmisvõimsuse suurenemisele 2009. aasta ja uurimisperioodi lõpu vahelisel ajal, mis viis tootmisvõimsuse rakendamise vähenemisele vaatlusalusel perioodil.
(164)
Huvitatud isik ei esitanud aga tõendeid, mis näitaksid, et tootmisvõimsuse madal rakendamine põhjustas sellises ulatuses kahju, mis kõrvaldaks dumpinguhinnaga impordi ja liidu tootmisharu olukorra halvenemise vahelise põhjusliku seose. Püsikulud (umbes 5 %) moodustavad vaid väikese osa tootmise kogukuludest ning see näitab, et tootmisvõimsuse vähene rakendamine oli vaid üks ning mitte otsustav kahju põhjustaja. Üks tootmisvõimsuse vähese rakendamise põhjuseid on asjaolu, et erilise turuolukorra tõttu importis liidu tootmisharu ise lõpptoodet.
(165)
Tootmisvõimsust ja tootmisvõimsuse rakendamist käsitlevate muudetud andmete lisamise järel vähendas liidu tootmisharu vaatlusalusel perioodil tootmisvõimsust ning suurendas selle rakendamise määra 46 %-lt 55 %-le. See näitab, et liidu tootmisharu tootmisvõimsuse rakendamine oleks olnud dumpinguhinnaga impordi puudumisel märkimisväärselt suurem kui eespool osutatud 53 %.
(166)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist seadis mitu huvitatud isikut kahtluse alla järelduse, et tootmisvõimsuse madal rakendusaste ei olnud kahju põhjustamisel otsustav tegur. Väideti, et biodiislitööstuse püsikulud on palju kõrgemad kui eespool esitatud väike kulumäär. Selle väite kinnituseks ei esitatud siiski mingeid tõendeid ja seega lükatakse see tagasi. Igal juhul ei ole püsikulud mitte kuidagi seotud tootmise rakendusastmega. Valimisse kaasatud äriühingute kontrollimise käigus leiti, et püsikulud moodustasid tootmise kogukuludest uurimisperioodil 3-10 %.
(167)
Samuti väideti sellega seoses, et liidu tootmisharu liigne tootmisvõimsus on nii suur, et isegi impordi puudumise korral ei saaks see olla piisavalt kasumlik. Selle väite kinnituseks tõendeid ei esitatud ja asjaolu, et liidu tootmisharu oli kasumlik aastal 2009 tootmisvõimsuse madala rakendusastme juures, näitab, et dumpinghinnaga impordi puudumisel oleks selle kasumlikkus veelgi suurem.
(168)
Lisaks väideti, et liidu tootmisharu tootmisvõimsuse vähendamine põhjustab juba iseenesest tehaste sulgemise kulude ja tegevust jätkavate tehaste tootmisvõimsuse vähendamise kulude näol kahju. Seda väidet ei põhjendatud ja ei esitatud mingeid tõendeid, mis näidanuks, et tootmisvõimsuse vähendamise või tervete tehaste või firmade sulgemise kulud kujutaksid endast märkimisväärseid summasid.
(169)
Lõpuks väideti tootmisvõimsuse asjus, et iga äriühing, kes suurendanuks vaatlusalusel perioodil biodiisli tootmise võimsust, teinuks sellega vastutustundetu äriotsuse. Selle väite kinnituseks ei esitatud mingeid tõendeid. Lisaks tõsiasjale, et mõned äriühingud suutsid oma tootmisvõimsust tingimustes, kus Argentinast ja Indoneesiast pärit dumpinghinnaga importbiodiisli kogused kasvasid, näitab turu nõudlust nende konkreetsete toodete järele.
(170)
Ka muudetud makromajanduslikest näitajatest nähtub, et vaatlusalusel perioodil kasutasid äriühingud oma tootmisvõimsuse ära, uurimisperioodi lõpupoole aga alustasid mitteelujõuliste tootmisobjektide sulgemise protsessi. Äriühingute tasandil toimunud tootmisvõimsuse kasv oli seotud peamiselt nn teise põlvkonna biodiisli tehaste levikuga, kus biodiislit toodetakse vanaõlidest või hüdrogeenitud taimeõlidest. Seega oli ja on liidu tootmisharu oma tootmisvõimsust ratsionaliseerimas, et järgida liidu nõudlust.
