РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 651/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 юни 2014 година
за обявяване на някои категории помощи за съвместими с вътрешния пазар в приложение на членове 107 и 108 от Договора
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 4 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 994/98 на Съвета от 7 май 1998 г. по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (1), и по-специално член 1, параграф 1, букви а) и б) от него,
след консултации с Консултативния комитет по държавните помощи,
като има предвид, че:
(1)
Финансирането от държавата, което отговаря на критериите по член 107, параграф 1 от Договора, представлява държавна помощ и Европейската комисия трябва да бъде уведомена за него в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора. Независимо от това, в съответствие с член 109 от Договора Съветът може да определи някои категории помощи, които са освободени от това задължение за уведомяване. В съответствие с член 108, параграф 4 от Договора Комисията може да приема регламенти относно тези категории държавни помощи. С Регламент (ЕО) № 994/98 на Комисията се предоставят правомощия да обяви в съответствие с член 109 от Договора, че при определени условия следните категории могат да бъдат освободени от задължението за уведомяване: помощи за малки и средни предприятия (МСП), помощи за научноизследователска и развойна дейност, помощи за опазване на околната среда, помощи за трудова заетост и обучение и помощи, отговарящи на картата за предоставяне на регионални помощи, одобрена от Комисията за всяка държава членка. Въз основа на това Комисията прие Регламент (ЕО) № 800/2008 (2). Първоначално Регламент (ЕО) № 800/2008 трябваше да се прилага до 31 декември 2013 г., но този срок на прилагане беше удължен с Регламент (ЕС) № 1224/2013 на Комисията от 29 ноември 2013 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 800/2008 по отношение на периода на неговото прилагане (3) и понастоящем изтича на 30 юни 2014 г. На 22 юли 2013 г. Регламент (ЕО) № 994/98 беше изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013 на Съвета от 22 юли 2013 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 994/98 по прилагането на членове 92 и 93 от Договора за създаване на Европейската общност към някои категории хоризонтална държавна помощ (4), като на Комисията бяха дадени правомощия да разшири обхвата на груповото освобождаване с нови категории помощи, за които могат да бъдат определени ясни условия за съвместимост. Тези нови категории групово освободени помощи включват: помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия, социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони, помощи за широколентови инфраструктури, помощи за иновации, помощи за култура и опазване на културното наследство, помощи за спортни инфраструктури и многофункционални инфраструктури за отдих. Ако придобие достатъчно допълнителен практически опит, който да ѝ позволи да изготви оперативни критерии за освобождаване, гарантиращи предварителната съвместимост на други категории помощи, Комисията ще преразгледа приложното поле на настоящия регламент с цел да включи някои видове помощи в тези области. По-специално, Комисията възнамерява да разработи критерии за пристанищните и летищните инфраструктури до декември 2015 г.
(2)
Със своето Съобщение относно модернизирането на държавната помощ на ЕС (МДП) (5) Комисията започна по-широк преглед на правилата за държавната помощ. Основните цели на това модернизиране са: i) постигането на устойчив, интелигентен и приобщаващ растеж в рамките на конкурентен вътрешен пазар, като същевременно се допринася за усилията на държавите членки за по-ефективно използване на публичните финанси; ii) съсредоточаването на предварителния контрол на Комисията на мерките за помощ върху случаите с най-голямо въздействие върху вътрешния пазар и същевременно укрепването на сътрудничеството между държавите членки в правилата за държавните помощи; и iii) опростяването на правилата и ускоряването на вземането на по-добре информирани и по-стабилни решения въз основа на ясна икономическа обосновка, общ подход и ясни задължения. Прегледът на Регламент (ЕО) № 800/2008 представлява централен елемент от МДП.
(3)
С настоящия регламент се цели да бъдат определени по-добре приоритетите на дейностите по правоприлагането в областта на държавните помощи и да бъде постигнато по-голямо опростяване. Той има за цел също така да доведе до по-голяма прозрачност, по-ефективно оценяване и контрол на спазването на правилата за държавните помощи на национално равнище и на равнище Европейски съюз, като в същото време се съхраняват институционалните компетенции на Комисията и държавите членки. В съответствие с принципа на пропорционалност настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(4)
Опитът на Комисията в прилагането на Регламент (ЕО) № 800/2008 ѝ даде възможност да определи по-добре условията, при които някои категории помощи могат да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар, и да разшири обхвата на груповото освобождаване. Освен това този опит показа нуждата от подобряване на прозрачността и засилване на контрола и от подходящо оценяване на особено широкомащабни схеми с оглед на тяхното въздействие върху конкуренцията на вътрешния пазар.
(5)
Общите условия за прилагане на настоящия регламент следва да бъдат определени въз основа на набор от общи принципи, с които да се гарантира, че помощите обслужват цел от общ интерес, имат ясен стимулиращ ефект, са уместни и пропорционални, предоставят се при пълна прозрачност, подлежат на контролен механизъм и на редовна оценка и не се отразяват неблагоприятно на условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
(6)
Помощите, които отговарят на всички условия, определени в настоящия регламент, а именно на общите условия и на специалните условия за отделните категории помощи, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване, установено в член 108, параграф 3 от Договора.
(7)
За държавните помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, които не попадат в приложното поле на настоящия регламент, следва да продължи да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Настоящият регламент не засяга възможността държавите членки да уведомяват за помощи, чиито цели съответстват на целите, поставени в настоящия регламент.
(8)
С оглед на по-голямото потенциално въздействие на големите схеми върху търговията и конкуренцията, схемите за помощ, чиито среден годишен бюджет за държавни помощи надхвърля праг, основаващ се на абсолютна стойност, по-принцип би следвало да подлежат на оценка на държавната помощ. С оценката следва да се провери дали хипотезите и условията, върху които се основава съвместимостта на схемата, са се осъществили, и каква е резултатността на мярката за помощ с оглед на нейните общи и конкретни цели. Тя следва също така да предоставя ориентировъчна информация по отношение на въздействието на схемата върху конкуренцията и търговията. С цел гарантирането на равно третиране оценката на държавната помощ следва да се извърши въз основа на план за оценка, одобрен от Комисията. Въпреки че обикновено този план следва да бъде изготвен към момента на изготвянето на схемата и одобрен своевременно, за да позволи привеждането на схемата в действие, това не е възможно във всички случаи. Затова, за да не се забави влизането в сила на тези схеми, настоящият регламент ще се прилага за тях за максимален период от шест месеца. След одобрението на плана за оценка Комисията може да реши да удължи този период. За тази цел Комисията следва да бъде уведомена за плана за оценка в срок до 20 работни дни след влизане в сила на схемата. Освен това в изключителни случаи Комисията може да реши, че поради особеностите на случая оценка не е необходима. Комисията следва да получи от държавата членка необходимата информация, за да може да разгледа плана за оценка и да поиска своевременно допълнителна информация, за да даде възможност на държавата членка да попълни липсващите елементи, което ще позволи на Комисията да вземе решение. Тъй като този процес е нов, Комисията ще предостави в отделен документ подробни насоки относно процедурата, която ще се прилага през шестмесечния период за одобряване на плана за оценка, и съответните формуляри, чрез които трябва да се предават плановете за оценка. Измененията на схеми, които подлежат на оценка и които не представляват изменения, които не могат да повлияят на съвместимостта на схемите за помощ по смисъла на настоящия регламент или не могат съществено да повлияят на съдържанието на одобрения план за оценка, следва да се оценяват предвид резултата от тази оценка и да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент. Следва да се счита, че по принцип измененията с чисто формален или административен характер и измененията, извършени в рамките на мерки, които са съфинансирани от ЕС, не влияят съществено на съдържанието на одобрения план за оценка.
(9)
Настоящият регламент следва да не се прилага за помощи, обвързани с условието да се използват местни за сметка на вносни продукти, както и за помощи за дейности, свързани с износ. В частност той следва да не се прилага за помощи за финансиране на изграждането и функционирането на дистрибуторска мрежа в други страни. Помощите за покриване на разходи за участие в търговски панаири или за проучвания или консултантски услуги, необходими за пускането на нов или на вече съществуващ продукт на нов пазар в друга държава членка или в трета държава, обикновено не представляват помощи за дейности, свързани с износ.
(10)
Настоящият регламент следва да се прилага по принцип в повечето сектори на икономиката. Въпреки това в някои сектори, като например в сектора на рибарството и аквакултурите и в сектора на първичното селскостопанско производство, неговото приложно поле следва да бъде ограничено с оглед на прилагащите се в тях специални правила.
(11)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на преработката и продажбата на селскостопански продукти, стига да са спазени някои условия. За целите на настоящия регламент за преработка и продажба не следва да се считат дейностите, осъществявани на място в земеделското стопанство по приготвяне на продукта за неговата първа продажба, първата продажба от първичния производител на прекупвачи или преработватели и всички дейности, свързани с подготовката на продукта за първа продажба.
(12)
Настоящият регламент не следва да се прилага за помощи, които имат за цел да улеснят закриването на неконкурентоспособни въглищни мини, което попада в приложното поле на Решение на Съвета от 10 декември 2010 г. относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (6). Настоящият регламент следва да се прилага за други видове помощи в сектора на въгледобива с изключение на регионалните помощи.
(13)
Комисията следва да гарантира, че разрешената помощ не се отразява неблагоприятно на условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Следователно помощите в полза на бенефициери, които са обект на неизпълнено разпореждане за възстановяване в резултат на предходно решение на Комисията, с което дадена помощ се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар, следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия.
(14)
Помощите, предоставени на предприятия в затруднено положение, следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент, тъй като те следва да бъдат оценявани съгласно Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднено положение от 1 октомври 2004 г. (7), чийто срок на прилагане беше удължен със Съобщение на Комисията относно удължаване на прилагането на насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение от 1 октомври 2004 г. (8), или съгласно последващите ги насоки, за да се предотврати тяхното заобикаляне, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия. За да се осигури правна сигурност, е целесъобразно да бъдат определени ясни критерии, които не изискват оценка на всички особености на положението на дадено предприятие, за да се установи дали то може да се счита за предприятие в затруднено положение за целите на настоящия регламент.
(15)
Прилагането на правилата за държавните помощи зависи до голяма степен от сътрудничеството на държавите членки. Затова държавите членки следва да предприемат всички необходими мерки, за да гарантират спазването на настоящия регламент, включително съответствието на индивидуалните помощи, предоставени в рамките на групово освободени схеми.
(16)
Поради свързания с тях голям риск от нарушаване на условията за търговия, помощите с голям размер, предоставени поотделно или кумулативно, подлежат на задължението за уведомяване и на оценка от страна на Комисията. Поради това за всяка категория помощи, попадаща в приложното поле на настоящия регламент, следва да се определят прагове на равнища, при които се вземат предвид категорията на съответната помощ и нейното предполагаемо въздействие върху условията за търговия. За всички помощи, предоставени над тези прагове, следва да продължи да се прилага задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора. Не се разрешава заобикаляне на праговете, определени в настоящия регламент, посредством изкуствено разделяне на схеми или проекти за помощ на няколко схеми или проекта за помощ с подобни характеристики, цели или бенефициери.
(17)
За да се гарантират прозрачността, равното третиране и ефективният контрол, настоящият регламент следва да се прилага само по отношение на помощи, за които е възможно предварително да се изчисли с точност брутният еквивалент на безвъзмездна помощ, без да се налага извършването на оценка на риска („прозрачни помощи“). За някои специфични инструменти за помощ, като например заеми, гаранции, данъчни мерки, мерки за рисково финансиране, и по-специално възстановяеми аванси, в настоящия регламент следва да се определят условията, при които те могат да се разглеждат като прозрачни. Вливането на капитал не следва да се счита за прозрачна помощ, без да се засягат някои специфични условия относно рисковото финансиране и помощите за стартиращи предприятия. Помощите под формата на гаранции следва да се считат за прозрачни, ако брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, определени за съответния вид предприятие. За малките и средните предприятия (МСП) в Известието на Комисията за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавна помощ под формата на гаранции (9) са посочени равнища на годишни премии, над които държавните гаранции не се разглеждат като помощи.
(18)
За да се гарантира, че помощта е необходима и представлява стимул за по-нататъшното развитие на дейности и проекти, помощите за дейности, които бенефициерът би предприел при всички случаи дори и без помощта, не следва да бъдат включени в обхвата на настоящия регламент. Помощите следва да се освобождават от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия регламент само в случаите, когато работата по подпомагания проект или дейност е започнала, след като бенефициерът е подал писмено заявление за помощ.
(19)
Що се отнася до помощите ad hoc, обхванати от настоящия регламент, които се предоставят на бенефициер, който е голямо предприятие, държавата членка следва да гарантира, че освен че изпълнява условията, свързани със стимулиращия ефект, които се прилагат за бенефициери, които са МСП, бенефициерът в свой вътрешен документ е анализирал жизнеспособността на подпомагания проект или подпомаганата дейност с помощта и без нея. Държавата членка следва да провери дали този вътрешен документ потвърждава наличието на съществено нарастване на обхвата на проекта или дейността, съществено увеличение на общата сума, изразходвана от бенефициера за подпомагания проект или подпомаганата дейност, или съществено ускорение в изпълнението на съответния проект или съответната дейност. Счита се, че регионалните помощи имат стимулиращ ефект, ако инвестиционният проект не би бил осъществен в съответния подпомаган регион без помощта.
(20)
Автоматичните схеми за помощ под формата на данъчни предимства следва и в бъдеще да подлежат на специално условие за стимулиращ ефект с оглед на факта, че този вид помощи се предоставя в съответствие с процедури, които се различават от процедурите за други категории помощи. Тези схеми следва да са били приети преди започване на работите по подпомагания проект или подпомаганата дейност. Това условие обаче не следва да се прилага в случай на последващи фискални схеми, при условие че дейността вече е била включена в предходните фискални схеми под формата на данъчни предимства. За оценката на стимулиращия ефект на тези схеми от решаващо значение е моментът, в който данъчната мярка е била включена за първи път в оригиналната схема, която впоследствие е заменена с последващата схема.
(21)
Що се отнася до регионалните оперативни помощи, регионалните помощи за градско развитие, помощите за МСП за достъп до финансиране, помощите за наемане на работещи в неравностойно положение, помощите за наемане на работещи с увреждания, помощите за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания, помощите под формата на намаления на данъците за околната среда, помощите за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия, социалните помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони и помощите за култура и опазване на културното наследство, изискването за наличие на стимулиращ ефект не се прилага или се предполага, че е изпълнено, ако са изпълнени специфичните условия, предвидени за тези категории помощи в настоящия регламент.
(22)
За да се гарантира, че помощта е пропорционална и ограничена до необходимия размер, при възможност, максималните размери на помощта следва да бъдат изразени като интензитети на помощта по отношение на съвкупност от допустими разходи. В случаите, в които максималният интензитет на помощта не може да се определи, защото не могат да бъдат установени допустимите разходи, или за да бъдат предоставени по-прости инструменти за по-малки суми, следва да се определят номинални максимални интензитети на помощта, за да се осигури пропорционалността на мерките за помощ. Предвид опита на Комисията интензитетът на помощта и праговете за размера на помощта следва да бъдат определени на равнища, при които се постига възможно най-малко нарушаване на конкуренцията в подпомагания сектор и в същото време по подходящ начин се разрешава проблемът, свързан с пазарната неефективност или със сближаването. По отношение на регионалните инвестиционни помощи интензитетът на помощта следва да съответства на стойностите за интензитета на помощта, допустими съгласно картите на регионалните помощи.
(23)
При изчисляването на интензитета на помощта се включват само допустимите разходи. По смисъла на регламента от задължението за уведомяване не следва да бъдат освободени помощи, надхвърлящи съответния интензитет на помощта в резултат на включването на недопустими разходи. Определянето на допустимите разходи следва да бъде подкрепено с ясни, конкретни и актуални документни доказателства. Всички използвани данни следва да бъдат събрани преди приспадането на данъци или други такси. Помощи, предоставяни на няколко части, следва да се сконтират към тяхната стойност към момента на предоставянето им. Допустимите разходи следва също да бъдат сконтирани до тяхната стойност към момента на предоставянето на помощта. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране и за изчисляване на размера на помощта за помощи, които не са под формата на безвъзмездни средства, следва да бъде сконтовият процент и съответно референтният процент към датата на предоставяне на помощта, както е посочено в Съобщението на Комисията относно преразглеждането на метода за определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (10). Когато помощта е предоставена чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ следва да се извърши въз основа на сконтовите проценти, приложими към различните дати, на които влизат в сила данъчните предимства. Използването на помощи под формата на възстановяеми аванси следва да бъде насърчавано, тъй като тези инструменти за споделяне на риска благоприятстват засилването на стимулиращия ефект на помощта. Следователно е целесъобразно да се въведе правилото, че когато помощта е предоставена под формата на възстановяеми аванси, приложимите интензитети на помощта, определени в настоящия регламент, могат да бъдат увеличени, с изключение на регионалните помощи, тъй като те могат да бъдат предмет на освобождаване само ако съответстват на одобрените карти.
(24)
В случай на данъчни предимства върху бъдещи данъци приложимият сконтов процент и точният размер на траншовете помощ може да не са предварително известни. В такива случаи държавите членки следва предварително да определят лимит на сконтираната стойност на помощта в съответствие с приложимия интензитет на помощта. Впоследствие, когато размерът на транша от помощта стане известен на определена дата, сконтирането може да се извърши въз основа на сконтовия процент, приложим към тази дата. Сконтираната стойност на всеки транш от помощта следва да се приспадне от общия размер на лимита (лимитирания размер).
(25)
За да се установи дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощ, определени в настоящия регламент, следва да се вземе предвид общата сума на мерките за държавна помощ за подпомаганата дейност или подпомагания проект. Освен това в настоящия регламент следва да бъдат посочени обстоятелствата, при които е разрешено натрупване на различните категории помощи. Помощите, освободени от задължението за уведомяване в съответствие с настоящия регламент, и всички други съвместими помощи, освободени в съответствие с друг регламент или одобрени от Комисията, могат да се натрупват доколкото тези мерки са свързани с различни установими допустими разходи. Когато различни източници на помощ са свързани със същите напълно или частично съвпадащи установими допустими разходи, натрупване следва да бъде разрешено до най-високия интензитет или размер на помощта, приложими за тази помощ съгласно настоящия регламент. Настоящият регламент следва да съдържа също така специални правила за натрупване на мерки за помощ с установими допустими разходи и без установими допустими разходи, натрупване с помощ de minimis и с помощ в полза на работещи с увреждания. Често пъти помощите de minimis не се предоставят или не са свързани със специфични установими допустими разходи. В такъв случай следва да е възможно помощите de minimis да се натрупват свободно с държавни помощи, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент. Въпреки това, когато помощите de minimis са предоставени в подкрепа на същите установими допустими разходи като държавните помощи, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, те следва да могат да се натрупват само до максималния интензитет на помощта, както е посочен в глава III от настоящия регламент.
(26)
Финансирането от Съюза, управлявано централно от институциите, агенциите, съвместните предприятия или други органи на Съюза, което не е пряко или косвено под контрола на държавите членки, не представлява държавна помощ. Когато такова финансиране от Съюза е съчетано с държавна помощ, само тази държавна помощ следва да бъде взета предвид при проверката за спазването на праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощта, при условие че общият размер на публичното финансиране, предоставено във връзка с едни и същи допустими разходи, не надхвърля най-благоприятния процент на финансиране, установен с приложимите правила на законодателството на Съюза.
(27)
С оглед на принципната забрана за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора е от важно значение всички страни да могат да проверят дали дадена помощ е предоставена в съответствие с приложимите правила. Следователно прозрачността на държавната помощ е от изключително важно значение за правилното прилагане на правилата в Договора и тя води до по-добро спазване, по-голяма отчетност, партньорски проверки и в крайна сметка до по-ефективни публични разходи. За да се гарантира прозрачност, от държавите членки следва да се изисква създаването на подробни уебсайтове за държавна помощ на регионално или национално равнище, в които се представя обобщена информация относно всяка мярка за помощ, която е освободена от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия регламент. Това задължение следва да бъде условие за съвместимостта на индивидуалните помощи с вътрешния пазар. Като се спазва стандартната практика относно публикуването на информация в съответствие с Директива 2013/37/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за изменение на Директива 2003/98/ЕО относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (11), следва да се използва стандартен формуляр, който позволява търсенето, изтеглянето и лесното публикуване на информация в интернет. Връзките към уебсайтовете за държавни помощи на всички държави членки следва да бъдат публикувани на уебсайта на Комисията. В съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 994/98, изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013, обобщената информация за всяка мярка за помощ, освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, следва да се публикува на уебсайта на Комисията.
(28)
За да се гарантира ефективният контрол на мерките за помощ в съответствие с Регламент (ЕО) № 994/98, изменен с Регламент (ЕС) № 733/2013, е целесъобразно да бъдат определени изисквания по отношение на докладването на държавите членки относно мерките за помощ, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, и относно прилагането на настоящия регламент. Целесъобразно е също така да се определят правила относно документирането от държавите членки на помощите, освободени от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, с оглед на давностния срок, определен в член 15 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. относно определянето на подробни правила за прилагане на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (12).
(29)
За да се подобри ефективността на условията за съвместимост, определени в настоящия регламент, Комисията следва да може да отменя предимството на груповото освобождаване за бъдещи мерки за помощ в случай на неспазване на тези изисквания. Комисията следва да може да ограничи отмяната на груповото освобождаване до определени видове помощ, бенефициери или мерки за помощ, приети от някои органи, когато несъответствието с настоящия регламент засяга само ограничена група от мерки или някои органи. Тази целенасочена отмяна следва да предостави съразмерна корективна мярка, пряко свързана с установените несъответствия с настоящия регламент. В случай че не са спазени условията за съвместимост, посочени в глави I и III, предоставената помощ не е обхваната от настоящия регламент и следователно представлява неправомерна помощ, която подлежи на проверка от страна на Комисията по съответната процедура, определена в Регламент (ЕО) № 659/1999. При неспазване на изискванията от глава II отмяната на груповото освобождаване по отношение на бъдещите мерки за помощ не засяга факта, че мерките в миналото, съвместими с настоящия регламент, са били обект на групово освобождаване.
(30)
С цел премахване на различията, които могат да доведат до нарушаване на конкуренцията, и за улесняване на координацията между различните инициативи на Съюза и националните инициативи за МСП, както и с цел постигане на по-голяма административна яснота и правна сигурност, определението за МСП, използвано за целите на настоящия регламент, следва да се основава на определението от Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 г. относно определението за микро-, малки и средни предприятия (13).
(31)
Като визират проблемите на необлагодетелстваните региони, регионалните помощи насърчават икономическото, социалното и териториалното сближаване на държавите членки и Съюза като цяло. Регионалните помощи имат за цел да подкрепят развитието на най-необлагодетелстваните региони, като с тях по устойчив начин се подпомагат инвестициите и създаването на работни места. В региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, могат да бъдат предоставени регионални помощи за насърчаване на създаване на нови стопански обекти, разширяване на капацитета на съществуващи стопански обекти, диверсификация на продукцията на стопанските обекти или основна промяна на цялостния производствен процес в съществуващи стопански обекти. Като се има предвид, че в сравнение с МСП големите предприятия са засегнати в по-малка степен от регионалните проблеми, когато инвестират в региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора, регионалните помощи за големи предприятия следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване само за първоначални инвестиции в полза на нова стопанска дейност в тези региони.
(32)
Когато дадена схема за регионална помощ е насочена към ограничен брой сектори на икономиката, целта и вероятните въздействия от схемата могат да бъдат по-скоро секторни отколкото хоризонтални. Следователно секторните схеми не могат да бъдат освободени от задължението за уведомяване. Въпреки това, след като бъде уведомена за тях, Комисията може да оцени възможните положителни въздействия на тези схеми съгласно приложимите насоки или рамки и решения. По-специално такъв е случаят при схемите за помощ, които са свързани със стопански дейности в секторите въгледобив, корабостроене и транспорт. Освен това поради специфичните особености на секторите стоманодобив и производство на синтетични влакна се смята, че отрицателните ефекти от регионалните помощи в тези сектори не могат да бъдат компенсирани с положителните ефекти на сближаването. Поради тези причини в тези сектори предоставянето на регионални помощи не е разрешено. На последно място, туризмът и широколентовите инфраструктури играят важна роля в националните икономики и като цяло оказват особено положително въздействие върху регионалното развитие. Поради това схемите за регионална помощ, предназначени за туристически дейности и широколентови инфраструктури, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване. Преработката и продажбата на селскостопански продукти също са тясно свързани с местните и регионалните икономики и следва да се възползват от груповото освобождаване.
(33)
Производството и дистрибуцията на енергия и енергийните инфраструктури се регулират от секторно законодателство за вътрешния пазар, което е отразено в критериите за гарантиране на съвместимостта на помощите в тези области с вътрешния пазар и на съгласуваността с политиките на Съюза в областта на опазването на околната среда и енергията. Регионалните помощи, предоставени в съответствие с раздел 1 от настоящия регламент, преследват цели, свързани с икономическото развитие и сближаването, и следователно подлежат на условия за съвместимост, които се различават в голяма степен. Поради това разпоредбите на настоящия регламент относно регионалните помощи следва да не се прилагат за мерките за производство и дистрибуция на енергия и енергийни инфраструктури.
(34)
Инвестициите, които дават възможност на предприятията да надхвърлят стандартите на Съюза за опазване на околната среда или да повишават равнището на опазване на околната среда при липсата на стандарти на Съюза, инвестициите за ранно адаптиране към бъдещи стандарти на Съюза, инвестициите за мерки за енергийна ефективност, в това число проекти за енергийна ефективност на сгради, инвестициите за саниране на замърсени обекти и помощите за проучвания в областта на околната среда не засягат пряко функционирането на енергийните пазари. В същото време тези инвестиции могат да допринесат за целите на регионалната политика и за целите на Европейския съюз в областта на енергията и опазването на околната среда. В тези случаи, в зависимост от основната цел, която се преследва със съответната мярка, могат да се прилагат както разпоредбите на настоящия регламент относно регионалните помощи, така и разпоредбите относно помощите за опазване на околната среда.
(35)
За да се избегне по-голямо предимство за капиталовото инвестиране в сравнение с инвестирането в трудови разходи, регионалните инвестиционни помощи следва да могат да се измерват въз основа на разходите за инвестицията или разходите за трудови възнаграждения за работните места, създадени пряко от инвестиционния проект.
(36)
Регионалните инвестиционни помощи следва да не са освободени от задължението за уведомяване, когато се предоставят на бенефициер, който е закрил същата или подобна дейност в Европейското икономическо пространство през двете години, предхождащи неговото заявление за регионална инвестиционна помощ, или който към момента на подаване на заявлението за помощ има конкретни планове да закрие такава дейност до две години след приключването на първоначалната инвестиция, за която е подадено заявлението за помощ, в съответния регион.
(37)
Комисията натрупа достатъчно опит в прилагането на член 107, параграф 3, букви а) и в) от Договора по отношение на регионалните оперативни помощи за компенсиране на допълнителни разходи за транспорт на стоки, произведени в най-отдалечените региони или в слабонаселените региони, и стоки, които подлежат на допълнителна обработка в тези региони, както и на допълнителните производствени и експлоатационни разходи (които не са допълнителни транспортни разходи), извършени от бенефициерите, установени в най-отдалечените региони. Поради риска от свръхкомпенсация за транспортните разходи, който е свързан с допълнителната подкрепа по програмите POSEI в селскостопанския сектор, и поради вероятността някои селскостопански продукти да се произвеждат на алтернативно място селскостопанският сектор следва да бъде изключен от регионалните оперативни помощи за компенсиране на допълнителни транспортни разходи за стоки, произведени в най-отдалечените региони или в слабонаселените региони по смисъла на настоящия регламент. Регионалните оперативни помощи за компенсиране на допълнителни разходи в най-отдалечените региони, с изключение на допълнителните транспортни разходи, следва да се считат за съвместими с вътрешния пазар и да бъдат освободени от задължението за уведомяване в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора, единствено доколкото равнището на тези помощи е ограничено до 15 % от годишната брутна добавена стойност, създадена от бенефициера в съответния най-отдалечен регион, до 25 % от годишните разходи за труд, извършени от бенефициера в съответния най-отдалечен регион, или до 10 % от годишния оборот на бенефициера в съответния най-отдалечен регион. Когато помощта не надхвърля размера, получен чрез един от тези алтернативни методи за определяне на допълнителните оперативни разходи (които не са транспортни разходи), тя може да се счита за оправдана от гледна точка на приноса за регионалното развитие и пропорционална на трудностите, пред които са изправени предприятията в най-отдалечените региони.
(38)
Kато са насочени към разрешаване на голямото натрупване на икономически, екологични и социални проблеми в градските райони, разположени в подпомагани региони, които са определени в карта на регионалните помощи, помощите за градско развитие допринасят за икономическото, социалното и териториалното сближаване на държавите членки и на Европейския съюз като цяло. Пазарните неефективности, към които са насочени помощите за градско развитие, засягат условията за финансиране на градското развитие, липсата на интегриран подход за градско развитие, дефицита на финансиране, налагащ по-съществено мобилизиране на оскъдните публични ресурси, и необходимостта от възприемане на подход за съживяването на градските райони с по-голяма търговска насоченост. Следователно помощите за градско развитие в подкрепа на разработването на активни, интегрирани и устойчиви стратегии за участие в отстраняването на допълнителните проблеми, установени в подпомаганите региони, следва да бъдат включени в обхвата на груповото освобождаване.
(39)
Инвестициите, съответстващи на приоритетите на стратегията „Европа 2020“ (14) в областта на екологичните технологии и преминаването към икономика с ниски въглеродни емисии, които са предприети в подпомагани региони съгласно съответната карта на регионалните помощи, следва да отговарят на условията за получаване на помощи в по-голям размер чрез регионален бонус.
(40)
МСП играят ключова роля за създаването на работни места и, по-общо, представляват фактор за социална стабилност и икономическо развитие. Въпреки това тяхното развитие може да бъде възпрепятствано от пазарни неефективности, което ги изправя пред типични затруднения. Така например МСП често се сблъскват с трудности за получаване на рисков капитал или заеми поради нежеланието на някои финансови пазари да поемат рискове и предполагаемия малък размер на гаранциите, които тези предприятия могат да предложат. Ограничените ресурси, с които МСП разполагат, могат също да попречат на достъпа им до информация, по-специално по отношение на новите технологии и потенциалните пазари. Следователно, с цел да се улесни развитието на стопанските дейности на МСП, някои категории помощи следва да са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, когато се предоставят в полза на МСП. Тези категории следва да включват по-специално инвестиционните помощи за МСП и помощите за участие на МСП в панаири.
(41)
МСП, участващи в проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (ЕТС), които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно специални разпоредби за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие по цел „Европейско териториално сътрудничество“ (15), често се сблъскват със затруднения при финансирането на допълнителните разходи, свързани със сътрудничеството между партньори, разположени в различни региони и в различни държави членки или трети държави. Като се има предвид важното значение на ЕТС за политиката на сближаване поради това, че то осигурява рамка за изпълнението на съвместни действия и за обмен в областта на политиките между участници на национално, регионално и местно равнище от различни държави членки или трети държави, настоящият регламент следва да отстрани някои трудности, пред които са изправени проектите по ЕТС, с цел постигане на съответствие с правилата за държавните помощи. Свързаните с ЕТС проблеми, които настоящият регламент следва да разреши, засягат приложимия интензитет на регионалните помощи за проекти по ЕТС, разходите на МСП за сътрудничество, произтичащи от проектите по ЕТС, и задълженията за публикуване и предоставяне на информация, докладване и съхраняване на документи за целите на контрола.
(42)
Предвид специфичните затруднения и различия между МСП могат да се прилагат различни основни интензитети на помощта и различни премии.
(43)
От опита, натрупан при прилагането на Насоките на общността относно държавната помощ за насърчаване на инвестициите в рисков капитал в малките и средните предприятия (16), се вижда, че на пазара на рисков капитал в Съюза се наблюдават някои специфични неефективности, характерни за определени видове инвестиции, осъществени на различните етапи от развитието на предприятията. Тези пазарни неефективности се дължат на непълното съответствие между предлагането и търсенето на рисков капитал. В резултат на това обемът на предлагания на пазара рисков капитал може да бъде твърде ограничен, като предприятията не получават финансиране, макар да разполагат с добър бизнес модел и перспективи за растеж. Основната причина за неефективността на пазарите за рисков капитал, която засяга по-специално достъпа на МСП до капитал и която може да оправдае публичната намеса, е непълната или асиметрична информация. Тя засяга не само предоставянето на рисков капитал, но и препятства достъпа до дългово финансиране за някои МСП. Следователно мерките за рисково финансиране, които имат за цел да привлекат частен капитал за предоставяне на рисково финансиране на некотирани на фондовата борса МСП, засегнати от недостига на финансиране, и които гарантират, че решенията за финансиране са насочени към реализиране на печалба и финансовите посредници се управляват на търговски принцип, при определени условия следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване.
(44)
Помощите за стартиращи предприятия в полза на малки предприятия, помощите за алтернативни търговски платформи, специализирани в МСП, и помощите за проучвателни разходи в полза на МСП също следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване при определени условия.
(45)
Помощите за научноизследователска и развойна дейност и помощите за иновации могат да допринесат за устойчивия икономически растеж, повишаването на конкурентоспособността и нарастването на заетостта. Опитът при прилагането на Регламент (ЕО) № 800/2008 и Рамката на Общността за държавна помощ за научни изследвания, развойна дейност и иновации (17) показва, че пазарната неефективност може да попречи на пазара да достигне до оптималните обеми и да доведе до неефективност, свързана с външни ефекти, разпространение на обществени блага или знания, непълна и асиметрична информация и координационна и мрежова неефективност.
(46)
МСП могат да срещнат трудности при получаването на достъп до нови технологични разработки, трансфер на знания и висококвалифициран персонал. Чрез помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност, помощите за проучвания на осъществимостта и иновационни помощи за МСП, включително помощите за покриване на разходи за права на индустриална собственост за МСП, тези проблеми могат да бъдат разрешени и следователно тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване при определени условия.
(47)
По отношение на помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност подпомаганата част от научноизследователския проект следва изцяло да попада в една от категориите фундаментални научни изследвания, индустриални научни изследвания или експериментално развитие. Когато един проект обхваща различни задачи, всяка задача следва да бъде класифицирана в една от тези категории или като непопадаща в нито една от тях. Разпределянето в дадена категория не следва непременно да се извършва по хронологичен ред, започвайки от фундаментални научни изследвания към дейности, по-близки до пазара. Съответно задача, която се провежда на по-късен етап от проекта, може да се определи като индустриално научно изследване. По подобен начин дейност, която се провежда на по-ранен етап, може да представлява експериментално развитие. Подпомаганата част на проекта може да включва и предварителни проучвания на осъществимостта на научноизследователски дейности.
(48)
За провеждането на революционни научни изследвания и иновации все по-често са необходими висококачествени научноизследователски инфраструктури, тъй като те привличат световни таланти и са от жизненоважно значение за подпомагане на новите информационни и комуникационни технологии и главните базови технологии. Публичните научноизследователски инфраструктури следва да продължат да си сътрудничат с индустриалните научни изследвания. Достъпът до публично финансирани научноизследователски инфраструктури следва да бъде предоставян на прозрачна и недискриминационна основа и при пазарни условия. Ако тези условия не са спазени, мярката за помощ следва да не бъде освободена от задължението за уведомяване. Една научноизследователска инфраструктура може да бъде притежавана, управлявана и използвана от няколко страни, а публичните субекти и предприятията могат да използват инфраструктурата в сътрудничество.
(49)
Научноизследователските инфраструктури могат да извършват стопански и нестопански дейности. С цел да се предотврати предоставянето на държавни помощи за стопански дейности чрез публично финансиране на нестопански дейности, разходите и финансирането на стопанските и нестопанските дейности следва да бъдат ясно обособени. В случаите, в които една и съща инфраструктура се използва както за стопански, така и за нестопански дейности, финансирането чрез държавни ресурси на разходите, свързани с нестопанските дейности на инфраструктурата, не представлява държавна помощ. Публичното финансиране попада в приложното поле на правилата за държавните помощи само доколкото с него се покриват разходи, свързани със стопанските дейности. Само тези разходи следва да бъдат взети предвид с цел да се гарантира спазването на праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощта. Ако инфраструктурата се използва почти изцяло за нестопанска дейност, нейното финансиране може да попада изцяло извън обхвата на правилата за държавните помощи, при условие че използването за стопанска дейност остава с чисто помощен характер, т.е. дейност, която е пряко свързана и необходима за функционирането на инфраструктурата или неразделно свързана с нейното основно нестопанско използване, и нейният обхват е ограничен. За такъв следва да се счита случаят, когато за стопанските и за нестопанските дейности се използват едни и същи ресурси (като например материали, оборудване, труд и постоянен капитал) и капацитетът, заделен всяка година за тази стопанска дейност, не надхвърля 20 % от целия годишен капацитет на научноизследователската инфраструктура.
(50)
Помощите за иновационни клъстери имат за цел да отстранят пазарните неефективности, свързани с координационни проблеми, които пречат на развитието на клъстерите или ограничават взаимодействието и обмена на знания в тях. Държавните помощи могат да подпомагат инвестициите в отворени и споделени инфраструктури за иновационни клъстери или функционирането на клъстерите, така че да се засилят сътрудничеството, работата в мрежа и обучението. Оперативните помощи за иновационни клъстери следва обаче да се разрешават само за ограничен период от време, който не надхвърля 10 години. Съотношението на общия размер на помощта, предоставена за общите допустими разходи, не следва да надхвърля 50 % през периода, през който се предоставя помощта.
(51)
Иновациите на процеси и организации могат да бъдат свързани с пазарни неефективности под формата на несъвършена информация и положителни външни ефекти, които следва да бъдат отстранени чрез специфични мерки. Помощите за този вид иновации са от значение главно за МСП, тъй като те са изправени пред ограничения, които могат да възпрепятстват способността им да подобрят своите методи на производство или доставка или да постигнат съществен напредък в основните стопански практики, организацията на работното място или външните отношения. С цел по-големите предприятия да бъдат насърчени да си сътрудничат с МСП в дейности, свързани с иновации в областта на организацията и процесите, мерките за помощ, които подкрепят разходите на големите предприятия за такива дейности, следва също да се възползват от предимството на групово освобождаване при определени условия.
(52)
Насърчаването на обучението и наемането на работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания представлява главна цел на икономическата и социалната политика на Съюза и на неговите държави членки.
(53)
По принцип обучението създава положителни външни ефекти за обществото като цяло, тъй като води до увеличаване на съвкупността от квалифицирани работещи, които могат да бъдат наемани от други предприятия, и до подобряване на конкурентоспособността на промишлеността в Съюза и играе важна роля в стратегията за заетостта на Съюза. Следователно помощите за насърчаване на обучението следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване при определени условия. С оглед на специфичните затруднения, с които се сблъскват МСП, и по-високите относителни разходи, които те трябва да поемат при инвестиране в обучение, интензитетът на помощите, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, следва да бъде увеличен за МСП. Освен това интензитетът на помощите, освободени в съответствие с настоящия регламент, следва да бъде увеличен, ако обучението е предназначено за работещи с увреждания и работещи в неравностойно положение. Характеристиките на обучението в сектора на морския транспорт оправдават специфичен подход за този сектор.
(54)
Някои категории работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания все още изпитват големи трудности да навлязат и да останат на трудовия пазар. Поради тази причина публичните органи могат да прилагат мерки за предоставяне на стимули на предприятията да увеличават равнището на заетост на тези категории работещи, по-специално на млади хора. Поради това че разходите за наемане са част от обичайните оперативни разходи на всяко предприятие, помощите за наемане на работещи с увреждания и работещи в неравностойно положение следва да оказват положително въздействие върху равнището на заетост на тези категории работещи, а не само да позволяват на предприятията да намалят разходите, които би трябвало да понесат в противен случай. Следователно тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване, когато се предполага, че те ще помогнат на споменатите по-горе категории работещи да навлязат или да се завърнат и да останат на трудовия пазар. Както се посочва в Съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „Европейска стратегия за хората с увреждания за периода 2010-2020 г.: подновен ангажимент за Европа без бариери“ (18), основните елементи от стратегията на ЕС за хората с увреждания съчетават мерки за борба с дискриминацията, равни възможности и активно приобщаване и са отражение на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания, по която ЕС и по-голямата част от държавите членки са страна. В настоящия регламент позоваванията на „помощ за работещи с увреждания“ се основават на член 1 от Конвенцията.