(171)
Kuna muid märkusi liidu tootmisharu tootmisvõimsuse kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 137-140.
2.6. Toorainetele juurdepääsu puudumine ja vertikaalne integratsioon
(172)
Kuna mingeid uusi märkusi ligipääsu kohta toorainele ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 141-142.
2.7. Topeltarvestus
(173)
Ajutise määruse põhjendustes 143-146 käsitleti väidet, mille kohaselt on topeltarvestuse süsteem (vanaõlist valmistatud biodiisli kahekordne arvestamine seoses kütuste segamise kohustusega mõnes liikmesriigis) kahjustanud liidu tootmisharu või vähemalt liidu neid tootjaid, kes valmistavad biodiislit neitsiõlidest.
(174)
Üks huvitatud isik juhtis tähelepanu ühe liidu tootja märkusele, et 2011. aastal kaotasid nad turuosa tootjate kasuks, kes tootsid kahekordselt arvestatavat biodiislit.
(175)
Nimetatud ühele tootjale avaldunud halb mõju oli siiski piiratud, ajutine ning hõlmas uurimisperioodi vaid osaliselt, kuna topeltarvestuse süsteem võeti asjaomase äriühingu asukohaliikmesriigis kasutusele alles 2011. aasta septembris. Arvestades, et pärast 2011. aasta septembrit halvenesid valimisse kaasatud äriühingute finantsnäitajad ning et asjaomane tootja kuulus samuti valimisse, ei saa pidada topeltarvestust kahju põhjustajaks.
(176)
Et liidu tootmisharusse kuulub nii äriühinguid, kes toodavad biodiislit vanaõlist ja kes saavad mõnes liikmesriigis kasu topeltarvestusest, kui ka äriühinguid, kes toodavad biodiislit neitsiõlist, toimuvad nõudluse kõikumised liidu tootmisharu sees. Et kahekordselt arvestatava biodiisli tootmiseks vajalike vanaõlide pakkumine on piiratud, on sellise biodiisli tootmise oluline suurendamine keeruline. Seepärast on endiselt suur nõudlus esimese põlvkonna biodiisli järele. Uurimisperioodil ei tuvastatud märkimisväärses ulatuses kahekordselt arvestatava biodiisli importi, mis annab kinnitust selle kohta, et topeltarvestamine suunab nõudlust liidu tootmisharu siseselt ega tekita nõudlust impordi järele. Komisjon ei ole saanud huvitatud isikutelt andmeid, mis tõendaksid, et biodiisli topeltarvestamine on vaatlusalusel perioodil surunud neitsiõlist valmistatud biodiisli hinna alla. Andmetest nähtub, et kahekordselt arvestataval biodiislil on väike hinnaedu neitsiõlist valmistatud biodiisli ees, mille hind on seotud mineraaldiisliga.
(177)
Mõlemat liiki tootjatest koosneva liidu tootmisharu finantsnäitajate langust ei saa pidada mõnes liikmesriigis kehtiva topeltarvestuse süsteemi süüks. Asjaolu, et valimisse kaasatud kahekordselt arvestatavat biodiislit tootvate äriühingute finantsnäitajad on samuti langenud (nagu on osutatud ajutise määruse põhjenduses 145), näitab, et dumpinguhinnaga import on kahjustanud kogu liidu tootmisharu.
(178)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis mitu huvitatud isikut, et topeltarvestatud biodiisli koguseid on alahinnatud. Ent liidu turul saadaolevad topeltarvestatud biodiisli kogused olid piiratud, võrreldes kogu uurimisperioodi vältel müüdud biodiisli kogustega. Pealegi tuleb arvestada, et kui mõnes liikmesriigis kehtib topeltarvestus, siis biodiisel, mis täidab tingimused, et seda saaks arvestada topelt, on toodetud liidus ja seepärast jääb selle nõudlus liidu tootmisharu sisse. Ei esitatud mingeid uusi tõendeid, mis seda järeldust muudaksid.