(55)
Както се посочва в Съобщението на Комисията „Европа 2020: стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ (19), устойчивият растеж за една по-екологична и по-конкурентоспособна икономика с ефективно използване на ресурсите е един от основните стълбове на целта на стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Устойчивото развитие се основава, наред с други фактори, на високо равнище на опазване на околната среда и подобряване на нейното качество. Опазването на околната среда е свързано с пазарна неефективност, която е причината при нормални пазарни условия предприятията невинаги да имат стимул да намаляват причиненото от тях замърсяване, тъй като това може да доведе до увеличаване на техните разходи без съответни ползи. Когато предприятията не са задължени да поемат разходите за замърсяването, тези разходи са за сметка на цялото общество.
(56)
Въвеждането на задължителни стандарти за опазване на околната среда може да отстрани такава пазарна неефективност. По-високо равнище на опазване на околната среда може да се постигне чрез инвестиции, които надхвърлят задължителните стандарти на Съюза. За да бъдат насърчени предприятията да повишат равнището на опазване на околната среда над задължителните стандарти на Съюза, държавните помощи в тази област следва да попадат в обхвата на груповото освобождаване. За да не бъдат разубедени държавите членки да въвеждат задължителни национални стандарти, които са по-строги от съответните стандарти на Съюза, тези държавни помощи следва да бъдат освободени независимо от наличието на задължителни национални стандарти, които са по-строги от стандартите на Съюза.
(57)
По принцип помощи не следва да се предоставят, когато инвестициите служат за привеждане на предприятията в съответствие със стандартите на Съюза, които вече са приети, но все още не са влезли в сила. Въпреки това държавните помощи могат да накарат предприятията да подобрят поведението си спрямо околната среда, ако те служат като стимул за своевременното им адаптиране към бъдещи стандарти на Съюза преди тези стандарти да влязат в сила и доколкото те не се прилагат със задна дата. Помощите за предприятия с цел адаптирането им към бъдещи стандарти на Съюза могат да доведат до по-бързо постигане на високо равнище на опазване на околната среда и следователно тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване.
(58)
Като част от стратегията „Европа 2020“ Съюзът си постави целта до 2020 г. да постигне 20-процентно увеличение на енергийната ефективност, и по-специално прие Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (20), която въвежда обща рамка за насърчаване на енергийната ефективност в Съюза, с която се преследва общата цел за спестяване на най-малко 20 % от потреблението на първична енергия в Съюза. С цел да се ускори постигането на тези цели, мерките в подкрепа на енергийната ефективност, високоефективното комбинирано производство на енергия и енергийноефективното районно отопление и охлаждане следва да влязат в обхвата на груповото освобождаване.
(59)
Мерките за увеличаване на енергийната ефективност на сградите съответстват на приоритетите на стратегията „Европа 2020“, свързани с преминаването към нисковъглеродна икономика. Поради липсата на интегриран подход по отношение на енергийната ефективност на сградите тези инвестиции често са свързани с финансов дефицит, което изисква по-голямо мобилизиране на оскъдните публични ресурси. Поради това държавите членки следва да могат да подпомагат инвестиции за повишаване на енергийната ефективност на сгради, като предоставят помощи под формата на преки безвъзмездни средства на собствениците или наемателите на сгради в съответствие с общите разпоредби за мерките за енергийна ефективност, но също и под формата на заеми и гаранции чрез финансови посредници, избрани посредством прозрачен механизъм за подбор в съответствие със специалните разпоредби за проекти за енергийна ефективност на сгради.
(60)
За да бъдат постигнати целите за възобновяема енергия на Съюза, определени в Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (21), и доколкото тази допълнителна подкрепа е необходима в допълнение към регулаторната рамка, като например схемата на Съюза за търговия с емисии съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (22), помощите, предоставени за инвестиции в подкрепа на енергията от възобновяеми енергийни източници следва да попадат в обхвата на груповото освобождаване.
(61)
С оглед на свързаното с тях ограничено нарушаване на търговията и конкуренцията в обхвата на груповото освобождаване следва да се включват също и оперативните помощи за маломащабни съоръжения, произвеждащи енергия от възобновяеми източници, при спазването на конкретни условия. Оперативните помощи за широкомащабни съоръжения следва да попадат в обхвата на груповото освобождаване, когато е налице ограничено нарушаване на конкуренцията. Следователно тези оперативни помощи могат да бъдат предмет на групово освобождаване, когато са предоставени на нови и иновационни технологии въз основа на конкурентна тръжна процедура, до която има достъп поне една такава технология, посредством механизъм, който излага производителите на енергия от възобновяеми източници на пазарните цени. Общата помощ, предоставена на тази основа, не може да бъде предоставена за над 5 % от планирания нов електрически капацитет от възобновяеми енергийни източници. Помощите, предоставени посредством тръжни процедури, до които имат достъп всички технологии за възобновяема енергия, следва да бъдат включени изцяло в обхвата на груповото освобождаване. С цел ограничаване на общия ефект от нарушаване на конкуренцията достъп до схемите за оперативни помощи по принцип следва да имат другите страни от ЕИП и договарящите страни на Енергийната общност. Държавите членки се приканват да обмислят възможността за въвеждане на механизъм за сътрудничество преди да разрешат трансгранична подкрепа. При липсата на механизъм за сътрудничество, производството от съоръжения в други страни няма да се взема предвид за тяхната национална цел по отношение на възобновяемата енергия. С оглед на тези ограничения на държавите членки следва да се предостави достатъчно време за разработването на подходящи схеми за подпомагане, отворени за други страни. Следователно този достъп не е условие за освобождаване от задължението за уведомяване, доколкото то не се изисква по смисъла на Договора.
(62)
Що се отнася до помощите за производство на водноелектрическа енергия, тяхното въздействие може да бъде в два аспекта. От една страна, те имат положително въздействие поради ниските емисии на парникови газове, но от друга страна, те могат да въздействат отрицателно върху водните системи и биологичното разнообразие. Следователно когато предоставят помощи в полза на водноелектрически централи, държавите членки следва да се съобразяват с Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 г. за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (23), и по-специално с член 4, параграф 7, в който се определят критериите за разрешаване на нови промени на водни обекти.
(63)
Помощи следва да се предоставят само за устойчиви форми на възобновяема енергия. Помощите за биогорива следва да бъдат обхванати от настоящия регламент, доколкото те се предоставят за устойчиви биогорива в съответствие с Директива 2009/28/ЕО. Въпреки това помощите за биогорива, които са произведени на основата на хранителни култури, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване по настоящия регламент с цел да се насърчи преминаването към производството на по-модерни форми на биогорива. Помощите за биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване, следва да бъдат изключени от обхвата на груповото освобождаване поради факта, че горепосоченото правно задължение може да предостави достатъчен стимул за инвестиции в тези видове възобновяема енергия.
(64)
Помощите под формата на данъчни намаления съгласно Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (24) с цел опазване на околната среда, обхванати от настоящия регламент, могат да окажат непряко благоприятно въздействие върху околната среда. Независимо от това, данъците за околна среда следва да отразяват социалната цена на емисиите, докато намаленията на данъци могат да окажат неблагоприятно въздействие върху тази цел. Следователно изглежда целесъобразно техният срок на действие да бъде ограничен до срока на прилагане на настоящия регламент. След този срок държавите членки следва да преразгледат целесъобразността на съответните данъчни намаления. За да се сведе до минимум нарушаването на конкуренцията, помощите следва да бъдат предоставяни по един и същ начин в полза на всички конкуренти в подобно фактическо положение. За да се запази по-добре ценовият сигнал за предприятията, който данъкът за околна среда има за цел да даде, държавите членки следва да могат да проектират схемите за данъчни намаления въз основа на механизъм за изплащане с фиксирана годишна сума на компенсацията (възстановяване на платен данък).
(65)
Съгласно принципа „замърсителят плаща“ разходите за мерки за справяне със замърсяването следва да бъдат поети от причинителя на замърсяването. Помощите за саниране на замърсени обекти са оправдани, когато не може да бъде установено лицето, отговорно за замърсяването съгласно приложимото право. Въпреки това следва да се прилагат условията относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети съгласно определението в Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (25), изменена с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (26), и Директива 2009/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно съхранението на въглероден диоксид в геоложки формации и за изменение на Директива 85/337/ЕИО на Съвета, Директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО, 2006/12/ЕО и 2008/1/ЕО и Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (27). Затова, с цел да се улесни отстраняването на съществуващите щети за околната среда, при определени условия този вид помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване.
(66)
В съответствие с йерархията на отпадъците, установена в Рамковата директива относно отпадъците на Европейския съюз, в Седмата програма за действие за околната среда рециклирането и повторната употреба на отпадъци са посочени като ключови приоритети на ЕС в областта на опазването на околната среда. Държавните помощи за тези дейности могат да допринесат за опазването на околната среда, при условие че се спазва член 4, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (Рамкова директива относно отпадъците) (28). Освен това тези помощи следва да не освобождават замърсителите индиректно от задължения, които те следва да поемат в съответствие с правото на Съюза, или от задължения, които следва да се разглеждат като нормален разход за предприятието. Затова помощите в полза на тези дейности следва да бъдат предмет на групово освобождаване, включително когато засягат отпадъци от други предприятия и когато в противен случай третираните материали биха били изхвърлени или биха били третирани по начин, който е по-малко благоприятен за околната среда.
(67)
Модерната енергийна инфраструктура е от ключово значение както за интегрирания енергиен пазар, така и за постигането от Съюза на неговите цели в областта на климата и енергията. По-специално изграждането и разширяването на инфраструктурата в подпомагани региони допринася за икономическото, социалното или териториалното сближаване на държавите членки и Съюза като цяло, като подпомага инвестициите и създаването на работни места и функционирането на енергийни пазари в най-необлагодетелстваните региони. За да бъдат ограничени прекомерните ефекти на нарушаване в резултат на тези помощи, предмет на групово освобождаване следва да бъдат само помощите за инфраструктури, които попадат в приложното поле на законодателството за вътрешния енергиен пазар и в съответствие с него.
(68)
Проучванията в областта на околната среда могат да помогнат за определянето на инвестициите, необходими за постигане на по-високо равнище на опазване на околната среда. Затова държавните помощи за извършване на проучвания в областта на околната среда, които имат за цел да подпомогнат инвестициите за опазване на околната среда, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, следва да бъдат предмет на групово освобождаване. Тъй като обследването за енергийна ефективност е задължително за големи предприятия, за него не следва да се предоставя държавна помощ.
(69)
В съответствие с член 107, параграф 2, буква б) от Договора помощите за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, са съвместими с вътрешния пазар. За да се гарантира правна сигурност, е необходимо да се дефинират събитията, които могат да представляват природно бедствие и са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент. За целите на настоящия регламент земетресения, свлачища, наводнения, по-специално наводнения, предизвикани от излизането на реки и езера от техните корита, лавини, смерчове, урагани, вулканични изригвания и горски пожари, възникнали по естествен път, следва да се считат за събития, представляващи природно бедствие. Щетите, причинени от неблагоприятни климатични условия като слана, градушка, заледяване, дъжд или суша, които настъпват по-редовно, не следва да се считат за природно бедствие по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от Договора. За да се гарантира, че помощите, предоставени за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, действително са обхванати от освобождаването, в настоящия регламент следва да бъдат предвидени условия в съответствие с установената практика, чието изпълнение ще гарантира, че схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия, могат да се възползват от групово освобождаване. Тези условия следва да се отнасят по-специално до официалното признаване от страна на компетентните органи на държавите членки на характера на събитието като природно бедствие и до пряката причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от предприятията бенефициери, които може да включват предприятия в затруднено положение, и следва да гарантират, че се избягва свръхкомпенсация. Компенсацията не следва да надхвърля това, което е необходимо на бенефициера да се върне към положението от преди бедствието.
(70)
Помощите за въздушния и морския пътнически транспорт има социален характер, когато са предназначени за осигуряване на постоянни и надеждни връзки за живеещите в отдалечени региони, и които служат за намаляване на цените на някои билети за транспорт. Това може да засяга най-отдалечените региони, Малта, Кипър, Сеута и Мелиля, други острови, които са част от територията на държава членка, и слабонаселените региони. Когато един отдалечен регион е свързан с Европейското икономическо пространство чрез няколко транспортни маршрута, включително непреки маршрути, предоставянето на помощи следва да бъде възможно за всички тези маршрути и за транспорта, предоставян от всички превозвачи, обслужващи тези маршрути. Помощите следва да се предоставят, без да се прави разграничение по отношение на самоличността на превозвача или вида на услугата и те може да са предназначени за редовни, чартърни и нискотарифни услуги.
(71)
Широколентовият достъп е от стратегическо значение за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и иновации и за социално и териториално сближаване (29). Инвестиционните помощи за широколентова инфраструктура имат за цел да се насърчи въвеждането на тези инфраструктури и свързаните с тях дейности в областта на гражданското строителство в региони, в които не съществува сравнима инфраструктура и не е вероятно в близко бъдеще тя да бъде въведена от пазарните оператори. Предвид натрупания от Комисията опит тези инвестиционни помощи не водят до неоправдано нарушаване на търговията и конкуренцията, стига да са спазени определени условия. Тези условия следва по-специално да имат за цел ограничаване на нарушаването на конкуренцията чрез обвързване на помощта с конкурентна процедура за подбор, която е технологично неутрална, и чрез осигуряване на достъп „на едро“ до субсидираните мрежи, като се вземе предвид помощта, получена от мрежовия оператор. Въпреки че при определени условия виртуалният необвързан достъп може се счита за равностоен на физическия необвързан достъп, до придобиването на повече опит за всеки отделен случай е необходимо да се оцени дали конкретен нефизически или виртуален продукт за достъп на едро следва да се счита за равностоен на необвързан достъп до абонатната линия на медни или оптични мрежи. Поради тази причина и докато този опит от индивидуални случаи на държавна помощ или от регулаторен контекст ex ante бъде взет предвид за целите на едно бъдещо преразглеждане, физическият необвързан достъп следва да бъде изискване за правото на групово освобождаване по силата на настоящия регламент. Когато промените в бъдещите разходи и приходи са несигурни и е налице силно изразена асиметрия в информацията, държавите членки следва да възприемат също така модели за финансиране, включващи механизми за контрол и възстановяване на средства с цел балансирано поделяне на непредвидените печалби. За да се избегне несъразмерна тежест за малките местни проекти, тези модели следва да се въвеждат само за проекти, надхвърлящи определен минимален праг.
(72)
В сектора на културата и опазването на културното наследство редица мерки, предприети от държавите членки, може да не представляват държавна помощ, тъй като не отговарят на всички критерии по член 107, параграф 1 от Договора, например тъй като не става въпрос за стопанска дейност или не е засегната търговията между държавите членки. До степента, до която тези мерки са обхванати от член 107, параграф 1 от Договора, културните институции и проекти обикновено не водят до значителни нарушения на конкуренцията и опитът показва, че тези помощи имат ограничено въздействие върху търговията. В член 167 от Договора се признава значението на насърчаването на културата за Европейския съюз и неговите държави членки и се предвижда, че в своята дейност в съответствие с други разпоредби на Договора Съюзът взема предвид културните аспекти, по-специално с цел зачитане и насърчаване на разнообразието на своите култури. Тъй като националното наследство често пъти е от ключово значение за сформирането на творческото и културното наследство, опазването на културното наследство по смисъла на настоящия регламент следва да включва също така природно наследство, свързано с културното наследство, или официално признато от компетентните публични органи на държава членка. Поради двойното естество на културата, от една страна като икономическо благо, което предоставя важни възможности за създаването на благосъстояние и заетост, и, от друга страна, като носител на идентичности, ценности и съдържание, които отразяват и белязват нашите общества, правилата за държавните помощи следва да отчитат особеностите на културата и свързаните с нея стопански дейности. Следва да бъде съставен списък с допустими културни цели и дейности и да бъдат определени допустимите разходи. Груповото освобождаване следва да се прилага както за инвестиционните, така и за оперативните помощи под определени прагове, при условие че е изключено свръхкомпенсирането. По принцип в обхвата на груповото освобождаване не следва да влизат дейности, които макар и да притежават културен аспект, имат преди всичко търговски характер поради своя по-голям потенциал за нарушаване на конкуренцията, като например вестници и списания (в печатен или електронен формат). Освен това в списъка с допустимите културни цели и дейности не следва да бъдат включени търговски дейности като мода, дизайн и видеоигри.
(73)
Аудио-визуалните произведения играят важна роля за оформянето на идентичностите в Европа и отразяват различните традиции на държавите членки и регионите в Съюза. Докато между филмите, произведени извън Съюза, има силна конкуренция, разпространението на европейски филми извън тяхната страна на произход е ограничено, което се дължи на фрагментираността на пазара на национални или регионални пазари. Секторът се характеризира с високи разходи за инвестиции, с усещане за липса на рентабилност поради ограничената публика, както и с трудности в мобилизирането на допълнително частно финансиране. Поради тези фактори Комисията разработи специфични критерии за оценка на необходимостта, пропорционалността и адекватността на помощта за писане на сценарии, разработка, производство, разпространение и реклама на аудио-визуални произведения. В Съобщението на Комисията относно държавната помощ за филми и други аудио-визуални произведения (30) бяха определени нови критерии, които следва да бъдат отразени в правилата за групово освобождаване за схеми за държавна помощ за аудио-визуални произведения. По-големите интензитети на помощта са оправдани за трансгранични продукции и съвместни продукции, които е по-вероятно да бъдат разпространени в няколко държави членки.
(74)
Мерките за инвестиционна помощ за спортни инфраструктури следва да бъдат включени в обхвата на груповото освобождаване, ако отговарят на условията в настоящия регламент, доколкото те представляват държавна помощ. В спортния сектор някои мерки, предприети от държавите членки, може да не представляват държавна помощ, тъй като бенефициерът не извършва стопанска дейност или те не оказват въздействие върху търговията между държавите членки. При определени обстоятелства такъв може да е случаят с мерките за помощ, които са с чисто местен характер или които са в полза на аматьорския спорт. В член 165 от Договора се признава важността от насърчаването на ролята на спорта в европейския живот, като в същото време се отчитат неговите особености и структури, основаващи се на доброволното участие, както и неговата социална и възпитателна функция. Помощите за инфраструктури, които служат за повече от една цел за отдих и поради това са многофункционални, следва също да бъдат включени в обхвата на груповото освобождаване. При все това, помощите за многофункционални туристически инфраструктури, като например увеселителни паркове и хотелски обекти, следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване, само ако са част от схеми за регионална помощ, предназначени за туристически дейности в подпомагани региони, които имат особено положително въздействие върху регионалното развитие. Условията за съвместимост по отношение на предоставянето на помощи за спортни инфраструктури или за многофункционални инфраструктури следва да гарантират по-специално открит и недискриминационен достъп до инфраструктурите и справедлива процедура за отдаване на концесии на трети страни, натоварени с изграждането, модернизирането и/или експлоатацията на инфраструктурата, в съответствие със съответните разпоредби на правото и на съдебната практика на Съюза. Ако спортната инфраструктура се използва от професионални спортни клубове, тарифите за нейното използване от тези клубове следва да бъдат публичнодостъпни, за да се гарантира прозрачност и равнопоставеност на ползвателите. Следва да се гарантира, че е изключено свръхкомпенсирането.
(75)
Както се подчертава в заключенията на Европейския съвет от 17 юни 2010 г., с които беше одобрена стратегията „Европа 2020“ (31), усилията следва да са насочени към намирането на решения на основните трудности, ограничаващи растежа на равнище ЕС, включително във връзка с функционирането на вътрешния пазар и инфраструктурата. Наличието на местни инфраструктури е важна предпоставка за развитието на стопанска и потребителска среда и за модернизиране и развитие на промишлената база с цел осигуряване на пълноценното функциониране на вътрешния пазар, както се посочва в Препоръката на Съвета относно общи насоки за икономическите политики на държавите членки и на Съюза (32), които са част от интегрираните насоки в стратегията „Европа 2020“. Инфраструктурите, които се предоставят за ползване на заинтересованите страни на открита, прозрачна и недискриминационна основа, позволяват създаването на среда, която благоприятства частните инвестиции и растежа, и по този начин допринасят благоприятно за целите от общ интерес, и по-специално за приоритетите и целите на стратегията „Европа 2020“ (33), като същевременно с това рисковете от нарушаване остават ограничени. Някои мерки, предприети от държавите членки по отношение на местни инфраструктури, не представляват помощ, тъй като не изпълняват всички критерии в член 107, параграф 1 от Договора, например тъй като бенефициерът не извършва стопанска дейност, тъй като те не засягат търговията между държавите членки или понеже мярката представлява компенсация за услуга от общ икономически интерес, която отговаря на всички критерии в съдебната практика по делото Altmark (34). Въпреки това в случаите, в които финансирането на такива местни инфраструктури представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тези помощи следва да бъдат освободени от задължението за уведомяване само когато се предоставят помощи в малък размер.
(76)
Тъй като помощите за други видове инфраструктури може да подлежат на специални и добре разработени критерии, които гарантират тяхната съвместимост с вътрешния пазар, разпоредбите в настоящия регламент относно помощите за местни инфраструктури не следва да се прилагат за помощите за следните видове инфраструктури: научноизследователски инфраструктури, иновационни клъстери, енергийноефективно районно отопление и охлаждане, енергийни инфраструктури, рециклиране и повторна употреба на отпадъци, широколентови инфраструктури, култура и опазване на културното наследство, спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих, летища и пристанища.
(77)
Предвид опита на Комисията в тази област политиката за държавните помощи следва да се преразглежда периодично. Ето защо срокът на прилагане на настоящия регламент следва да бъде ограничен. Поради това е целесъобразно да се предвидят преходни разпоредби, включително правила, приложими за освободените схеми за помощ в края на периода на прилагане на настоящия регламент. Тези правила следва да предвиждат време за държавите членки да се адаптират към бъдещи нови режими. Периодът за адаптиране обаче следва да не се прилага за схемите за регионална помощ, включително за схемите за регионална помощ за градско развитие, като за тях освобождаването от задължението за уведомяване трябва да приключи на датата, на която изтича срокът на одобрените карти на регионалните помощи, както и за някои схеми за помощ за рисково финансиране,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
СЪДЪРЖАНИЕ
ГЛАВА I:
Общи разпоредби 15
ГЛАВА II:
Контрол 36
ГЛАВА III:
Специални разпоредби за различните категории помощи 37
Раздел 1 -
Регионални помощи 37
Раздел 2 -
Помощи за МСП 41
Раздел 3 -
Помощи за достъп на МСП до финансиране 43
Раздел 4 -
Помощи за научноизследователска и развойна дейност и иновации 47
Раздел 5 -
Помощи за обучение 51
Раздел 6 -
Помощи за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания 52
Раздел 7 -
Помощи за опазване на околната среда 53
Раздел 8 -
Помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия 62
Раздел 9 -
Социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони 63
Раздел 10 -
Помощи за широколентови инфраструктури 63
Раздел 11 -
Помощи за култура и опазване на културното наследство 64
Раздел 12 -
Помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих 67
Раздел 13 -
Помощи за местни инфраструктури 68
ГЛАВА IV:
Заключителни разпоредби 68
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Приложно поле
1. Настоящият регламент се прилага за следните категории помощи:
а)
регионални помощи;
б)
помощи за МСП под формата на инвестиционни помощи, оперативни помощи и достъп на МСП до финансиране;
в)
помощи за опазване на околната среда;
г)
помощи за научноизследователска и развойна дейност и иновации;
д)
помощи за обучение;
е)
помощи за наемане на работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания;
ж)
помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия;
з)
социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони;
и)
помощи за широколентови инфраструктури;
й)
помощи за култура и опазване на културното наследство;
к)
помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих; и
л)
помощи за местни инфраструктури.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
схеми по раздел 1 (с изключение на член 15), раздели 2, 3, 4, 7 (с изключение на член 44) и раздел 10 от глава III от настоящия регламент, ако средният годишен бюджет за държавната помощ надхвърля 150 млн. евро, след изтичане на шест месеца от тяхното влизане в сила. Комисията може да реши настоящият регламент да продължи да се прилага за по-дълъг период от време за всяка такава схема за помощ, след като оцени съответния план за оценка, изпратен от държавата членка до Комисията, в срок от 20 работни дни от влизането на схемата в сила;
б)
всички изменения на схемите, посочени в член 1, параграф 2, буква а), с изключение на измененията, които не могат да повлияят на съвместимостта на схемата за помощ по смисъла на настоящия регламент или които не могат съществено да повлияят на съдържанието на одобрения план за оценка;
в)
помощи, свързани с износ към трети държави или държави членки, по-специално помощи, които са пряко свързани с изнесените количества, с изграждането и функционирането на дистрибуторска мрежа или с други текущи разходи във връзка с износа;
г)
помощи, обвързани с условието за използване на местни за сметка на вносни стоки.
3. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
помощи, предоставени в сектора на рибарството и аквакултурите, уредени с Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури, за изменение на регламенти (ЕО) № 1184/2006 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета (35), с изключение на помощите за обучение, помощите за достъп на МСП до финансиране, помощите за научноизследователска и развойна дейност, помощите за иновации в полза на МСП и помощите за работещи в неравностойно положение и за работещи с увреждания;
б)
помощи, предоставени в сектора на първично производство на селскостопански продукти, с изключение на компенсация за допълнителни разходи, които не са свързани с транспорт, в най-отдалечените региони съгласно разпоредбите в член 15, параграф 2, буква б), помощи за консултантски услуги в полза на МСП, помощи за рисково финансиране, помощи за научноизследователска и развойна дейност, помощи за иновации в полза на МСП, помощи за опазване на околната среда, помощи за обучение и помощи за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания;
в)
помощи за преработка и продажба на селскостопански продукти, в следните случаи:
i)
когато размерът на помощта е определен въз основа на цената или количеството на тези продукти, които се изкупуват от първичните производители или се предлагат на пазара от съответните предприятия; или
ii)
когато помощта е обвързана със задължението да бъде прехвърлена частично или изцяло на първичните производители;
г)
помощи за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини в съответствие с Решение 2010/787/ЕС на Съвета;
д)
категориите регионални помощи, които са изключени съгласно член 13.
Когато едно предприятие упражнява едновременно дейност в изключените сектори, посочени в първа алинея, буква а), б) или в), и в секторите, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, настоящият регламент се прилага само за помощите, предоставени в сектора или дейността от приложното поле на настоящия регламент, при условие че държавите членки гарантират чрез подходящи средства, като например отделяне на дейностите или разграничаване на разходите, че дейностите в изключените сектори не се ползват от помощта, предоставена съгласно настоящия регламент.
4. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
схеми за помощи, които не изключват изрично изплащането на индивидуална помощ в полза на предприятие, срещу което е издадено разпореждане за възстановяване вследствие на предходно решение на Комисията, с което помощта се обявява за неправомерна и несъвместима с вътрешния пазар, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия;
б)
помощи ad hoc в подкрепа на предприятия, посочени в буква а);
в)
помощи за предприятия в затруднено положение, с изключение на схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия.
5. Настоящият регламент не се прилага за мерки за държавна помощ, които поради своите особености, поради придружаващите ги условия или поради метода на тяхното финансиране водят до неотделимо нарушение на законодателството на Съюза, по-специално:
а)
мерки за помощ, при които предоставянето на помощта е обвързано със задължението седалището или основното място на установяване на бенефициера да се намира в съответната държава членка; въпреки това се разрешава условието към момента на изплащането на помощта бенефициерът да е създал седалище или клон в държавата членка, предоставяща помощта;
б)
мерки за помощ, при които предоставянето на помощ е обвързано със задължението бенефициерът да използва национално произведени стоки и услуги;
в)
мерки за помощ, които ограничават възможността бенефициерът да се възползва от резултатите от научноизследователска дейност и иновации в други държави членки.
Член 2
Oпределения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„помощ“ означава всяка мярка, която изпълнява всички критерии, определени в член 107, параграф 1 от Договора;
2.
„малки и средни предприятия“ или „МСП“ означава предприятия, които изпълняват критериите, определени в приложение I;
3.
„работещ с увреждания“ означава всяко лице, което:
а)
е признато за работещо лице с увреждания съгласно националното законодателство; или
б)
е с трайна физическа, психическа, интелектуална и сетивна недостатъчност, която при взаимодействие с различни пречки би могла да възпрепятства неговото пълноценно и ефективно участие в работната среда при равни условия с останалите работещи;
4.
„работещ в неравностойно положение“ означава лице, което:
а)
не е било на редовна платена работа през последните 6 месеца; или
б)
е на възраст между 15 и 24 години; или
в)
не е завършило горната степен на общообразователния курс или професионална квалификация (Международна стандартна класификация на образованието 3) или са изминали най-много две години от завършването му на пълния курс на обучение и което все още не е намерило редовна платена работа; или
г)
е на възраст над 50 години; или
д)
живее само и има на издръжка едно или повече лица; или
е)
работи в сектор или професия в държава членка, където неравновесието между половете е поне с 25 % по-високо от средното неравновесие между половете за всички икономически сектори в съответната държава членка, и принадлежи към пола, който е по-слабо представен; или
ж)
е представител на етническо малцинство в държава членка и се нуждае от повишаване на своята езикова или професионална квалификация или от обогатяване на трудовия си опит, за да се подобрят перспективите му за получаване на достъп до трайна заетост;
5.
„транспорт“ означава превоз на пътници с въздухоплавателни апарати, морски, автомобилен, железопътен транспорт или транспорт по вътрешни водни пътища или услуги по товарен превоз за чужда сметка или срещу възнаграждение;
6.
„транспортни разходи“ означава разходи за транспорт за чужда сметка или срещу възнаграждение, които действително са били платени от бенефициерите за всеки превоз, които включват:
а)
спедиторски такси, разходи за обработка и временно складиране, доколкото тези разходи са свързани с пробега;
б)
разходи за застраховка на товара;
в)
данъци, мита или налози за товара и, ако е приложимо, за дедуейта, на мястото на произход и мястото на местоназначение; и
г)
разходи за безопасност и контрол на сигурността, допълнителни такси, свързани с по-големи разходи за гориво;
7.
„отдалечени региони“ означава най-отдалечените региони, Малта, Кипър, Сеута и Мелиля, островите, които са част от територията на държавите членки, и слабонаселените региони;
8.
„търговия със селскостопански продукт“ означава държане или излагане с цел продажба, предлагане за продажба, доставяне или пускане на пазара по друг начин, с изключение на първата продажба от първичния производител на прекупвачи или преработватели, както и всяка една дейност по подготвяне на продукта за тази първа продажба; продажбата от първичен производител на крайни потребители се счита за търговия, ако се осъществява в отделни помещения, предвидени за тази цел;
9.
„първично селскостопанско производство“ означава производство на продукти на почвата и на животновъдството, изброени в приложение I към Договора, без да се извършват никакви по-нататъшни операции, с които се променя естеството на тези продукти;
10.
„преработка на селскостопански продукти“ означава всяка една операция върху селскостопански продукт, от която се получава също селскостопански продукт, с изключение на дейностите, осъществявани на място в земеделското стопанство, които са необходими за подготовката на животински или растителен продукт за първата му продажба;
11.
„селскостопански продукт“ означава продукти, изброени в приложение I към Договора, с изключение на продукти на рибарството и аквакултурите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г.;
12.
„най-отдалечени региони“ означава региони съгласно член 349 от Договора. Съгласно Решение 2010/718/ЕС на Европейския съвет, от 1 януари 2012 г. Сен Бартелеми престана да бъде най-отдалечен регион. В съответствие с Решение 2012/419/ЕС на Европейския съвет, от 1 януари 2014 г. Майот е най-отдалечен регион;
13.
„въглища“ означава висококалорични, среднокалорични и слабокалорични въглища от категория А и В по смисъла на Международната система за кодификация на въглищата, съставена от Икономическата комисия за Европа на ООН и пояснена в Решението на Съвета от 10 декември 2010 г. относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (36);
14.
„индивидуална помощ“ означава:
i)
помощ ad hoc;
ii)
предоставяне на помощи на индивидуални бенефициери въз основа на схема за помощ;
15.
„схема за помощ“ означава всеки акт, на основата на който, и без да се изискват допълнителни мерки за прилагане, индивидуална помощ може да се предостави на предприятията, определени в този акт по общ и абстрактен начин, и всеки акт, на основата на който помощ, която не е свързана с конкретен проект, може да бъде предоставена на едно или няколко предприятия за неопределен период от време и/или в неопределен размер;
16.
„план за оценка“ означава документ, който съдържа поне следните минимални елементи: целите на схемата за помощ, която е предмет на оценяване, въпросите за оценяване, показателите за резултати, предвидената методология на оценяване; изискванията, свързани със събирането на данните; предложената времева рамка за оценяване, включително датата на предаване на окончателния доклад за оценка, описанието на независимия орган, който извършва оценката, или критериите, които ще бъдат използвани за неговото избиране и вариантите за осигуряване на публичността на оценката;
17.
„помощ ad hoc“ означава помощ, която не е предоставена въз основа на схема за помощ;
18.
„предприятие в затруднено положение“ означава предприятие, по отношение на което е изпълнено поне едно от следните обстоятелства:
а)
в случай на дружество с ограничена отговорност (което не е МСП, което съществува по-малко от три години или, за целите на допустимостта за помощите за рисково финансиране, МСП, което е извършило своята първа търговска продажба преди най-много 7 години и което отговаря на условията за инвестиции за рисково финансиране въз основа на извършен от избрания финансов посредник финансов и правен анализ), когато неговият записан акционерен капитал е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. Такъв е случаят, когато приспадането на натрупаните загуби от резервите (и всички други елементи, които по принцип се считат за част от собствения капитал на дружеството) води до отрицателен кумулативен резултат, който надхвърля половината от записания акционерен капитал. За целите на настоящата разпоредба под понятието „дружество с ограничена отговорност“ се разбира по-специално видовете дружества, посочени в приложение I към Директива 2013/34/ЕС (37), а понятието „акционерен капитал“ включва, когато е уместно, премии от акции;
б)
в случай на дружество, при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството (което не е МСП, което съществува по-малко от три години или, за целите на допустимостта за помощите за рисково финансиране, МСП, което е извършило своята първа търговска продажба преди най-много 7 години и което отговаря на условията за инвестиции за рисково финансиране въз основа на извършен от избрания финансов посредник финансов и правен анализ), когато капиталът, вписан в баланса на дружеството, е намалял с повече от половината поради натрупани загуби. За целите на настоящата разпоредба под понятието „дружество, при което поне някои съдружници носят неограничена отговорност за задълженията на дружеството“, се разбира по-специално типовете дружества, посочени в приложение II към Директива 2013/34/ЕС;
в)
когато предприятието е в процедура по колективна несъстоятелност или отговаря на критериите на своето вътрешно право, за да бъде обект на процедура по колективна несъстоятелност по искане на неговите кредитори;
г)
когато предприятието е получило помощ за оздравяване и все още не е възстановило заема или не е прекратило гаранцията, или е получило помощ за преструктуриране и все още е обект на план за преструктуриране;
д)
когато предприятието не е МСП и през последните две години:
1)
съотношението задължения/собствен капитал на предприятието е било по-голямо от 7,5; и
2)
съотношението за лихвено покритие на предприятието, изчислено на основата на EBITDA, е било под 1,0;
19.
„задължения за териториалност на разходите“ означава задължения, наложени на бенефициерите от органа, предоставящ помощта, да изразходват минимална сума и/или да извършват минимално равнище на производствена дейност на определена територия;
20.
„коригиран размер на помощта“ означава максимален допустим размер на помощта за голям инвестиционен проект, изчислен по следната формула:
максимален размер на помощта = R × (A + 0,50 × B + 0 × С),
където R е максималният интензитет на помощта, приложим в съответния регион, който е включен в одобрена карта на регионалните помощи, който е в сила към датата на предоставяне на помощта, с изключение на увеличения интензитет на помощта за МСП; А са първоначалните допустими разходи от 50 млн. евро, B е частта от допустимите разходи между 50 и 100 млн. евро; C е частта от допустимите разходи над 100 млн. евро;
21.
„възстановяем аванс“ означава заем за проект, който се изплаща на една или повече части, като условията за възстановяване зависят от изхода на проекта;
22.
„брутен еквивалент на безвъзмездна помощ“ означава размерът на помощта, ако тя е била предоставена на бенефициера под формата на безвъзмездни средства, преди приспадането на данъци или други такси;
23.
„започване на работите по проекта“ означава първото от следните събития: започване на строителните работи, свързани с инвестицията, или поемане на първия правнообвързващ ангажимент за поръчка на оборудване или всеки друг ангажимент, който прави инвестицията необратима. Купуването на земя и подготвителните дейности като получаването на разрешителни и провеждането на проучвания на осъществимостта не се считат за започване на работите по проекта. При поглъщания на предприятия „започване на работите по проекта“ означава момента на придобиване на активите, пряко свързани с придобития стопански обект;
24.
„големи предприятия“ означава предприятия, които не изпълняват критериите, определени в приложение I;
25.
„последваща фискална схема“ означава схема под формата на данъчни предимства, която представлява изменена версия на съществувала в миналото фискална схема под формата на данъчно предимство и която я заменя;
26.
„интензитет на помощта“ означава брутният размер на безвъзмездна помощ, изразен като процент от допустимите разходи, преди приспадането на данъци или други такси;
27.
„подпомагани региони“ означава региони, посочени в одобрените карти на регионалните помощи за периода 1.7.2014 г. - 31.12.2020 г. в изпълнение на член 107, параграф 3, букви а) и в) от Договора;
28.
„дата на предоставяне на помощта“ означава датата, на която законовото право на получаване на помощта се предоставя на бенефициера съгласно приложимия национален режим;
29.
„материални активи“ означава активи, състоящи се от земя, сгради, съоръжения, машини и оборудване;
30.
„нематериални активи“ означава активи, които нямат физически или финансов израз, като патенти, лицензи, ноу-хау или друга интелектуална собственост;
31.
„разходи за заплати“ означава обща сума, действително платима от бенефициера за съответните работни места, обхващаща брутната заплата преди данъчно облагане и задължителни отчисления, като социални осигуровки, разходи за грижи за деца и за родители, през определен период от време;
32.
„нетно увеличение в числеността на персонала“ означава нетно увеличение в броя на служителите в засегнатия стопански обект в сравнение със средния им брой за даден период от време; следователно трябва да се извади броят на всички закрити работни места през този период и броят на лицата, назначени на пълен работен ден, на непълен работен ден и на сезонна работа, трябва да се отчете посредством техните единици труд за година;
33.
„специализирана инфраструктура“ означава инфраструктура, която е изградена за предприятия, които могат да бъдат предварително идентифицирани, и е съобразена с техните нужди;
34.
„финансов посредник“ означава всяка финансова институция, независимо от нейната форма и собственост, включително фондове, инвестиращи в други фондове, фондове за частни капиталови инвестиции, публични инвестиционни фондове, банки, институции за микрофинансиране и гаранционни фондове;
35.
„пробег“ означава движение на стоки от мястото на произход до мястото на местоназначение, включително междинните части или етапи в рамките на съответната държава членка или извън нея, извършено посредством едно или повече транспортни средства;
36.
„справедлива норма на възвръщаемост (СНВ)“ означава очаквана норма на възвръщаемост, равняваща се на коригиран спрямо риска сконтов процент, който отразява равнището на риска, свързан с проекта, и естеството и количеството на капитала, който частни инвеститори планират да инвестират;
37.
„общ размер на финансирането“ означава общ размер на инвестицията, извършена в допустимо предприятие или проект съгласно раздел 3 или съгласно членове 16 или 39 от настоящия регламент, с изключение на изцяло частните инвестиции, предоставени при пазарни условия и непопадащи в обхвата на съответната мярка за държавна помощ;
38.
„конкурентна тръжна процедура“ означава недискриминационна тръжна процедура, която предвижда участието на достатъчен брой предприятия и при която помощта е предоставена въз основа на първоначалната оферта, представена от участника в търга, или клирингова цена. Освен това бюджетът или обемът, свързан с тръжната процедура, е правнообвързващо ограничение, от което следва, че невсички участници могат да получат помощ;
39.
„оперативна печалба“ означава разлика между сконтираните приходи и сконтираните оперативни разходи през съответния живот на инвестицията, като тази разлика е положителна стойност. Оперативните разходи включват разходи за персонал, материали, услуги, възложени на подизпълнители, комуникации, енергия, поддръжка, разходи за наем и управление. За целите на настоящия регламент те не включват амортизационните разходи и разходите за финансиране, ако те са били покрити с инвестиционна помощ.
Определения за регионалните помощи
40.
Определенията, които се прилагат за помощите за широколентови инфраструктури (раздел 10), са приложими за съответните разпоредби за регионалните помощи.
41.
„регионална инвестиционна помощ“ означава регионална помощ, предоставена за първоначална инвестиция, или първоначална инвестиция в полза на нова стопанска дейност;
42.
„регионална оперативна помощ“ означава помощ за намаляване на текущите разходи на дадено предприятие, която не е свързана с първоначална инвестиция. Тук се включват разходи за персонал, материали, услуги, възложени на подизпълнители, комуникации, електроенергия, поддръжка, наем, управление и др., като не се включват амортизационните разходи и разходите за финансиране, ако те са включени в допустимите разходи при предоставянето на инвестиционната помощ;
43.
„стоманодобивен сектор“ означава всички дейности, свързани с производството на един или повече от следните продукти:
а)
чугун на блокове и феросплави:
чугун за производство на стомана, леярски чугун и друг чугун за производство на стомана, шпигелайзен (желязно-манганови сплави) и високовъглеродни желязно-манганови сплави, без да се включват други феросплави;
б)
суровини и полуготови продукти от желязо, обикновена стомана или специална стомана:
лята стомана, на блокове или не, включително блокове за коване на полуготови изделия: блуми, пръти и сляби, листове и листове покалаена ламарина, горещо валцувани коилси, с изключение на производство на лята стомана за леене от малки и средни леярни;
в)
готови продукти след гореща обработка на желязо, обикновена стомана или специална стомана:
релси, траверси, сглобяеми плоскости, единични плоскости, профили, тежки секции с дебелина 80 mm и по-голяма, валцувани плоскости, профили и секции с дебелина по-малко от 80 mm и плоскости по-тънки от 150 mm, тел, тръби с кръгло сечение и други профили, горещо валцувани вериги и ленти (включително ленти за тръби), плосковалцовани продукти и листове с дебелина 3 mm или повече, плосковалцовани продукти с универсално предназначение с дебелина 150 mm или повече, с изключение на тел и продукти от тел, полирани пръти и железни отливки;
г)
готови продукти след студена обработка на желязо:
покалаена ламарина, матова ламарина, черна ламарина, галванизирани или с други видове покритие листове ламарина, студено валцувани листове, електролитни листове, ленти за покалаена ламарина, студено валцувани плоскости, във форма на коилси или ленти;
д)
тръби:
всички безшевни стоманени тръби, запоени стоманени тръби с диаметър, надхвърлящ 406,4 mm;
44.
„сектор за производство на синтетични влакна“ означава:
а)
екструдиране/текстуриране на всички основни видове влакна и прежди на база полиестер, полиамид, акрил или пропилен, независимо от предназначението им; или
б)
полимеризация (включително поликондензация), когато е интегрирана в процеса на екструдиране предвид използваното оборудване; или
в)
всички спомагателни процеси, които са свързани с едновременното инсталиране на мощности за екструдиране/текстуриране от потенциалния бенефициер или от друго дружество, принадлежащо към същата група, и които при конкретния вид стопанска дейност обикновено са интегрирани в тези мощности предвид използваното оборудване;
45.
„транспортен сектор“ означава превоз на пътници с въздушен, морски, автомобилен или железопътен транспорт и транспорт по вътрешни водни пътища или услугите по товарен превоз за чужда сметка или срещу възнаграждение; по-конкретно „транспортен сектор“ означава следните дейности по NACE Rev. 2:
а)
NACE 49: Сухопътен транспорт и тръбопроводен транспорт с изключение на NACE 49.32 Таксиметрови превози, 49.42 Услуги по преместване, 49.5 Тръбопроводен транспорт;
б)
NACE 50: Воден транспорт;
в)
NACE 51: Въздушен транспорт, с изключение на NACE 51.22 Космически транспорт;
46.
„схема, предназначена за ограничен брой конкретни стопански сектори“ означава схема, която обхваща дейности, попадащи в обхвата на по-малко от пет класа (четирицифрени кодове) на статистическата класификация на NACE Rev. 2;
47.
„туристическа дейност“ означава следните дейности по NACE Rev. 2:
а)
NACE 55: Хотелиерство;
б)
NACE 56: Ресторантьорство;
в)
NACE 79: Туристическа агентска и операторска дейност; други дейности, свързани с пътувания и резервации;
г)
NACE 90: Артистична и творческа дейност;
д)
NACE 91: Библиотеки, архиви, музеи и други дейности в областта на културата;
е)
NACE 93: Спортни и други дейности, свързани с развлечения и отдих;
48.
„слабонаселени региони“ означава региони, признати от Комисията като такива в индивидуалните решения относно картите на регионалните помощи за периода 1.7.2014 г. - 31.12.2020 г.;
49.
„първоначална инвестиция“ означава:
а)
инвестиция в материални и нематериални активи, свързани със създаването на нов стопански обект, разширяването на капацитета на съществуващ стопански обект, диверсификацията на продукцията на стопански обект с продукти, които не са били произвеждани до момента в стопанския обект, или основна промяна в целия производствен процес на съществуващ стопански обект; или
б)
придобиване на активи, принадлежащи на стопански обект, който е закрит или е щял да бъде закрит, ако не е бил закупен, и е закупен от инвеститор, който не е свързан с продавача, и изключва простото изкупуване на акциите или дяловете на дадено предприятие;
50.
„същата или подобна дейност“ означава дейност, попадаща в същия клас (четирицифрен код) от статистическата класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2, установена с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 и за изменение на Регламент (ЕИО) № 3037/90 на Съвета, както и на някои ЕО регламенти относно специфичните статистически области (38);
51.
„първоначална инвестиция в полза на нова стопанска дейност“ означава:
а)
инвестиция в материални и нематериални активи, свързана със създаването на нов стопански обект или с диверсификацията на дейността на стопанския обект, при условие че новата дейност не е същата или подобна на дейността, упражнявана от стопанския обект в миналото;
б)
закупуване на активите на стопански обект, който е закрит или е щял да бъде закрит, ако не е бил закупен, и е закупен от инвеститор, който не е свързан с продавача, при условие че новата дейност, която трябва да се извършвана с придобитите активи, не е същата или подобна на извършваната дейност в стопанския обект преди закупуването;
52.
„голям инвестиционен проект“ означава първоначална инвестиция с допустими разходи над 50 млн. евро, изчислени по цени и обменни курсове към датата на предоставяне на помощта;
53.
„място на местоназначение“ означава място, където се разтоварват стоките;
54.
„място на произход“ означава място, където стоките се натоварват за превоз;
55.
„региони, отговарящи на изискванията за оперативна помощ“ означава най-отдалечени региони, посочени в член 349 от Договора, или слабонаселени региони, определени в одобрената карта на регионалните помощи за съответната държава членка за периода 1.7.2014 г.- 31.12.2020 г.;
56.
„начин на транспорт“ означава железопътен транспорт, автомобилен товарен транспорт, транспорт по вътрешни водни пътища, морски транспорт, въздушен транспорт и интермодален транспорт;
57.
„фонд за градско развитие (ФГР)“ означава специализиран инвестиционен инструмент, създаден за целите на инвестирането в проекти за градско развитие по мярка за помощ за градско развитие. ФГР се управляват от управители на фондове за градско развитие;
58.
„управител на фонд за градско развитие“ означава професионално управленско дружество с правосубектност, което подбира и инвестира в допустими фондове за градско развитие;
59.
„проект за градско развитие (ПГР)“ означава инвестиционен проект, който има потенциал да подкрепя изпълнението на намеси, предвидени в интегриран подход за устойчиво градско развитие, и допринася за постигането на целите, определени в него, включително проекти с вътрешна норма на възвръщаемост, която може да е недостатъчна за привличането на финансиране на чисто търговска основа. Проектът за градско развитие може да бъде организиран като отделно финансиране в рамките на правните структури на бенефициера - частен инвеститор, или като отделно юридическо лице, например дружество със специално предназначение;
60.
„интегрирана стратегия за устойчиво градско развитие“ означава официално предложена стратегия, сертифициранa от съответния местен орган или ведомство в публичния сектор, определена за конкретна градска географска зона и за даден период, в която се съдържат интегрирани действия за справяне с икономическите, екологичните, климатичните, демографските и социалните предизвикателства, засягащи градските райони;
61.
„принос в натура“ означава принос на земя или недвижимо имущество, когато земята или недвижимото имущество са част от проект за градско развитие.
Определения за помощите за МСП
62.
„Заетост, пряко създадена от инвестиционен проект“ означава заетост по отношение на дейността, за която е насочена инвестицията, включително заетост, създадена в резултат на увеличение на процента на използване на създадения от инвестицията капацитет;
63.
„организационно сътрудничество“ означава разработване на съвместни търговски стратегии или управленски структури, предоставяне на съвместни услуги или услуги за улесняване на сътрудничеството, координирани дейности, като например научни изследвания или маркетинг, подкрепа на мрежи и клъстери, подобрение на достъпността и комуникацията, използване на съвместни инструменти за насърчаване на предприемачеството и търговията с МСП;
64.
„консултантски услуги, свързани със сътрудничеството“ означава консултиране, помощ и обучение за обмена на знания и опит и за подобряване на сътрудничеството;
65.
„помощни услуги, свързани със сътрудничеството“ означава предоставяне на офис пространство, уебсайтове, бази данни, библиотеки, пазарни проучвания, наръчници, работни документи и образци на документи.
Определения за помощите за достъп на МСП до финансиране
66.
„Квазикапиталова инвестиция“ означава вид финансиране, нареждащо се между собствения капитал и дълга. To e с по-голям риск от първостепенния дълг и с по-малък риск от базовия собствен капитал. Нейната рентабилност за притежателя ѝ зависи главно от печалбите или загубите на целевото предприятие, в което е направена, като тя не е обезпечена в случай на неизпълнение на задълженията. Квазикапиталовите инвестиции могат да бъдат структурирани като необезпечен и подчинен дълг, включително дълг „мецанин“, а в някои случаи и конвертируеми в собствен капитал, или като привилегирован собствен капитал;
67.
„гаранция“ в контекста на раздели 1, 3 и 7 от регламента означава писмен ангажимент за поемане на отговорност за всички или за част от новите транзакции, свързани със заеми, на трета страна, например дългови или лизингови инструменти, както и квазикапиталови инструменти;
68.
„процент на гаранцията“ означава процент на поетите от публичен инвеститор загуби за всяка транзакция, допустима по съответната мярка за държавна помощ;
69.
„оттегляне“ означава ликвидация на вложения от финансов посредник или инвеститор капитал, включваща търговска продажба, отписване, изплащане на дялове или заеми, продажба на друг финансов посредник или на друг инвеститор, продажба на финансова институция и продажба чрез публично предлагане, включително първоначално публично предлагане;
70.
„финансова дотация“ означава възстановима публична инвестиция за финансов посредник с цел извършване на инвестиции по мярка за рисково финансиране, като всички постъпления от нея се връщат на публичния инвеститор;
71.
„инвестиция за рисково финансиране“ означава капиталови и квазикапиталови инвестиции, заеми, включително лизинг, гаранции или комбинация от тези инструменти в полза на допустими предприятия с цел извършване на нови инвестиции;
72.
„независим частен инвеститор“ означава частен инвеститор, който не е акционер в допустимото предприятие, в което инвестира, включително „бизнес ангели“ и финансови институции, независимо от тяхната собственост, доколкото те поемат пълния риск по отношение на своята инвестиция. При учредяването на ново дружество се счита, че частните инвеститори, включително учредителите, са независими от него;
73.
„физическо лице“ означава за целите на членове 21 и 23 лице, което не е юридическо лице или предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора;
74.
„капиталова инвестиция“ означава предоставяне на капитал в полза на предприятие, който капитал е инвестиран пряко или непряко в замяна на собствеността върху съответен дял от това предприятие;
75.
„първа търговска продажба“ означава първа продажба на дружеството на пазара на продукти или услуги, с изключение на ограничени продажби за изпитване на пазара;
76.
„нерегистрирано на фондовата борса МСП“ означава МСП, което не фигурира в официалния списък на фондовата борса, с изключение на алтернативните платформи за търговия;
77.
„последваща инвестиция“ означава допълнителна инвестиция за рисково финансиране, направена в дружество след един или повече предишни инвестиционни кръгове за рисково финансиране;
78.
„заместващ капитал“ означава закупуване на съществуващи акции или дялове в дадено дружество от предишен инвеститор или акционер;
79.
„упълномощен субект“ означава Европейската инвестиционна банка, Европейския инвестиционен фонд, международна финансова институция, в която държава членка е акционер, или финансова институция, установена в държава членка и целяща постигането на публичен интерес под контрола на публичен орган, публичноправен орган или частноправен орган със задача за обществена услуга; упълномощеният субект може да бъде избиран или пряко определян в съответствие с разпоредбите на Директива 2004/18/ЕО относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (39) или всеки последващ законодателен акт, който заменя тази директива изцяло или частично;
80.
„иновационно предприятие“ означава предприятие:
а)
което може да докаже чрез оценка, извършена от външен експерт, че в обозримо бъдеще ще разработи продукти, услуги или процеси, които са нови или в съществена степен подобрени в сравнение с най-високите достижения в своя отрасъл и които са свързани с риск от технологичен или индустриален неуспех; или
б)
чиито разходи за научноизследователска и развойна дейност представляват поне 10 % от общите му оперативни разходи през поне една от трите години преди предоставянето на помощта или, в случаите на новосъздадени предприятия без финансова история, се определят въз основа на одит за текущия фискален период, заверен от външен одитор;
81.
„алтернативна платформа за търговия“ означава многостранна търговска система съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО, при която повечето допуснати до търговия финансови инструменти са емитирани от МСП;
82.
„заем“ означава споразумение, което задължава заемодателя да предостави на заемополучателя договорена сума пари за договорен срок, според което заемополучателят е длъжен да изплати обратно тази сума в договорения срок. То може да бъде под формата на заем или на друг инструмент за финансиране, включително лизинг, и се характеризира с това, че осигурява на заемодателя минимална доходност. Рефинансирането на съществуващите заеми не представлява допустим заем.
Определения за помощите за научноизследователска и развойна дейност и иновации
83.
„Организация за научни изследвания и разпространение на знания“ означава субект (например университети или научноизследователски институти, агенции за технологичен трансфер, иновационни посредници, ориентирани към изследователска дейност физически или виртуални организации за сътрудничество), независимо от неговия правен статут (дали е учреден съгласно публичното или частното право) или начин на финансиране, чиято основна цел е да извършва независими фундаментални научни изследвания, индустриални научни изследвания или експериментално развитие или да разпространява в широк мащаб резултатите от тези дейности посредством преподаване, публикации или трансфер на знания. Когато такъв субект упражнява също така стопански дейности, финансирането, разходите и приходите от тези стопански дейности трябва да се отчитат отделно. Предприятия, които са в състояние да упражняват ключово влияние върху такъв субект, в качеството си например на акционери или членове, може да не се ползват с правото на преференциален достъп до постигнатите от него резултати;
84.
„фундаментални научни изследвания“ означава експериментална или теоретична работа, предприета основно с цел придобиване на нови знания за причините за явленията или наблюдаемите факти без очаквано пряко търговско приложение или използване;
85.
„индустриални научни изследвания“ означава планирани научни изследвания или проучвания от изключително значение, предназначени за придобиването на нови знания и умения за разработване на нови продукти, процеси или услуги, или за постигане на съществени подобрения на съществуващи продукти, процеси или услуги. Те включват създаването на компоненти от сложни системи и могат да включват конструирането на прототипи в лабораторна среда или в среда със симулирани интерфейси на съществуващи системи, както и създаването на пилотни линии, когато това е необходимо за индустриалните научни изследвания, по-специално за валидиране на технологии с широко приложение;
86.
„експериментално развитие“ означава придобиване, съчетаване, оформяне и използване на съществуващи научни, технологични, търговски и други важни знания и умения с цел разработване на нови или усъвършенствани продукти, процеси или услуги. То може да включва също, например, дейности, които имат за цел концептуалното определение, планирането и документирането на нови продукти, процеси или услуги.
Експерименталното развитие може да включва разработване на прототипи, демонстрация, разработване на пилотни проекти, изпитване и валидиране на нови или усъвършенствани продукти, процеси и услуги в среда, която е представителна за оперативните условия в реалния живот, когато главната цел е по-нататъшното техническо подобряване на продукти, процеси или услуги, които не са в окончателния си вид. Това може да включва разработване на търговски използваеми прототипи или пилотни проекти, които са необходими за крайния търговски продукт и чието производство е твърде скъпо, за да бъдат използвани само за демонстрации и валидиране.
Експерименталното развитие не включва рутинни и периодични изменения, въвеждани в съществуващи продукти, производствени линии, производствени процеси, услуги или други операции в процес на изпълнение, дори ако тези изменения могат да представляват подобрения;
87.
„проучване на осъществимостта“ означава оценка и анализ на потенциала на даден проект, чиято цел е да улеснят процеса на вземане на решения, като се разкриват обективно и рационално неговите силни и слаби страни, възможности и заплахи и се определят необходимите ресурси за изпълнението му и в крайна сметка на перспективите му за успех;
88.
„разходи за персонал“ означава разходи за изследователи, технически персонал и друг помощен персонал, доколкото те са наети за съответния проект или съответната дейност;
89.
„сделка между несвързани лица“ означава, че условията на сделката между договарящите се страни не се различават от условията, които биха били договорени между независими предприятия, и не съдържат елемент на колюзия. Всяка сделка, която е резултат от открита, прозрачна и недискриминационна процедура, се разглежда като съответстваща на принципа на сделката между несвързани лица;
90.
„ефективно сътрудничество“ означава сътрудничество между най-малко две независими страни за обмен на знания или технологии или за постигане на обща цел, основана на разделението на труда, при което страните определят заедно обхвата на съвместния проект, допринасят за осъществяването му и споделят рисковете и резултатите от него. Една или няколко страни могат да поемат пълните разходи по проекта и по този начин да облекчат другите страни от финансовите му рискове. Извършването на научни изследвания, възложени по силата на договор, и предоставянето на изследователски услуги не се считат за форми на сътрудничество;
91.
„научноизследователска инфраструктура“ означава съоръжения, ресурси и свързани с тях услуги, използвани от научната общност за провеждане на научни изследвания в съответните области, и обхваща научно оборудване или набори от инструменти, ресурси, основани на знанието, като колекции, архиви или структурирана научна информация, помощни инфраструктури, основаващи се на информационни и телекомуникационни технологии от типа GRID, компютърна техника, софтуер и средства за комуникация, както и всички други средства с уникален характер, позволяващ провеждането на научни изследвания. Тези инфраструктури могат да бъдат съсредоточени в един обект или „разпръснати“ (организирана мрежа от ресурси) в съответствие с член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 723/2009 на Съвета от 25 юни 2009 г. относно правната рамка на Общността за консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (ERIC) (40);
92.
„иновационни клъстери“ означава структури или организирани групи от независими страни (като например иновационни стартиращи предприятия, малки, средни и големи предприятия, както и организации за научни изследвания и разпространение на знания, организации с нестопанска цел и други сходни икономически субекти), създадени с цел да стимулират иновационната дейност чрез популяризиране, съвместно използване на съоръжения и обмен на познания и опит, ефективен принос за трансфера на знания, изграждане на мрежи, разпространение на информация и сътрудничество между предприятията и други организации в клъстера;
93.
„висококвалифициран персонал“ означава персонал с висше образование и поне 5 години подходящ трудов стаж, който може да включва и обучение по докторски програми;
94.
„консултантски услуги в областта на иновациите“ означава консултиране, подпомагане и обучение в областта на трансфера на знания, придобиването, защитата и експлоатацията на нематериални активи, използването на стандарти и на правилата, които ги уреждат;
95.
„услуги в подкрепа на иновациите“ означава осигуряване на офис пространство, бази данни, библиотеки, пазарни проучвания, лаборатории, етикети за качество, изпитване и сертифициране с цел разработване на по-ефективни продукти, процеси или услуги;
96.
„иновация на организации“ означава внедряване на нов организационен метод в търговската практика на предприятието, организацията на работното място или външните отношения, с изключение на промените, които се основават на организационни методи, които вече се използват в предприятието, промени в управленската стратегия, сливания и придобивания, прекратяване на употребата на даден процес, обикновена подмяна или разширяване на капитала, промени, произтичащи единствено от изменение във факторните цени, персонализирано производство, адаптиране към местния пазар, редовни сезонни и други циклични промени и търговия с нови или съществено усъвършенствани продукти;
97.
„иновация на процеси“ означава внедряване на нов или усъвършенстван в значителна степен метод на производство или доставка (включително съществени промени в техниките, оборудването и/или софтуера), но не включва малки промени или подобрения, повишаване на капацитет за производство или обслужване, получено посредством добавяне на производствени или логистични системи, които са много сходни с вече използваните, прекратяване на използването на даден процес, обикновена замяна или разширяване на капитала, промени, предизвикани единствено от изменението на цените на производствените фактори, персонализирано производство, адаптиране към местния пазар, редовни сезонни и други циклични промени и търговия с нови или съществено усъвършенствани продукти;
98.
„командироване“ означава временно наемане на персонал от бенефициера, като този персонал има право да се върне при предишния си работодател.
Определения за помощите за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания
99.
„Работещ в силно неравностойно положение“ означава лице, което:
а)
не е било на редовна платена работа от поне 24 месеца; или
б)
не е било на редовна платена работа от поне 12 месеца и принадлежи към една от категориите в букви б)-ж), посочени в определението на „работещ в неравностойно положение“;
100.
„защитени работни места“ означава трудова заетост в предприятие, в което поне 30 % от заетите са работещи с увреждания.
Определения за помощите за опазване на околната среда
101.
„Опазване на околната среда“ означава всяко действие, което има за цел да се възстановят или предотвратят щетите върху физическата среда или природните ресурси, причинени от собствените дейности на бенефициера, да се намали рискът от подобни щети или да се осигури по-ефикасно използване на природните ресурси, включително мерки за спестяване на енергия и използване на възобновяеми енергийни източници;
102.
„стандарт на Съюза“ означава:
а)
задължителен стандарт на Съюза, определящ равнището на опазване на околната среда, което трябва да бъде постигнато от отделните предприятия; или
б)
задължението съгласно Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (41) да се използват най-добрите налични техники (НДНТ) и да се гарантира, че нивата на емисиите на замърсителите не са по-високи отколкото биха били, когато се прилагат НДНТ. В случаите, в които равнищата на емисиите, свързани с използване на НДНТ, са определени в актове за изпълнение, които са приети в съответствие с Директива 2010/75/ЕС, тези равнища ще бъдат приложими за целите на настоящия регламент; когато тези равнища са изразени като обхват, ще се прилага лимитът, постигнат за първи път с НДНТ;
103.
„енергийна ефективност“ означава количеството спестена енергия, определено чрез измерване и/или оценка на потреблението преди и след прилагането на мярка за повишаване на енергийната ефективност, като същевременно се осигурява нормализиране на външните условия, които оказват въздействие върху потреблението на енергия;
104.
„проект за енергийна ефективност“ означава инвестиционен проект, който повишава енергийната ефективност на дадена сграда;
105.
„фонд за енергийна ефективност (ФЕЕ)“ означава дружество със специална инвестиционна цел, създадено с цел инвестиране в проекти за енергийна ефективност, предназначени за подобряване на енергийната ефективност на сградите, както в жилищния сектор, така и извън него. ФЕЕ се управляват от управители на фонд за енергийната ефективност;
106.
„управител на фонд за енергийната ефективност“ означава професионално управленско дружество с правосубектност, което избира и инвестира в допустими проекти за енергийна ефективност;
107.
„високоефективно комбинирано производство на енергия“ означава комбинирано производство на енергия, което отговаря на определението за високоефективно комбинирано производство на енергия съгласно член 2, точка 34 от Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (42);
108.
„комбинирано производство (когенерация)“ или комбинирано производство на електрическа и топлинна енергия означава едновременното производство в един процес на термична енергия и на електрическа и/или механична енергия;
109.
„енергия от възобновяеми енергийни източници“ означава енергия, произведена от съоръжения, които използват единствено възобновяеми енергийни източници, както и съответния дял, измерен в топлинна стойност, на енергията, произведена от възобновяеми енергийни източници в хибридни съоръжения, които използват и традиционни енергийни източници. Тя включва електроенергия от възобновяеми източници, използвана за зареждане на системите за съхранение, но не включва електроенергия, произведена като резултат от използване на тези системи;
110.
„възобновяеми енергийни източници“ означава следните възобновяеми неизкопаеми енергийни източници: вятърна, слънчева, аеротермална, геотермална, хидротермална и океанска енергия, водноелектрическа енергия, биомаса, сметищен газ, газ от пречиствателни инсталации за отпадни води и биогазове;
111.
„биогориво“ означава произведени от биомаса течни или газообразни горива, използвани за транспортни цели;
112.
„устойчиво биогориво“ означава биогориво, което изпълнява критериите за устойчивост, посочени в член 17 от Директива 2009/28/ЕО;
113.
„биогориво, произведено от хранителни култури“ означава биогориво, произведено от зърнени култури и други култури, богати на скорбяла, захар и маслодайни култури, съгласно определението в Предложението на Комисията за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (43);
114.
„нова и иновационна технология“ означава нова и недоказана технология в сравнение с последните постижения в индустрията, която крие риск от технологичен или промишлен неуспех и която не представлява оптимизиране или надграждане на съществуваща технология;
115.
„задължения за балансиране“ означава задължение във връзка с дисбаланси (отклонения между производството, потреблението и пазарните транзакции) на даден участник на пазара или на неговия избран представител, наричан „страната, отговорна за баланса“, в рамките на определен период от време, наричан „период за отстраняване на дисбаланс“;
116.
„стандартни отговорности за балансиране“ означава недискриминационни отговорности за балансиране между технологиите, които не освобождават производителите от тези отговорности;
117.
„биомаса“ означава биоразградима част на продукти, отпадъци и остатъци от земеделието (включително растителни и животински вещества), горското стопанство и свързаните с тях отрасли, включително риболов и аквакултури, както и биогазове и биоразградимата част на промишлени и битови отпадъци;
118.
„общо средни разходи за производство на енергия“ означава изчисление на разходите за производство на електроенергия в точката на свързване до мястото за натоварване или електроенергийната мрежа. В тях се включват началният капитал, процентът на отстъпка, както и разходите за непрекъсната експлоатация, гориво и поддръжка;
119.
„екологичен данък“ означава данък със специална данъчна основа, която има ясно неблагоприятно въздействие върху околната среда, или с който се облагат определени дейности, стоки или услуги, така че разходите за опазване на околната среда да бъдат включени в тяхната цена и/или производителите и потребителите да се насочат към дейности, които опазват по-добре околната среда;
120.
„минимално данъчно равнище в Съюза“ означава минималното равнище на данъчно облагане, предвидено в законодателството на Съюза; за енергийните продукти и електроенергията то означава минималното равнище на данъчно облагане, предвидено в приложение I към Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (44);
121.
„замърсена зона“ означава обект, където има потвърдено причинено от човека наличие на опасни вещества в степен, в която те излагат човешкото здраве или околната среда на значителен риск, като се имат предвид настоящото и съгласуваното бъдещо използване на земята;
122.
„принцип замърсителят плаща“ или „ПЗП“ означава, че разходите за мерки за отстраняване на замърсяването трябва да бъдат поети от неговия причинител;
123.
„замърсяване“ означава вреда, причинена от замърсителя чрез прякото или непряко увреждане на околната среда или чрез създаването на условия, които водят до такова увреждане на физическата заобикаляща среда или на природните ресурси;
124.
„енергийноефективно районно отопление и охлаждане“ означава районна отоплителна и охладителна система, която отговаря на определението за ефективна районна отоплителна и охладителна система в член 2, точки 41 и 42 от Директива 2012/27/ЕС. Това определение включва производствените централи за отопление и охлаждане и мрежата (включително свързаните с нея съоръжения), които са необходими за разпределението на отоплението или охлаждането от производствените агрегати до помещенията на клиента;
125.
„замърсител“ означава лице, което пряко или непряко уврежда околната среда или което създава условия, водещи до такова увреждане;
126.
„повторна употреба“ означава всяка дейност, посредством която продуктите или компонентите, които не са отпадъци, се използват отново за същата цел, за която са били предназначени;
127.
„подготовка за повторна употреба“ означава дейности по оползотворяване, представляващи проверка, почистване или поправка, посредством които продуктите или компонентите на продукти, които са станали отпадък, се подготвят, за да могат да бъдат използвани повторно без каквато и да е друга предварителна обработка;
128.
„рециклиране“ означава всяка дейност по оползотворяване, посредством която отпадъчните материали се преработват в продукти, материали или вещества за първоначалната им цел или за други цели. То включва преработването на органични материали, но не включва оползотворяване на енергия и преработване в материали, които ще се използват като горива или за насипни дейности;
129.
„най-съвременни технологии“ означава процес, при който повторната употреба на отпадъчен продукт за производство на краен продукт е икономически доходна обичайна практика. Когато е целесъобразно, понятието за „най-съвременни технологии“ трябва да се разглежда от технологична гледна точка и от гледна точка на вътрешния пазар на Съюза;
130.
„енергийна инфраструктура“ означава всякакво материално оборудване или съоръжения, които са разположени в Съюза или свързват Съюза с една или повече трети държави и които попадат в една от следните категории:
а)
относно електроенергията:
i)
инфраструктура за пренос съгласно определението в член 2, точка 3 от Директива 2009/72/ЕО от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (45);
ii)
инфраструктура за разпределение съгласно определението в член 2, точка 5 от Директива 2009/72/ЕО;
iii)
хранилища за електроенергия, които се определят като съоръжения, използвани за натрупване на електроенергия за постоянно или временно в надземна или подземна инфраструктура или геоложки обекти, при условие че те са директно свързани към електропроводи за високо налягане, проектирани за напрежение 110 kV или по-високо;
iv)
всякакво оборудване или инсталация, които са от основно значение за безопасната, сигурна и ефективна работа на системите, определени в букви i)-iii), включително системите за защита, следене и контрол за всички напрежения и подстанции; и
v)
интелигентни мрежи, определени като всякакво оборудване, линии, кабели или инсталации, както на равнище пренос, така и на равнище ниско и средно напрежение, чиято цел е двупосочна цифрова комуникация, реалновременна или близка до реалновременната, интерактивно и интелигентно следене и управление на производството, преноса, разпределението и потреблението на електроенергия в рамките на дадена електроенергийна мрежа с оглед на разработването на мрежа, ефективно интегрираща поведението и действията на всички свързани с нея потребители - производители, потребители и тези, които са едновременно производители и потребители, за да се гарантира икономически ефективна и устойчива електроенергийна система с ниски загуби и високо качество и сигурност на електроснабдяването и безопасността;
б)
относно газа:
i)
преносни и разпределителни газопроводи за транспортиране на природен газ и биогаз, които са част от мрежа, с изключение на газопроводите с високо налягане, използвани за разпределение на природен газ в предходна част от мрежата;
ii)
подземни хранилища, свързани с посочените газопроводи за високо налягане, посочени в буква i);
iii)
съоръжения за приемане, съхраняване и регазификация или понижаване на налягането на втечнен природен газ (ВПГ) или сгъстен природен газ (СПГ); и
iv)
всякакво оборудване или инсталации, които са от основно значение за безопасната, сигурна и ефективна работа на системата или за осигуряване на възможност за двупосочен капацитет, включително компресорни станции;
в)
относно нефта:
i)
нефтопроводи, използвани за транспортиране на суров нефт;
ii)
помпени станции и нефтохранилища, необходими за експлоатацията на нефтопроводи за суров нефт; и
iii)
всички съоръжения или инсталации, които са от основно значение за правилната, сигурна и ефективна работа на системата, включително системите за защита, следене и контрол, и съоръженията за реверсивно подаване;
г)
относно CO2: мрежа от тръбопроводи, включително свързаните с нея компресорни станции, за преноса на CO2 към местата за съхранение, с цел инжектиране на CO2 в подходящи подземни геоложки формации за постоянно съхранение;
131.
„законодателството за вътрешния пазар на електроенергия“ включва Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия, Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ (46), Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (47), Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия (48) и Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи (49) за природен газ или всякакво последващо законодателство, заместващо напълно или отчасти тези актове.
Определения за социалните помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони
132.
„Място на обичайно пребиваване“ означава място, където едно лице живее в продължение на не по-малко от 185 дни за всяка календарна година поради лични и професионални връзки. Когато професионалните връзки на едно лице са на различно място от личните му връзки и то живее в две или повече държави членки, за място на обичайно пребиваване се счита мястото на личните му връзки, при условие че лицето се връща редовно на това място. Когато лицето живее в държава членка, за да извършва задача с определен срок, за негово място на обичайно пребиваване продължава да се счита мястото на личните му връзки, независимо дали то се завръща там в хода на тази дейност. Посещението на университет или училище в друга държава членка не представлява прехвърляне на мястото на обичайно пребиваване. Алтернативно, „място на обичайно пребиваване“ се тълкува съгласно националното право на държавите членки.
Определения за помощите за широколентови структури
133.
„Основен широколентов достъп“, „основни широколентови мрежи“ означава мрежи с основни функционални изисквания, които се основават на технологични платформи, например асиметрични цифрови абонатни линии (до мрежи ADSL2+), кабелни мрежи от предишно поколение (например DOCSIS 2.0), мобилни мрежи от трето поколение (UMTS) и сателитни системи;
134.
„гражданско строителство, свързано с широколентов достъп“ означава гражданско строителство, което е необходимо за разгръщането на широколентова мрежа, например прокарване на път с цел поставяне на (широколентови) проводи;
135.
„проводи“ означава подземни тръби или канали, които се използват за полагане на (оптични, медни или коаксиални) кабели на мрежа за широколентов достъп;
136.
„физически необвързан достъп“ означава достъп до връзката с линията на крайния потребител и позволява на системите на конкурентите за пренос да предават пряко по тази връзка;
137.
„пасивна широколентова инфраструктура“ означава широколентова мрежа без никакъв активен компонент. Тя обикновено се състои от строителна инфраструктура, проводи и резервни оптични нишки и улични кутии;
138.
„мрежи за достъп от следващо поколение (ДСП)“ означава модерни мрежи, които имат поне следните характеристики: а) доставят на абоната надеждни услуги с много висока скорост чрез оптически пренос (backhaul) (или еквивалентна технология), достатъчно близо до помещенията на ползвателя, за да се гарантира действителното доставяне на много висока скорост; б) поддържат разнообразни модерни цифрови услуги, включително конвергентни услуги, изцяло основани на IP, и в) предлагат значително по-високи скорости на качване (в сравнение с класическите широколентови мрежи). На сегашния етап на развитие на пазара и технологиите мрежите за ДСП са: а) оптични кабелни мрежи за достъп (FTTх), б) модерни актуализирани кабелни мрежи и в) някои модерни безжични мрежи за достъп, способни да доставят надеждни високоскоростни връзки на абоната;
139.
„достъп на едро“ означава достъп, който дава възможност на оператора да използва съоръженията на друг оператор. Възможно най-широкият достъп, който се предоставя по съответната мрежа, включва, на основата на настоящите технологични развития, поне следните продукти за достъп: за мрежите FTTH/FTTB: достъп до проводи, достъп до резервни оптични нишки, необвързан достъп до абонатната линия и битстрийм достъп; за кабелни мрежи: достъп до проводи и битстрийм достъп; за FTTC мрежи: достъп до проводи, необвързан достъп до абонатната подлиния и битстрийм достъп; за пасивна мрежова инфраструктура: достъп до проводи, достъп до резервни оптични нишки и/или необвързан достъп до абонатната линия; за широколентови мрежи, основани на ADSL: необвързан достъп до абонатната линия, битстрийм достъп; за мобилни или безжични мрежи: битстрийм, споделяне на физически антенни мачти и достъп до мрежите за пренос (backhaul); за сателитни платформи: битстрийм достъп.
Определения за помощите за опазване на културата и културното наследство
140.
„Трудни аудио-визуални произведения“ означава произведения, определени като такива от държавите членки въз основа на предварително установени критерии при създаването на схеми или отпускането на помощи. Такива произведения могат да бъдат филми, чиято единствена оригинална версия е на официален език на държава членка с ограничена територия, население или езикова област, късометражни филми, премиерните и вторите филми на режисьорите, документалните филми или произведения с малки бюджети или други произведения с трудна търговска реализация;
141.
„списък на Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР/КПР)“ означава всички държави и територии, които отговарят на условията за получаване на официална помощ за развитие и които са включени в списъка, изготвен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие;
142.
„разумна печалба“ се определя по отношение на обичайната печалба за съответния сектор. При всички случаи норма на възвръщаемост на капитала, която не надхвърля съответния суапов процент плюс премия от 100 базисни пункта, се счита за разумна.
Определения за помощите за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих
143.
„Професионален спорт“ означава практикуването на спорт като платена професионална дейност или платена услуга, независимо от това дали е сключен официален трудов договор между професионалния спортист и съответната спортна организация, и когато възнаграждението надхвърля разходите за участие и представлява значителна част от дохода на атлета. За целите на настоящия регламент разходите за път и настаняване при участие в спортни събития не се считат за възнаграждение.
Член 3
Условия за освобождаване
Схемите за помощ, индивидуалните помощи, предоставени по схеми за помощ, и помощите ad hoc са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграфи 2 и 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че отговарят на всички условия, определени в глава I от настоящия регламент, както и на специалните условия за съответната категория помощи, посочени в глава III от настоящия регламент.