(179)
Kuna mingeid uusi märkusi reguleerivate tegurite kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 143-146.
2.8. Muud reguleerivad tegurid
(180)
Ajutise määruse põhjendustes 147-153 käsitleti huvitatud isikute väiteid, et liikmesriikide selliste piirangute nagu kvoodi- ja maksusüsteemide eesmärk on piirata importi vaatlusalustest riikidest, mistõttu ei saa ükski liidu tootmisharule tekkinud kahju, eriti mõnes liikmesriigis, olla põhjustatud impordist.
(181)
Need argumendid lükati esialgu tagasi, muu hulgas seetõttu, et vaatlusalustest riikidest pärit dumpinguhinnaga import hõlmas enamikku liikmesriike. Lisaks oli asjaomast kaupa võimalik pärast kindlasse liikmesriiki importimist ka muudesse liikmesriikidesse transportida ja müüa.
(182)
Üks huvitatud isik märkis, et 2011. aastal läbis väike kogus Argentinast pärit biodiislit tollivormistuse Prantsusmaa tollis ning samal ajavahemikul deklareeriti Saksamaal samuti väike kogus impordina.
(183)
Esiteks, nagu on osutatud eespool, võib ühes liikmesriigis tollivormistuse läbinud biodiislit müüa teises liikmesriigis. Seega on sellised andmed ebausaldusväärsed. Teiseks suutsid valimisse kaasatud Prantsuse ja Saksa äriühingud tõendada oma toodangu ja vaatlusalustest riikidest pärit importkauba vahelist hinnakonkurentsi ja neile sellest tekkinud kahju.
(184)
Ühe huvitatud isiku väitel vähendas biodiislitootjate tulu vaatlusalusel perioodil biodiislitööstuse soodusskeemide kaotamine paljudes liikmesriikides ning see põhjustas tootjatele kahju. Eeskätt osutatakse järkjärgulisele maksusoodustuse kaotamisele Prantsusmaal ning nn rohelise kütuse maksustamisele Saksamaal.
(185)
Siiski puudub ilmne ajaline kokkulangevus nimetatud muutuste ja liidu tootmisharu finantsnäitajate halvenemise vahel. Paljud soodustused olid suunatud biodiisli kasutajatele ja mitte tootjatele ning enamik neist kehtis uurimisperioodil edasi. Esitatud ei ole tõendeid selle kohta, et selles valdkonnas liikmesriikide tehtud strateegiline valik liikuda segusid käsitlevate nõuete kehtestamise poole on põhjustanud kahju liidu tootmisharule.
(186)
Üks Indoneesia eksportiv tootja tõstis esile konkurentsi peadirektoraadi käimasolevat uurimist, mis käsitleb väidetavat moonutatud hindade esitamist Plattsi nafta- ja biokütusetoodete noteeringute jaoks teabe esitamisel, ning taotles selle uurimise teema käsitlemist kahju ühe võimaliku põhjusena. Taotlus lükati tagasi, sest uurimine on pooleli ja järeldusi ei ole veel avalikustatud.
(187)
Kuna mingeid uusi märkusi liikmesriikide strateegiate kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 147-153.
3. Järeldus põhjusliku seose kohta
(188)
Uurimisperioodil toimus vaatlusaluse toote import vaatlusalustest riikidest dumpinguhinnaga, mis lõi alla liidu tootmisharu hinnad. Dumpinguhinnaga impordi kasvu ja liidu tootmisharu olukorra halvenemise vahel on selge ajaline kokkulangevus. Dumpinguhinnaga import konkureeris vahetult liidu tootmisharu toodanguga ning selle tulemusel kaotas liidu tootmisharu vaatlusalusel perioodil kasumlikkuse ja turuosa. Olgugi et ka muud eespool nimetatud tegurid võisid mingil määral mõjutada liidu tootmisharu finantsnäitajaid, on selge, et vaatlusalustest riikidest pärit dumpinguhinnaga import tekitab kahju liidu tootmisharule.