Член 4
Прагове за уведомяване
1. Настоящият регламент не се прилага за помощи, надхвърлящи следните прагове:
а)
за регионални инвестиционни помощи: коригирания размер на помощта, изчислен по механизма, определен в член 2, точка 20, за инвестиция с допустими разходи от 100 млн. евро;
б)
за регионални помощи за градско развитие: 20 млн. евро съгласно разпоредбите в член 16, параграф 3;
в)
за инвестиционни помощи за МСП: 7,5 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
г)
за помощи за консултантски услуги в полза на МСП: 2 млн. евро за предприятие за проект;
д)
за помощи за участие на МСП в панаири: 2 млн. евро за предприятие за година;
е)
за помощи за МСП за разходи за сътрудничество, извършени при участието в проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“: 2 млн. евро за предприятие за проект;
ж)
за помощи за рисково финансиране: 15 млн. евро за предприятие, което отговаря на условията за получаване на помощ съгласно разпоредбите на член 21, параграф 9;
з)
за помощи за стартиращи предприятия: размера според предвиденото за предприятие в член 22, параграфи 3, 4 и 5;
и)
за помощи за научноизследователска и развойна дейност:
i)
ако проектът е предимно за фундаментални научни изследвания: 40 млн. евро за предприятие за проект; такъв е случаят, когато повече от половината от допустимите разходи за проекта са направени във връзка с дейности, попадащи в категорията на фундаменталните научни изследвания;
ii)
ако проектът е предимно за индустриални научни изследвания: 20 млн. евро за предприятие за проект; такъв е случаят, когато повече от половината от допустимите разходи за проекта са направени във връзка с дейности, попадащи в категорията на индустриалните научни изследвания или заедно в категориите на индустриалните и фундаменталните научни изследвания;
iii)
ако проектът е предимно за експериментално развитие: 15 млн. евро за предприятие за проект; такъв е случаят, когато повече от половината от допустимите разходи за проекта са направени във връзка с дейности, попадащи в категорията на експерименталното развитие;
iv)
за проектите EUREKA или проектите, които се изпълняват от съвместно предприятие, създадено съгласно член 185 или член 187 от Договора, размерът, установен в подточки i), ii) и iii), се удвоява;
v)
ако помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност са предоставени под формата на възстановяеми аванси, които при липса на общоприета методология за изчисляване на техния брутен еквивалент на безвъзмездна помощ са изразени като процент от допустимите разходи и мярката предвижда, че при успех на проекта, който се определя въз основа на реалистична и предпазлива хипотеза, авансовите плащания ще бъдат върнати с лихвен процент, равен поне на сконтовия процент, приложим към момента на предоставяне на помощта, размерът, посочен в подточки i)-iv), се увеличава с 50 %;
vi)
помощи за проучвания на осъществимостта на научноизследователски дейности: 7,5 млн. евро за проучване;
й)
за инвестиционни помощи за научноизследователски инфраструктури: 20 млн. евро за инфраструктура;
к)
за помощи за иновационни клъстери: 7,5 млн. евро за клъстер;
л)
за помощи за иновации за МСП: 5 млн. евро за предприятие за проект;
м)
за помощи за иновации на процеси и организации: 7,5 млн. евро за предприятие за проект;
н)
за помощи за обучение: 2 млн. евро за проект за обучение;
о)
за помощи за наемане на работещи в неравностойно положение: 5 млн. евро за предприятие за година;
п)
за помощи за наемане на работещи с увреждания под формата на субсидии за заплати: 10 млн. евро за предприятие за година;
р)
за помощи за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания: 10 млн. евро за предприятие за година;
с)
за помощи за компенсиране на разходите за оказване на помощ на работещи в неравностойно положение: 5 млн. евро за предприятие за година;
т)
за инвестиционни помощи за опазване на околната среда, с изключение на инвестиционните помощи за саниране на замърсени обекти и помощите за разпределителна мрежа, която е част от енергийноефективната районна отоплителна и охладителна система: 15 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
у)
за инвестиционни помощи за проекти за енергийна ефективност: 10 млн. евро съгласно разпоредбите на член 39, параграф 5;
ф)
за инвестиционни помощи за саниране на замърсени обекти: 20 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
х)
за оперативни помощи за производството на електроенергия от възобновяеми източници и оперативни помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници в маломащабни съоръжения: 15 млн. евро за предприятие за проект. Когато помощите са предоставени на основата на конкурентна тръжна процедура съгласно член 42: 150 млн. евро за година, като се взема предвид комбинираният бюджет на всички схеми, попадащи в приложното поле на член 42;
ц)
за инвестиционни помощи за разпределителна мрежа за районно отопление и охлаждане: 20 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
ч)
за инвестиционни помощи за енергийна инфраструктура: 50 млн. евро за предприятие за инвестиционен проект;
ш)
за помощи за широколентови инфраструктури: 70 млн. евро общи разходи за проект;
щ)
за инвестиционни помощи за опазване на културата и културното наследство: 100 млн. евро за проект; за оперативни помощи за опазване на културата и културното наследство: 50 млн. евро за предприятие за година;
аа)
за схеми за помощ за аудио-визуални произведения: 50 млн. евро за схема годишно;
бб)
за инвестиционни помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури: 15 млн. евро или общите разходи, надхвърлящи 50 млн. евро за проект; за оперативни помощи за спортни инфраструктури: 2 млн. евро за инфраструктура за година; и
вв)
за инвестиционни помощи за местни инфраструктури: 10 млн. евро или общите разходи, надхвърлящи 20 млн. евро за същата инфраструктура.
2. Праговете, определени или посочени в параграф 1, не могат да бъдат заобикаляни чрез изкуствено разделяне на схеми или проекти за помощ.
Член 5
Прозрачност на помощта
1. Настоящият регламент се прилага само за помощи, за които е възможно да се предварително изчисли с точност техният брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, без да е необходимо да се прави оценка на риска („прозрачни помощи“).
2. Следните категории помощи се считат за прозрачни:
а)
помощи под формата на безвъзмездни средства и лихвени субсидии;
б)
помощи под формата на заеми, когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на референтния процент към момента на предоставяне на безвъзмездните средства;
в)
помощи под формата на гаранции:
i)
когато брутният еквивалент на безвъзмездна помощ е изчислен въз основа на годишните минимални премии, посочени в известие на Комисията; или
ii)
когато преди мярката да бъде въведена в действие, методологията за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на гаранцията е одобрена въз основа на Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (50) или въз основа на последващо известие, след като Комисията е получила уведомление за тази методология в съответствие с регламент, приет от Комисията в областта на държавните помощи и приложим към въпросния момент, и в одобрената методология изрично се обръща внимание на вида на гаранцията и сделката, за която е издадена, в контекста на прилагането на настоящия регламент;
г)
помощи под формата на данъчни предимства, когато по мярката е предвиден таван, с който се гарантира, че приложимият праг няма да бъде надхвърлен;
д)
регионални помощи за градско развитие, ако са изпълнени условията в член 16;
е)
помощи под формата на мерки за рисково финансиране, ако са изпълнени условията в член 21;
ж)
помощи за стартиращи предприятия, ако са изпълнени условията в член 22;
з)
помощи за проекти за енергийна ефективност, ако са изпълнени условията в член 39;
и)
помощи под формата на премии в допълнение към пазарната цена, ако са изпълнени условията в член 42;
й)
помощи под формата на възстановяеми аванси, ако общият номинален размер на възстановяемия аванс не надхвърля приложимите прагове съгласно настоящия регламент или ако след като Комисията е била уведомена за методологията за изчисляване на брутния еквивалент на безвъзмездна помощ на възстановимия аванс, тя е одобрила тази методология преди изпълнението на мярката.
Член 6
Стимулиращ ефект
1. Настоящият регламент се прилага само за помощи, които имат стимулиращ ефект.
2. Приема се, че помощта има стимулиращ ефект, ако бенефициерът е подал писмено заявление за помощ до съответната държава членка преди работата по проекта или дейността да е започнала. Заявлението за помощ съдържа поне следната информация:
а)
наименование и големина на предприятието,
б)
описание на проекта, включително неговата начална и крайна дата,
в)
местонахождение на проекта,
г)
списък с разходите по проекта,
д)
вид на помощта (безвъзмездни средства, заем, гаранция, възстановяем аванс, вливане на капитал и т.н.) и размер на публичното финансиране, необходимо за проекта.
3. Приема се, че помощите ad hoc за големи предприятия имат стимулиращ ефект, когато освен че се гарантира, че е изпълнено условието, определено в параграф 2, преди да предостави съответната помощ държавата членка се е уверила, че от подготвената от бенефициера документация се вижда, че помощта ще доведе до едно или повече от следните положения:
а)
в случай на регионални инвестиционни помощи: осъществен е проект, който без помощта не би бил осъществен в съответния регион или не би бил достатъчно рентабилен за бенефициера в съответния регион;
б)
във всички други случаи, в които е налице:
-
съществено нарастване на обхвата на проекта или дейността в резултат на помощта; или
-
съществено увеличение на общата сума, изразходвана от бенефициера за проекта или дейността в резултат на помощта; или
-
съществено нарастване на скоростта на изпълнение на съответния проект или съответната дейност.
4. Чрез дерогация от параграфи 2 и 3 се приема, че мерките под формата на данъчни предимства имат стимулиращ ефект, ако са изпълнени следните условия:
а)
мярката предвижда право на помощ в съответствие с обективни критерии и без допълнителна преценка по собствено усмотрение от страна на държавата членка; и
б)
мярката е приета и е била в сила преди започване на работите по подпомагания проект или подпомаганата дейност, освен в случай на последващи фискални схеми, когато дейността вече е била включена в предходните схеми под формата на данъчни предимства.
5. Чрез дерогация от параграфи 2, 3 и 4 се приема, че за следните категории помощи не се изисква стимулиращ ефект или се допуска, че те притежават такъв:
а)
регионални оперативни помощ, ако са изпълнени условията в член 15;
б)
помощи за достъп на МСП до финансиране, ако са изпълнени съответните условия в членове 21 и 22;
в)
помощи за наемане на работещи в неравностойно положение под формата на субсидии за заплати и помощи за наемане на работещи с увреждания под формата на субсидии за заплати, ако са изпълнени условията в членове 32 и 33;
г)
помощи за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания, ако са изпълнени условията в член 34;
д)
помощи под формата на намаления на данъците за околната среда по смисъла на Директива 2003/96/ЕО, ако са изпълнени условията в член 44 от настоящия регламент;
е)
помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия, ако са изпълнени условията в член 50;
ж)
социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони, ако са изпълнени условията в член 51;
з)
помощи за култура и опазване на културното наследство, ако са изпълнени условията в член 53.
Член 7
Интензитет на помощта и допустими разходи
1. За да се изчислят интензитетът на помощта и допустимите разходи, всички използвани данни се събират преди приспадането на данъци и други такси. Допустимите разходи се подкрепят с документни доказателства, които са ясни, конкретни и актуални.
2. Когато помощите не се предоставят под формата на безвъзмездни средства, а под друга форма, размерът на помощта е брутният еквивалент на безвъзмездна помощ на помощта.
3. Помощите, които се предоставят на няколко части, се сконтират към техния размер към момента на предоставяне. Допустимите разходи се сконтират до тяхната стойност към момента на предоставяне на помощта. Лихвеният процент, който се използва за сконтиране, е сконтовият процент, приложим към момента на предоставяне на помощта.
4. Когато помощите се предоставят чрез данъчни предимства, сконтирането на отделните траншове помощ се извършва въз основа на сконтовите проценти, приложими към отделните дати, на които влиза в сила данъчното предимство.
5. Когато помощите се предоставят под формата на възстановяеми аванси, които, при липсата на общоприета методология за изчисляване на техния брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, са изразени като процент от допустимите разходи, и мярката предвижда, че при успешен резултат от проекта, за който се съди въз основа на реалистична и предпазлива хипотеза, авансовите плащания ще бъдат изплатени с лихвен процент, равен поне на сконтовия процент, приложим към момента на предоставяне на помощта, максималните интензитети на помощта, посочени в глава III, могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта.
6. В случаите, в които регионалните помощи се предоставят под формата на възстановяеми аванси, максималните интензитети на помощта, определени в картата на регионалните помощи, която е в сила към момента на предоставяне на помощта, не могат да бъдат увеличени.
Член 8
Натрупване
1. За да се установи дали са спазени праговете за уведомяване в член 4 и максималните интензитети на помощта, определени в глава III, се вземе предвид общият размер на държавната помощ за подпомаганата дейност или подпомагания проект или предприятие.
2. Когато финансиране от Съюза, управлявано централно от институциите, агенциите, съвместни предприятия или други органи на Съюза, което не е пряко или косвено под контрола на държавата членка, е съчетано с държавна помощ, само тази държавна помощ се взема предвид с цел да се установи дали са спазени праговете за уведомяване и максималните интензитети на помощта или максималните размери на помощта, при условие че общият размер на публично финансиране, предоставено във връзка със същите допустими разходи, не надхвърля най-благоприятния процент на финансиране, установен в приложимите правила на законодателството на Съюза.
3. Помощите с установими допустими разходи, които са освободени от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия регламент, могат да се натрупват със:
а)
всякаква друга държавна помощ, доколкото тези мерки засягат различни установими допустими разходи;
б)
всякаква друга държавна помощ във връзка със същите допустими разходи, които се припокриват частично или напълно, само ако това натрупване не води до надхвърляне на най-високия интензитет на помощта или най-високия размер на помощта, приложими за тази помощ по силата на настоящия регламент.
4. Помощите без установими допустими разходи, които са освободени от задължението за уведомяване съгласно членове 21, 22 и 23 от настоящия регламент, могат да се натрупват с всякаква друга държавна помощ с установими допустими разходи. Помощите без установими допустими разходи могат да се натрупват с всякаква друга държавна помощ без установими допустими разходи до най-високия съответен праг за цялото финансиране, определен в конкретните условия за всеки отделен случай по силата на настоящия или друг регламент за групово освобождаване или с прието от Комисията решение.
5. Държавните помощи, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, не могат да се натрупват с помощ de minimis по отношение на същите допустими разходи, ако това натрупване би довело до интензитет на помощта, надхвърлящ праговете, установени в глава III от настоящия регламент.
6. Чрез дерогация от параграф 3, буква б), в съответствие с предвиденото в членове 33 и 34 помощите за работещи с увреждания могат да бъдат натрупвани с други помощи, които са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, във връзка със същите допустими разходи, като бъде надхвърлен най-високият приложим праг, предвиден в настоящия регламент, ако това натрупване не води до интензитет на помощта, който надхвърля 100 % от съответните разходи през всеки период, за който са наети съответните работещи.
Член 9
Публикуване и информация
1. Съответната държава членка осигурява публикуването на подробен уебсайт за държавна помощ на национално или регионално равнище на:
а)
обобщената информация, посочена в член 11, в стандартизирания формат, определен в приложение II, или връзка, която предоставя достъп до нея;
б)
пълния текст на всяка мярка за помощ съгласно предвиденото в член 11 или връзка, която предоставя достъп до пълния текст;
в)
информацията, посочена в приложение III, относно всяка предоставена индивидуална помощ, надхвърляща 500 000 EUR.
Що се отнася до помощта, предоставена в полза на проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, информацията, посочена в настоящия параграф, се помества на уебсайта на държавата членка, в която е разположен съответният управителен орган, съгласно определението в член 21 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета. Като алтернативен вариант участващите държави членки могат също да решат, че всяка от тях следва да предоставя информацията относно мерките за помощ на тяхната територия на съответните уебстраници.
2. За схемите под формата на данъчни предимства и схемите по членове 16 и 21 (51) условията, посочени в параграф 1, буква в) от настоящия член, се считат за изпълнени, ако държавите членки публикуват необходимата информация за размера на индивидуалните помощи в следния обхват (в млн. евро):
0,5-1;
1-2;
2-5;
5-10;
10-30; и
30 и повече.
3. За схеми по член 51 от настоящия регламент задълженията за публикуване, посочени в настоящия регламент, не се прилагат за крайните потребители.
4. Информацията, посочена в параграф 1, буква в) от настоящия член, е организирана и достъпна по стандартизиран начин, описан в приложение III, и дава възможност за ефективно търсене и изтегляне. Информацията, посочена в параграф 1, се публикува до 6 месеца от датата на предоставяне на помощта или, за помощи под формата на данъчни предимства, до 1 година от датата, на която трябва да се подаде данъчната декларация, и е достъпна най-малко 10 години от датата, на която е предоставена помощта.
5. Комисията публикува на своя уебсайт:
а)
връзките към уебсайтовете за държавни помощи, посочени в параграф 1 от настоящия член;
б)
обобщената информация, посочена в член 11.
6. Държавите членки осигуряват съответствие с разпоредбите на настоящия член най-късно две години след влизане в сила на настоящия регламент.
ГЛАВА II
КОНТРОЛ
Член 10
Отмяна на груповото освобождаване
Когато държава членка предоставя помощ, която предполагаемо е освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, без да са изпълнени условията в глави I, II и III, след като предостави на съответната държава членка възможността да изложи своите аргументи, Комисията може да приеме решение, съгласно което в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора тя трябва да бъде уведомена за всички или за някои бъдещи мерки за помощ, приети от съответната държава членка, които иначе биха изпълнили изискванията на настоящия регламент. Мерките, които подлежат на задължение за уведомяване, могат да бъдат ограничени до мерките, по които се предоставят определени видове помощи или които са в полза на определени бенефициери, или до мерки за помощ, приети от някои органи на съответната държава членка.
Член 11
Докладване
Държавите членки или съответно за помощи, предоставени в полза на проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, държавата членка, в която е разположен управителният орган съгласно определението в член 21 от Регламент (ЕС) № 1299/2013, предоставят на Комисията:
а)
чрез електронната система на Комисията за уведомяване обобщената информация за всяка мярка за помощ, освободена от задължението за уведомяване съгласно настоящия регламент, в стандартизирания формат, посочен в приложение II, заедно с връзка за достъп до пълния текст на мярката за помощ, включително и до нейните изменения, в срок от 20 работни дни след влизането ѝ в сила;
б)
годишен доклад съгласно разпоредбите в Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (52), както е изменен, в електронен формат, относно прилагането на настоящия регламент. В този доклад се съдържа информацията, посочена в регламента за изпълнение, за всяка пълна година или за всяка част от годината, през която се прилага настоящият регламент.
Член 12
Контрол
За да може Комисията да контролира помощите, освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия регламент, държавите членки или, за помощи, предоставени в полза на проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, държавата членка, в която е разположен управителният орган, пазят подробна документация, съдържаща информацията и придружаващата документация, които са необходими, за да се установи спазването на всички условия, определени в настоящия регламент. Тази информация се съхранява за период от 10 години от датата на предоставяне на помощта ad hoc или от датата на предоставяне на последната помощ по схемата. Съответната държава членка предоставя на Комисията в срок от 20 работни дни или по-дълъг срок, който може да е определен в искането, цялата информация и придружаваща документация, която Комисията счита за необходима за целите на контрола на прилагането на настоящия регламент.
ГЛАВА III
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА РАЗЛИЧНИТЕ КАТЕГОРИИ ПОМОЩИ
РАЗДЕЛ 1
Регионални помощи
Подраздел А
Регионални инвестиционни и оперативни помощи
Член 13
Обхват на регионалните помощи
Настоящият раздел не се прилага за:
а)
помощи, които облагодетелстват дейности в стоманодобива, въгледобива, корабостроенето, производството на синтетични влакна, транспорта, както и свързаната с него инфраструктура, производството и дистрибуцията на електроенергия и енергийните инфраструктури;
б)
регионални помощи под формата на схеми, предназначени за ограничен брой конкретни стопански сектори; схеми, предназначени за туристически дейности, широколентови инфраструктури или преработка и продажба на селскостопански продукти, не се считат за предназначени за конкретни стопански сектори;
в)
регионални помощи под формата на схеми, които компенсират разходите за транспорт на стоки, произведени в най-отдалечените региони или в слабонаселените региони, и които са предоставени в полза на:
i)
дейности, свързани с производството, преработката и продажбата на продуктите, изброени в приложение I към Договора; или
ii)
дейности, класифицирани в Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 и за изменение на Регламент (ЕИО) № 3037/90 на Съвета, както и на някои ЕО регламенти относно специфичните статистически области (53), като селско, горско и рибно стопанство съгласно раздел А от статистическата класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2, добивна промишленост съгласно раздел Б от NACE Rev. 2 и производство и разпределение на електроенергия, газ, пара и климатизация съгласно раздел Г на NACE Rev. 2; или
iii)
превоз на стоки по тръбопроводи;
г)
индивидуални регионални инвестиционни помощи за бенефициери, които са закрили същата или подобна дейност в Европейското икономическо пространство през двете години, предхождащи заявлението му за регионална инвестиционна помощ, или които към момента на подаване на заявлението за помощ имат конкретни планове да закрият такава дейност в срок до две години след приключването на първоначалната инвестиция, за която се кандидатства за помощта, в съответния регион;
д)
регионални оперативни помощи, предоставени на предприятия, чиито основни дейности спадат към раздел К „Финансови и застрахователни дейности“ от NACE Rev. 2, или на предприятия, които извършват дейности в група, чиито основни дейности спадат към клас 70.10 „Дейности на централни офиси“ или 70.22 „Консултантски дейности в областта на управлението“ от NACE Rev. 2.
Член 14
Регионални инвестиционни помощи
1. Мерките за регионална инвестиционна помощ са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят в подпомагани региони.
3. В подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора, помощи могат да бъдат предоставени за първоначална инвестиция независимо от размера на бенефициера. В подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, помощи могат да бъдат предоставени в полза на МСП за първоначална инвестиция във всякаква форма. Големите предприятия могат да получат помощи единствено за първоначална инвестиция, облагодетелстваща нова стопанска дейност в засегнатия регион.
4. Допустимите разходи включват:
а)
инвестиционни разходи в материални и нематериални активи;
б)
планираните разходи за заплати, свързани със създаването на работни места в резултат от първоначална инвестиция, изчислени за период от две години; или
в)
комбинация от разходите, посочени в букви а) и б), ако комбинираната сума не надхвърля по-голямата от двете суми а) или б).
5. Инвестицията се поддържа в региона получател най-малко пет години, а в случай на МСП - най-малко три години след изпълнението на инвестицията. Това не възпрепятства замяната на машини или съоръжения, които са остарели или повредени през този период, при условие че стопанската дейност се запазва в засегнатия регион за съответния минимален период.
6. Придобитите активи са нови, освен в случай на МСП и когато става дума за придобиване на стопански обект. Разходите, свързани с наемането на материални активи, могат да бъдат взети предвид при следните условия:
а)
за земя и сгради наемът трябва да продължи поне пет години след очакваната дата на приключване на инвестиционния проект за големи предприятия или три години за МСП;
б)
за съоръжения и машини наемът трябва да е под формата на финансов лизинг, в който да се съдържа задължението бенефициерът да закупи актива след изтичането на договора за лизинг.
В случай на придобиване на активите на стопански обект по смисъла на член 2, точка 49, се вземат предвид само разходите за закупуване на активите от трети страни, които не са свързани с купувача. Транзакцията се осъществява при пазарни условия. Ако помощта е била предоставена за придобиването на активите преди самото закупуване, разходите за тези активи се приспадат от допустимите разходи, свързани с придобиването на стопански обект. В случай на поемане на малко предприятие от страна на член на семейството на първоначалния собственик или от страна на служител отпада условието активите да бъдат закупени от трети страни, които не са свързани с купувача. Придобиването на дялове или акции не представлява първоначална инвестиция.
7. За помощи, предоставени за основна промяна в производствения процес, допустимите разходи трябва да надхвърлят амортизацията на активите, свързани с дейността, която предстои да бъде модернизирана, през предходните три финансови години. За помощи, предоставени за диверсификацията на съществуващ стопански обект, допустимите разходи трябва да надхвърлят с поне 200 % счетоводната стойност на активите, които се използват повторно, както са осчетоводени през финансовата година преди започването на работата по проекта.
8. Нематериалните активи са допустими за изчисляването на инвестиционните разходи, ако отговарят на следните условия:
а)
да бъдат използвани единствено в стопанския обект, който получава помощта;
б)
да бъдат амортизируеми;
в)
да бъдат закупени при пазарни условия от трети страни, несвързани с купувача, и
г)
да бъдат включени в активите на предприятието, получаващо помощта, както и да останат свързани с проекта, за който е предоставена помощта, за срок от минимум пет години или три години за МСП.
За големи предприятия разходите за нематериални активи са допустими само до 50 % от общите допустими инвестиционни разходи за първоначалната инвестиция.
9. Когато допустимите разходи са изчислени въз основа на планираните разходи за заплати, както е посочено в параграф 4, буква б), трябва да са изпълнени следните условия:
а)
инвестиционният проект води до нетно увеличение на броя на служителите в съответния стопански обект в сравнение със средния им брой през предходните 12 месеца, което означава, че от броя на създадените работни места през този период се приспадат закритите работни места;
б)
всяко работно място е заето в срок до три години от приключването на работата по проекта; и
в)
всяко работно място, създадено благодарение на инвестицията, се запазва в съответния регион за период от най-малко пет години, считано от датата, на която работното място е било заето за пръв път, или три години в случая на МСП.
10. Регионалните помощи за развитието на широколентова мрежа отговаря на следните условия:
а)
помощи се предоставят само в региони, в които няма мрежа от същата категория (основен широколентов достъп или мрежи за достъп от следващо поколение) и не е вероятно такава мрежа да бъде развита по търговски начин в срок до три години след решението за предоставяне на помощта; и
б)
операторът на субсидираната мрежа предлага активен и пасивен достъп на едро при справедливи и недискриминационни условия, включително необвързан физически достъп в случай на мрежи за много високоскоростен достъп от следващо поколение; и
в)
помощите се предоставят на основата на конкурентна процедура за подбор.
11. Регионални помощи за научноизследователски инфраструктури се предоставят само когато помощта е обвързана със задължението за даване на прозрачен и недискриминационен достъп до подпомаганата инфраструктура.
12. Интензитетът на помощта, изразен в брутен еквивалент на безвъзмездна помощ, не надхвърля максималния интензитет на помощта, определен в картата на регионалните помощи, която е в сила към момента на предоставяне на помощта в засегнатия регион. Когато интензитетът на помощта се изчислява въз основа на параграф 4, буква в), максималният интензитет на помощта не надхвърля най-благоприятния размер, получен при прилагането на този интензитет на основата на инвестиционните разходи или разходите за заплати. За големи инвестиционни проекти размерът на помощта не надхвърля коригирания размер на помощта, изчислен в съответствие с механизма, определен в член 2, точка 20.
13. Всяка първоначална инвестиция, започната от един и същ бенефициер (на равнище група) в срок от три години, считано от датата на започване на работите по друга подпомогната инвестиция в същия регион от ниво 3 по Общата класификация на териториалните единици за статистически цели, се счита за част от единен инвестиционен проект. Когато единният инвестиционен проект е голям инвестиционен проект, общият размер на помощта за единния инвестиционен проект не надхвърля коригирания размер на помощта за големи инвестиционни проекти.
14. Бенефициерът осигурява финансов принос от най-малко 25 % от допустимите разходи чрез свои собствени ресурси или чрез външно финансиране във форма, която не включва държавно подпомагане. В най-отдалечените региони за инвестиции, осъществени от МСП, може да бъде получена помощ с максимален интензитет на помощта, надхвърлящ 75 %. В тези случаи остатъкът се предоставя посредством финансов принос от бенефициера.
15. За първоначални инвестиции, свързани с проекти по цел „Европейско териториално сътрудничество“, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1299/2013, интензитетът на помощта на региона, в който се намира първоначалната инвестиция, се прилага за всички бенефициери, участващи в проекта. Ако първоначалната инвестиция е разположена в два или повече подпомагани региона, максималният интензитет на помощта е интензитетът, приложим в подпомагания регион, където са направени най-големите допустимите разходи. В подпомаганите региони, които отговарят на условията за получаване на помощ съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, тази разпоредба се прилага по отношение на големи предприятия само ако първоначалната инвестиция е свързана с нова стопанска дейност.
Член 15
Регионални оперативни помощи
1. Схемите за регионална оперативна помощ в най-отдалечените региони и в слабонаселените региони, определени от държавите членки в техните карти на регионалните помощи, които Комисията е одобрила в съответствие с параграф 161 от Насоките за регионалната помощ за периода 2014-2020 г. (54), са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Схемите за регионална оперативна помощ компенсират:
а)
допълнителните разходи за транспорт на стоки, които са произведени в региони, които отговарят на условията за оперативна помощ, и допълнителните разходи за транспорт на стоки, които подлежат на допълнителна преработка в тези региони, при следните условия:
i)
производствената дейност на бенефициерите е в тези региони;
ii)
помощта може предварително да бъде изразена количествено по обективен начин въз основа на фиксирана сума или сума за тонкилометър или друга подходяща единица;
iii)
допълнителните транспортни разходи се изчисляват въз основа на пробега на стоките в рамките на националните граници на засегнатата държава членка, като се използва транспортното средство, което води до най-ниските разходи за бенефициера. Само за най-отдалечените региони допълнителните разходи за транспорт на стоки, който подлежат на допълнителна преработка в тези региони, могат да включват разходите за транспорт на стоки от мястото на тяхното производство до тези региони;
б)
допълнителните оперативни разходи, които не представляват разходи за транспорт, извършени в най-отдалечените региони като пряко следствие от едно или няколко от трайните неблагоприятни условия, посочени в член 349 от Договора, при следните условия:
i)
стопанската дейност на бенефициерите е в най-отдалечен регион;
ii)
годишният размер на помощта за всеки бенефициер по всички схеми за оперативна помощ не надхвърля:
-
15 % от годишната брутна добавена стойност, създадена от бенефициера в съответния най-отдалечен регион; или
-
25 % от годишните разходи за труд, извършени от бенефициера в съответния най-отдалечен регион; или
-
10 % от годишния оборот на бенефициера, реализиран в съответния най-отдалечен регион.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите допълнителни разходи, определени в настоящия член.
Подраздел Б
Помощи за градско развитие
Член 16
Регионални помощи за градско развитие
1. Регионалните помощи за градско развитие са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Проектите за градско развитие отговарят на следните критерии:
а)
те се изпълняват посредством фондове за градско развитие в подпомагани региони;
б)
те са съфинансирани от европейските структурни и инвестиционни фондове;
в)
те подкрепят прилагането на „интегрирана стратегия за устойчиво градско развитие“.
3. Общата инвестиция в проект за градско развитие по мярка за помощ за градско развитие не надхвърля 20 млн. евро.
4. Допустимите разходи са общите разходи за проекта за градско развитие, доколкото те са в съответствие с членове 65 и 37 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (55).
5. Помощите, предоставени от фонд за градско развитие в полза на допустимите проекти за градско развитие, могат да бъдат под формата на капитал, квазикапиталово участие, заеми, гаранции или комбинация от тях.
6. Помощите за градско развитие привличат допълнителни инвестиции от частни инвеститори на равнището на фондовете за градско развитие или проектите за градско развитие, които възлизат на най-малко 30 % от цялото финансиране, предоставено за проекта за градско развитие.
7. Частните и публичните инвеститори могат да предоставят парични средства или вноски в натура, или комбинация от тях за изпълнението на проект за градско развитие. Вноските в натура се вземат предвид по пазарната им стойност, която се удостоверява от независим квалифициран експерт или надлежно упълномощен официален орган.
8. Мeрките за градско развитие отговарят на следните условия:
а)
управителите на фондове за градско развитие се избират посредством открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимите правила на Съюза и държавите членки. В частност, не се допуска дискриминация между управителите на фондове за градско развитие въз основа на тяхното място на установяване или регистриране независимо от държавата членка. За управителите на фондове за градско развитие може да се предвиди изискване те да отговарят на предварително определени критерии, които са обективно оправдани с естеството на инвестициите;
б)
независимите частни инвеститори се избират чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото съюзно и национално право с цел да бъдат установени подходящи механизми за споделяне на рисковете и ползите, като за инвестициите, които не са гаранции, се отдава предпочитание на асиметричното разпределение на печалбата пред защитата срещу рисковете от загуби. Ако частните инвеститори не се подбират по такава процедура, справедливият процент на възвръщаемост за частните инвеститори се определя от независим експерт, избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура;
в)
в случай на асиметрично разпределяне на загубата между публичните и частните инвеститори, първата загуба, поета от публичния инвеститор, се ограничава до 25 % от общия размер на инвестицията;
г)
в случай на гаранции в полза на частни инвеститори, участващи в проекти за градско развитие, размерът на гаранцията е ограничен до 80 %, а таванът за общите загуби, поети от съответната държава членка, е 25 % от съответния гарантиран портфейл;
д)
инвеститорите имат право да бъдат представени в управленските органи на фонда за градско развитие, като например надзорния съвет или консултативния комитет;
е)
фондът за градско развитие се учредява съгласно приложимите закони. Държавите членки предвиждат финансов и правен анализ, за да се гарантира стабилна от търговска гледна точка инвестиционна стратегия за изпълнение на мярката за помощ за градско развитие.
9. Фондовете за градско развитие се управляват на търговски принцип и те гарантират, че решенията за финансиране се вземат с цел постигане на печалба. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителите на фондовете за градско развитие отговарят на следните условия:
а)
те са задължени по силата на закон или договор да действат добросъвестно и с грижата на професионален управител, както и да избягват конфликтите на интереси; те прилагат най-добрите практики и подлежат на регулаторен контрол;
б)
възнаграждението на управителите на фондове за градско развитие съответства на пазарните практики. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителят е избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура въз основа на обективни критерии, свързани с опита, експертните знания и оперативния и финансовия капацитет;
в)
управителите на фондове за градско развитие получават възнаграждение, обвързано с постигнатите резултати, или споделят част от инвестиционните рискове, като съинвестират собствени средства, така че техните интереси постоянно да отговарят на интересите на публичните инвеститори;
г)
управителите на фондове за градско развитие изготвят инвестиционна стратегия, критерии и график на инвестициите в проекти за градско развитие, с които установяват предварително тяхната финансовата жизнеспособност и очакваното им въздействие върху градското развитие;
д)
за всяка капиталова и квазикапиталова инвестиция е налице ясна и реалистична стратегия за излизане.
10. Когато фондът за градско развитие предоставя заеми или гаранции за проекти за градско развитие, трябва да са изпълнени следните условия:
а)
за заеми: номиналният размер на заема се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 3 от настоящия член;
б)
за гаранции: номиналният размер на съответния заем, за който се издава гаранцията, се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 3 от настоящия член.
11. Държавата членка може да възложи изпълнението на мярката за градско развитие на упълномощен субект.
РАЗДЕЛ 2
Помощи за МСП
Член 17
Инвестиционни помощи за МСП
1. Инвестиционните помощи за МСП, развиващи дейност на територията на Европейския съюз и извън нея, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват една или всички от следните категории разходи:
а)
разходи за инвестиции в материални и нематериални активи;
б)
планираните разходи за заплати за работни места, пряко създадени от инвестиционния проект, изчислени за период от две години.
3. За да са допустими разходите за целите на настоящия член, инвестицията включва:
а)
инвестиция в материални и/или нематериални активи, свързана със създаването на нов стопански обект, разширяването на съществуващ стопански обект, диверсификацията на продукцията на даден стопански обект с добавянето на нови продукти или основна промяна в целия производствен процес на съществуващ стопански обект; или
б)
закупуването на активите, принадлежащи на даден стопански обект, при което са изпълнени следните условия:
-
стопанският обект е бил закрит или е щял да бъде закрит, ако не е бил закупен;
-
активите са закупени от трети страни, несвързани с купувача;
-
транзакцията се извършва при пазарни условия.
В случай на поемане на малко предприятие от страна на член на семейството на първоначалния собственик или от страна на служител, отпада условието активите да бъдат изкупени от трети страни, които не са свързани с купувача. Само по себе си придобиването на дяловете или акции на дадено предприятие не представлява инвестиция.
4. Нематериалните активи отговарят на всяко едно от следните условия:
а)
те са използвани единствено в стопанския обект, което получава помощта;
б)
те се разглеждат като амортизируемни активи;
в)
те са закупени при пазарни условия от трети страни, несвързани с купувача;
г)
те са включени в активите на предприятието за срок от поне три години.
5. Заетостта, създадена пряко от инвестиционния проект, отговаря на следните условия:
а)
тя е създадена до три години от приключването на инвестицията;
б)
отчита се нетно увеличение на броя на служителите в съответния стопански обект в сравнение с техния среден брой за предходните 12 месеца;
в)
тя се поддържа за период от поне три години, считано от датата, на която съответното работно място е заето за пръв път.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля:
а)
20 % от допустимите разходи за малки предприятия;
б)
10 % от допустимите разходи за средни предприятия.
Член 18
Помощи за консултантски услуги в полза на МСП
1. Помощите за консултантски услуги в полза на МСП са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
3. Допустимите разходи включват разходите за консултантски услуги, предоставени от външни консултанти.
4. Съответните услуги не са постоянна или периодична дейност, нито са свързани с обичайните оперативни разходи на предприятието, като например рутинните услуги за данъчни консултации, редовни юридически консултации или реклама.
Член 19
Помощи за участие на МСП в панаири
1. Помощите за участие на МСП в панаири са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за наемане, подреждане и обслужване на щанда на предприятието при участието му в който и да е панаир или в което и да е изложение.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
Член 20
Помощи за МСП за разходи за сътрудничество, свързани с проекти по цел „Европейското териториално сътрудничество“
1. Помощите за разходи за сътрудничество, извършени от МСП при участието им в Европейското териториално сътрудничество в съответствие с Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за организационно сътрудничество, включително разходи за персонал и офиси, доколкото те са свързани с проекта за сътрудничество;
б)
разходи за консултантски и помощни услуги, свързани със сътрудничество и предоставени от външни консултанти и доставчици на услуги;
в)
разходи за пътуване, разходи за оборудване и инвестиции, пряко свързани с проекта и амортизация на инструменти и оборудване, използвани пряко за проекта.
3. Услугите, посочени в параграф 2, буква б), не са постоянна или периодична дейност и не са свързани с обичайните оперативни разходи на предприятието, като например рутинни услуги за данъчни консултации, редовни юридически консултации или рутинна реклама.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 3
Помощи за достъп на МСП до финансиране
Член 21
Помощи за рисково финансиране
1. Схемите за помощи за рисково финансиране в полза на МСП са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. На равнище финансови посредници помощите за рисково финансиране в полза на независими частни инвеститори могат да бъдат под формата на:
а)
капиталово или квазикапиталово участие или финансова дотация за предоставяне на инвестиции за рисково финансиране пряко или непряко на допустими предприятия;
б)
заеми за предоставяне на инвестиции за рисково финансиране пряко или непряко на допустими предприятия;
в)
гаранции за покриване на загубите от инвестиции за рисково финансиране пряко или непряко на допустимите предприятия.
3. На равнище независими частни инвеститори помощите за рисково финансиране могат да са под формите, посочени в параграф 2 от настоящия член, или под формата на данъчни стимули в полза на частни инвеститори, които са физически лица, предоставящи рисково финансиране пряко или непряко на допустимите предприятия.
4. На равнище допустими предприятия помощите за рисково финансиране могат да са под формата на капиталови, квазикапиталови инвестиции, заеми, гаранции или комбинация от тях.
5. Допустими са предприятията, чиито акции не се котират на фондова борса към момента на първоначалната инвестиция за рисково финансиране и които отговарят поне на едно от следните условия:
а)
те не упражняват дейност на нито един пазар;
б)
те упражняват дейност на който и да било пазар от по-малко от 7 години след първата си търговска продажба;
в)
те се нуждаят от първоначална инвестиция за рисково финансиране, която, на основата на бизнес план, изготвен с цел навлизането на нов продуктов или географски пазар, надхвърля 50 % от средния им годишен оборот през предходните 5 години.
6. Помощите за рисково финансиране могат да обхващат също и последващи инвестиции в допустими предприятия, включително след 7-годишния период, посочен в параграф 5, буква б), ако са изпълнени следните кумулативни условия:
а)
не е надвишен общият размер на рисково финансиране, посочен в параграф 9;
б)
възможността за последващи инвестиции е била предвидена в първоначалния бизнес план;
в)
предприятието, което получава последващи инвестиции, не е станало свързано предприятие по смисъла на член 3, параграф 3 от приложение I с друго предприятие, което не е финансовият посредник или независимият частен инвеститор, предоставящ рисково финансиране по мярката, освен ако новият субект не изпълнява условията от определението за МСП.
7. Що се отнася до капиталовите и квазикапиталовите инвестиции в допустими предприятия, по мярка за рисково финансиране може да се предостави помощ за заместващ капитал, само ако той е съчетан с нов капитал, представляващ най-малко 50 % от всеки инвестиционен кръг в допустимите предприятия.
8. Що се отнася до капиталовите и квазикапиталовите инвестиции, посочени в параграф 2, буква а), за управлението на ликвидността могат да се използват не повече от 30 % от съвкупния капиталов принос на финансовия посредник и записания и непоискан капитал.
9. Общият размер на рисковото финансиране, посочен в параграф 4, по която и да било мярка за рисково финансиране не може да надхвърля 15 млн. евро за допустимо предприятие.
10. Мерките за рисково финансиране, по които на допустими предприятия се предоставят капиталови и квазикапиталови инвестиции или инвестиции за заеми, трябва да привлекат допълнително финансиране от независими частни инвеститори на равнището на финансовите посредници или допустимите предприятия, така че общият процент на частно участие да достигне следните минимални прагове:
а)
10 % от рисковото финансиране, предоставено на допустимите предприятия преди първата им търговска продажба на който и да било пазар;
б)
40 % от рисковото финансиране, предоставено на допустимите предприятия, посочени в параграф 5, буква б) от настоящия член;
в)
60 % от рисковото финансиране за инвестиции, предоставени на допустимите предприятия, посочени в параграф 5, буква в), и за последващи инвестиции в допустими предприятия след 7-годишния период, посочен в параграф 5, буква б).
11. Когато мерките за рисково финансиране се изпълняват посредством финансов посредник и са предназначени за допустими предприятия на различни етапи от тяхното развитие, както е посочено в параграф 10, и не се предвижда частно капиталово участие на равнището на допустимите предприятия, финансовият посредник трябва да постигне процент на частно участие, който съответства най-малко на среднопретеглената стойност, изчислена въз основа на размера на индивидуалните инвестиции в съответния портфейл и получена при прилагането на минималните проценти на участие за такива инвестиции съгласно предвиденото в параграф 10.
12. По мерките за рисково финансиране не се допуска дискриминация между финансовите посредници въз основа на тяхното място на установяване или регистриране независимо от държавата членка. За финансовите посредници може да се предвиди изискване да отговарят на предварително определени критерии, които са обективно оправдани с естеството на инвестициите.
13. Мерките за рисково финансиране отговарят на следните условия:
а)
те са приведени в действие чрез един или повече финансови посредници с изключение на данъчните стимули за частни инвеститори във връзка с преките им инвестиции в допустими предприятия;
б)
финансовите посредници и инвеститорите или управителите на фондове се подбират чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото съюзно и национално право, която има за цел установяването на подходящи механизми за споделяне на рисковете и ползите, като за инвестиции, които не са под формата на гаранции, се отдава предпочитание на асиметричното разпределение на печалбата пред защитата срещу рисковете от загуби;
в)
в случай на асиметрично разпределяне на загубата между публичните и частните инвеститори, първата загуба, поета от публичния инвеститор, се ограничава до 25 % от общия размер на инвестицията;
г)
в случай на гаранции по точка 2, буква в) размерът на гаранцията е ограничен до 80 %, а общите загуби, поети от съответната държава членка, са ограничени до 25 % от съответния гарантиран портфейл. Само гаранциите, които покриват очакваните загуби на съответния гарантиран портфейл, могат да бъдат предоставени безвъзмездно. Ако гаранцията предвижда също и покриване на неочаквани загуби, за частта от гаранцията, покриваща неочакваните загуби, финансовият посредник изплаща гаранционна премия, която съответства на пазарните условия.
14. Мерките за рисково финансиране гарантират, че решенията за финансиране са насочени към реализиране на печалба. Това изискване се счита за изпълнено, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
финансовите посредници са установени в съответствие с приложимите закони;
б)
държавата членка или упълномощеният с изпълнението на мярката субект предвижда финансов и правен анализ, за да се гарантира стабилна от търговска гледна точка инвестиционна стратегия за изпълнение на мярката за рисково финансиране, в това число подходяща политика за диверсификация на риска, насочена към постигането на икономическа жизнеспособност и ефективен мащаб по отношение на големината и териториалния обхват на съответния инвестиционен портфейл;
в)
рисковото финансиране, предоставено на допустими предприятия, се основава на надежден бизнес план, който съдържа подробности за развитието на продукта, продажбите и рентабилността, и с който предварително се установява финансовата жизнеспособност;
г)
за всяка капиталова и квазикапиталова инвестиция е налице ясна и реалистична стратегия за излизане.
15. Финансовите посредници се управляват на търговски принцип. Това изискване се счита за изпълнено, когато финансовият посредник и, в зависимост от вида на мярката за рисково финансиране, управителят на фонд, отговарят на следните условия:
а)
те са задължени по закон или договор да действат добросъвестно и с грижата на професионален управител и да избягват конфликтите на интереси; те прилагат най-добрите практики и подлежат на регулаторен контрол;
б)
тяхното възнаграждение съответства на пазарните практики. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителят или финансовият посредник е избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура въз основа на обективни критерии, свързани с опита, експертните знания и оперативния и финансовия капацитет;
в)
те получават възнаграждение, обвързано с постигнатите резултати, или споделят част от инвестиционните рискове, като съинвестират собствени средства, така че да се гарантира, че техните интереси отговарят постоянно на интересите на публичния инвеститор;
г)
те изготвят инвестиционна стратегия, критерии и график на инвестициите;
д)
инвеститорите имат право да бъдат представени в управленските органи на инвестиционния фонд, като например надзорния съвет или консултативния комитет.
16. Мерките за рисково финансиране, по които на допустими предприятия се предоставят гаранции или заеми, отговарят на следните условия:
а)
в резултат на мярката финансовият посредник предприема инвестиции, които без помощта не биха били осъществени или биха били ограничени или осъществени по различен начин. Финансовият посредник трябва да е в състояние да докаже, че използва механизъм, който гарантира, че всички предимства са прехвърлени във възможно най-голяма степен на крайните бенефициери под формата на по-големи обеми финансиране, портфейли с по-голяма степен на риск, по-ниски изисквания за обезпечение, по-ниски гаранционни премии или по-ниски лихви;
б)
за заеми: номиналният размер на заема се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 9;
в)
за гаранции: номиналният размер на заема, за който се издава гаранцията, се взема предвид при изчисляването на максималния размер на инвестицията за целите на параграф 9. Гаранцията не надхвърля 80 % от заема, за който е издадена.
17. Държава членка може да възложи изпълнението на мярка за рисково финансиране на упълномощен субект.
18. Помощите за рисково финансиране в полза на МСП, които не изпълняват условията, посочени в параграф 5, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че:
а)
на равнище МСП помощите отговарят на условията, определени в Регламент (ЕС) № 1407/2013; и
б)
изпълнени са всички условия, посочени в настоящия член, с изключение на условията в параграфи 5, 6, 9, 10 и 11; и
в)
мерките за рисково финансиране, по които на допустими предприятия се предоставят капиталови и квазикапиталови инвестиции или инвестиции за заеми, привличат допълнително финансиране от независими частни инвеститори на равнище финансови посредници или МСП, като общият процент на частно участие достига най-малко 60 % от рисковото финансиране, предоставено на МСП.
Член 22
Помощи за стартиращи предприятия
1. Схемите за помощи за стартиращи предприятия са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. За да отговарят на условията за подпомагане, предприятията трябва да са малки предприятия до пет години след тяхното създаване, които не са регистрирани на фондовата борса, все още не са разпределяли печалби и не са били създадени чрез сливане. За допустимите предприятия, които не подлежат на регистриране, се счита, че периодът на допустимост от 5 години започва от момента, в който предприятието започва своята стопанска дейност или подлежи на данъчно облагане за нея.
3. Помощите за стартиращи предприятия са под формата на:
а)
заеми с лихвени проценти, които не съответстват на пазарните условия, с продължителност 10 години и максимален номинален размер от 1 млн. евро, или 1,5 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, или 2 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора. За заеми с продължителност между 5 и 10 години максималните размери могат да бъдат коригирани, като посочените по-горе суми се умножат по съотношението 10 години/действителна продължителност на заема. За заеми с продължителност по-кратка от 5 години максималният размер съответства на заемите с продължителност 5 години;
б)
гаранции с премии, които не съответстват на пазарните условия, с продължителност 10 години и максимален размер на гарантирания заем от 1,5 млн. евро, или 2,25 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, или 3 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора. За гаранции с продължителност между 5 и 10 години максималният гарантиран размер на заема може да бъде коригиран, като посочените по-горе суми се умножат по съотношението 10 години/действителна продължителност на заема. За гаранции с продължителност под 5 години максималният гарантиран размер е същият като за гаранции с продължителност 5 години. Гаранцията не надхвърля 80 % от заема, за който е издадена;
в)
безвъзмездни средства, включително капиталови или квазикапиталови инвестиции, намаление на лихвени проценти и гаранционни премии с брутен еквивалент на безвъзмездна помощ до 0,4 млн. евро или 0,6 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква в) от Договора, или 0,8 млн. евро за предприятия, установени в подпомагани региони, които отговарят на условията на член 107, параграф 3, буква а) от Договора.
4. Бенефициерът може да получи подпомагане чрез комбинация от инструментите за помощ, посочени в параграф 3 от настоящия член, при условие че частта от сумата, предоставена чрез един инструмент за помощ, изчислена въз основа на максималния размер на помощта, разрешен за този инструмент, се взема предвид, за да се определи оставащата част от максималния размер на помощта, разрешен за другите инструменти, които са част от тази комбинация от инструменти.
5. Максималните размери, посочени в параграф 3, могат да бъдат удвоени за малки и иновационни предприятия.
Член 23
Помощи за алтернативни търговски платформи, специализирани в МСП
1. Помощите за алтернативни търговски платформи, специализирани в МСП, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Когато операторът на платформата е малко предприятие, мярката за помощ може да бъде под формата на помощ за стартиращи предприятия в полза на оператора на платформата, като в този случай се прилагат условията, посочени в член 22.
Мярката за помощ може да бъде под формата на данъчни стимули в полза на независими частни инвеститори, които са физически лица, във връзка с техните инвестиции за рисково финансиране, направени чрез алтернативна търговска платформа в предприятия, които отговарят на условията за помощ съгласно изискванията в член 21.
Член 24
Помощи за проучвателни разходи
1. Помощите за проучвателни разходи са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за първоначален преглед и официален финансов и правен анализ, от страна на управителите на финансови посредници или инвеститорите за установяване на предприятия, които отговарят на условията за помощ съгласно членове 21 и 22.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 4
Помощи за научноизследователска и развойна дейност и иновации
Член 25
Помощи за проекти за научноизследователска и развойна дейност
1. Помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Подпомаганата част от проекта за научноизследователска и развойна дейност попада изцяло в рамките на една или повече от следните категории:
а)
фундаментални научни изследвания;
б)
индустриални научни изследвания;
в)
експериментално развитие;
г)
проучвания на осъществимостта.
3. Допустимите разходи на проектите за научноизследователска и развойна дейност се разпределят към определена категория научноизследователска и развойна дейност и са следните:
а)
разходи за персонал; изследователи, технически персонал и друг помощен персонал, доколкото те са наети за проекта;
б)
разходи за инструменти и оборудване, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта; в случаите, в които тези инструменти и оборудване не се използват за проекта през целия период на тяхното използване, за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, които се изчисляват въз основа на общоприетите счетоводни принципи;
в)
разходи за сгради и земя, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта. По отношение на сградите за допустими се считат само амортизационните разходи, съответстващи на продължителността на проекта, изчислени въз основа на общоприетите счетоводни принципи. По отношение на земята допустимите разходи включват разходите за търговски трансфер или действително направените капиталови разходи;
г)
разходи по договори за възлагане на научни изследвания, знания и патенти, закупени или лицензирани от външни източници на принципа на сделката между несвързани лица, както и разходи за консултантски и еквивалентни услуги, използвани изключително за проекта;
д)
допълнителни режийни разходи и други оперативни разходи, включително разходи за материали, консумативи и други подобни продукти, възникнали пряко в резултат от проекта.
4. Допустимите разходи за проучванията на осъществимостта включват разходите за проучването.
5. Интензитетът на помощта за всеки бенефициер не надхвърля:
а)
100 % от допустимите разходи за фундаментални научни изследвания;
б)
50 % от допустимите разходи за индустриални научни изследвания;
в)
25 % от допустимите разходи за експериментално развитие;
г)
50 % от допустимите разходи за проучвания на осъществимостта.
6. Интензитетите на помощта за индустриални научни изследвания и експериментално развитие могат да бъдат увеличени, като достигнат 80 % от допустимите разходи, както следва:
а)
с 10 процентни пункта за средни предприятия и с 20 процентни пункта за малки предприятия;
б)
с 15 процентни пункта, ако е изпълнено едно от следните условия:
i)
проектът включва ефективно сътрудничество:
-
между предприятия с участието на поне едно МСП или се осъществява в поне две държави членки или в държава членка и договаряща страна по Споразумението за ЕИП и нито едно от предприятията не поема повече от 70 % от допустимите разходи, или
-
между едно предприятие и една или повече организации за научни изследвания и разпространение на знания, която поема най-малко 10 % от допустимите разходи и разполага с правото да публикува резултатите от собствените си научни изследвания;
ii)
резултатите от проекта се разпространяват широко чрез конференции, публикации, отворени за достъп регистри или безплатен софтуер или софтуер с отворен код.
7. Интензитетите на помощта за проучвания на осъществимостта могат да бъдат увеличени с 10 процентни пункта за средни предприятия и с 20 процентни пункта за малки предприятия.
Член 26
Инвестиционни помощи за научноизследователски инфраструктури
1. Помощите за изграждане или модернизиране на научноизследователски инфраструктури, които извършват стопанска дейност, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Когато научноизследователската инфраструктура извършва както стопанска, така и нестопанска дейност, финансирането, разходите и приходите за всеки вид дейност се вземат предвид поотделно въз основа на последователно прилагани принципи за осчетоводяване на разходите, които могат да бъдат обективно оправдани.
3. Цената за експлоатацията или използването на инфраструктурата отговаря на пазарната цена.
4. Достъпът до инфраструктурата е отворен за няколко ползватели и се предоставя на прозрачна и недискриминационна основа. Предприятията, които са финансирали поне 10 % от инвестиционните разходи за инфраструктурата, могат да получат преференциален достъп при по-изгодни условия. За да бъде избегната свръхкомпенсация, този достъп е пропорционален на приноса на предприятието към инвестиционните разходи и условията се оповестяват публично.
5. Допустимите разходи включват инвестиционните разходи в материални и нематериални активи.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
7. Когато научноизследователската инфраструктура получава публично финансиране както за стопански, така и за нестопански дейности, държавите членки въвеждат механизъм за контрол и възстановяване на предоставените средства, за да се гарантира, че приложимият интензитет на помощта не е надхвърлен в резултат на увеличаването на дела на стопанските дейности в сравнение с очакваното положение към датата на предоставяне на помощта.
Член 27
Помощи за иновационни клъстери
1. Помощите за иновационни клъстери са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите за иновационни клъстери се предоставят изключително на юридическото лице, ръководещо дейността на иновационния клъстер (клъстерна организация).
3. Достъпът до помещенията, съоръженията и дейностите на клъстера е отворен за няколко ползватели и се предоставя на прозрачна и недискриминационна основа. Предприятия, които са финансирали поне 10 % от инвестиционните разходи на иновационния клъстер, могат да получат преференциален достъп при по-изгодни условия. За да бъде избегната свръхкомпенсация, този достъп е пропорционален на приноса на предприятието към инвестиционните разходи и условията се оповестяват публично.
4. Таксите за ползване на съоръженията на клъстера и за участие в неговите дейности съответстват на пазарната цена или отразяват разходите за тези дейности.
5. Инвестиционни помощи могат да бъдат предоставени за изграждането или модернизирането на иновационни клъстери. Допустимите разходи включват инвестиционните разходи в материални и нематериални активи.
6. Интензитетът на помощта на инвестиционните помощи за иновационни клъстери не надхвърля 50 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 15 процентни пункта за иновационни клъстери, разположени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за иновационни клъстери, разположени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
7. Оперативни помощи могат да бъдат предоставени за експлоатацията на иновационни клъстери. Продължителността им не надхвърля десет години.
8. Допустимите разходи на оперативните помощи за иновационни клъстери включват разходите за персонал и административните разходи (включително режийните разходи), свързани със:
а)
стимулиране на клъстера да подобри сътрудничеството, обмена на информация и предоставянето или канализирането на специализирани и персонализирани услуги в подкрепа на бизнеса;
б)
маркетинг на клъстера с цел увеличаване на участието на нови предприятия или организации и повишаване на неговата видимост;
в)
управление на съоръженията на клъстера; организиране на програми за обучение, семинари и конференции в подкрепа на обмена на знания и работата в мрежа, и транснационално сътрудничество.
9. Интензитетът на помощта на оперативните помощи не надхвърля 50 % от общите допустими разходи през периода, за който е предоставена помощта.
Член 28
Помощи за иновации в полза на МСП
1. Помощите за иновации за МСП са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за получаване, валидиране и защита на патенти и други нематериални активи;
б)
разходи за командироване на висококвалифициран персонал от организация за научноизследователска дейност и разпространяване на знания или голямо предприятие, като този персонал извършва научноизследователска и развойна дейност и иновации на новосъздадена длъжност в организацията на бенефициера и не замества друг персонал;
в)
разходи за консултантски и помощни услуги в подкрепа на иновациите;
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
4. По-специално за помощта за консултантски и помощни услуги в подкрепа на иновациите интензитетът на помощта може да бъде увеличен до 100 % от допустимите разходи, при условие че общият размер на помощта не надхвърля 200 000 EUR за предприятие за всеки тригодишен период.
Член 29
Помощи за иновации на процеси и организации
1. Помощите за иновации на процеси и организации са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите за големи предприятия са съвместими, само ако предприятията си сътрудничат ефективно с МСП в подпомаганата дейност и сътрудничещите си МСП извършват поне 30 % от общите допустимите разходи.
3. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за персонал;
б)
разходи за инструменти, оборудване, сгради и земя, доколкото те се използват, и за периода, през който се използват за проекта;
в)
разходи по договори за възлагане на научни изследвания, знания и патенти, закупени или лицензирани от външни източници на принципа на сделката между несвързани лица;
г)
допълнителни режийни разходи и други оперативни разходи, включително разходи за материали, консумативи и други подобни продукти, извършени пряко в резултат от проекта.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 15 % от допустимите разходи за големи предприятия и 50 % от допустимите разходи за МСП.
Член 30
Помощи за научноизследователска и развойна дейност в секторите на рибарството и аквакултурите
1. Помощите за проекти за научноизследователска и развойна дейност в сектора на рибарството и аквакултурите са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Подпомаганите проекти са от интерес за всички предприятия от съответния сектор или подсектор.
3. Преди датата на започване на подпомагания проект в интернет се публикува:
а)
информация, че подпомаганият проект ще бъде осъществен;
б)
целите на подпомагания проект;
в)
приблизителната дата на публикуване на очакваните от подпомагания проект резултати и мястото на публикуването в интернет;
г)
бележка, че резултатите от подпомагания проект ще бъдат на разположение безвъзмездно на всички предприятия, които извършват дейност в съответния сектор или подсектор.
4. Резултатите от подпомагания проект се предоставят в интернет от крайната дата на подпомагания проект или от датата, на която на членовете на дадена организация бъде предоставена информация относно тези резултати, в зависимост от това коя от двете дати е по-рано. Тези резултати са на разположение в интернет за период от най-малко 5 години, който започва от крайната дата на подпомагания проект.
5. Помощите се предоставят пряко на организацията за научноизследователска дейност и разпространение на знания и не включват прякото предоставяне на помощи, които не са свързани с научни изследвания, в полза на предприятие, което произвежда, преработва или търгува с продукти от риболов или аквакултури.
6. Допустимите разходи включват разходите, посочени в член 25, параграф 3.
7. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 5
Помощи за обучение
Член 31
Помощи за обучение
1. Помощите за обучение са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи не се предоставят в случаите, в които обучението се провежда от предприятия с цел да спазят задължителните национални стандарти за обучение.
3. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за обучаващ персонал, за часовете, през които обучаващият персонал участва в обучението;
б)
оперативни разходи на обучаващите и обучаваните, които са пряко свързани с проекта за обучение, като пътни разноски, материали и консумативи, пряко свързани с проекта, амортизация на инструменти и оборудване, доколкото те се използват изключително за проекта за обучение. Разходите за настаняване не са допустими разходи с изключение на минималните необходими разходи за настаняването на обучаващите се, които са работещи с увреждания;
в)
разходи за консултантски услуги, свързани с проекта за обучение;
г)
личните разходи за обучаващите се и общи косвени разходи (административни разходи, наеми, режийни разходи) за часовете, в които обучаващите се участват в обучението.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи. Той може да бъде увеличен до 70 % от допустимите разходи при следните условия:
а)
с 10 процентни пункта, ако обучението се предлага на работещи с увреждания или работещи в неравностойно положение;
б)
с 10 процентни пункта, ако помощта се предоставя на средни предприятия, и с 20 процентни пункта, ако помощта се предоставя на малки предприятия.
5. Когато помощите се предоставят в сектора на морския транспорт, интензитетът на помощта може да бъде увеличен до 100 % от допустимите разходи, при условие че са изпълнени следните условия:
а)
обучаващите се не са активни членове на екипажа, а част от извънщатния състав на борда на кораба; и
б)
обучението се провежда на борда на кораби, вписани в регистрите на Съюза.
РАЗДЕЛ 6
Помощи за работещи в неравностойно положение и работещи с увреждания
Член 32
Помощи за наемане на работещи в неравностойно положение под формата на субсидии за заплати
1. Схемите за помощ за наемане на работещи в неравностойно положение са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за заплати за най-много 12 месеца от момента на наемането на работещ в неравностойно положение. Когато съответният работещ е в силно неравностойно положение, допустимите разходи включват разходите за заплати за най-много 24 месеца, считано от момента на назначението.
3. Когато назначението не представлява нетно увеличение на броя на персонала в съответното предприятие в сравнение със средния брой на персонала през последните дванадесет месеца, длъжността трябва да е била овакантена поради доброволно напускане, увреждане, пенсиониране по възраст, доброволно намаляване на работното време или правомерно уволнение поради извършено нарушение, а не в резултат от съкращаване на персонал.
4. Освен в случай на правомерно уволнение поради извършено нарушение, работещите в неравностойно положение имат право на непрекъсната заетост за минимален период в съответствие с националното законодателство или колективните споразумения в областта на трудовите договори.
5. Ако периодът на заетост е по-кратък от 12 месеца или от 24 месеца за работещите в силно неравностойно положение, помощта се намалява пропорционално.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
Член 33
Помощи за наемане на работещи с увреждания под формата на субсидии за заплати
1. Помощите за наемане на работещи с увреждания са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за заплати за периода, през който са наети работещите с увреждане.
3. Когато назначението не представлява нетно увеличение на броя на персонала в съответното предприятие в сравнение със средния брой на персонала през последните дванадесет месеца, длъжността трябва да е била овакантена поради доброволно напускане, увреждане, пенсиониране по възраст, доброволно намаляване на работното време или правомерно уволнение поради извършено нарушение, а не в резултат от съкращаване на персонал.
4. Освен в случай на правомерно уволнение поради извършено нарушение, работещите с увреждания имат право на непрекъсната заетост за минимален период в съответствие с националното законодателство или колективните споразумения, които са правнообвързващи за предприятието и уреждат трудовите договори.
5. Интензитетът на помощта не надхвърля 75 % от допустимите разходи.
Член 34
Помощи за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания
1. Помощите за компенсиране на допълнителните разходи, свързани с наемането на работещи с увреждания, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за приспособяване на помещенията;
б)
разходи за наемане на персонал единствено за времето, прекарано в оказване на помощ на работещите с увреждания и за обучение на този персонал за оказване на помощ на работещите с увреждания;
в)
разходи за приспособяване или придобиване на оборудване или за придобиване и валидиране на софтуер за използване от работещите с увреждания, в това число приспособени или подпомагащи технологични съоръжения, които са в допълнение към разходите, които бенефициерът би понесъл, ако беше наел работещи без увреждания;
г)
разходи, пряко свързани с превоза до работното място на работещите с увреждания и за свързаните с работата дейности;
д)
разходи за заплати за часовете, прекарани от работещите с увреждания за рехабилитация;
е)
когато бенефициерът осигурява защитени работни места, разходите за изграждане, внедряване или модернизация на производствените звена на съответното предприятие, както и всички разходи за управление и транспорт, при условие че тези разходи са пряко свързани с наемането на работещи с увреждания.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
Член 35
Помощи за компенсиране на разходите за оказване на помощ на работещи в неравностойно положение
1. Помощите за компенсиране на разходите за оказване на помощ за работещи в неравностойно положение са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
разходи за наемане на персонал само за времето, прекарано в оказване на помощ на работещи с увреждания за най-много 12 месеца от момента на наемането на работещ с увреждане или за най-много 24 месеца от момента на наемането на работещ в силно неравностойно положение;
б)
разходи за обучение на този персонал за оказване на помощ на работещите с увреждания.
3. Предоставеното подпомагане включва мерки за насърчаване на автономността и адаптирането на работещите в неравностойно положение към работната среда, като работещите получават подкрепа при социалните и административните процедури, комуникацията с предприемачите и управлението на конфликти.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 7
Помощи за опазване на околната среда
Член 36
Инвестиционни помощи, които дават възможност на предприятията да надвишат стандартите на Съюза за опазване на околната среда или да повишат равнището на опазване на околната среда при липса на стандарти на Съюза
1. Инвестиционните помощи, които дават възможност на предприятията да надвишат стандартите на Съюза за опазване на околната среда или да повишат равнището на опазване на околната среда при липса на стандарти на Съюза, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестицията отговаря на едно от следните условия:
а)
тя дава възможност на бенефициера да повиши равнището на опазване на околната среда в резултат от дейността си, като надвиши приложимите стандарти на Съюза, независимо от наличието на задължителни национални стандарти, които са по-строги от стандартите на Съюза;
б)
тя дава възможност на бенефициера да повиши равнището на опазване на околната среда в резултат от дейността си при липса на стандарти на Съюза.
3. Помощи не могат да се предоставят, когато инвестициите са предприети с цел да се гарантира, че предприятията спазват стандартите на Съюза, които вече са приети, но все още не са влезли в сила.
4. Чрез дерогация от параграф 3 помощ може да бъде предоставена за:
а)
закупуване на нови транспортни средства за автомобилен, железопътен, вътрешноводен и морски транспорт, които съответстват на приетите стандарти на Съюза, при условие че закупуването се извършва преди тези стандарти да влязат в сила и след като стандартите са станали задължителни, те не се прилагат за транспортни средства, които вече са били закупени преди тази дата;
б)
модернизиране на съществуващи транспортни средства за автомобилен, железопътен, вътрешноводен и морски транспорт, при условие че стандартите на Съюза все още не са били в сила към датата на пускане в експлоатация на тези транспортни средства и след като са станали задължителни, те не се прилагат със задна дата към тези превозни средства.
5. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими на предприятията да надвишат приложимите стандарти на Съюза или да повишат равнището на опазване на околната среда при липса на стандарти на Съюза. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в опазване на околната среда могат да бъдат разграничени в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, тези разходи, свързани с опазването на околната среда, представляват допустимите разходи;
б)
във всички останали случаи разходите за инвестиции в опазване на околната среда се установяват чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малко благоприятен ефект за опазването на околната среда, която е щяла да бъде осъществена без помощта. Разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с опазването на околната среда, и съставлява допустимите разходи.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високото равнище на опазване на околната среда.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 40 % от допустимите разходи.
7. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия, и с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия.
8. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 37
Инвестиционни помощи за ранно адаптиране към бъдещи стандарти на Съюза
1. Помощите, които имат за цел да стимулират предприятията да постигнат съответствие с нови стандарти на Съюза, които повишават равнището на опазване на околната среда и които все още не са влезли в сила, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Стандартите на Съюза трябва да са били приети и инвестицията да е осъществена и приключена най-малко една година преди датата на влизане в сила на съответния стандарт.
3. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за постигане на равнище на опазване на околната среда, което е по-високо от равнището, заложено в приложимите стандарти на Съюза. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в опазване на околната среда могат да бъдат разграничени в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, тези разходи, свързани с опазването на околната среда, представляват допустимите разходи;
б)
във всички останали случаи разходите за инвестиции в опазване на околната среда се установяват чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малко благоприятен ефект за опазването на околната среда, която е щяло да бъде осъществена без помощта. Разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с опазването на околната среда, и съставлява допустимите разходи.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високо равнище на опазване на околната среда.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля:
а)
20 % от допустимите разходи за малки предприятия, 15 % от допустимите разходи за средни предприятия и 10 % от допустимите разходи за големи предприятия, ако изпълнението и приключването на инвестицията са настъпили повече от три години преди датата на влизане в сила на новия стандарт на Съюза;
б)
15 % от допустимите разходи за малки предприятия, 10 % от допустимите разходи за средни предприятия и 5 % от допустимите разходи за големи предприятия, ако изпълнението и приключването на инвестицията са настъпили между една и три години преди датата на влизане в сила на новия стандарт на Съюза;
5. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 38
Инвестиционни помощи за мерки за повишаване на енергийната ефективност
1. Инвестиционните помощи, които позволяват на предприятията да постигнат енергийна ефективност, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи не могат да се предоставят по силата на настоящия член, когато подобренията са предприети с цел да се гарантира, че предприятията спазват стандартите на Съюза, които вече са приети, дори ако все още не са влезли в сила.
3. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за постигане на по-високо равнище на енергийна ефективност. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в енергийна ефективност могат да бъдат разграничени в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, тези разходи, свързани с енергийната ефективност, представляват допустимите разходи;
б)
във всички останали случаи разходите за инвестиции в енергийна ефективност се установяват чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малка енергийна ефективност, която е щяло да бъде осъществена без помощта. Разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с енергийна ефективност, и съставлява допустимите разходи.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високото равнище на енергийна ефективност.
4. Интензитетът на помощта не надхвърля 30 % от допустимите разходи.
5. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
6. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 39
Инвестиционни помощи за проекти за енергийна ефективност на сгради
1. Инвестиционните помощи за проекти за енергийна ефективност на сгради са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите проекти по смисъла на настоящия член са проекти за енергийна ефективност, свързани със сгради.
3. Допустимите разходи са общите разходи за проекта за енергийна ефективност.
4. Помощите се предоставят под формата на дотация, капиталово участие, гаранция или заем на фонд за енергийна ефективност или на друг финансов посредник, които ги прехвърлят изцяло на крайните бенефициери, които са собствениците на сградата или наемателите.
5. Помощите, които фонът за енергийна ефективност или друг финансов посредник предоставят в полза на допустимите проекти за енергийна ефективност, могат да бъдат под формата на заеми или гаранции. Номиналната стойност на заема или гарантираната сума не надхвърля 10 млн. евро за проект на равнището на крайните бенефициери. Гаранцията не надхвърля 80 % от заема, за който е издадена.
6. Размерът на погасяването от страна на собствениците на сградата към фонда за енергийна ефективност или друг финансов посредник е не по-малък от номиналния размер на заема.
7. Помощите за енергийна ефективност трябва да привлекат допълнителни инвестиции от частни инвеститори, достигащи поне 30 % от цялото финансиране, предоставено за проекта за енергийна ефективност. Когато помощта се предоставя от фонд за енергийна ефективност, привличането на частни инвестиции може да се извърши на равнището на фонда за енергийна ефективност и/или на равнището на проекти за енергийна ефективност, така че да бъде събрана обща сума, представляваща поне 30 % от цялото финансиране, предоставено на проекта за енергийна ефективност.
8. Когато предоставят помощи за енергийна ефективност, държавите членки могат да създадат фондове за енергийна ефективност и/или да използват финансови посредници. В такъв случай трябва да бъдат изпълнени следните условия:
а)
управителите на финансови посредници и управителите на фондове за енергийна ефективност се подбират посредством открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и на държавите членки. В частност, не се допуска дискриминация въз основа на тяхното място на установяване или регистриране независимо от държавата членка. По отношение на финансовите посредници и управителите на фондове за енергийна ефективност може да се предвиди изискване те да отговарят на предварително определени критерии, които са обективно оправдани с естеството на инвестициите;
б)
независимите частни инвеститори се избират чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура в съответствие с приложимото съюзно и национално законодателство с цел да бъдат установени подходящи механизми за споделяне на рисковете и ползите, като за инвестициите, които не са гаранции, се отдава предпочитание на асиметричното разпределение на печалбата пред защитата срещу рисковете от загуби. Ако частните инвеститори не се избират по такава процедура, справедливата норма на възвръщаемост за частните инвеститори се определя от независим експерт, избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура;
в)
в случай на асиметрично разпределение на загубата между публичните и частните инвеститори, първата загуба, поета от публичния инвеститор, е ограничена до 25 % от общия размер на инвестицията;
г)
в случай на гаранции размерът на гаранцията е ограничен до 80 %, а общите загуби, поети от съответната държава членка, са ограничени до 25 % от съответния гарантиран портфейл. Само гаранциите, които покриват очакваните загуби на съответния гарантиран портфейл, могат да бъдат предоставени безвъзмездно. Ако гаранцията предвижда също и покриване на неочаквани загуби, за частта от гаранцията, покриваща неочакваните загуби, финансовият посредник изплаща гаранционна премия, която съответства на пазарните условия;
д)
инвеститорите имат право да бъдат представени в управленските органи на фонда за енергийна ефективност или финансовия посредник, като например надзорния съвет или консултативния комитет;
е)
фондовете за енергийна ефективност и финансовите посредници се учредяват съгласно приложимото законодателство и държавите членки предвиждат финансов и правен анализ, за да се гарантира стабилна от търговска гледна точка инвестиционна стратегия за изпълнение на мярката за помощ за енергийна ефективност.
9. Финансовите посредници, в това число фондовете за енергийна ефективност, се управляват на търговски принцип и гарантират, че решенията за финансиране се вземат с цел постигане на печалба. Това изискване се счита за изпълнено, когато финансовите посредници и, според случая, управителите на фондовете за енергийна ефективност отговарят на следните условия:
а)
те са задължени по закон или договор да действат добросъвестно и с грижата на професионален управител, както и да избягват конфликтите на интереси; те прилагат най-добрите практики и подлежат на регулаторен контрол;
б)
тяхното възнаграждение съответства на пазарните практики. Това изискване се счита за изпълнено, когато управителят е избран чрез открита, прозрачна и недискриминационна процедура въз основа на обективни критерии, свързани с опита, експертните знания и оперативния и финансовия капацитет;
в)
те получават възнаграждение, обвързано с постигнатите резултати, или споделят част от инвестиционните рискове, като съинвестират собствени средства, така че да се гарантира, че техните интереси отговарят постоянно на интересите на публичния инвеститор;
г)
те изготвят инвестиционна стратегия, критерии и график на инвестициите в проекти за енергийна ефективност, като установяват предварително финансовата жизнеспособност и тяхното очаквано въздействие върху енергийната ефективност;
д)
за публичните средства, инвестирани във фонда за енергийна ефективност, е налице ясна и реалистична стратегия за излизане, която позволява на пазара, когато е готов за това, да финансира проекти за енергийна ефективност.
10. Подобренията на енергийната ефективност, предприети с цел да се гарантира, че бенефициерът спазва вече приети стандарти на Съюза, не се освобождават от задължението за уведомяване по силата на настоящия член.
Член 40
Инвестиционни помощи за високоефективно комбинирано производство на енергия
1. Инвестиционните помощи за високоефективно комбинирано производство на енергия са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестиционните помощи се предоставят само за новоинсталирани или реновирани мощности.
3. Новите агрегати за комбинирано производство на енергия като цяло трябва да постигат икономии на първична енергия в сравнение с разделното производство на топлинна енергия и електроенергия, както е посочено в Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (56). Подобряването на съществуващ агрегат за комбинирано производство на енергия или превръщането на съществуващ агрегат за производство на електроенергия в агрегат за комбинирано производство на енергия трябва да води до спестяване на основна енергия спрямо изходното положение.
4. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи за оборудването, необходимо на инсталацията, за да може да функционира като високоефективна инсталация за комбинирано производство на енергия, в сравнение с традиционните електрически или отоплителни инсталации със същия капацитет, или допълнителните инвестиционни разходи за модернизиране до по-висока ефективност, когато съществуващата инсталация вече е достигнала прага на висока ефективност.
5. Интензитетът на помощта не надхвърля 45 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
6. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
Член 41
Инвестиционни помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници
1. Инвестиционните помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми енергийни източници са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестиционните помощи за производството на биогорива се освобождават от задължението за уведомяване само доколкото подпомаганите инвестиции се използват за производството на устойчиви биогорива, които не са произведени на основата на хранителни култури. Въпреки това инвестиционните помощи за преобразуване на съществуващи съоръжения за биогорива, произведени на основата на хранителни култури, в съоръжения за биогорива от ново поколение са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия член, ако производството на биогорива на основата на хранителни култури се намали пропорционално на новия капацитет.
3. Помощи не се предоставят в полза на биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване.
4. Помощи не се предоставят за водноелектрическите инсталации, които не съответстват на Директива 2000/60/ЕС на Европейския парламент и на Съвета.
5. Инвестиционни помощи се предоставят само за нови съоръжения. След като съоръжението започне своята работа, помощи не се предоставят и не се изплащат. Помощите не зависят от продукцията.
6. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за насърчаване на производството на енергия от възобновяеми източници. Те се определят, както следва:
а)
когато разходите за инвестиции в производството на енергия от възобновяеми източници могат да се установят в общите инвестиционни разходи като отделна инвестиция, например като лесно установим допълнителен компонент към предварително съществуващо съоръжение, тези разходи, свързани с енергията от възобновяеми източници, представляват допустимите разходи;
б)
когато разходите за инвестиции в производството на енергия от възобновяеми източници могат да бъдат установени чрез сравнение с подобна инвестиция с по-малко благоприятен ефект за опазването на околната среда, която би била правдоподобно осъществена без помощта, разликата между разходите за двете инвестиции представлява разходите, свързани с възобновяема енергия, и тя съставлява допустимите разходи;
в)
за някои маломащабни съоръжения, в случаите, в които не може да бъде установена по-малко благоприятна за околната среда инвестиция поради липсата на съоръжения с ограничен размер, допустимите разходи включват общите инвестиционни разходи за постигане на по-високо равнище на опазване на околната среда.
Не са допустими разходите, които не са пряко свързани с постигането на по-високото равнище на опазване на околната среда.
7. Интензитетът на помощта не надхвърля:
а)
45 % от допустимите разходи, ако допустимите разходи се изчисляват въз основа на точка 6, буква а) или б);
б)
30 % от допустимите разходи, ако допустимите разходи се изчисляват въз основа на точка 6, буква в).
8. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
9. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 15 процентни пункта за съоръжения, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
10. Когато помощта се предоставя чрез конкурентна тръжна процедура въз основа на ясни, прозрачни и недискриминационни критерии, интензитетът на помощта може да достигне 100 % от допустимите разходи. Тази тръжна процедура е недискриминационна и позволява участието на всички заинтересовани предприятия. Бюджетът, свързан с тръжната процедура, е обвързващо ограничение, като не всички участници могат да получат помощ и помощите се предоставят въз основа на първоначалната оферта, представена от участника в търга и следователно са изключени последващи преговори.
Член 42
Оперативни помощи за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници
1. Оперативните помощи за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите се предоставят чрез конкурентна тръжна процедура въз основа на ясни, прозрачни и недискриминационни критерии, в която на недискриминационна основа могат да участват всички производители на електроенергия от възобновяеми енергийни източници.
3. Тръжната процедура може да бъде ограничена до определени технологии, когато отворена за всички производители процедура би довела до неоптимален резултат и този проблем не може да бъде разрешен при създаването на процедурата, по-специално поради:
i)
по-дългосрочния потенциал на определена нова и иновационна технология; или
ii)
необходимостта от постигането на диверсификация; или
iii)
мрежовите ограничения и стабилността на мрежата; или
iv)
системните разходи (за интегриране); или
v)
необходимостта да се избягват нарушения на пазарите за суровини в резултат от подпомагането в полза на биомасата.
Държавите членки извършват подробна оценка на приложимостта на тези условия и докладват за тази оценка на Комисията съгласно условията в член 11, буква а).
4. Помощи се предоставят на нови и иновационни технологии за възобновяема енергия въз основа на конкурентна тръжна процедура, до която достъп има поне една такава технология въз основа на ясни, прозрачни и недискриминационни критерии. Такава помощ не се предоставя за над 5 % от общия планиран нов електрически капацитет от възобновяеми енергийни източници за година.
5. Помощи се предоставят като премия в допълнение към пазарната цена, като производителите продават тяхната електроенергия директно на пазара.
6. Бенефициерите подлежат на стандартни отговорности за балансиране. Бенефициерите могат да възложат отговорностите за балансиране на други предприятия от свое име, като например на колективни потребители.
7. Помощи не могат да се предоставят, когато цените са отрицателни.
8. Помощите могат да се предоставят без конкурентна тръжна процедура, както е предвидено в параграф 2, на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 1 MW за производството на електроенергия от всички възобновяеми източници с изключение на електроенергията, добивана от вятъра, за която помощи могат да се предоставят без конкурентна тръжна процедура, както е предвидено в параграф 2, на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност, по-малка от 6 MW или на съоръжения с по-малко от 6 генератора. Без да се засяга параграф 9, когато помощта се предоставя без конкурентна тръжна процедура, трябва да са изпълнени условията в параграфи 5, 6 и 7. В допълнение, когато помощта се предоставя без конкурентна тръжна процедура, се прилагат условията в член 43, параграфи 5, 6 и 7.