(189)
Ei esitatud uusi tõendeid, mis muudaksid järeldust, et muud tegurid kas üksi või üheskoos ei saanud avaldada piisavat mõju dumpinguhinnaga impordi ja liidu tootmisharu kantud kahju vahel oleva põhjusliku seose kõrvaldamiseks. Kuna muid märkusi põhjusliku seose kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 154-157.
G. LIIDU HUVID
1. Liidu tootmisharu huvid
(190)
Kuna muid märkusi liidu tootmisharu huvide kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 159-161.
2. Sõltumatute importijate ja hulgimüüjate huvid
(191)
Ühe Indoneesia eksportiva tootja väitel avaldab kavandatav tollimaks halba mõju importijatele ja kaubandusettevõtetele, kuid oma väite toetamiseks ta tõendeid ei esitanud. Väide kinnitas tegelikult vastupidist - selles oli öeldud, et tollimaks võib kanduda kõrgemate hindade näol üle kasutajatele ja tarbijatele, mis eeldatavalt ei avalda tegelikkuses mõju importijatele ega kaubandusettevõtetele.
(192)
Pärast ajutiste meetmete avaldamist ei laekunud märkusi üheltki biodiisli importijalt ega kaubandusettevõttelt.
(193)
Kuna muid märkusi sõltumatute importijate/kaubandusettevõtete huvi kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 162-163.
3. Kasutajate ja tarbijate huvid
(194)
Üks Indoneesia eksportiv tootja väitis, et kavandatav tollimaks tõstab biodiisli hinda, mis kahandab tarbijate soovi osta biokütustel töötavaid sõidukeid.
(195)
Nimetatud väide lükati tagasi. Biodiisli peamine kasutuseesmärk on selle segamine mineraaldiisliga müügiks tarbijatele ning viimastel ei ole vajadust osta puhtal biokütusel töötavat erisõidukit.
(196)
Olgugi et biodiisli komponendi hind kasvaks, juhul kui biodiislit imporditakse Argentinast või Indoneesiast (nagu on sedastatud ajutises määruses), on tarbijale müüdavas diislis biodiisli sisaldus väike ning seetõttu oleks ka hinnatõus väike ja tarbijale märkamatu.
(197)
Meetmete võimalik mõju diiselkütuse tarbijate makstavale lõpphinnale, mis eeldatakse olevat vähene, nagu on sätestatud eespool, ei kahjusta taastuvenergia direktiivi eesmärke.
(198)
Ajutise määruse kohta ei ole märkusi esitanud ükski kasutaja, tarbija ega neid esindav ühendus või organisatsioon.
(199)
Kuna mingeid täiendavaid märkusi tarbijate huvide kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 164-166.
4. Toorainete tarnijate huvid
(200)
Kuna mingeid märkusi tooraine tarnijate huvide kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 167-169.
5. Järeldus liidu huvide kohta
(201)
Kuna ei esitatud märkusi, mis muudaksid ajutises määruses tehtud analüüsi liidu huvide kohta, siis on liidu huvides endiselt meetmete kehtestamine. Seepärast kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 170 ja 171.
H. LÕPLIKUD DUMPINGUVASTASED MEETMED
1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase
(202)
Mitu huvitatud isikut vaidlustasid ajutise määruse põhjenduses 175 esitatud 15 % määra kasutamise liidu tootmisharu sihtkasumimarginaalina, nimetades seda liidu tootmisharu ebareaalselt kõrgeks ootuseks,
(203)
Enamik huvitatud isikuid pakkus seejärel välja 15 % kasumimarginaali asendamise muudest ajavahemikest või uurimistest pärit muude andmetega, jättes selgitamata, miks sobib üks ajavahemik või uurimine teisest paremini.
(204)
Nagu on selgitatud ajutises määruses, on 15 % kasumimarginaal kasum, mis on esitatud protsendimäärana käibest, mille liidu tootmisharu saavutas dumpinguhinnaga impordi puudumisel aastatel 2004-2006. See oli kõige hilisem ajavahemik, kui kasumit ei mõjutanud dumpinguhinnaga import, sest alates 2006. aastast on selline import liitu alati toimunud - alguses Ameerika Ühendriikidest ning seejärel Argentinast ja Indoneesiast.