9. Условията в параграфи 5, 6 и 7 не се прилагат за оперативни помощи, предоставени на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 500 MW за производството на електроенергия от всички възобновяеми източници с изключение на електроенергията, добивана от вятъра, за която тези условия не се прилагат за оперативни помощи, предоставени на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 3 MW или на инсталации с по-малко от 3 генератора.
10. За целите на изчисляването на горепосочените максимални мощности, посочени в параграфи 8 и 9, съоръженията с обща точка за свързване към електроенергийната мрежа се считат за едно и също съоръжение.
11. Помощи се предоставят само докато съоръжението в което се произвежда електроенергията от възобновяеми източници, е напълно амортизирано в съответствие с общоприетите счетоводни принципи. Инвестиционните помощи, получени по-рано, трябва да бъдат приспаднати от оперативната помощ.
Член 43
Оперативни помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници в маломащабни съоръжения
1. Оперативните помощи за насърчаване на енергията от възобновяеми източници в маломащабни съоръжения са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят само на съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност, по-малка от 500 kW за производството на енергия от всички възобновяеми източници с изключение на електроенергия, добивана от вятъра, за която помощи се предоставят за съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност по-малка от 3 MW или на съоръжения с по-малко от 3 генератора, и за биогорива, за които помощи се предоставят за съоръжения с инсталирана електрогенерираща мощност под 50 000 тона годишно. За целите на изчисляването на тези максимални мощности маломащабните съоръжения с обща точка за свързване към електроенергийната мрежа се считат за едно и също съоръжение.
3. Помощ се предоставя само на съоръжения, в които се произвеждат устойчиви биогорива, които не са произведени на основата на хранителни култури. Въпреки това оперативните помощи за съоръжения, произвеждащи биогорива на основата на хранителни култури, които са започнали да работят преди 31 декември 2013 г. и все още не са напълно амортизирани, се освобождават по смисъла на настоящия член, но при всички случаи не по-късно от 2020 г.
4. Помощи не могат да се предоставят за биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване.
5. Помощта за единица енергия не надхвърля разликата между общите стандартни разходи за производството на енергия от въпросния възобновяем източник и пазарната цена на въпросния вид енергия. Стандартните разходи се актуализират редовно и поне веднъж годишно.
6. Максималната норма на възвръщаемост, използвана за изчисляването на стандартните разходи, не надхвърля съответния суапов процент плюс премия от 100 базисни пункта. Съответният суапов процент е суаповият процент за паричната единица, в която се предоставя помощта, за падеж, който отразява периода на амортизация на подпомаганите съоръжения.
7. Помощи се предоставят само до пълната амортизация на съоръженията в съответствие с общоприетите счетоводни принципи. Инвестиционните помощи, предоставени на съоръженията, се приспадат от оперативната помощ.
Член 44
Помощи под формата на намаления на данъци за околната среда по Директива 2003/96/ЕО
1. Схемите за помощ под формата на намаления на данъци за околната среда, които отговарят на условията по Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г. за преструктуриране на рамката на Общността по отношение облагането на енергийни продукти и електрическа енергия (57), са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Бенефициерите на намаленията на данъци се избират въз основа на прозрачни и обективни критерии и заплащат най-малко съответните минимални равнища на данъчно облагане, определени в Директива 2003/96/ЕО.
3. Схемите за помощ под формата на намаления на данъци се основават на намаление на приложимата ставка на екологичния данък или на заплащането на фиксирана сума на компенсацията, или на комбинация от тези два механизма.
4. Помощи не могат да се предоставят за биогорива, които подлежат на задължение за доставка или смесване.
Член 45
Инвестиционни помощи за саниране на замърсени обекти
1. Инвестиционните помощи за предприятия, отстраняващи щети върху околната среда чрез саниране на замърсени обекти, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестицията трябва да води до отстраняването на щетите върху околната среда, включително щетите върху качеството на почвата или повърхностните и подпочвените води.
3. Когато е установена самоличността на юридическото или физическото лице, отговорно за щетите върху околната среда съгласно законодателството на всяка държава членка, без да се засягат правилата на Съюза в тази област, по-специално Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (58), изменена с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии (59), Директива 2009/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно съхранението на въглероден диоксид в геоложки формации и за изменение на Директива 85/337/ЕИО на Съвета, директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО, 2006/12/ЕО и 2008/1/ЕО и Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета (60) и Директива 2013/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 2013 г. относно безопасността на свързаните с нефт и газ дейности в крайбрежни води и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (61), това лице трябва да финансира санирането в съответствие с принципа „замърсителят плаща“ и държавна помощ не се предоставя. Когато не е установена самоличността на лицето, което е отговорно съгласно приложимото право, или то не може да бъде заставено да поеме разходите, лицето, отговорно за дейността по саниране или рехабилитация, може да получи държавна помощ.
4. Допустимите разходи включват разходите за саниране, от които се изважда увеличението на стойността на земята. Всички разходи, извършени от едно предприятие в процеса на саниране на неговия обект, независимо дали могат да бъдат отразени като дълготрайни активи в счетоводния му баланс, могат да се разглеждат като допустима инвестиция в случая на саниране на замърсени обекти.
5. Оценките на увеличението на стойността на земята вследствие на саниране се извършват от независим експерт.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
Член 46
Инвестиционни помощи за енергийноефективно районно отопление и охлаждане
1. Инвестиционните помощи за инсталиране на енергийноефективни районни отоплителни и охладителни системи са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи за производствените централи са допълнителните разходи, необходими за изграждането, разширяването и реконструкцията на един или няколко генератора, които функционират като енергийноефективна районна отоплителна и охладителна система. Инвестицията е неразделна част от енергийноефективната районна отоплителна и охладителна система.
3. Интензитетът на помощта за производствената централа не надхвърля 45 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да се увеличи с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
4. Интензитетът на помощта за производствената централа може да се увеличи с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
5. Допустимите разходи за дистрибуционната мрежа са инвестиционните разходи.
6. Размерът на помощта за дистрибуционната мрежа не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително или чрез механизъм за възстановяване на средства.
Член 47
Инвестиционни помощи за рециклиране и повторна употреба на отпадъци
1. Инвестиционните помощи за рециклиране и повторна употреба на отпадъци са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Инвестиционните помощи се предоставят за рециклиране и повторна употреба на отпадъци, които произхождат от други предприятия.
3. В противен случай третираните рециклирани или повторно употребени материали биха били изхвърлени или третирани по начин, който е по-малко благоприятен за околната среда. Помощите за дейности за оползотворяване на отпадъци, които не са дейности по рециклиране, не попадат в обхвата на груповото освобождаване съгласно настоящия член.
4. Помощите не могат да освобождават косвено замърсителите от задължения, които трябва да поемат съгласно правото на Съюза, или от задължения, които се считат за нормален разход за предприятието.
5. Инвестицията не само увеличава търсенето на материали за рециклиране, но и води до нарастване на събирането на тези материали.
6. Инвестицията е насочена към проекти, надхвърлящи актуалното равнище на технологиите.
7. Допустимите разходи включват допълнителните инвестиционни разходи, необходими за осъществяване на инвестиция, която води до по-добри или по-ефективни дейности за рециклиране или повторна употреба в сравнение с обикновения процес на рециклиране и повторна употреба със същия мащаб и без наличието на помощта.
8. Интензитетът на помощта не надхвърля 35 % от допустимите разходи. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 20 процентни пункта за помощи, предоставени на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за помощи, предоставени на средни предприятия.
9. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 15 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква а) от Договора, и с 5 процентни пункта за инвестиции, осъществени в подпомагани региони, които отговарят на условията по член 107, параграф 3, буква в) от Договора.
10. Помощите за инвестиции, свързани с рециклирането и повторната употреба на собствените отпадъци на бенефициера, не са освободени от задължението за уведомяване по силата на настоящия член.
Член 48
Инвестиционни помощи за енергийна инфраструктура
1. Инвестиционните помощи за изграждането или модернизирането на енергийна инфраструктура са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят за енергийна инфраструктура, разположена в подпомагани региони.
3. Енергийната инфраструктура подлежи на цялостно регулиране по отношение на тарифите и на достъпа до нея в съответствие със законодателството за вътрешния пазар на енергия.
4. Допустимите разходи включват инвестиционните разходи.
5. Размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително или чрез механизъм за възстановяване на средства.
6. Помощите за инвестиции в проекти за съхранение на електричество и газ и в петролна инфраструктура не са освободени от задължението за уведомяване съгласно настоящия член.
Член 49
Помощи за проучвания в областта на околната среда
1. Помощите за проучвания, включително за обследване за енергийна ефективност, които са пряко свързани с инвестициите, посочени в настоящия раздел, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, установени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват разходите за проучванията, посочени в параграф 1.
3. Интензитетът на помощта не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
4. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен с 20 процентни пункта за проучвания, предприети от името на малки предприятия, и с 10 процентни пункта за проучвания, предприети от името на средни предприятия.
5. Помощи не могат да се предоставят в полза на големи предприятия за обследване за енергийна ефективност в съответствие с член 8, параграф 4 от Директива 2012/27/ЕС, освен когато обследването за енергийна ефективност е в допълнение към задължителното енергийно обследване по силата на тази директива.
РАЗДЕЛ 8
Помощи за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия
Член 50
Схеми за помощ за отстраняване на щети, причинени от някои природни бедствия
1. Схемите за помощ за отстраняване на щети, причинени от земетресения, лавини, свличания, наводнения, смерчове, урагани, вулканични изригвания и горски пожари, са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква б) от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, при условие че са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощи се предоставят, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентните държавни органи на държавата членка официално са признали характера на събитието като природно бедствие; и
б)
налице е пряка причинно-следствена връзка между природното бедствие и щетите, понесени от засегнатото предприятие.
3. Схемите за помощ, свързани с конкретно природно бедствие, се въвеждат най-късно три години след като е настъпило събитието. Помощи по такива схеми се предоставят до четири години след настъпване на събитието.
4. Допустимите разходи включват разходите, възникнали вследствие на нанесените щети като пряко последствие от природното бедствие, оценени от независим експерт, признат от компетентния национален орган или от застрахователна компания. Тези щети могат да включват материални щети, причинени на активи, например сгради, оборудване, машини, запаси, и загуби на приходи поради пълното или частично спиране на дейността за максимален период от шест месеца, считано от настъпването на бедствието. Изчисляването на материалните щети се основава на разходите за ремонт или икономическата стойност на засегнатия актив преди бедствието. Те не надхвърлят разходите за ремонт или намалението на справедливата пазарна цена, причинено от бедствието, т.е. разликата между стойността на имуществото непосредствено преди и веднага след бедствието. Загубата на приходи се изчислява въз основа на финансовите данни на засегнатото предприятие (печалба преди лихви и данъци (EBIT), амортизация и разходи за труд, свързани единствено с обекта, засегнат от природното бедствие) чрез сравнение на финансовите данни за шестте месеца след настъпване на бедствието със средната стойност за три години, избрани от петте години преди настъпването на бедствието (с изключение на двете години с най-добрия и с най-лошия финансов резултат) и се изчислява за същия шестмесечен период от годината. Щетите се изчисляват на равнището на отделния бенефициер.
5. Помощите и всички други получени плащания за компенсация на щетите, включително плащанията по застрахователни полици, не надхвърлят 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 9
Социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони
Член 51
Социални помощи за транспорт за живеещите в отдалечени региони
1. Помощите за пътническия въздушен и морски транспорт са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 2, буква а) от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Цялата помощ е в полза на крайните потребители, чието място на обичайно пребиваване е в отдалечени региони.
3. Помощите се предоставят за пътнически транспорт по маршрут, свързващ летище или пристанище в отдалечен регион с друго летище или пристанище на територията на Европейското икономическо пространство.
4. Помощите се предоставят без дискриминация по отношение на самоличността на превозвача или вида услуга и без ограничение по отношение на точния маршрут към или от отдалечен регион.
5. Допустимите разходи включват цената на билета за отиване и връщане от или до отдалечения регион, включително всички данъци и такси, фактурирани от превозвача на потребителя.
6. Интензитетът на помощта не надхвърля 100 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 10
Помощи за широколентови инфраструктури
Член 52
Помощи за широколентови инфраструктури
1. Инвестиционните помощи за разгръщането на широколентова мрежа са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Допустимите разходи включват:
а)
инвестиционни разходи за разгръщане на пасивна широколентова инфраструктура;
б)
инвестиционни разходи за гражданско строителство, свързано с широколентов достъп;
в)
инвестиционни разходи за разгръщане на основни широколентови мрежи; и
г)
инвестиционни разходи за разгръщане на мрежи за достъп от следващо поколение.
3. Инвестицията е разположена в региони, в които няма инфраструктура от същата категория (основен широколентов достъп или мрежа за високоскоростен достъп от следващо поколение) и не е вероятно такава инфраструктура да бъде разгърната на търговски принцип до три години след публикуването на планираната мярка за помощ, като това се потвърждава също и чрез открита обществена консултация.
4. Помощите се предоставят посредством отворена, прозрачна и недискриминационна конкурентна процедура за подбор при спазване на принципа за технологична неутралност.
5. Мрежовият оператор предлага възможно най-голям активен и пасивен достъп на едро в съответствие с член 2, точка 139 от настоящия регламент при справедливи и недискриминационни условия, включително необвързан физически достъп при мрежите за достъп от следващо поколение. Този достъп на едро се предоставя за период от най-малко седем години и правото на достъп до проводи или стълбове не е ограничено във времето. В случай на помощ за изграждане на проводи тези проводи са достатъчно широки, за да съдържат няколко кабелни мрежи и различни мрежови топологии.
6. Цената за достъпа на едро се основава на принципите за ценообразуване, определени от националния регулаторен орган, и на целеви показатели, които преобладават в други сравними, по-конкурентноспособни региони в държавата членка или в Съюза, като се взема предвид помощта, получена от мрежовия оператор. С националния регулаторен орган се провеждат консултации относно условията за достъп, включително ценообразуването, и в случай на спор между желаещите да получат достъп и оператора на подпомаганата инфраструктура.
7. Държавите членки въвеждат механизъм за контрол и възстановяване на предоставените средства, ако размерът на помощта по проекта надхвърля 10 млн. евро.
РАЗДЕЛ 11
Помощи за култура и опазване на културното наследство
Член 53
Помощи за култура и опазване на културното наследство
1. Помощите за култура и опазване на културното наследство са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Помощите се предоставят за следните културни цели и дейности:
а)
музеи, архиви, библиотеки, артистични и културни центрове и средища, театри, оперни театри, концертни зали, други организации за представления на живо, институции, ангажирани със съхраняване на филмовото наследство, и други подобни артистични и културни инфраструктури, организации и институции;
б)
материално наследство, в това число всички форми на движимо и недвижимо културно наследство и археологически обекти, паметници, исторически обекти и сгради; природно наследство, свързано с културно наследство, или ако е признато официално като културно или природно наследство от компетентните публични органи на държава членка;
в)
нематериално наследство във всичките му форми, в това число фолклорни обичаи и занаяти;
г)
художествени или културни прояви и представления, фестивали, изложби и други подобни културни дейности;
д)
културни и артистични образователни дейности и популяризиране на важното значение на опазването и насърчаването на многообразието от форми на културно изразяване чрез образователни програми и програми за по-голямо популяризиране, включително чрез използване на нови технологии;
е)
писане, редактиране, продуциране, дистрибуция, цифровизация и издаване на музика и литература, включително преводи.
3. Помощите могат да бъдат във форма на:
а)
инвестиционни помощи, включително помощи за изграждане или модернизиране на културна инфраструктура;
б)
оперативни помощи.
4. За инвестиционните помощи допустимите разходи включват разходите за инвестиции в материални и нематериални активи, включително:
а)
разходи за изграждане, модернизиране, закупуване, съхраняване или подобряване на инфраструктура, ако поне 80 % от нейния годишен времеви или пространствен капацитет се използват за културни цели;
б)
разходи за закупуване, включително на лизинг, прехвърляне на собствеността или физическо преместване на културно наследство;
в)
разходи за опазване, съхраняване, реставрация и рехабилитация на материално и нематериално културно наследство, включително допълнителни разходи за съхранение при подходящи условия, специални инструменти, материали и разходи за документация, научни изследвания, цифровизация и публикуване;
г)
разходи за подобряване на достъпа на обществеността до културното наследство, включително разходи за цифровизация и други нови технологии, разходи за подобряване на достъпността за лица със специални нужди (по-специално рампи и подемници за хора с увреждания, надписи на брайловата азбука и релефни експонати в музеите) и за насърчаване на културното многообразие по отношение на представянето, програмите и посетителите;
д)
разходи за културни проекти и дейности, сътрудничество и програми за обмен и безвъзмездни средства, включително разходи за процедури по подбор, разходи за реклама и разходи, направени пряко в резултат на проекта.
5. За оперативни помощи допустимите разходи включват:
а)
разходите на културната институция или обекта на културно наследство, свързани с непрекъснати или периодични дейности, включително изложби, представления и събития и други подобни културни дейности, които се извършват в обичайния ход на стопанската дейност;
б)
разходи за културни и артистични образователни дейности и за популяризиране на важното значение на опазването и насърчаването на многообразието от форми на културно изразяване чрез образователни програми и програми за по-голямо популяризиране, включително чрез използване на нови технологии;
в)
разходи за подобряване на достъпа на обществеността до културната институция или обектите на културно наследство и дейности, включително разходи за цифровизация и за използване на нови технологии, както и разходи за подобряване на достъпността за лицата с увреждания;
г)
оперативни разходи, пряко свързани с културния проект или дейност, като например наемането на недвижимо имущество и културни центрове, пътни разходи, материали и консумативи, пряко свързани с културния проект или дейност, архитектурни структури за изложби и сценични декори, заем, лизинг и амортизация на средства, софтуер и оборудване, разходи за право на достъп до произведения, защитени с авторско право, и защитено съдържание от други сходни права на интелектуалната собственост, разходи за реклама и разходи, възникнали като пряк резултат от проекта или дейността; амортизационните разходи и разходите за финансиране са допустими само ако не са покрити с инвестиционна помощ;
д)
разходи за персонал, работещ за културната институция или обекта на културно наследство или за проекта;
е)
разходи за консултантски услуги и помощни услуги, предоставяни от външни консултанти и доставчици на услуги, които са възникнали като пряк резултат от проекта.
6. За инвестиционните помощи размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства. През съответния период е позволено операторът на инфраструктурата да задържа разумна печалба.
7. За оперативните помощи размерът на помощта не надхвърля необходимото за покриване на оперативната загуба и разумна печалба за съответния период. Това изискване се гарантира предварително въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
8. За помощи, които не надхвърлят 1 млн. евро, максималният размер на помощта може да се определи по алтернативен метод, който се различава от метода в параграфи 6 и 7, на 80 % от допустимите разходи.
9. За издаване на музика и литература, съгласно определението в параграф 2, буква е) максималният размер на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и сконтираните приходи на проекта или 70 % от допустимите разходи. Приходите се приспадат от допустимите разходи предварително или чрез механизъм за възстановяване на средства. Допустимите разходи включват разходите за издаване на музикални и литературни произведения, включително авторските такси (разходите за авторски права), разходите за преводачи, разходите за издатели, други издателски разходи (изчитане, коректура и рецензиране на текстове), разходите за форматиране и предпечатна подготовка и разходите за печат и публикуване в интернет.
10. Помощите за вестници и списания, независимо от това дали те са в хартиен или електронен формат, не са допустими съгласно настоящия член.
Член 54
Схеми за помощ за аудио-визуални произведения
1. Схемите за помощ в подкрепа на писането на сценарии, разработката, производството, разпространението и рекламата на аудио-визуални произведения са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. С помощите се подпомага културен продукт. За да се избегнат очевидни грешки в квалифицирането на даден продукт като културен продукт, всяка държава членка предвижда ефективни процедури, например подбор на предложения от едно или повече лица, упълномощени да подбират или проверяват предложенията спрямо предварително определен списък с културни критерии.
3. Помощите могат да бъдат под формата на:
а)
помощи за производството на аудио-визуални произведения;
б)
помощи на предпроизводствен етап; и
в)
помощи за разпространение.
4. Когато държава членка обвърже помощта със задължения за териториалност на разходите, при схемите за помощи за производство на аудио-визуални произведения може:
а)
да се изисква до 160 % от помощта, предоставена за производството на дадено аудио-визуално произведение, да бъдат изразходвани на територията на държавата членка, която отпуска помощта; или
б)
помощта, предоставена за производството на дадено аудио-визуално произведение, да бъде изчислена като процент от разходите за производствени дейности в държавата членка, предоставяща помощта, обикновено в случай на схеми за помощ под формата на данъчни стимули.
И в двата случая, ако държавата членка обвърже допустимостта на проектите с минимално равнище на производствена дейност в съответната територия, това равнище не надхвърля 50 % от общия бюджет на продукцията. Освен това максималните разходи, обвързани със задължения за териториалност на разходите, в никакъв случай не надхвърлят 80 % от общия бюджет на продукцията.
5. Допустимите разходи включват:
а)
за производствени помощи: общите разходи за производство на аудио-визуални произведения, включително разходите за подобряване на достъпността за лица с увреждания;
б)
за помощи на предпроизводствен етап: разходите за писане на сценарии и създаването на аудио-визуални произведения;
в)
за помощи за разпространение: разходите за разпространение и популяризиране на аудио-визуални произведения.
6. Интензитетът на помощта за производството на аудио-визуални произведения не надхвърля 50 % от допустимите разходи.
7. Интензитетът на помощта може да бъде увеличен, както следва:
а)
до 60 % от допустимите разходи за трансгранични продукции, които са финансирани от повече от една държава членка и в които участват продуценти от повече от една държава членка;
б)
до 100 % от допустимите разходи за трудни аудиовизуални произведения и съвместни продукции с участието на държави от списъка на Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР/КПР).
8. Интензитетът на помощта за предпроизводствения етап не надхвърля 100 % от допустимите разходи. Ако създадения благодарение на помощта сценарий или проект се превърне в аудио-визуално произведение, като например филм, предпроизводствените разходи се включват в общия бюджет и се вземат предвид при изчисляването на интензитета на помощта. Интензитетът на помощта за разпространение съответства на интензитета на помощта за производство.
9. Помощите не са запазени за конкретни производствени дейности или за отделни части от веригата на стойността на продукцията. Помощите за инфраструктура на филмови студия не са допустими по смисъла на настоящия член.
10. Помощите не са запазени изключително за гражданите на съответната държава и от бенефициерите не се изисква да имат статут на предприятия, учредени по националното търговско право.
РАЗДЕЛ 12
Помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих
Член 55
Помощи за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих
1. Помощите за спортни инфраструктури и мултифункционални инфраструктури за отдих са съвместими с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Спортната инфраструктура не се използва изключително от един единствен професионален спортист. Използването на спортната инфраструктура от други потребители, професионални или непрофесионални спортисти, възлиза поне на 20 % от времевия годишен капацитет. Ако инфраструктурата се използва от няколко ползватели едновременно, се изчисляват съответните части от заетия времеви капацитет.
3. Многофункционалните инфраструктури за отдих се състоят от съоръжения за отдих с многофункционален характер, които предлагат по-специално културни услуги и услуги, свързани с отдих, с изключение на увеселителните паркове и хотелските обекти.
4. Достъпът до спортните инфраструктури или многофункционалните инфраструктури за отдих е отворен за няколко ползватели и се предоставя на прозрачна и недискриминационна основа. Предприятията, които са финансирали поне 30 % от инвестиционните разходи за инфраструктурата, могат да получат преференциален достъп при по-изгодни условия, при условие че тези условия да са оповестени публично.
5. Ако спортната инфраструктура се използва от професионални спортни клубове, държавите членки гарантират, че тарифите за използването ѝ се оповестяват публично.
6. Всяка концесия или друго възлагане на трета страна на изграждането, модернизацията и/или експлоатацията на спортната инфраструктура или многофункционалната инфраструктура за отдих се извършва на открита, прозрачна и недискриминационна основа, като надлежно се вземат предвид приложимите правила за възлагане на обществени поръчки.
7. Помощта може да бъде под формата на:
а)
инвестиционна помощ, включително помощ за изграждане или модернизиране на спортна инфраструктура и мултифункционална инфраструктура за отдих;
б)
оперативна помощ за спортна инфраструктура;
8. За инвестиционните помощи за спортна инфраструктура и мултифункционална инфраструктура за отдих допустимите разходи включват разходите за инвестиции в материални и нематериални активи.
9. За оперативните помощи за спортна инфраструктура допустимите разходи включват оперативните разходи за предоставяне на услуги от инфраструктурата. Оперативните разходи включват разходи за персонал, материали, услуги, възложени на външни изпълнители, комуникации, енергия, поддръжка, наем, управление и др., но не включват амортизационните разходи и разходите за финансиране, ако те са били покрити с инвестиционна помощ.
10. За инвестиционните помощи за спортна инфраструктура и мултифункционална инфраструктура за отдих размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително, въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
11. За оперативните помощи за спортна инфраструктура размерът на помощта не надхвърля оперативната загуба за съответния период. Изпълнението на това изискване се гарантира предварително въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
12. За помощи, които не надхвърлят 1 млн. евро, максималният размер на помощта може да се определи по алтернативен начин, който се различава от метода, посочен в параграфи 10 и 11, на 80 % от допустимите разходи.
РАЗДЕЛ 13
Помощи за местни инфраструктури
Член 56
Инвестиционни помощи за местни инфраструктури
1. Финансирането за изграждане или модернизиране на местни инфраструктури, за инфраструктури, които допринасят за подобряване на търговската и потребителска среда и за модернизиране и развитие на индустриалната основа на местно равнище, е съвместимо с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3 от Договора и се освобождава от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, ако са изпълнени условията, определени в настоящия член и в глава I.
2. Настоящият член не се прилага за помощите за инфраструктури, които влизат в обхвата на други раздели от глава III от настоящия регламент, с изключение на раздел 1 „Регионални помощи“. Настоящият член не се прилага също така за летищна и пристанищна инфраструктура.
3. Заинтересовани потребители имат достъп до инфраструктурата на открита, прозрачна и недискриминационна основа. Цената за използването или продажбата на инфраструктурата съответства на пазарната цена.
4. Всяка концесия или друго възлагане на трета страна на експлоатацията на инфраструктурата се извършва по открит, прозрачен и недискриминационен начин, като се зачитат приложимите правила за възлагане на обществени поръчки.
5. Допустимите разходи включват разходите за инвестиции в материални и нематериални активи.
6. Размерът на помощта не надхвърля разликата между допустимите разходи и оперативната печалба от инвестицията. Оперативната печалба се приспада от допустимите разходи предварително, въз основа на реалистични предвиждания или чрез механизъм за възстановяване на средства.
7. Специалната инфраструктура не се освобождава от задължението за уведомяване по смисъла на настоящия член.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 57
Отмяна
Регламент (ЕО) № 800/2008 се отменя.
Член 58
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент се прилага за индивидуални помощи, предоставени преди неговото влизане в сила, ако помощите изпълняват всички условия, определени в настоящия регламент, с изключение на член 9.
2. Помощите, които не са освободени от задължението за уведомяване в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора, в съответствие с настоящия регламент или в съответствие с други регламенти, приети съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, и които са били в сила пред това, се оценяват от Комисията в съответствие с приложимите рамки, насоки, съобщения и известия.
3. Всички индивидуални помощи, предоставени преди 1 януари 2015 г. по силата на който и да било регламент, приет съгласно член 1 от Регламент (ЕО) № 994/98, в сила към момента на предоставяне на помощта, са съвместими с вътрешния пазар и се освобождават от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора, с изключение на регионалните помощи. Схемите за помощ за рисков капитал в полза на МСП, учредени преди 1 юли 2014 г. и освободени от задължението за уведомяване по член 108, параграф 3 от Договора съгласно Регламент (ЕО) № 800/2008, се освобождават от задължението за уведомяване и са съвместими с вътрешния пазар до края на споразумението за финансиране, при условие че публичните средства са били поети като задължения към подпомагания фонд за частни капиталови инвестиции по силата на това споразумение преди 1 януари 2015 г. и продължават да са изпълнени останалите условия за освобождаване.
4. В края на периода на действие на настоящия регламент всяка схема за помощ, освободена от задължението за уведомяване в съответствие с настоящия регламент, продължава да бъде освободена в рамките на период на приспособяване от шест месеца, с изключение на схемите за регионална помощ. Освобождаването на схемите за регионална помощ се преустановява на датата на изтичане на срока на одобрените карти на регионалните помощи. Освобождаването на помощите за рисково финансиране в съответствие с член 21, параграф 2, буква а) се преустановява в края на срока, предвиден в споразумението за финансиране, при условие че публичните средства, поети като задължения към подпомагания фонд за частни капиталови инвестиции, са били предоставени въз основа на това споразумение в срок от 6 месеца преди края на срока на действие на настоящия регламент, и при условие че са изпълнени останалите условия за освобождаване.
Член 59
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 2014 г.
Той се прилага до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 юни 2014 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 651/2014,
17. juuni 2014,
ELi aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. mai 1998. aasta määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes, (1) eriti selle artikli 1 lõike 1 punkte a ja b,
pärast konsulteerimist riigiabi nõuandekomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 107 lõike 1 kriteeriumidele vastav riiklik rahastamine on riigiabi, millest tuleb aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt komisjonile teatada. Siiski võib nõukogu aluslepingu artikli 109 kohaselt määrata abi liigid, mis on kõnealusest teavitamiskohustusest vabastatud. Vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 4 võib komisjon võtta vastu määrusi, mis on seotud kõnealuste riigiabi liikidega. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 994/98 on komisjonile antud õigus kooskõlas asutamislepingu artikliga 109 vabastada teavitamiskohustusest teatavatel tingimustel järgmistele kategooriatele antav abi: väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd), teadus- ja arendustegevusele ning keskkonnakaitseks antav abi, tööhõivealane abi, koolitusabi ning abi, mis on kooskõlas kaardiga, mille komisjon on regionaalabi andmiseks kinnitanud igale liikmesriigile. Sellele õiguslikule alusele tuginedes võttis komisjon vastu komisjoni 6. augusti 2008. aasta määruse (EÜ) nr 800/2008 EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks. Määrus (EÜ) nr 800/2008 (2) kehtis algselt kuni 31. detsembrini 2013, kuid selle kohaldamisaega pikendati komisjoni 29. novembri 2013. aasta määrusega (EL) nr 1224/2013 (3) (millega muudetakse määrust (EÜ) nr 800/2008 seoses selle kohaldamisajaga) ning nüüd lõpeb määruse kehtivusaeg 30. juunil 2014. 22. juulil 2013 muudeti määrust (EÜ) nr 994/98 nõukogu 22. juuli 2013. aasta määrusega (EL) nr 733/2013, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes, (4) et volitada komisjoni laiendama grupierandit uute abiliikide suhtes, mille puhul on võimalik määratleda selged kokkusobivuse tingimused. Uued grupierandi raames antava abi liigid on järgmised: teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi, sotsiaalabi äärealade elanike transpordiks, lairibataristutele antav abi, innovatsiooniks antav abi, kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi ning spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antav abi. Kui saadakse piisavalt kogemusi, mis võimaldavad välja töötada toimivad teavitamiskohustusest vabastamise kriteeriumid, millega tagatakse muud liiki abi eelnev nõuetele vastavus, kavatseb komisjon läbi vaadata käesoleva määruse reguleerimisala, et lisada teatavat liiki abi nendes valdkondades. Komisjon kavatseb välja töötada kriteeriumid sadama- ja lennujaamataristu jaoks 2015. aasta detsembriks.
(2)
Teatisega „ELi riigiabi ajakohastamine” (5) algatas komisjon laialdasema riigiabi eeskirjade läbivaatamise. Eeskirjade uuendamise peamised eesmärgid on: i) saavutada arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv konkurentsivõimelisel siseturul, toetades samas liikmesriike riigi raha tõhusamal kasutamisel, ii) keskendada komisjoni eelkontroll nendele juhtumitele, millel on suurim mõju siseturule, tugevdades samal ajal liikmesriikide koostööd riigiabi eeskirjade jõustamisel, ja iii) ühtlustada eeskirju ning sätestada kiirem, paremini informeeritud ja kindlapiirilisem otsuste tegemine, mis põhineks selgetel majanduslikel kaalutlustel, ühtsel lähenemisviisil ja kindlatel kohustustel. Määruse (EÜ) nr 800/2008 läbivaatamine on riigiabi ajakohastamise oluline osa.
(3)
Käesolev määrus peaks võimaldama riigiabi jõustamistegevuse paremat suunamist ja suuremat lihtsustamist, mis tuleks kombineerida suurema läbipaistvuse, tõhusa hindamise ja riigiabi eeskirjade täitmise kontrollimisega liikmesriigi ja liidu tasandil, säilitades samal ajal komisjoni ja liikmesriikide institutsionaalsed pädevused. Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(4)
Määruse 800/2008 kohaldamisel saadud kogemused võimaldasid komisjonil paremini määratleda tingimused, mille puhul võib teatavaid abiliike pidada siseturuga kokkusobivaks, ja laiendada grupierandite kohaldamisala. Kogemused osutasid ka selgelt vajadusele suurendada läbipaistvust ja järelevalvet ning võimaldada suurte abikavade korrektset hindamist seoses nende mõjuga konkurentsile siseturul.
(5)
Käesoleva määruse kohaldamise üldtingimused tuleks kindlaks määrata ühiste põhimõtete abil, mis tagavad, et abi täidab ühise huvi eesmärki, et abil on selge ergutav mõju ning see on asjakohane ja proportsionaalne, seda antakse täiesti läbipaistvalt ja selle suhtes kohaldatakse kontrollimehhanismi ja regulaarset hindamist ning abi ei mõjuta kaubandustingimusi ebasoodsalt sellisel määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.
(6)
Käesoleva määrusega tuleks aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teavitamiskohustusest vabastada abi, mis vastab kõigile käesoleva määruse üldtingimustele ja asjaomaste abiliikide eritingimustele.
(7)
Aluslepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud riigiabi suhtes, mis ei kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse, tuleks jätkata aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teavitamiskohustuse kohaldamist. Käesolev määrus ei piira liikmesriikide võimalust teatada abist, mille eesmärgid on kooskõlas käesolevas määruses käsitletud eesmärkidega.
(8)
Suurte abikavade potentsiaalselt suurema mõju tõttu kaubandusele ja konkurentsile tuleks kavade puhul, mille keskmine aastane riigiabi eelarve ületab teatavat absoluutväärtust, põhimõtteliselt kohaldada riigiabi hindamist. Hindamise eesmärk peaks olema kontrollida abikava vastavust siseturuga kokkusobivuse eeldustele ja tingimustele ja abimeetme tõhusust, pidades silmas selle eelnevalt kindlaksmääratud üldisi ja konkreetseid eesmärke ja näitajaid, ning hinnata meetme mõju konkurentsile ja kaubandusele. Võrdse kohtlemise tagamiseks tuleks riigiabi hindamine läbi viia hindamiskava põhjal, mille on heaks kiitnud komisjon. Kuigi niisugune hindamiskava peaks tavaliselt olema koostatud abikava tegemise ajal ja õigeaegselt heaks kiidetud, et abikava saaks jõustuda, ei pruugi see kõigil juhtudel võimalik olla. Et mitte viivitada abikavade jõustumist, kohaldatakse käesolevat määrust selliste kavade suhtes maksimaalselt kuus kuud. Komisjon võib otsustada seda tähtaega pikendada seoses hindamiskava heakskiitmisega. Selleks tuleb komisjoni hindamiskavast teavitada 20 tööpäeva jooksul alates abikava jõustumisest. Samuti võib komisjon erandkorras otsustada, et juhtumi eripära arvestades ei ole hindamine vajalik. Komisjon peaks saama liikmesriigilt vajaliku teabe, et hindamiskava oleks võimalik hinnata, ja nõudma täiendavat teavet ilma põhjendamatute viivitusteta, võimaldades liikmesriigil lisada puuduvad elemendid, et komisjon saaks teha otsuse. Kõnealuse protsessi uudsuse tõttu esitab komisjon eraldi dokumendis üksikasjaliku juhendi menetluse koha, mida kohaldatakse hindamiskava heakskiitmise suhtes 6kuulise perioodi jooksul, ja vormid, mille kaudu tuleb hindamiskavad esitada. Hindamise all olevate abikavade muudatusi tuleb hinnata, võttes arvesse kõnealuse hindamise tulemusi, ning need ei peaks kuuluma käesoleva määruse reguleerimisalasse, v.a juhul, kui need muudatused ei saa mõjutada abikava siseturuga kokkusobivust käesoleva määruse alusel või ei saa märkimisväärselt mõjutada heaks kiidetud hindamiskava sisu. Muudatusi, mis on ainult formaalsed või administratiivsed või mis tehakse ELi kaasrahastatavate meetmete raamistikus, ei tohiks põhimõtteliselt käsitada sellistena, mis mõjutavad heaks kiidetud hindamiskava märkimisväärselt.
(9)
Käesolevat määrust ei tohiks kohaldada abi suhtes, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel, ega ekspordiga seotud tegevusele antava abi suhtes. Eelkõige ei tohiks seda kohaldada abi suhtes, millega rahastatakse turustusvõrgu loomist ja toimimist teistes riikides. Abi, millega kaetakse messidel osalemise kulud või uue või olemasoleva toote teises liikmesriigis või kolmandas riigis asuvale uuele turule laskmiseks vajalike uuringute või nõustamisteenuste kulud, ei ole üldjuhul abi ekspordiga seotud tegevusele.
(10)
Käesolevat määrust tuleks kohaldada põhimõtteliselt enamiku majandussektorite suhtes. Siiski tuleks mõne sektori, näiteks kalandus- ja vesiviljelussektori ning põllumajandustoodete esmatootmise puhul, määruse reguleerimisala piirata, pidades silmas kohaldatavaid erieeskirju.
(11)
Käesolevat määrust tuleks kohaldada põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise suhtes eeldusel, et teatavad tingimused on täidetud. Käesoleva määruse kohaldamisel ei tohiks töötlemise ja turustamisena käsitada põllumajandusettevõttes toimuvat tegevust, mis on vajalik toote esmamüügiks ettevalmistamiseks, ega esmatootja esmamüüki edasimüüjatele või töötlejatele või toote ettevalmistamist selliseks esmamüügiks.
(12)
Käesolevat määrust ei tohiks kohaldada abi suhtes, mida antakse konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemiseks, sest seda on käsitletud nõukogu 10. detsembri 2010. aasta otsuses konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antava riigiabi kohta (6). Käesolevat määrust tuleks kohaldada söesektoris antavate muude abi liikide suhtes, välja arvatud regionaalabi.
(13)
Komisjon peaks tagama, et lubatud abi ei moonuta kaubandustingimusi ühist huvi kahjustavas ulatuses. Seetõttu tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta sellisele abisaajale antav abi, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks. Seda ei kohaldataks abikavade puhul, millega heastatakse teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju.
(14)
Raskustes olevatele ettevõtjatele antav abi tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta, sest sellist abi tuleks hinnata lähtuvalt raskustes olevate ettevõtete päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi 1. oktoobri 2004. aasta suunistest, (7) mida on pikendatud komisjoni teatisega (Ühenduse 1. oktoobri 2004. aasta suuniste (raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta) kohaldamisaja pikendamine), (8) või järgnevatest suunistest, et vältida neist kõrvalehoidmist. Seda ei kohaldataks abikavade puhul, millega heastatakse teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju. Õiguskindluse huvides on asjakohane sätestada selged kriteeriumid, mille puhul ei ole vaja hinnata ettevõtja olukorra kogu eripära, et otsustada, kas ettevõtja on raskustes käesoleva määruse tähenduses.
(15)
Riigiabi eeskirjade jõustamine sõltub suuresti liikmesriikide koostööst. Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada kooskõla käesoleva määrusega, sealhulgas üksikabi kooskõla grupierandi kavade korral.