(205)
Liidu biodiisliturg on pärast ajavahemikku 2004-2006 märkimisväärselt küpsemaks muutunud. Ajavahemikus 2004-2006 oli dumpinguhinnaga impordi turuosa pea olematu ning ka muu import madalal tasemel. Uurimisperioodil oli dumpinguhinnaga impordi turuosa 19 %. Kui ajavahemikus 2004-2006 koosnes liidu tootmisharu 40 äriühingust, siis nüüdseks on neid tekkinud üle 200 ning see on tõstnud valdkondlikku konkurentsi.
(206)
Ajavahemikus 2004-2006 kasvas tarbimine hüppeliselt 2 miljonilt tonnilt 5 miljonile tonnile, vaatlusalusel perioodil oli kasv aga väga tagasihoidlik. Tootmisvõimsuse rakendamine, mis oli 2004.-2006. aastal 90 %, moodustas uurimisperioodil 55 %.
(207)
Seepärast peetakse kohaseks võtta arvesse eespool kirjeldatud turuarengut ning kohandada vastavalt sihtkasumit, et see peegeldaks kasu, mida liidu tootmisharu võiks oodata praegustes turutingimustest.
(208)
Seepärast arvutati nimetatud kolme aasta puhul kasumimarginaali asemel välja reaalne kasum miljoni tonni kohta eurodes. Iga aasta puhul arvutati reaalne kasum 2011. aasta hindade kajastamiseks ning seejärel arvutati välja keskmine. Väljendatuna protsendina käibest, on liidu tootmisharu sihtkasum uurimisperioodil 11,0 %.
(209)
Selle põhjal arvutati ümber kahju kõrvaldamist võimaldav marginaal.
(210)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist kahjumarginaali arvutamise kohta väitis üks huvitatud isik, et 5,1 % imporditollimaks, mis kehtib ELi imporditava rafineeritud, pleegitatud ja desodoreeritud palmiõli suhtes, tuleks liidu tootjate tootmiskuludest maha arvata. See väide lükatakse tagasi, kuna kõnealune tollimaks kujutab endast liidu tootjate jaoks kulu, sest nad impordivad palmiõli, ja seega tuleks seda arvesse võtta.
(211)
Üks Indoneesia eksportiv tootja seadis kahtluse alla liidu tootmisharu sihtkasumimarginaali arvutamise ja aastate 2004-2006 andmete kasutamise ning soovitas arvutada sihtkasum üksnes 2004. aasta põhjal. Ent eelmise uurimise käigus, mis käsitles Ameerika Ühendriikidest pärit importi, tehti kindlaks, et kolme aasta keskmine on täpsem kui ainult 2004. aasta andmete kasutamine. Argumente, mis oleksid viinud teistsugusele järeldusele, ei esitatud.
(212)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitsid kaebuse esitajad, et esialgses etapis kavandatud 15 % sihtkasumimäär tuleks säilitada. Ent kaebuse esitajate esitatud argumendid ei ole seotud eesmärgiga, mille jaoks sihtkasumimäär tuleb kindlaks teha, st kasum, mida liidu tootmisharu sai dumpinguhinnaga impordi puudumise tingimustes. Seepärast lükatakse nende väide tagasi.
(213)
Kuna muid märkusi kahju kõrvaldamist võimaldava marginaali kohta ei esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 176 ja 177.
2. Lõplikud meetmed
(214)
Dumpingu, tekitatud kahju, põhjuslike seoste ja liidu huvide kohta tehtud järeldusi silmas pidades ning algmääruse artikli 9 lõiget 4 arvesse võttes tuleks kehtestada vaatlusaluse toote suhtes lõplikud dumpinguvastased meetmed sellisel tasemel, mis vastaks dumpingu- või kahjumarginaali määrale, olenevalt sellest, kumb on väiksem.
(215)
Dumpinguvastase tollimaksu määrad kehtestati, võrreldes kahju kõrvaldamist võimaldavat marginaali ja dumpingumarginaali. Sellest tulenevalt on lõplikud dumpinguvastased tollimaksu määrad, mida väljendatakse protsentides CIF-hinnast liidu piiril enne tollimaksude tasumist, järgmised:
Riik
Äriühing
Dumpingumarginaal
Kahjumimarginaal
Dumpinguvastase tollimaksu määr
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
41,9 %
22,0 %
22,0 %
(216,64 eurot)
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
46,7 %
24,9 %
24,9 %
(239,35 eurot)
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 eurot)
Muud koostööd tegevad äriühingud
46,8 %
24,6 %
24,6 %
(237,05 eurot)
Kõik muud äriühingud
49,2 %
25,7 %
25,7 %
(245,67 eurot)
Indoneesia
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
8,8 %
19,7 %
8,8 %
(76,94 eurot)
PT. Musim Mas, Medan
18,3 %
16,9 %
16,9 %
(151,32 eurot)
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
16,8 %
20,5 %
16,8 %
(145,14 eurot)
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
23,3 %
20,0 %
20,0 %
(174,91 eurot)
Muud koostööd tegevad äriühingud
20,1 %
18,9 %
18,9 %
(166,95 eurot)
Kõik muud äriühingud
23,3 %
20,5 %
20,5 %
(178,85 eurot)
(216)
Kuna dumpinguvastast tollimaksu kohaldatakse nii segude suhtes, mis sisaldavad biodiislit (proportsionaalselt nende biodiisli sisaldusele kaalu järgi), kui ka puhta biodiisli suhtes, oleks tollimaksu nõuetekohase kohaldamise eesmärgil täpsem ja asjakohasem, kui liikmesriikide tolliasutused väljendaksid tollimaksu kindlaksmääratud summana eurodes netomassi tonni kohta ning kohaldaksid seda puhtale imporditavale biodiislile või biodiisli osale segatud tootes.
(217)
Ajutise määruse põhjenduses 183 märgiti, et vaatlusalustest riikidest pärineva biodiisli impordi suhtes on kehtestatud registreerimisnõue, nii et vajaduse korral saab tollimaksu sisse nõuda kuni 90 päeva jooksul enne ajutiste meetmete kehtestamist.
(218)
Registreeritud toodete suhtes saab tollimaksu sisse nõuda vaid algmääruse artikli 10 lõike 4 tingimuste täitmisel. Kui vaadata registreerimisjärgse impordi statistikat, nähtub, et enne ajutiste meetmete kehtestamist ei ole toimunud impordi olulist kasvu, vaid see on märkimisväärselt vähenenud. Seega ei ole nimetatud tingimused täidetud ning registreeritud impordi suhtes tollimaksu sisse ei nõuta.
(219)
Käesolevas määruses sätestatud äriühingute individuaalsed dumpinguvastased tollimaksud määrati kindlaks käesoleva uurimise järelduste põhjal. Seepärast peegeldavad need olukorda, mis uurimise käigus nende äriühingute puhul kindlaks tehti. Nimetatud tollimaksumäärasid (erinevalt üleriigilisest tollimaksust, mida kohaldatakse „kõikide muude äriühingute” suhtes) kohaldatakse eranditult selliste toodete impordi puhul, mis on pärit vaatlusalustest riikidest ning mille on tootnud nimetatud äriühingud, seega konkreetsed juriidilised isikud. Imporditavate toodete suhtes, mille tootjaks on mõni teine äriühing, keda ei ole käesoleva määruse regulatiivosas konkreetselt nimetatud, sealhulgas konkreetselt nimetatud äriühingutega seotud üksus, ei tohi nimetatud määrasid kohaldada ning nende puhul kehtib „kõikide muude äriühingute” suhtes kohaldatav tollimaksu määr.