(16)
Kauplemistingimuste negatiivse mõjutamise kõrge riski tõttu peaks komisjon jätkama suurte individuaalsete või kumulatiivsete abisummade hindamist nendest teavitamise korral. Seepärast tuleks iga käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluva abiliigi puhul sätestada künnised, mille taseme määramisel võetakse arvesse asjaomase abi liiki ja selle tõenäolist mõju kauplemistingimustele. Igasuguse antud abi suhtes, mis ületab kõnealuseid piirmäärasid, tuleks jätkata aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teavitamiskohustuse kohaldamist. Käesolevas määruses sätestatud künniseid ei tohiks eirata abikavade või abiprojektide kunstliku osadeks jaotamise teel mitmeks abikavaks või projektiks, millel on samad tunnusjooned, eesmärgid või abisaajad.
(17)
Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja tõhusa järelevalve tagamiseks tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult abi suhtes, mille puhul on ilma riskianalüüsi tegemata võimalik brutotoetusekvivalent eelnevalt täpselt välja arvutada („läbipaistev abi”). Teatavate abivahendite, nagu laenude, garantiide, maksumeetmete, riskifinantseerimismeetmete ja eriti tagasimakstavate ettemaksete korral tuleb käesolevas määruses määratleda tingimused, mille puhul võib neid pidada läbipaistvateks. Kapitalisüste ei tohiks pidada läbipaistvaks abiks, ilma et see piiraks riskifinantseerimise ja idufirmadele antava abi eritingimusi. Garantiidena antavat abi tuleks käsitada läbipaistvana juhul, kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemia, mis on ette nähtud vastavat tüüpi ettevõtja jaoks. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (edaspidi „VKEd”) puhul esitatakse komisjoni teatises (EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes) (9) aastase garantiipreemia tasemed, millest alates ei käsitata riigigarantiid abina.
(18)
Tagamaks, et abi on vajalik ja ergutab tegevuse või projekti arendamist, ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellisele tegevusele antava abi suhtes, millega abisaaja tegeleks igal juhul ka abi puudumise korral. Abi tuleks käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastada ainult juhul, kui abi saav projekt või tegevus on alanud pärast seda, kui abi saaja on esitanud kirjaliku abitaotluse.
(19)
Käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluva suurettevõtjast abisaajale antava sihtotstarbelise üksikabi puhul tuleks liikmesriikidel lisaks abi saavate VKEde suhtes kohaldatavatele tingimustele tagada, et abisaaja on oma sisedokumendis analüüsinud abi saava projekti või tegevuse elujõulisust koos abiga ja ilma abita. Liikmesriikidel tuleks kontrollida, et kõnealune sisedokument kinnitaks projekti/tegevuse ulatuse või toetatava projektiga seoses abisaaja poolt kulutatud kogusumma olulist suurenemist või projekti/tegevuse lõpuleviimise olulist kiirenemist. Regionaalabi puhul tuleks ergutava mõjuna käsitada asjaolu, et abi puudumisel ei oleks investeerimisprojekti asjaomases abistatavas piirkonnas teostatud.
(20)
Automaatsete maksusoodustuse vormis abikavade suhtes tuleks jätkuvalt kohaldada ergutava mõjuga seotud eritingimust, sest sellise abi andmise kord erineb muude abiliikide andmise korrast. Sellised kavad peaksid olema vastu võetud enne abi saava projekti või tegevuse teostamiseks töö alustamist; Seda tingimust ei kohaldata järglaskavade puhul, eeldusel et tegevus oli hõlmatud juba eelnevate maksusoodustuse vormis kavadega. Selliste kavade ergutava mõju hindamise puhul on oluline moment see, kui maksumeede esimest korda sätestati esialgses kavas, mis seejärel asendati järglaskavaga.
(21)
Seoses regionaalse tegevusabi, regionaalse linnaarenguabi, VKEde rahastamisele juurdepääsuks antava abi, ebasoodsas olukorras olevate töötajate töölevõtmiseks antava abi, puudega töötajate tööhõiveks antava abi, puudega töötajate tööhõive lisakulude hüvitamiseks antava abi, keskkonnamaksu vähenduste vormis abi, loodusõnnetustest põhjustatud kahju korvamiseks antava abi, äärealade elanike transpordiks antava sotsiaalabi suhtes ning kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antava abi puhul ergutava mõju olemasolu ei kohaldata või selle olemasolu eeldatakse, kui käesolevas määruses sätestatud eritingimused nende abiliikide jaoks on täidetud.
(22)
Selleks et tagada abi proportsionaalsus ja selle piirdumine vajaliku summaga, tuleks maksimaalsed abisummad võimaluse korral alati määratleda abi osakaaluna abikõlblike kulude suhtes. Kui abi ülemmäära ei saa kindlaks määrata, sest abikõlblikke kulusid on raske kindlaks määrata või on vaja lihtsamaid vahendeid väiksemate summade jaoks, tuleks maksimaalsed abisummad määratleda nominaalselt, et tagada abimeetmete proportsionaalsus. Abi osakaal ja maksimaalne abisumma tuleks komisjoni kogemusi arvesse võttes kindlaks määrata tasemel, mis minimeerib abi saavas sektoris konkurentsimoonutused, kuid võimaldab samas asjakohaselt lahendada turutõrgete või ühtekuuluvusega seotud probleeme. Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi puhul peaks abi osakaal olema kooskõlas regionaalabi kaardis lubatud abi osakaaluga.
(23)
Abi osakaalu arvutamisel tuleks arvesse võtta ainult abikõlblikke kulusid. Määrusega ei tohi teavitamiskohustusest vabastada abi, mis ületab asjaomast abi osakaalu abikõlbmatute kulude kaasamise tõttu. Abikõlblike kulude identifitseerimiseks tuleks esitada selged, üksikasjalikud ja ajakohased dokumendid. Kõigi kasutatavate arvude puhul tuleks lähtuda summadest, millest ei ole makse ega muid tasusid maha arvatud. Mitmes osas makstava abi väärtus diskonteeritakse selle andmise aja väärtuseni. Abikõlblike kulude väärtus tuleks samuti diskonteerida nende andmise aja väärtusele. Muus kui toetuse vormis antava abi korral tuleks diskonteerimisel ja abisumma arvutamisel intressimäärana kasutada vastavalt toetuse andmise ajal kehtivat diskontomäära või viitemäära, nagu on kehtestatud komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (10). Juhul kui abi antakse maksusoodustuste vormis, tuleb abi osad diskonteerida diskontomäärade alusel, mis kehtivad eri kuupäevadel, mil maksusoodustused kehtima hakkavad. Tuleks edendada tagasimakstavate ettemaksete vormis antava abi kasutamist, sest sellised riskijagamisvahendid tõhustavad abi ergutavat mõju. Seetõttu on asjakohane sätestada, et kui abi antakse tagasimakstavate ettemaksete vormis, võib käesolevas määruses kehtestatud abi osakaalu suurendada, välja arvatud regionaalabi puhul (sest viimase võib teavitamiskohustusest vabastada üksnes juhul, kui see vastab heakskiidetud kaardile).
(24)
Juhul kui abi antakse tulevikus tasumisele kuuluvate maksude suhtes kehtivate maksusoodustuste vormis, ei pruugi kohaldatav diskontomäär ja abi osade täpne summa olla eelnevalt teada. Sellistel juhtudel peaksid liikmesriigid abi osakaalust lähtudes eelnevalt kindlaks määrama abi diskonteeritud väärtuse ülemmäära. Sel juhul saab diskonteerimisel kohaldada diskontomäära, mis kehtib ajal, kui selgub asjaomasel kuupäeval antava abi osa summa. Ülemmäära üldsummat („ülemmäära summa”) tuleks vähendada abi iga osa diskonteeritud väärtuse võrra.
(25)
Selle kindlaks tegemisel, kas käesolevas määruses sätestatud eraldi teavitamise künniseid ja abi ülemmäära on järgitud, tuleks arvesse võtta abi saavale tegevusele või projektile eraldatavat riigiabi meetmete kogusummat. Lisaks tuleks käesolevas määruses täpsustada asjaolud, mille korral võib erinevat liiki abi olla kumulatiivne. Käesoleva määruse kohaselt teavitamiskohustusest vabastatud abi ja mis tahes muude määruste alusel antavat teavitamiskohustusest vabastatud abi või komisjoni heaks kiidetud abi võib kumuleerida juhul, kui kõnealused abimeetmed on seotud erinevate kindlaksmääratavate abikõlblike kuludega. Kui erinevad abiallikad on seotud samade osaliselt või täielikult kattuvate kindlaksmääratavate abikõlblike kuludega, on kumuleerimine lubatud kuni käesoleva määruse alusel kohaldatava abi ülemmäära või abisummani. Käesolevas määruses tuleks samuti sätestada kumuleerimise erieeskirjad selliste abimeetmete puhul, mille abikõlblikud kulud on kindlaksmääratavad või mitte, ning kumuleerimise eeskirjad vähese tähtsusega abi puhul ja puudega töötajate jaoks antava abi puhul. Vähese tähtsusega abi sageli ei anta konkreetsete kindlaksmääratavate abikõlblike kulude katteks või seda ei seostata selliste kuludega. Sellisel juhul peaks olema võimalik vähese tähtsusega abi vabalt kumuleerida käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud riigiabiga. Kui vähese tähtsusega abi antakse samade kindlaksmääratavate abikõlblike kulude jaoks kui käesoleva määruse alusel vabastatud riigiabi, peaks kumuleerimine olema lubatud ainult kuni abi ülemmäärani, mis on sätestatud käesoleva määruse III peatükis.
(26)
Liidu rahalised vahendid, mida keskselt haldavad liidu institutsioonid, asutused, ühisettevõtjad või muud organid ja mis ei ole otseselt või kaudselt liikmesriikide kontrolli all, ei kujuta endast riigiabi. Kui selline liidupoolne rahastamine toimub koos riigiabi andmisega, võetakse arvesse ainult viimast, et määrata kindlaks, kas teavitamise künniseid ja abi ülemmäära on järgitud, eeldusel et avalikust sektorist saadud toetuse kogusumma, mida antakse samade abikõlblike kulude katmiseks, ei ületa kõige soodsamat rahastamise määra, mis on sätestatud liidu õigusaktidega kehtestatud eeskirjades.
(27)
Pidades silmas, et aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses on riigiabi põhimõtteliselt keelatud, on oluline, et kõigil osapooltel oleks võimalik kontrollida, kas antav abi järgib kohaldatavaid eeskirju. Riigiabi läbipaistvus on seetõttu aluslepingu korrektse kohaldamise seisukohast ülimalt oluline ning toob endaga kaasa parema eeskirjade täitmise, suurema vastutuse ja vastastikuse hindamise ning suurendab seega riiklike kulutuste tõhusust. Läbipaistvuse tagamiseks peaksid liikmesriigid piirkondlikul või riiklikul tasandil looma põhjalikud riigiabi veebisaidid, kus esitatakse kokkuvõtlik teave iga käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud abimeetme kohta. Nimetatud kohustus peaks olema üksikabi siseturuga kokkusobivuse eeltingimus. Järgides teabe avaldamise standardmenetlust, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivis 2013/37/EL, millega muudetakse direktiivi 2003/98/EÜ avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta, (11) tuleks kasutada standardvormi, mis võimaldab teavet otsida, alla laadida ja hõlpsasti internetis avaldada. Lingid liikmesriikide riigiabi veebisaitidele tuleks avaldada komisjoni veebisaidil. Määruse (EÜ) nr 994/98 (muudetud määrusega (EL) nr 733/2013) artikli 3 kohaselt peab kokkuvõtliku teabe kõigi käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud abimeetmete kohta avaldama komisjoni veebisaidil.
(28)
Et tagada abimeetmete tõhus järelevalve kooskõlas määrusega (EÜ) nr 994/98 (muudetud määrusega (EL) nr 733/2013), on asjakohane kehtestada nõuded liikmesriikide aruandluseks seoses abimeetmetega, mis on käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud, ning seoses käesoleva määruse kohaldamisega. Lisaks sellele on asjakohane kehtestada eeskirjad andmete kohta, mida liikmesriikidel tuleks säilitada käesoleva määrusega teavitamiskohustusest vabastatud abi kohta, pidades silmas nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (12) (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) artiklis 15 sätestatud aegumistähtaega.
(29)
Selleks et suurendada käesoleva määruse siseturuga kokkusobivuse tingimustega seotud sätete tõhusust, peaks komisjonil olema võimalik juhul, kui kõnealuseid nõudeid ei täideta, grupierand edaspidiste meetmete puhul tühistada Komisjonil peaks olema võimalik piirata grupierandi tühistamist teatavate abiliikide, teatavate abisaajate või teatavate asutuste vastu võetud meetmetega, kui käesoleva määruse järgimata jätmine mõjutab ainult väheseid meetmete liike või teatavaid asutusi. Selline suunatud tühistamine oleks proportsionaalne karistus, mis on otseselt seotud käesoleva määruse tuvastatud mittejärgimisega. Kui I ja III peatükis sätestatud tingimusi ei täideta, ei kuulu antav abi käesoleva määruse reguleerimisalasse ning sellest tulenevalt on tegemist ebaseadusliku abiga, mida komisjon kontrollib määruses (EÜ) nr 659/1999 sätestatud asjakohase menetluse raames. Kui ei täideta II peatüki nõudeid, siis ei mõjuta grupierandi tühistamine tulevaste abimeetmete puhul asjaolu, et eelnevate meetmete puhul, mis on kooskõlas käesoleva määrusega, kohaldati grupierandit.
(30)
Kõrvaldamaks erinevusi, mis võivad põhjustada konkurentsimoonutusi, hõlbustamaks VKEdega seonduvate erinevate liidu ja liikmesriikide algatuste kooskõlastamist ning halduse selguse ja õiguskindluse huvides peaks käesolevas määruses kasutatav VKE määratlus põhinema määratlusel, mis on esitatud komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituses 2003/361/EÜ (13) mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratluse kohta.
(31)
Olles suunatud ebasoodsas olukorras olevate piirkondade mahajäämuse vähendamisele, edendab regionaalabi liikmesriikide majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust ning liidu ühtekuuluvust tervikuna. Regionaalabi on mõeldud kõige ebasoodsamas olukorras olevate piirkondade arengule kaasa aitamiseks, toetades investeeringuid ja töökohtade loomist kestlikul moel. Piirkondades, mis täidavad aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud tingimusi, võib regionaalabiga edendada uute ettevõtete rajamist, olemasolevate ettevõtete võimekuse suurendamist, ettevõtete toodangu mitmekesistamist või olemasolevate ettevõtete tootmisprotsessi põhjalikku muutmist. Pidades silmas, et suurettevõtted on piirkonna puudustest vähem mõjutatud kui VKEd, võib aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvasse piirkonda investeerimisel suurettevõtjatele antava regionaalabi teavitamiskohustusest vabastada ainult alginvesteeringute puhul, mis soodustavad piirkonnas uusi majandustegevuse valdkondi.
(32)
Kui regionaalabi kava on suunatud vähestele majandussektoritele, võib kava eesmärk ja tõenäoline mõju olla pigem valdkondlik kui horisontaalne. Seetõttu ei saa valdkondlikke kavasid teavitamiskohustusest vabastada. Siiski võib komisjon teavitamise korral hinnata nende võimalikku positiivset mõju kohaldatavate suuniste, raamistike või otsuste alusel. Eelkõige kehtib see abikavade puhul, mis hõlmavad majandustegevust kivisöe- ning laevaehitus- ja transpordisektoris. Terase- ja sünteeskiusektori eriomaduste tõttu leitakse, et positiivne mõju ühtekuuluvusele ei kaalu üles regionaalabi negatiivset mõju nendes sektorites. Seetõttu ei tohi kõnealustes sektorites regionaalabi anda. Turismi- ja lairibasektoril on liikmesriikide majanduses oluline roll ja üldiselt ka väga positiivne mõju regionaalarengule. Seepärast tuleks teavitamiskohustusest vabastada turismialasele tegevusele ja lairibaühendusele suunatud regionaalabi kavad. Põllumajandustoodete töötlemine ja turustamine on samuti tugevalt seotud kohaliku ja piirkondliku majandusega, mistõttu peaks selle suhtes kohaldama grupierandit.
(33)
Energia tootmine, jaotamine ja taristu on reguleeritud valdkondlike siseturu õigusaktidega, mis kajastub kriteeriumides, millega tagatakse nendes valdkondades antava abi kokkusobivus siseturuga ning kooskõla ELi keskkonna- ja energiapoliitikaga. Käesoleva määruse 1. jao alusel antava regionaalabiga soovitakse täita majandusliku arengu ja ühtekuuluvuse eesmärke ning seetõttu kohaldatakse väga erinevaid kokkusobivustingimusi. Käesoleva määruse sätteid, mis käsitlevad regionaalabi, ei tuleks seega kohaldada meetmete suhtes, mis puudutavad energia tootmist, jaotamist ja taristut.
(34)
Investeeringud, mis võimaldavad ettevõtjatel teha liidu keskkonnakaitsealastes normatiivides nõutust rohkem või parandada keskkonnakaitset liidu normatiivide puudumisel, investeeringud energiatõhususe meetmetesse, sealhulgas hoonete energiatõhususe projektidesse, investeeringud saastatud alade puhastamiseks ning abi keskkonnauuringuteks ei mõjuta otseselt energiaturgude toimimist. Samal ajal võivad sellised investeeringud aidata kaasa nii regionaalpoliitika eesmärkide kui ka Euroopa Liidu energia- ja keskkonnaeesmärkide saavutamisele. Sellisel juhul võib kohaldada käesoleva määruse sätteid, mis on seotud nii regionaalabi kui ka keskkonnakaitseks antava abiga, sõltuvalt asjaomase meetme peamisest eesmärgist.
(35)
Vältimaks investeerimisel kapitali tähtsustamist tööjõu ees, tuleks ette näha võimalus mõõta investeeringuteks ettenähtud regionaalabi kas investeerimiskulude põhjal või investeerimisprojektiga otseselt loodud töökohtadest tulenevate palgakulude põhjal.
(36)
Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi ei ole teavitamiskohustusest vabastatud, kui seda antakse abisaajale, kes on teises EMP piirkonnas sama või sarnase tegevuse lõpetanud kahe aasta jooksul enne investeeringuteks ettenähtud regionaalabi taotluse esitamist, või kui abisaajal on abitaotluse esitamise ajal konkreetne plaan selline tegevus lõpetada kuni kahe aasta jooksul pärast seda, kui alginvesteering, mille jaoks abi taotleti, on asjaomases piirkonnas lõpule viidud.
(37)
Komisjonil on piisavalt kogemusi aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktide a ja c kohaldamisel seoses regionaalse tegevusabiga, millega kompenseeritakse äärepoolseimates piirkondades või hõredalt asustatud piirkondades toodetud või seal töödeldud kaupade transpordikulud ning täiendavad tootmis- ja tegevuskulud (muud kui transpordi lisakulud), mida äärepoolseimas piirkonnas asutatud abisaaja on kandnud. Kuna on oht, et transpordikulusid kompenseeritakse üle, mis tuleneb põllumajandussektoris POSEI programmide raames antavast täiendavast abist, ja kuna ei saa välistada, et mõningaid põllumajandustooteid ei valmistata alternatiivses asukohas, ei tohiks põllumajandussektorile regionaalset tegevusabi anda selleks, et hüvitada äärepoolseimates piirkondades või hõredalt asustatud piirkondades toodetud kaupade transpordi lisakulud käesoleva määruse alusel. Äärepoolseimate piirkondade täiendavate kulude kompenseerimiseks antav regionaalne tegevusabi, mis ei ole transpordi lisakuludeks antav abi, võib olla siseturuga kokkusobiv ja selle võib vabastada ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui selline abi moodustab kuni 15 % aastasest kogulisandväärtusest, mida kõnealuses äärepoolseimas piirkonnas asuvad ettevõtted loovad, või 25 % aastastest tööjõukuludest või 10 % asjaomase äärepoolseima piirkonna ettevõtja aastakäibest. Kui abi ei ületa summat, mis on saadud kasutades ühte nimetatud alternatiivsetest meetoditest, millega määrata kindlaks täiendavad tegevuskulud (muud kui transpordikulud), võib seda pidada regionaalarengu seisukohast õigustatuks ning proportsionaalseks, võttes arvesse raskusi, millega äärepoolseimate piirkondade ettevõtted silmitsi seisavad.
(38)
Regionaalabi kaardil määratletud abistatavates piirkondades asuvate linnapiirkondade majanduslikke, keskkonnaalaseid ja sotsiaalseid probleeme silmas pidades aitab linnaarenguabi kaasa majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele liikmesriikides ja liidus tervikuna. Turutõrked, mida linnaarenguabi leevendama peaks, hõlmavad linnaarengu investeerimiskeskkonda, tervikliku linnaarengu puudumist, vähest rahastamist, mille tõttu tuleb rohkem kasutada nappe avaliku sektori vahendeid, ja vajadust ärilisema lähenemisviisi järele linnaalade taaselustamise puhul. Linnaarenguabi, mis toetab kaasavaid, integreeritud ja kestlikke strateegiaid abi saavates piirkondades tuvastatud lisaprobleemide lahendamiseks, tuleks seega kaasata grupierandi alla.
(39)
Asjaomasel regionaalabi kaardil määratletud piirkondades tehtavatele investeeringutele, mis vastavad strateegia „Euroopa 2020” prioriteetidele (14) keskkonnahoidliku tehnoloogia ja vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele ülemineku valdkonnas, tuleks võimaldada suuremaid abisummasid regionaalse boonuse kaudu.
(40)
VKEdel on töökohtade loomisel oluline osa ja nad on üldisemalt võttes ühiskonna stabiilsuse ja majandusarengu edendajad. Nende arengut võivad aga takistada turutõrked, mis põhjustavad VKEdele järgmisi tüüpilisi puudusi. VKEdel on tihtipeale raskusi kapitali või laenu saamisega teatavate finantsturgude madala riskitaluvuse ja selle tõttu, et nad ise suudavad sageli pakkuda üksnes piiratud tagatisi. Nende vähesed vahendid võivad piirata ka nende juurdepääsu teabele, eelkõige uut tehnoloogiat ja võimalikke turge käsitlevale teabele. Seetõttu tuleks VKEde majandustegevuse arengu hõlbustamiseks vabastada käesoleva määrusega teavitamiskohustusest teatavad abiliigid, kui abi antakse VKEdele. Need kategooriad peaksid hõlmama eelkõige VKEdele antavat investeeringuteks ettenähtud abi ja VKEdele messidel osalemiseks antavat abi.
(41)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1299/2013 (erisätete kohta, mis käsitlevad Euroopa Regionaalarengu Fondist toetuse andmist Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi) (15) alusel Euroopa territoriaalse koostöö (edaspidi „ETK”) projektides osalevatel VKEdel on sageli raskusi lisakulude rahastamisel, mis tulenevad koostööst partneritega erinevates piirkondades ja erinevates liikmesriikides või kolmandates riikides. Võttes arvesse ETK olulisust ühtekuuluvuspoliitika eesmärgina, mis loob raamistiku ühismeetmete rakendamiseks ja tegevuspõhimõtete vahetamiseks riiklike, piirkondlike ja kohalike asutuste vahel eri liikmesriikides või kolmandates riikides, tuleks käesoleva määrusega pöörata tähelepanu teatavatele raskustele, millega seisavad silmitsi ETK projektid, et hõlbustada nende vastavust riigiabi eeskirjadele. ETKga seotud küsimused, mida tuleks käesoleva määrusega reguleerida, puudutavad ETK projektide regionaalabi ülemmäära, ETK projektidega seotud VKEde koostöökulusid ning kohustusi seoses avaldamise ja teabe, aruandluse ja andmete säilitamisega järelevalve eesmärgil.
(42)
Võttes arvesse VKEde eriprobleeme ja nendevahelisi erinevusi, võiks nende suhtes kohaldada erinevaid abi põhiosakaale ja boonuseid.
(43)
Tuginedes VKEdesse tehtavatele riskikapitaliinvesteeringutele antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste (16) kohaldamisel saadud kogemustele, esineb liidus mitmeid spetsiifilisi riskikapitali turutõrkeid seoses teatavat liiki investeeringutega ettevõtjate erinevatel arenguetappidel. Kõnealused turutõrked tulenevad riskikapitali pakkumise ja nõudluse omavahelisest mittevastavusest. Selle tagajärjel võib turul pakutav riskikapital osutuda liiga piiratuks ja ettevõtjad ei saa vaatamata väärtuslikule ärimudelile ja kasvuväljavaadetele rahastamist. Riskikapitaliturgudega seotud turutõrgete peamine põhjus, mis eriti mõjutab VKEde juurdepääsu kapitalile ja mis võib õigustada riiklikku sekkumist, peitub puudulikus või ebaühtlases teabes. See ei mõjuta mitte üksnes riskikapitali saamist, vaid takistab ka teatavate VKEde juurdepääsu laenudele. Riskifinantseerimismeetmed, millega soovitakse meelitada erakapitali börsil noteerimata VKEdesse, kes vajavad rahastamist, ning tagada kasumit taotlevad rahastamisotsused ja finantsvahendajate juhtimine äripõhimõtete alusel, tuleks teatavatel tingimustel teavitamiskohustusest vabastada.
(44)
Teavitamiskohustusest tuleks vabastada ka idufirmadele antav abi, abi VKEdele keskenduvatele alternatiivsetele kauplemisplatvormidele ning abi kuludele, mis on seotud VKEde taustauuringuga.
(45)
Teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antav abi võib toetada jätkusuutlikku majanduskasvu, tugevdades konkurentsivõimet ja suurendades tööhõivet. Kogemused määruse (EÜ) nr 800/2008 ja VKEdele teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antavat riigiabi käsitleva ühenduse raamistiku (17) kohaldamisega näitavad, et turutõrked võivad takistada turul saavutada optimaalset toodangut ning kaasa tuua ebatõhusa tulemuse, mis on seotud välismõjude, avalike hüvede/teadmiste leviku, puuduliku või ebaühtlase teabe ning koordineerimise ja võrgustikuga seotud tõrgetega.
(46)
VKEdel võib olla raskusi juurdepääsul uutele tehnoloogilistele saavutustele, teadmussiirdele või kõrge kvalifikatsiooniga personalile. Seetõttu tuleks teavitamiskohustusest teatavatel tingimustel vabastada abi, mida antakse VKEdele teadus- ja arendusprojektideks, teostatavusuuringuteks ja innovatsiooniks, sh tööstusomandi õiguste omandamise kulude katteks antav abi, sest see võiks probleeme leevendada.
(47)
Teadus- ja arendusprojektidele antava abi puhul peaks abi saav osa teadusprojektist olema täielikult liigitatav alusuuringuks, rakendusuuringuks või tootearenduseks. Kui projekt koosneb erinevatest ülesannetest, liigitatakse iga ülesanne ühe nimetatud kategooria alla või ülesannete alla, mis ei kuulu ühtegi nimetatud kategooriasse. Kõnealuse liigitamise puhul ei pea tingimata lähtuma kronoloogilisest lähenemisviisist, mille puhul liigutakse alusuuringute juurest ajaliselt järjest edasi turule lähemalolevate tegevuste poole. Sellest tulenevalt võib projekti hilisemas etapis täidetava ülesande liigitada rakendusuuringute hulka. Sama moodi võib varasemas etapis läbiviidav tegevus kujutada endast tootearendust. Projekti abi saav osa võib hõlmata ka teostatavusuuringut, mis valmistab ette teadusuuringut.
(48)
Kvaliteetsed teadusuuringute taristud on järjest olulisemad läbimurdeliseks teadustegevuseks ja innovatsiooniks. Nad meelitavad ligi talente tervest maailmast ning on üliolulised info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ja peamiste progressi võimaldavate tehnoloogiate toetamise seisukohast. Riiklikud teadusuuringute taristud peaksid jätkama partnerlussuhteid rakendusuuringutega. Juurdepääs riiklikult rahastatud teadusuuringute taristutele tuleb anda läbipaistvalt ja mittediskrimineerivalt ning turutingimustel. Kui kõnealuseid tingimusi ei täideta, ei saa abimeedet teavitamiskohustusest vabastada. Teatavat teadusuuringute taristut võivad omada, hallata ja kasutada mitu osapoolt ning avaliku sektori asutused ja ettevõtjad võivad taristut koos kasutada.
(49)
Teadusuuringute taristud võivad teostada nii majanduslikke kui ka mittemajanduslikke tegevusi. Vältimaks riigiabi majandustegevusele mittemajandusliku tegevuse riikliku rahastamise kaudu, peaksid majandusliku ja mittemajandusliku tegevuse kulud ja rahastamine olema selgelt eristatavad. Kui taristut kasutatakse nii majanduslikuks kui ka mittemajanduslikuks tegevuseks, siis ei peeta riigiabiks taristu mittemajandusliku tegevusega seotud kulude avalikest vahenditest rahastamist. Riiklik rahastamine kuulub riigiabi eeskirjade alla üksnes niivõrd, kuivõrd see hõlmab majandustegevusega seotud kulusid. Ainult viimaseid võetakse arvesse, kui hinnatakse vastavust teavitamiskünnistele ja abi ülemmäärale. Kui taristut kasutatakse peaaegu täielikult mittemajanduslikuks tegevuseks, võib selle rahastamine olla kogu ulatuses riigiabi eeskirjadest väljaspool, eeldusel et seda kasutatakse selgelt kõrvaliseks majandustegevuseks, st tegevuseks, mis on otseselt seotud ja vajalik taristu toimimiseks või lahutamatult seotud peamise mittemajandusliku tegevusega, ning tegevuse ulatus on piiratud. Tingimus loetakse täidetuks, kui majandustegevus kasutab samu sisendeid (nt materjalid, varustus, tööjõud ja põhikapital) kui mittemajanduslik tegevus ning sellisele tegevusele aastas eraldatud maht ei ületa 20 % teadusuuringute taristu üldisest aastasest mahust.
(50)
Innovatsiooniklastritele antava abi eesmärk on kõrvaldada turutõrked, mis on seotud koordineerimisprobleemidega, mis takistavad klastrite arengut või piiravad klastritesisest koostoimimist ja teadmiste vahetust. Riigiabiga võib toetada kas investeeringuid innovatsiooniklastrite jaoks ühistesse avatud taristutesse või toetada klastrite toimimist, tõhustades koostööd, võrgustike loomist ja koolitustegevust. Innovatsiooniklastritele peaks tegevusabi andma siiski ainult ajutiselt, piiratud aja jooksul, mis ei ületa 10 aastat. Antava abi kogusumma ja abikõlblike kulude kogusumma suhe ei tohi abi andmise perioodi jooksul ületada 50 %.
(51)
Protsessi- ja organisatsiooniinnovatsiooni võivad negatiivselt mõjutada turutõrked, näiteks teabe ja positiivse välismõju puudulikkus, mis tuleb lahendada erimeetmetega. Seda liiki innovatsioonile antav abi seondub peamiselt VKEdega, kuna nad puutuvad kokku piirangutega, mis võivad kahjustada nende võimet parandada oma tootmis- ja tarnemeetodeid või märkimisväärselt parandada oma äritavasid, töökorraldust ja välissuhteid. Selleks et ergutada suurettevõtjaid tegema VKEdega koostööd protsessi- ja organisatsiooniinnovatsiooni meetmete valdkonnas, peaks grupierandit saama teatavatel tingimustel kasutada ka abimeetmete puhul, millega toetatakse suurettevõtjate selliste meetmetega seonduvaid kulusid.
(52)
Koolituse ning ebasoodsas olukorras olevate või puudega töötajate töölevõtmise edendamine on liidu ja selle liikmesriikide majandus- ja sotsiaalpoliitika keskne eesmärk.
(53)
Tavaliselt mõjub koolitus soodsalt kogu ühiskonnale, sest see suurendab nende oskustööliste hulka, keda muud ettevõtted saavad kasutada, parandab liidu tööstuse konkurentsivõimet ja etendab olulist rolli liidu tööhõivestrateegias. Koolituse edendamiseks antav abi tuleks seetõttu teatavatel tingimustel teavitamiskohustusest vabastada. Pidades silmas konkreetseid puudusi, millega VKEd vastamisi seisavad, ja suhteliselt suuremaid kulusid, mida nad peavad koolitusse investeerimisel kandma, tuleks käesoleva määrusega teavitamiskohustusest vabastatava abi osakaalu VKEde puhul suurendada. Käesoleva määrusega teavitamiskohustusest vabastatava abi osakaalu tuleks suurendada ka juhul, kui koolitust pakutakse ebasoodsas olukorras olevatele või puudega töötajatele. Mereveondusalase koolituse tunnusjooned õigustavad eraldi lähenemisviisi kasutamist selles valdkonnas.
(54)
Teatavat liiki ebasoodsas olukorras olevatel või puudega töötajatel on ikka veel väga raske tööturule siseneda ja seal püsida. Seetõttu võivad ametiasutused võtta meetmeid, millega luuakse ettevõtjatele stiimul nende töötajate kategooriate, eelkõige noorte, tööhõive suurendamiseks. Kuna tööhõivekulud moodustavad osa iga ettevõtja tavalistest tegevusskuludest, peaks ebasoodsas olukorras olevate või puudega töötajate jaoks antav tööhõivealane abi avaldama positiivset mõju kõnealust liiki töötajate tööhõive tasemele, mitte ainult võimaldama ettevõtjatel vähendada kulusid, mida nad muidu peaksid kandma. Sellest tulenevalt tuleks kõnealune abi vabastada teavitamiskohustusest, kui on tõenäoline, et see aitab kõnealuste kategooriate töötajatel siseneda või uuesti siseneda tööjõuturule ja sinna püsima jääda. Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa puuetega inimeste strateegia 2010-2020: uued sammud tõketeta Euroopa suunas” (18) on sätestatud ELi puuetega inimeste strateegia põhielemendid, mis hõlmavad mittediskrimineerimise, võrdsete võimaluste ja aktiivse kaasamise meetmeid ning kajastavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste õiguste konventsiooni, millega EL ja enamik liikmesriike on ühinenud. Käesolevas määruses peaks käsitlema abi, mida antakse puuetega töötajale kõnealuse konventsiooni artikli 1 tähenduses.
(55)
Komisjoni teatises „Euroopa 2020. aastal: aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” (19) on sedastatud, et jätkusuutlik majanduskasv ressursitõhusa, loodussäästlikuma ja konkurentsivõimelisema majanduse huvides on üks strateegia „Euroopa 2020” alustala. Säästev areng põhineb muu hulgas keskkonnakaitse kõrgel tasemel ja keskkonna kvaliteedi parandamisel. Keskkonnakaitse seisab silmitsi turutõrgetega, mille tulemuseks on see, et tavalistes turutingimustes ei pruugi ettevõtjatel tingimata olla stiimulit enda põhjustatud saaste vähendamiseks, sest selline vähendamine võib suurendada nende kulusid, kuid ei too neile kaasa tulu. Kui ettevõtjatele ei panda saastekulude kandmise kohustust, tuleb neid kulusid kanda ühiskonnal tervikuna.
(56)
Kohustuslike keskkonnaalaste normatiivide kehtestamine võib sellist turutõrget vähendada. Keskkonnakaitse kõrgema taseme võib saavutada investeeringutega, mis lähevad kaugemale kohustuslikest liidu normatiividest. Ergutamaks ettevõtjaid parandama keskkonnakaitse taset rohkem, kui näevad ette kõnealused kohustuslikud liidu normatiivid, tuleks riigiabi selles valdkonnas kaasata grupierandi alla. Et mitte takistada liikmesriikidel kohustuslike riiklike normatiivide kehtestamist, mis on rangemad kui vastavad liidu normatiivid, võib sellise abi teavitamiskohustusest vabastada, olenemata sellest, kas on olemas kohustuslikud riiklikud normatiivid, mis on liidu normatiividest rangemad.
(57)
Põhimõtteliselt ei või abi anda juhul, kui ettevõtjad viivad investeeringute abil oma tegevuse kooskõlla liidu normatiividega, mis on juba vastu võetud, kuid ei ole veel jõustunud. Siiski võib riigiabi parandada nende ettevõtjate keskkonnakäitumist, kui selline riigiabi motiveerib ettevõtjaid kohandama ennast varakult tulevaste liidu normatiividega enne nende jõustumist ja juhul, kui selliseid normatiive ei kohaldata tagasiulatuvalt. Abi ettevõtjatele, kes kohandavad end tulevaste liidu normatiividega, võib varem kaasa tuua keskkonnakaitse kõrgema taseme ning seetõttu tuleks kõnealune abi teavitamiskohustusest vabastada.
(58)
Osana strateegiast „Euroopa 2020” on EL seadnud eesmärgiks saavutada 2020. aastaks energiatõhususe 20 % suurenemine ning võtnud vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiivi 2012/27/EL (milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ), (20) millega luuakse ühine raamistik energiatõhususe edendamiseks kogu liidus, pidades silmas üldeesmärki: säästa vähemalt 20 % ELi primaarenergia tarbimisest. Selleks et aidata kaasa nende eesmärkide saavutamisele, tuleks grupierandi alla liigitada meetmed, millega toetatakse investeeringuid energiatõhususse, tõhusasse koostootmisse ning energiatõhusasse kaugküttesse ja -jahutusse.
(59)
Meetmed, mille eesmärk on suurendada ehitiste energiatõhusust, vastavad strateegia „Euroopa 2020” prioriteetidele, mis käsitlevad üleminekut vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele. Kuna puudub integreeritud lähenemisviis ehitiste energiatõhususe jaoks, võivad sellised investeeringud sageli silmitsi seista rahastamise puudujääkidega, mistõttu on vaja rohkem kasutada nappe avaliku sektori vahendeid. Seetõttu peaks liikmesriikidel olema võimalus toetada energiatõhususe meetmeid, andes abi kas otsetoetustena ehitiste omanikele või üürnikele kooskõlas energiatõhususe meetmete üldsätetega, või andes laene ja garantiisid finantsvahendajate kaudu, kes on valitud läbipaistva valikumehhanismi abil, kooskõlas erisätetega, mida kohaldatakse ehitiste energiatõhususe projektide korral.
(60)
Saavutamaks liidu taastuvenergia eesmärgid, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivis 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta) (21) ja selles ulatuses, kui on lisaks reguleerivale raamistikule, näiteks ELi heitkogustega kauplemise süsteemile (mis on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivis 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ), (22) vaja lisatoetust, peaks taastuvatest energiaallikatest pärinevasse energiasse tehtavatele investeeringutele antav abi kuuluma grupierandi alla.
(61)
Pidades silmas vähest mõju kaubandusele ja konkurentsile, grupierandit kohaldada ka taastuvenergia väiketootjate suhtes täpselt määratletud tingimustel. Tegevusabi suurematele käitistele peaks olema grupierandiga hõlmatud ainult juhul, kui konkurentsimoonutused on piiratud. Selline tegevusabi peaks seega grupierandi alla kuuluma juhul, kui abi antakse uuele ja innovaatilisele tehnoloogiale sellise konkureeriva pakkumismenetluse alusel, mis on avatud vähemalt ühele kõnealusele tehnoloogiale, ja kasutades mehhanismi, mis seab taastuvenergia tootjad sõltuvusse turuhindadest. Sellisel alusel antava abi kogusumma ei tohi ületada 5 % kavandatavast uuest taastuvatest allikatest toodetud elektrienergia võimsusest. Abi, mida antakse sellise konkureeriva pakkumismenetluse alusel, mis on avatud kõigile taastuvenergiatehnoloogiatele, peaks täielikult kuuluma grupierandi alla. Konkurentsi moonutava mõju piiramiseks peaksid tegevusabi kavad põhimõtteliselt olema avatud teistele EMP riikidele ja energiaühenduse lepinguosalistele. Liikmesriikidel soovitatakse kaaluda koostöömehhanismi sisseseadmist enne piiriüleste toetuste lubamist. Koostöömehhanismi puudumise korral ei arvestata teiste riikide käitiste toodangut taastuvenergia riiklikku eesmärgi saavutamisel. Neid piiranguid arvestades tuleks liikmesriikidele anda piisavalt aega, et töötada välja asjakohased toetuskavad, mis on avatud teistele riikidele. Seetõttu ei ole turu avamine teavitamiskohustusest vabastamise tingimus, kuivõrd aluslepingus seda ei nõuta.