(220)
Taotlus kohaldada individuaalse äriühingu jaoks ette nähtud dumpinguvastast tollimaksumäära (näiteks pärast juriidilise isiku nimevahetust või uute tootmise või müügiga tegelevate üksuste asutamist) tuleb saata viivitamata komisjonile (12) koos kogu asjakohase teabega, eelkõige teabega muudatuste kohta äriühingu tegevuses seoses tootmise ning riigisisese ja eksportmüügiga, mis on seotud näiteks kõnealuse nimemuutusega või kõnealuste tootmis- ja müügiüksuste loomisega. Vajaduse korral muudetakse käesolevat määrust, ajakohastades nende äriühingute nimekirja, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
(221)
Kõiki huvitatud isikuid on teavitatud olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille alusel kavatsetakse soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist Argentinast ja Indoneesiast pärit biodiisli impordi suhtes ja ajutise tollimaksu alusel tagatud summade lõplikku sissenõudmist (edaspidi „lõplike järelduste avalikustamine”). Kõigile huvitatud isikutele on antud aega märkuste esitamiseks lõplike järelduste avalikustamise kohta.
(222)
Huvitatud isikute suulisi ja kirjalikke märkusi on kaalutud ja võimaluse korral arvesse võetud.
3. Kohustised
(223)
Kaks Indoneesia eksportivat tootjat pakkusid vastavalt algmääruse artikli 8 lõikele 1 välja ühesugused hinnakohustised. Märgitakse, et arvestades tooraine hinna märkimisväärseid hinnaerinevusi, ei peeta toodet kindlaksmääratud hinnakohustise jaoks sobivaks. Sellega seoses pakkusid mõlemad äriühingud välja, et minimaalset impordihinda indekseeritakse korrapäraselt toorpalmiõli hinna kõikumiste suhtes, korrutades selle tooraine kulu teatava koefitsiendiga.
(224)
Seoses kahe eksportiva tootja pakkumisega märgitakse, et selleks, et määrata kindlaks tõsiseltvõetav indekseeritud minimaalne impordihind, tuleks võtta arvesse arvukaid lisaparameetreid, mis mängivad biodiisliturul olulist rolli ja näitavad selle turu volatiilsust. Biodiisliturg on väga kõikuv ja biodiisliäri mõjutavad mitmesugused lisategurid, nagu biodiisliga kauplemise süsteemi keerukus, gaasiõli ja biodiisli diferentseeritud hind, taimsete õlide turu volatiilsus ja areng ning eri tüüpi taimeõlide omavaheline sõltuvus, aga ka USA dollari ja euro vahetuskursi kõikumised. Sellised tegurid nõuaksid väga keerukat ja mitmekordset igapäevast indekseerimist, et indeks saaks oma otstarvet täita. Seepärast leitakse, et indekseerimine üksnes toorpalmiõli hindade põhjal ja igakuiselt, nagu see välja pakuti, on ebasobiv ega täida soovitud eesmärki.
(225)
Lisaks tuvastati nende Indoneesia eksportijate ja nende klientide puhul oluline ristkompenseerimisrisk, sest nad ekspordivad liitu peale biodiisli ka muid tooteid, samuti seetõttu, et selles valdkonnas on tavaks teha biodiisli, toorpalmiõli ja ka muude toodetega äriühingute vahel laenu- ja vahetustehinguid.
(226)
Seega muudavad eespool nimetatud tegurid kohustise tulemusliku rakendamise ja järelevalve äärmiselt koormavaks, kui mitte lausa teostamatuks. Järelikult ei saa eespool nimetatud põhjustel neid kohustise pakkumisi vastu võtta.
4. Ajutiste dumpinguvastaste tollimaksude lõplik sissenõudmine
(227)
Pärast lõplike järelduste avalikustamist väitis üks huvitatud isik, et esialgses etapis tehti dumpingumarginaalide arvutamisel mõned tehnilised vead ning et selliste vigade puudumisel oleks dumpingumarginaalid olnud minimaalsed. Selle tulemusena taotles huvitatud isik, et ajutisi dumpinguvastaseid tollimakse ei nõutaks sisse. See väide tuleb tagasi lükata, kuna lõplik dumpinguvastane tollimaks on ilmselgelt kõrgem kui ajutine tollimaks.
(228)
Võttes arvesse tuvastatud dumpingumarginaale ja liidu tootmisharule põhjustatud kahju suurust, tuleks ajutise määrusega kehtestatud ajutise dumpinguvastase tollimaksu alusel tagatud summad lõplikult sisse nõuda,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks selliste Argentinast ja Indoneesiast pärit, mittefossiilse päritoluga, sünteesi ja/või hüdrogeenimise teel toodetud rasvhappe monoalküülestrite ja/või parafiinsete gaasiõlide impordi suhtes, mis esinevad puhtal kujul või osana segust, ning mis kuuluvad praegu järgmiste CN-koodide alla: ex 1516 20 98 (TARICi koodid 1516209821, 1516209829 ja 1516209830), ex 1518 00 91 (TARICi koodid 1518009121, 1518009129 ja 1518009130), ex 1518 00 95 (TARICi kood 1518009510), ex 1518 00 99 (TARICi koodid 1518009921, 1518009929 ja 1518009930), ex 2710 19 43 (TARICi koodid 2710194321, 2710194329 ja 2710194330), ex 2710 19 46 (TARICi koodid 2710194621, 2710194629 ja 2710194630), ex 2710 19 47 (TARICi koodid 2710194721, 2710194729 ja 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (TARICi koodid 3824909701, 3824909703 ja 3824909704), 3826 00 10 ja ex 3826 00 90 (TARICi koodid 3826009011, 3826009019 ja 3826009030).
2. Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määr, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud toote suhtes ning mida toodavad allpool loetletud äriühingud, on järgmine:
Riik
Äriühing
Tollimaksumäär eurodes tonni kohta (neto)
TARICi lisakood
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
216,64 eurot
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
239,35 eurot
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
245,67 eurot
B784
Muud koostööd tegevad äriühingud:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
237,05 eurot
B785
Kõik muud äriühingud
245,67 eurot
B999
Indoneesia
Ciliandra Perkasa, Jakarta
76,94 eurot
B786
Musim Mas, Medan
151,32 eurot
B787
Pelita Agung Agrindustri, Medan
145,14 eurot
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
174,91 eurot
B789
Muud koostööd tegevad äriühingud:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
166,95 eurot
B790
Kõik muud äriühingud
178,85 eurot
B999
3. Segude suhtes kohaldatakse dumpinguvastast tollimaksu vastavalt mittefossiilse päritoluga, sünteesi ja/või hüdrogeenimise teel toodetud rasvhappe monoalküülestrite ja parafiinsete gaasiõlide (biodiisli) kogusisaldusele segus massi järgi.
4. Juhul kui kaup on enne vabasse ringlusse jõudmist kahjustada saanud ja tegelikult makstud või makstav hind on seepärast tolliväärtuse määramiseks osadeks jagatud vastavalt määruse (EMÜ) nr 2454/93 (13) artiklile 145, vähendatakse eeltoodud summade alusel arvutatud dumpinguvastase tollimaksu summat sellise protsendi võrra, mis vastab tegelikult makstud või makstava hinna osadeks jagamisele.
5. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.
Artikkel 2
Argentinast ja Indoneesiast pärit biodiisli importi käsitleva määrusega (EL) nr 490/2013 kehtestatud ajutise dumpinguvastase tollimaksu alusel tagatud summad nõutakse lõplikult sisse.
Artikkel 3
Kui uus eksportiv tootja Argentinas või Indoneesias esitab komisjonile piisavad tõendid selle kohta, et:
-
ta ei eksportinud uurimisperioodil (1. juuli 2011 - 30. juuni 2012) liitu artikli 1 lõikes 1 kirjeldatud toodet,
-
ta ei ole seotud ühegi Argentinas ega Indoneesias tegutseva eksportija või tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva määrusega kehtestatud meetmeid ning
-
ta on tegelikult eksportinud liitu vaatlusalust toodet pärast meetmetega seotud uurimisperioodi või ta on võtnud endale tagasivõetamatu lepingulise kohustuse eksportida liitu oluline kogus,
võib artikli 1 lõiget 2 muuta, lisades uue eksportiva tootja koostööd tegevate valimisse kaasamata äriühingute hulka ning kohaldades seetõttu tema suhtes vastava riigi kaalutud keskmist tollimaksumäära.
Artikkel 4
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. november 2013