(62)
Hüdroenergia tootmisele antava abi puhul tuleb märkida, et keskkonnamõju võib olla kahetine. Ühelt poolt on sellel positiivne mõju seoses vähese kasvuhoonegaaside heitega, kuid teisest küljest võib sellel olla ka negatiivne mõju veesüsteemidele ja bioloogilisele mitmekesisusele. Seetõttu peaksid liikmesriigid hüdroenergiale abi andmise puhul järgima Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ, (23) millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, ning eelkõige selle artikli 4 lõiget 7, milles on sätestatud kriteeriumid uute muudatuste tegemiseks veekogudes.
(63)
Abi tuleb anda üksnes taastuvenergia säästvatele liikidele. Abi biokütustele peaks käesoleva määruse alla kuuluma üksnes siis, kui see on antud säästvatele biokütustele kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EÜ) nr 2009/28/EÜ. Toidukultuuridest toodetud biokütused tuleks käesoleva määruse kohase abi saamisest välja arvata, et soodustada üleminekut täiustatumatele biokütuste liikidele. Abi biokütustele, mille suhtes kohaldatakse tarnimise või segamise kohustust, ei tohiks grupierandi alla kuuluda, sest selline õiguslik kohustus võib osutuda piisavaks stiimuliks sellistesse taastuvenergia liikidesse investeerimiseks.
(64)
Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik) (24) alusel maksuvähenduste vormis antav keskkonnakaitset soodustav abi, mis kuulub käesoleva määruse reguleerimisalasse, võib keskkonda mõjutada kaudselt. Keskkonnamaksud peaksid siiski peegeldama heidete kulu ühiskonnale, kuid maksude vähendamine võib avaldada negatiivset mõju selle eesmärgi saavutamisele. Seetõttu tundub asjakohane piirata kõnealuse korra kehtivust käesoleva määruse kehtivusajaga. Selle perioodi möödumisel peaksid liikmesriigid asjaomaste maksuvähenduste asjakohasust uuesti hindama. Selleks et minimeerida konkurentsi moonutamist, tuleks abi anda ühtemoodi kõikidele konkurentidele, kes on sarnases olukorras. Et säilitada paremini hinnasignaale, mida keskkonnamaksudega tahetakse ettevõtjatele anda, peaks liikmesriikidel olema võimalus töötada välja maksuvähenduste kava, mis põhineb fikseeritud iga-aastase hüvitise summa (maksude tagastus) väljamaksete süsteemil.
(65)
Põhimõtte „saastaja maksab” kohaselt maksab saaste põhjustaja saaste likvideerimisega seotud kulude eest. Saastatud alade puhastamiseks antav abi on õigustatud juhul, kui isikut, kes on kohaldatavate õigusaktide alusel saastamise eest vastutav, ei ole võimalik kindlaks teha. Seoses keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja kõrvaldamisega kohaldatakse keskkonnavastutuse tingimusi, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/35/EÜ keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta, (25) mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiiviga 2006/21/EÜ kaevandustööstuse jäätmete käitlemise ja direktiivi 2004/35/EÜ muutmise kohta, (26) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/31/EÜ, milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 85/337/EMÜ ja direktiive 2000/60/EÜ, 2001/80/EÜ, 2004/35/EÜ, 2006/12/EÜ, 2008/1/EÜ ning määrust (EÜ) nr 1013/2006 (27). Seetõttu tuleks olemasoleva keskkonnakahju heastamiseks antav abi teatavatel tingimustel hõlmata grupierandiga.
(66)
Kooskõlas jäätmehierarhiaga, mis on kehtestatud Euroopa Liidu jäätmete raamdirektiivis, on seitsmendas keskkonnaalases tegevusprogrammis korduskasutus ja ringlussevõtt sätestatud Euroopa Liidu keskkonnapoliitika prioriteetidena. Sellise tegevuse jaoks antav riigiabi võib aidata kaasa keskkonnakaitsele, tingimusel et järgitakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ (mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid (jäätmete raamdirektiiv)) (28) artikli 4 lõiget 1. Kõnealuse abiga ei tohiks vabastada saastajaid kaudselt koormast, mida nad peaksid vastavalt liidu õigusele kandma, ega koormast, mida saab pidada tavaliseks ettevõtjaga seotud kuluks. Seetõttu tuleks sellistele tegevustele antava abi korral kohaldada grupierandit, sealhulgas juhul, kui see puudutab teiste ettevõtjate jäätmeid ja kui muudel juhtudel töödeldavad materjalid kõrvaldataks või neid käideldaks vähem keskkonnahoidlikult.
(67)
Moodne energiataristu on väga oluline nii integreeritud energiaturu jaoks kui ka selleks, et võimaldada liidul saavutada kliima- ja energiaeesmärgid. Taristu ehitamine ja ajakohastamine abi saavates piirkondades aitab kaasa majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamisele liikmesriikides ja liidus tervikuna, toetades investeeringuid ja töökohtade loomist ning Euroopa energiaturgude toimimist kõige ebasoodsamas olukorras olevates piirkondades. Selleks et piirata kõnealuse abi põhjendamatut moonutavat mõju, tuleks grupierandit kohaldada ainult sellisele taristule antava abi korral, mis kuulub energia siseturu õigusaktide reguleerimisalasse.
(68)
Keskkonnauuringud võivad aidata kindlaks teha investeeringud, millega saavutada kõrgem keskkonnakaitse tase. Seepärast peaks grupierandi alla kuuluma riigiabi andmine selliste keskkonnauuringute läbiviimiseks, mille eesmärk on toetada investeeringuid keskkonnakaitsesse, mis on hõlmatud käesoleva määrusega. Kuna energiaauditid on suurettevõtjate jaoks kohustuslikud, ei tohiks nemad riigiabi saada.
(69)
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punktis b on sätestatud, et loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi sobib kokku siseturuga. Õiguskindluse tagamiseks on vaja määratleda need sündmuste liigid, mida võib lugeda käesoleva määrusega teavitamiskohustusest vabastatud loodusõnetuseks. Käesoleva määruse kohaldamisel peetakse loodusõnnetusteks maavärinaid, maalihkeid, üleujutusi (eelkõige seoses jõgede või järvede üle kallaste tulemisega), laviine, tornaadosid, orkaane, vulkaanipurskeid ja looduslikke metsapõlenguid. Kahju, mille on põhjustanud korrapärasemad ebasoodsad ilmastikutingimused, nagu külm, rahe, jää, vihm või põud, ei tohiks käsitada loodusõnnetusena aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkt b tähenduses. Tagamaks, et loodusõnnetuste tekitatud kahju hüvitamine on tõesti erandiga hõlmatud, tuleks käesolevas määruses sätestada tingimused, mis järgivad väljakujunenud tava, mille täitmisega tagatakse grupierandi kasutamine loodusõnnetuse tekitatud kahju hüvitamise abikavade puhul. Kõnealused tingimused peaksid eelkõige seonduma sündmuse ametliku tunnustamisega loodusõnnetusena liikmesriikide asutuste poolt, otsese põhjusliku seosega loodusõnnetuse ja abi saava ettevõtja (mis võib hõlmata ka raskustes olevaid ettevõtjaid) kantud kahju vahel ning nendega tuleks tagada ülemäärase hüvitamise vältimine. Hüvitis ei tohi ületada summat, mis on vajalik abisaaja õnnetuseelse olukorra taastamiseks.
(70)
Abi on õhu- ja meretranspordi teel toimuva reisijateveo seisukohast sotsiaalse suunitlusega siis, kui seda antakse äärealade elanike stabiilse püsiühenduse tagamiseks, vähendades nende teatavaid sõidukulusid. Nii võib see olla äärepoolseimate piirkondade, Malta, Küprose, Ceuta ja Melilla ning muude liikmesriikide territooriumide osaks olevate saarte ja hõredalt asustatud piirkondade puhul. Kui ääreala on Euroopa Majanduspiirkonnaga ühendatud mitme marsruudi, sealhulgas ümberistumisega marsruutide kaudu, peaks abi olema lubatud kõigi nende marsruutide puhul ja kõigi neid marsruute teenindavate vedajate transporditeenuste puhul. Abi tuleks anda diskrimineerimiseta vedaja isiku või teenuse liigi alusel ja see võib hõlmata liini-, tšarter- ja odavreise.
(71)
Lairibaühendus on Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamise seisukohast strateegilise tähtsusega. Nende eesmärkide hulka kuuluvad arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv ja innovatsioon ning sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus (29). Lairibataristule antava investeeringuteks ettenähtud abi eesmärk on toetada sellise taristu kasutuselevõttu ning seonduvaid tsiviilehitusprojekte piirkondades, kus võrreldav taristu puudub ja selle kasutuselevõtt turuosaliste poolt ei ole lähitulevikus tõenäoline. Komisjoni kogemusi arvesse võttes ei tekita selline investeeringuteks ettenähtud abi põhjendamatuid kaubandus- ja konkurentsimoonutusi eeldusel, et teatavad tingimused on täidetud. Nimetatud tingimuste põhiliseks eesmärgiks peaks olema konkurentsimoonutuste piiramine, allutades abi tehnoloogiliselt neutraalsele konkurentsipõhisele valikumenetlusele ning tagades subsideeritud võrkudele hulgimüügitasandi juurdepääsu, võttes arvesse võrguoperaatorile antud abi. Kuigi teatavatel tingimustel võib virtuaalset eraldamist lugeda samaväärseks füüsilise eraldamisega, on siiski rohkemate kogemuste saamiseni vaja hinnata iga üksikjuhtumi puhul eraldi, kas konkreetset mittefüüsilist või virtuaalset hulgimüügi tasandi juurdepääsutoodet saab lugeda samaväärseks eraldatud juurdepääsuga vasest või kiudoptilisele kliendiliinile. Sel põhjusel ja kuni neid kogemusi saab riigiabi üksikjuhtumite või eelhindamise õiguslikus kontekstis tulevase läbivaatamise raames arvesse võtta, tuleks praeguse grupierandi määruse kohaldamiseks nõuda füüsilist eraldamist. Kui tulevased kulu- ja tuluarengud on ebakindlad ning teave on äärmiselt asümmeetriline, peaksid liikmesriigid vastu võtma ka rahastamismudelid, mis hõlmavad järelevalve ja tagastamise elemente, et ootamatut tulu oleks võimalik tasakaalustatult jagada. Selleks et vältida ebaproportsionaalselt suurt halduskoormust väikestele kohalikele projektidele, tuleks selliseid mudeleid kasutada ainult projektide puhul, mis ületavad teatava alammäära.
(72)
Kultuuri edendamise ja kultuuripärandi säilitamise valdkonnas ei pruugi liikmesriikide poolt võetavate mitmete meetmete puhul olla tegu riigiabiga, sest nende puhul ei ole täidetud kõik ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tingimused, näiteks seetõttu, et tegu ei ole majandustegevusega või ei kahjustata liikmesriikidevahelist kaubandust. Sel määral, mil sellised meetmed on hõlmatud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikega 1, ei kutsu kultuuriasutused ega -projektid tavaliselt esile märkimisväärseid konkurentsimoonutusi ning praktika on näidanud, et sellise abi mõju kaubandusele on piiratud. ELi toimimise lepingu artiklis 167 on rõhutatud ELi ja selle liikmesriikide kultuuri edendamise tähtsust ning sätestatud, et EL peaks ELi toimimise lepingu teiste sätete kohaselt tegutsedes arvesse võtma kultuuriaspekte eriti selleks, et respekteerida ja edendada oma kultuuride mitmekesisust. Kuna looduspärandil on sageli oluline osa kunsti- ja kultuuripärandi kujundamisel, peaks pärandi säilitamine käesoleva määruse tähenduses hõlmama ka kultuuripärandiga seotud looduspärandit või sellist pärandit, mida on liikmesriigi pädev asutus ametlikult tunnustanud. Kultuuri kahetise olemuse tõttu (ühest küljest majanduslik hüve, mis pakub märkimisväärseid võimalusi jõukuse suurendamiseks ja töökohtade loomiseks; teisest küljest meie ühiskonda peegeldavate ja kujundavate identiteetide, väärtuste ja tähenduste kandja) tuleks riigiabi eeskirjade puhul arvesse võtta kultuuri ja sellega seotud majandustegevuse eripära. Tuleks koostada abikõlblike kultuuriliste eesmärkide ja tegevuste ning abikõlblike kulude loetelu. Grupierand peaks hõlmama nii investeeringuteks ettenähtud abi kui ka tegevusabi, mis jääb allapoole teatavat künnist, eeldusel et ülemäärane hüvitamine on välistatud. Üldiselt ei tohiks hõlmata tegevusi, millel võib küll olla kultuuriline aspekt, kuid millel on peamiselt kommertslik iseloom, nt ajalehed ja ajakirjad (trükitud või elektroonilised), kuna see võib kaasa tuua konkurentsimoonutusi. Abikõlblike kultuuriliste eesmärkide ja tegevuste loetelu ei tohiks hõlmata ärilisi tegevusi, näiteks moodi, disaini või videomänge.
(73)
Audiovisuaalsetel teostel on oluline roll Euroopa identiteetide kujundamisel ning need kajastavad liikmesriikide ja piirkondade erinevaid traditsioone. Kuigi väljaspool liitu toodetud filmide vahel valitseb tugev konkurents, levivad Euroopa filmid väljaspool oma päritoluriiki vähe, kuna turg on killustatud riikide ja piirkondade vahel. Sektorit iseloomustavad suured investeerimiskulud ning vähene kasumlikkus, mis tulenevad vähesest publikust ja raskustest täiendavate erasektori vahendite kaasamisel. Nende faktorite tõttu on komisjon välja töötanud erikriteeriumid, et hinnata abi vajalikkust, proportsionaalsust ja asjakohasust stsenaariumide kirjutamiseks ning audiovisuaalsete teoste arendamiseks, tootmiseks, levitamiseks ja reklaamimiseks antava abi puhul. Uued kriteeriumid määrati kindlaks komisjoni teatises filmidele ja muudele audiovisuaalteostele antava riigiabi kohta (30) ja need peaksid kajastuma audiovisuaalsete teoste abikavade grupierandi eeskirjades. Suurem abi osakaal on põhjendatud piiriülese toodangu ja ühistoodangu korral, mida tõenäolisemalt levitatakse mitmes liikmesriigis.
(74)
Sporditaristule suunatud investeeringuteks ettenähtud abi meetmed peaksid kuuluma grupierandi alla, kui need vastavad käesolevas määruses sätestatud nõuetele ja kujutavad endast riigiabi. Spordivaldkonnas ei pruugi liikmesriikide poolt võetavate mitmete meetmete puhul olla tegu riigiabiga, sest abisaaja ei tegele majandustegevusega ja ei kahjustata liikmesriikidevahelist kaubandust. Nii võib see teatavatel juhtudel olla abimeetmete puhul, mis on ainult kohaliku iseloomuga või mis võetakse harrastusspordi valdkonnas. ELi toimimise lepingu artiklis 165 tunnistatakse vajadust edendada Euroopa sporti, võttes arvesse selle eripära, vabatahtlikkusel põhinevaid struktuure ning selle sotsiaalset ja kasvatuslikku funktsiooni. Grupierandi alla peaks kuuluma ka abi taristule, mis teenib rohkem kui ühte vaba aja veetmise eesmärki ja on seega mitmeotstarbeline. Mitmeotstarbelisele turismitaristule, näiteks lõbustusparkidele ja hotellidele antav abi peaks grupierandi alla kuuluma siiski vaid juhul, kui see kuulub abi saava piirkonna turismialasele tegevusele suunatud regionaalabi kava hulka, millel on regionaalarengule eriti positiivne mõju. Spordi- või mitmeotstarbelisele taristule antava abi siseturuga kokkusobivuse tingimused peaksid tagama eelkõige avatud ja mittediskrimineeriva juurdepääsu taristule ning kolmandatele isikutele õiglase kontsessioonide andmise taristu ehitamiseks, kaasajastamiseks ja/või käitamiseks, kooskõlas liidu õigusaktide ja liidu kohtute praktikaga. Kui sporditaristu kasutajateks on professionaalsed spordiklubid, peavad kasutamise hinna kujundamise tingimused olema avalikult kättesaadavad, et tagada läbipaistvus ja kasutajate võrdne kohtlemine. Ülemäärane hüvitamine peab olema välistatud.
(75)
Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010 aasta järeldustes, millega kiideti heaks strateegia „Euroopa 2020”, (31) on rõhutatud vajadust tegeleda majanduskasvu takistavate kitsaskohtadega ELi tasandil, sealhulgas nendega, mis on seotud siseturu toimimise ja taristuga. Kohaliku taristu olemasolu on oluline eeltingimus äri- ja tarbijakeskkonna arendamiseks ning tööstusbaasi moderniseerimiseks ja arendamiseks, et tagada siseturu täielik toimimine, nagu on osutatud nõukogu soovituses liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta, (32) mis moodustab osa strateegia „Euroopa 2020” koondsuunistest. Sellised taristud, millele on huvitatud isikutel avatud, läbipaistev ja mittediskrimineeriv juurdepääs, aitavad luua keskkonda, mis soodustab erasektori investeerimist ja majanduskasvu, ning aitavad sellega kaasa ühise huvi eesmärkidele ja eriti strateegia „Euroopa 2020” prioriteetidele ja eesmärkidele, (33) samas kui moonutused on piiratud. Mitmed liikmesriikide poolt seoses taristuga võetud meetmed ei pruugi endast riigiabi kujutada, kuna need ei vasta aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõigile kriteeriumidele näiteks seetõttu, et abisaaja ei teosta majandustegevust, või seetõttu, et puudub mõju liikmesriikide vahelisele kaubandusele või et meede hõlmab üldist majandushuvi esindava teenuse hüvitamist, mis vastab kõigile Altmarki kohtupraktika kriteeriumidele (34). Juhul kui kõnealuste kohalike taristute rahastamine kujutab endast riigiabi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peaks selline abi olema teavitamiskohustusest vabastatud, kui abisummad on väikesed.
(76)
Kuna muud liiki taristutele antava abi suhtes võidakse kohaldada spetsiifilisi ja hästi kavandatud kriteeriume, mis tagavad kokkusobivuse siseturuga, siis ei tohiks käesoleva määrusega kehtestatud kohalikku taristut käsitlevaid sätteid kohaldada järgmistele taristutüüpidele antava abi suhtes: teadusuuringute taristud, innovatsiooniklastrid, energiatõhus kaugküte ja -jahutus, energiataristud, jäätmete ringlussevõtt ja korduskasutus, lairibataristu, kultuur ja kultuuripärandi säilitamine, spordi- ja mitmeotstarbeline vaba aja veetmise taristu, lennujaamad ja sadamad.
(77)
Pidades silmas komisjoni kogemusi kõnealuses valdkonnas, tuleks riigiabi põhimõtted korrapäraselt läbi vaadata. Seepärast peaks käesoleva määruse kohaldamise periood olema ajaliselt piiratud. On asjakohane sätestada üleminekusätted, sealhulgas teavitamiskohustusest vabastatud abikavade jaoks käesoleva määruse kohaldamisaja lõpus kehtima hakkavad eeskirjad. Kõnealuste eeskirjade puhul tuleks anda liikmesriikidele aega mis tahes uue korraga kohanemiseks. Kohanemisperioodi ei kohaldata siiski regionaalabi kavade suhtes, sealhulgas regionaalsete linnaarenduskavade suhtes, mille teavitamiskohustusest vabastamise kohaldamine peab lõppema heakskiidetud regionaalabi kaartide kehtivuse lõppemise kuupäeval, ja teatavate riskifinantseerimise abikavade suhtes,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
SISUKORD
I PEATÜKK.
Üldsätted 15
II PEATÜKK.
Järelevalve 36
III PEATÜKK.
Erinevate abiliikide suhtes kohaldatavad erisätted 37
1. jagu -
Regionaalabi 37
2. jagu -
VKEdele antav abi 41
3. jagu -
Abi VKEde juurdepääsuks rahastamisele 43
4. jagu -
Teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antav abi 47
5. jagu -
Koolitusabi 51
6. jagu -
Ebasoodsas olukorras olevate või puudega töötajate jaoks antav abi 52
7. jagu -
Keskkonnakaitseks antav abi 53
8. jagu -
Teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi 62
9. jagu -
Sotsiaalabi äärealade elanike transpordiks 63
10. jagu -
lairibataristutele antav abi 63
11. jagu -
Kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi 64
12. jagu -
Spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antav abi 67
13. jagu -
Kohalikule taristule antav abi 68
IV PEATÜKK.
Lõppsätted 68
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
1. Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste abiliikide suhtes:
a)
regionaalabi;
b)
abi VKEdele investeerimisabi, tegevusabi ja VKEde rahastamisele juurdepääsu abi vormis;
c)
keskkonnakaitseks antav abi;
d)
teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antav abi;
e)
koolitusabi;
f)
ebasoodsas olukorras olevate või puudega töötajate värbamiseks ja tööhõiveks antav abi;
g)
teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi;
h)
sotsiaalabi äärealade elanike transpordiks;
i)
abi lairibataristutele;
j)
kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi;
k)
spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antav abi; ning
l)
kohalikule taristule antav abi.
2. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
abikavad, mis on esitatud käesoleva määruse III peatüki jagudes 1 (v.a artikkel 15), 2, 3, 4, 7 (v.a artikkel 44) ja 10, kui keskmine riigiabi aastaeelarve ületab 150 miljonit eurot, kuue kuu möödumisel nende jõustumisest. Komisjon võib otsustada, et käesoleva määruse kohaldamist jätkatakse mis tahes kõnealuse abikava suhtes kauem, olles hinnanud liikmesriigi poolt komisjonile esitatud hindamiskava 20 tööpäeva jooksul alates abikava jõustumisest;
b)
artikli 1 lõike 2 alapunktis a osutatud abikavade mis tahes muudatused, mis ei ole muudatused, mis ei mõjuta abikava siseturuga kokkusobivust käesoleva määruse alusel, või mis ei mõjuta märkimisväärselt heaks kiidetud hindamiskava sisu;
c)
abi, mida antakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, täpsemalt selline abi, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, turustusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega;
d)
abi, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel.
3. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
kalandus- ja vesiviljelussektoris antav abi, mida reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrusega (EL) nr 1379/2013 (35) kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1184/2006 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000, välja arvatud koolitusabi, VKEdele rahastamise juurdepääsuks antav abi, teadus- ja arendustegevuse valdkonnas antav abi ning ebasoodsas olukorras olevate töötajate ja puudega töötajate jaoks antav abi;
b)
põllumajandustoodete esmatootmise sektorile antav abi, välja arvatud muude lisakulude kui transpordikulude hüvitamine äärepoolseimates piirkondades, nagu on sätestatud artikli 15 lõike 2 alapunktis b, VKEdele nõustamiseks antav abi, riskifinantseerimisabi, teadus- ja arendustegevuseks antav abi, VKEdele innovatsiooniks antav abi, keskkonnaabi, koolitusabi ning ebasoodsas olukorras olevate töötajate ja puudega töötajate jaoks antav abi;
c)
põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris antav abi järgmistel juhtudel:
i)
kui abisumma määratakse kindlaks esmatootjatelt ostetud või kõnealuste ettevõtjate poolt turule viidud toodete hinna või koguse alusel, või
ii)
kui abi antakse tingimusel, et osa abist või kogu abi antakse edasi esmatootjatele;
d)
konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antav abi vastavalt nõukogu otsusele nr 2010/787;
e)
regionaalabi liigid, mis on välja arvatud artikliga 13.
Kui ettevõtja tegutseb nii esimese lõigu punktis a, b või c osutatud valdkonnas kui ka muudes valdkondades, mis kuuluvad käesoleva määruse reguleerimisalasse, kohaldatakse käesolevat määrust üksnes nende muudele valdkondadele või tegevustele antava abi suhtes tingimusel, et liikmesriigid tagavad asjakohaseid meetmeid (nagu tegevuste eraldi käsitlemine või kulude eristamine) võttes, et käesoleva määruse reguleerimisalast välja arvatud valdkondades toimuvatele tegevustele ei anta käesoleva määruse alusel abi.
4. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
abikavad, milles ei ole sõnaselgelt välistatud üksikabi väljamaksmine ettevõtjale, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks, välja arvatud juhul, kui tegemist on abikavaga, millega korvatakse teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju.
b)
sihtotstarbeline üksikabi ettevõtjatele, nagu on osutatud punktis a;
c)
abi raskustes olevale ettevõtjale, välja arvatud abikavad, millega korvatakse teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju.
5. Käesolevat määrust ei kohaldata riigiabi meetmete suhtes, kui meetme enda, selle tingimuste või rahastamisviisiga kaasneks paratamatult ELi õiguse rikkumine, eelkõige järgneva puhul:
a)
abimeetmed, mille puhul abi andmise tingimuseks on abisaaja peakorteri asumine asjaomases liikmesriigis või tegutsemine peamiselt selles liikmesriigis; Siiski on lubatud nõue, et abi maksmise hetkel peab ettevõtjal olema abi andvas liikmesriigis ettevõte või filiaal.
b)
abimeetmed, mille andmise tingimus on, et abisaaja kohustab kasutama riigis toodetud tooteid või riigis pakutavaid teenuseid;
c)
abimeetmed, mis piiravad abisaaja võimalust kasutada teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni tulemusi teises liikmesriigis.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „abi”- meede, mis vastab kõikidele aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud nõuetele;
2) „väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad” ehk „VKEd”- I lisas sätestatud kriteeriumitele vastavad ettevõtted;
3) „puudega töötaja”- isik, kes:
a)
on riigi õigusaktide kohaselt puudega isik, või
b)
isik, kellel on pikaajaline füüsiline, vaimne, intellektuaalne või meeleline vaegus, mis võib koostoimel erinevate tõketega takistada nende täielikku ja tõhusat osalemist ühiskonnaelus teistega võrdsetel alustel.
4) „ebasoodsas olukorras olev töötaja”-
a)
isik, kellel ei ole viimase kuue kuu jooksul olnud alalist palgalist töökohta;
b)
isik vanuses 15-24 või
c)
isik, kes ei ole omandanud keskharidust ega kutseharidust (rahvusvahelise ühtse hariduse liigituse tase 3) või kelle täisajaga õppe lõpetamisest on möödas vähem kui kaks aastat ja kes ei ole saanud oma esimest alalist palgalist töökohta, või
d)
üle 50aastane isik või
e)
üksi elav täiskasvanu, kellel on vähemalt üks ülalpeetav;
f)
isik, kes töötab sektoris või ametialal, mille puhul sooline tasakaalustamatus ületab vähemalt 25 % võrra asjaomase liikmesriigi kõikide majandussektorite keskmist soolist tasakaalustamatust kui isik kuulub vastavasse vähemusse, või
g)
isik, kes on liikmesriigi rahvusvähemuse liige ja kellel on vaja parandada oma keele- või kutseoskusi või suurendada töökogemust, et tõhustada oma väljavaateid püsiva töökoha leidmiseks;
5) „transport”- reisijate vedu õhusõidukiga, meritsi, maanteed, raudteed või siseveeteed pidi, või kaubaveoteenused rendi või tasu eest;
6) „transpordikulud”- kulud, mida abisaaja teekonna eest rendi või tasuna maksab ja mis hõlmavad järgmist:
a)
veokulud, käitlemiskulud, ajutise ladustamise kulud niivõrd, kui need on teekonnaga seotud;
b)
lasti kindlustuskulud;
c)
lasti (vajaduse korral dedveiti) suhtes kohaldatavad maksud, tollimaksud ja lõivud nii lähetamiskohas kui ka sihtkohas; ning
d)
kulud ohutuse ja turvalisuse kontrolliks, lisatasud kütusekulu suurenemise eest;
7) „äärealad”- äärepoolseimad piirkonnad, Malta, Küpros, Ceuta ja Melilla, liikmesriigi territooriumi hulka kuuluvad saared ja hõredalt asustatud piirkonnad;
8) „põllumajandustoodete turustamine”- toodete omamine või väljapanek, mille eesmärk on müük, müügiks pakkumine, tarnimine või mis tahes muu turustamise viis, välja arvatud esmatootja esmamüük edasimüüjatele või töötlejatele, ja mis tahes tegevus, millega toodet esmamüügiks ette valmistatakse; esmatootja poolset lõpptarbijale müümist käsitatakse turustamisena, kui see toimub selleks ettenähtud kohas;
9) „põllumajandustoodete esmatootmine”- aluslepingu I lisas loetletud põllundus- ja loomakasvatussaaduste tootmine ilma täiendava töötlemiseta kõnealuste toodete olemust muutmata;
10) „põllumajandustoodete töötlemine”- põllumajandustoodete mis tahes töötlemine, mille saadus on samuti põllumajandustoode, välja arvatud selline põllumajandusettevõttes toimuv tegevus, mis on vajalik loomse või taimse saaduse esmamüügiks ettevalmistamiseks;
11) „põllumajandustooted”- aluslepingu I lisas loetletud tooted, välja arvatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1379/2013 I lisas loetletud kalandus- ja vesiviljelustooted;
12) „äärepoolseimad piirkonnad”- piirkonnad, mis on määratletud ELi toimimise lepingu artiklis 349. Vastavalt Euroopa Ülemkogu otsusele 2010/718/EL lakkas Saint-Barthélemy saar alates 1. jaanuarist 2012 olemast äärepoolseim piirkond. Vastavalt Euroopa Ülemkogu otsusele 2012/419/EL sai Mayotte'ist alates 1. jaanuarist 2014 äärepoolseim piirkond;
13) „süsi”- kõrge kvaliteediklassi, keskmise kvaliteediklassi ja madala kvaliteediklassi A ja B kategooria süsi Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni koostatud rahvusvahelise söekodifitseerimissüsteemi tähenduses, mida on selgitatud nõukogu 10. detsembri 2010. aasta otsuses konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antava riigiabi kohta (36);
14) „üksikabi”-
i)
sihtotstarbeline üksikabi ning
ii)
abikava raames üksikutele abisaajatele antav abi;
15) „abikava”- mis tahes dokument, mille alusel võidakse ilma edasisi rakendusmeetmeid nõudmata anda üksikabi kõnealuses dokumendis üldiselt ja abstraktselt määratletud ettevõtjatele, ja mis tahes dokument, mille alusel võidakse anda konkreetse projektiga mitteseotud abi ühele või mitmele ettevõtjale määratlemata ajaks ja/või määratlemata ulatuses;
16) „hindamiskava”- dokument, mis koosneb vähemalt järgmistest elementidest: hinnatava abikava eesmärgid, hindamisküsimused, tulemusnäitajad, kavandatav metoodika hindamise läbiviimiseks, andmekogumisnõuded, hindamise kavandatav toimumisaeg, sealhulgas lõpliku hindamisaruande esitamise tähtaeg, hindamist teostava sõltumatu organi kirjeldus või kriteeriumid selle organi valimiseks ning hindamise avalikkuse tagamise meetmed;
17) „sihtotstarbeline üksikabi”- abi, mida ei anta abikava alusel;
18) „raskustes olev ettevõtja”- ettevõtja, kellel on vähemalt üks järgmistest tunnustest:
a)
Kui on tegemist piiratud vastutusega äriühinguga (v.a VKE, mis on eksisteerinud vähem kui kolm aastat, või riskifinantseerimisabi puhul VKE, millel on kulunud vähem kui 7 aastat esmamüügist, mis kvalifitseerub riskifinantseerimisinvesteeringu saamiseks pärast valitud finantsvahendaja hoolsuskohustuse menetlust), kes on akumuleeritud kahjumi tõttu kaotanud üle poole oma märgitud osa- või aktsiakapitalist. Nii on see juhul, kui akumuleeritud kahjumi mahaarvamine reservidest (ning kõikidest muudest elementidest, mida üldiselt peetakse äriühingu omavahendite osaks) annab negatiivse kogusumma, mis ületab poolt märgitud aktsiakapitalist. Käesoleva sätte tähenduses osutab „piiratud vastutusega äriühing” eelkõige sellistele äriühingu liikidele, mida on nimetatud direktiivi 2013/34/EL (37) I lisas, ning „aktsiakapital” hõlmab vajaduse korral mis tahes ülekurssi.
b)
Kui on tegemist äriühinguga, kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus ettevõtte võlgade eest (v.a VKE, mis on eksisteerinud vähem kui kolm aastat, või riskifinantseerimisabi puhul VKE, millel on kulunud vähem kui 7 aastat esmamüügist, mis kvalifitseerub riskifinantseerimisinvesteeringu saamiseks pärast valitud finantsvahendaja hoolsuskohustuse menetlust), ja kes on akumuleeritud kahjumi tõttu kaotanud üle poole oma raamatupidamises näidatud kapitalist. Käesoleva sätte tähenduses osutab „äriühing, kus vähemalt mõnel liikmel on piiramatu vastutus ettevõtte võlgade eest” eelkõige sellistele ettevõtete liikidele, mida on nimetatud direktiivi 2013/34/EL II lisas.
c)
Kui asjaomase ettevõtja suhtes on võlausaldajate soovil algatatud kõiki võlakohustusi hõlmav maksejõuetusmenetlus või ettevõtja vastab siseriikliku õiguse kohaselt kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamise kriteeriumidele.
d)
Kui ettevõtja on saanud päästmisabi ja ei ole laenu veel tagasi maksnud või garantiid lõpetanud, või on saanud ümberkorraldusabi ning ettevõtja suhtes kohaldatakse jätkuvalt ümberkorralduskava.
e)
Ettevõtja puhul, mis ei ole VKE, kui viimase kahe aasta jooksul:
1)
ettevõtja arvestuslik finantsvõimendus on olnud suurem kui 7,5 ja
2)
ettevõtte EBITDA suhe intressimaksete kattevarasse on olnud alla 1,0.
19) „kohustuslikud territoriaalsed kulutused”- abi andva asutuse poolt abisaajatele pandud kohustus kulutada teatav miinimumsumma ja/või sooritada teatav osa tootmistegevusest mingil kindal territooriumil;
20) „kohandatud abisumma”- suurtele investeerimisprojektidele lubatud maksimaalne abisumma, mis arvutatakse järgmise valemi alusel:
suurim abisumma = R × (A + 0,50 × B + 0 × C),
kus: R on abi ülemmäär, mida asjaomases piirkonnas kohaldatakse vastavalt heakskiidetud regionaalabi kaardile ning mis kehtib abi andmise kuupäeval, välja arvatud suurendatud abi ülemmäär VKEde puhul; A on esialgsed 50 miljonit abikõlblikest kuludest, B on abikõlblikud kulud vahemikus 50-100 miljonit eurot ning C abikõlblikud kulud üle 100 miljoni euro;
21) „tagasi makstav ettemakse”- projekti jaoks antav laen, mis makstakse ühe või mitme osamaksena ja mille tagasimaksmise tingimused sõltuvad projekti tulemustest;
22) „brutotoetusekvivalent”- abi summa, kui see on antud toetusena abisaajale, enne maksude või muude tasude mahaarvamist;
23) „tööde alustamine”- kas investeeringuga seotud ehitustööde alustamine või esimene õiguslikult siduv kohustus tellida seadmeid või muu kohustus, mis teeb investeeringu pöördumatuks, olenevalt sellest, mis on varajasem. Tööde alustamiseks ei peeta maa ostmist ja ettevalmistustöid, näiteks lubade saamist või teostatavusuuringute teostamist. Ülevõtmiste puhul tähendab „tööde alustamine” omandatud ettevõttega vahetult seotud vara omandamise hetke;
24) „suurettevõtjad”- ettevõtjad, kes ei vasta I lisas sätestatud kriteeriumitele;
25) „maksumeetme kava järglaskava”- maksusoodustuse vormis kava, mis kujutab endast eelneva maksusoodustuse vormis kava muudatust ja millega asendatakse eelnev kava;
26) „abi osakaal”- abi kogusumma, mis on väljendatud protsendina abikõlblikest kuludest enne maksude või muude tasude mahaarvamist;
27) „abi saavad piirkonnad”- ajavahemikuks 1.7.2014-31.12.2020 heaks kiidetud regionaalabi kaardis määratletud piirkonnad, mille suhtes kohaldatakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkte a ja c;
28) „abi andmise kuupäev”- kuupäev, mil abisaajal tekib vastavalt liikmesriigi õigusaktidele seaduslik õigus abi saada;
29) „materiaalne vara”- maast, hoonetest ja tootmisrajatistest, masinatest ja seadmetest koosnev vara;
30) „immateriaalne vara”- vara, millel ei ole füüsilist või rahalist kehastust, näiteks patendid, litsentsid, oskusteave või muu intellektuaalomand;
31) „palgakulu”- kogusumma, mida abisaaja teatava ajavahemiku jooksul seoses asjaomaste töökohtadega tegelikult maksab ja mis hõlmab maksustamiseelset brutopalka ning kohustuslikke sotsiaalkindlustusmakseid ning lapse- ja vanemahoolduskulusid;
32) „töötajate arvu suurenemine kokkuvõttes”- töötajate arvu suurenemine asjaomases ettevõttes keskmiselt vaadeldaval perioodil; kõnealusel perioodil kaotatud töökohad tuleb seetõttu lahutada ning täisajaga tööd, osaajaga tööd ja hooajatööd tuleb mõõta aasta tööühiku murdosades;
33) „eriotstarbeline taristu”- taristu, mis on ehitanud eelnevalt kindlaksmääratud ettevõtja(te) jaoks ning mis on kohandatud nende vajadustele.
34) „finantsvahendaja”- mis tahes finantseerimisasutus olenemata tema juriidilisest ja omandivormist, sealhulgas fondifondid, eraõiguslikud investeerimisfondid, avalik-õiguslikud investeerimisfondid, pangad, mikrokrediidiasutused ja garantiiühingud;
35) „teekond”- kaupade liikumine lähetamiskohast sihtkohta, sealhulgas mis tahes vaheetapp asjaomases liikmesriigis või väljaspool seda, kasutades üht või mitut transpordiliiki;
36) „õiglane tasuvuslävi”- eeldatav tasuvus, mis võrdub riskiga korrigeeritud diskontomääraga, mis kajastab projekti riskitaset ning sellise kapitali liiki ja taset, mida erainvestor kavatseb investeerida;
37) „kogurahastamine”- maksimaalne koguinvesteering, mis tehakse abikõlblikkusse ettevõtjasse või projekti käesoleva määruse 3. jao või artikli 16 või 39 kohaselt, välja arvatud puhtalt erasektori investeeringud, mis tehakse turutingimustel ja mida riigiabimeede ei hõlma;
38) „konkureeriv pakkumismenetlus”- mittediskrimineeriv pakkumismenetlus, millega nähakse ette piisava arvu ettevõtjate osalemine ning mille puhul abi antakse kas pakkuja esialgse pakkumuse või enampakkumishinna alusel. Lisaks on pakkumismenetlusega seotud eelarve või maht siduvaks piiranguks, mis toob kaasa olukorra, kus kõik pakkujad ei saa abi saada;
39) „tegevuskasum”- erinevus diskonteeritud tulude ja diskonteeritud tegevuskulude vahel investeeringu eluea jooksul, kui see vahe on positiivne. Tegevuskulud hõlmavad näiteks personalikulusid, materjale, lepingulisi teenuseid, kommunikatsioone, energiat, hooldust, renti, haldust, kuid ei hõlma käesolevas määruse tähenduses, amortisatsioonikulusid ning rahastamise kulusid, kui need on hõlmatud investeeringuteks ettenähtud abiga.
Mõisted regionaalabi puhul
40)
Mõisted, mida kohaldatakse lairibataristutele antava abi puhul (punkt 10), kohalduvad ka asjaomaste regionaalabi sätete suhtes.
41)
„investeeringuteks ettenähtud regionaalabi” - regionaalabi, mida antakse alginvesteeringuks või uut tegevusvaldkonda soodustavaks alginvesteeringuks;
42)
„regionaalne tegevusabi” - abi ettevõtja selliste jooksvate kulude vähendamiseks, mis ei ole seotud algse investeeringuga. See hõlmab selliseid kulukategooriaid nagu personalikulud, materjalid, tellitud teenused, teabevahetus, energia, hooldus, rent, haldus jms, kuid ei hõlma amortiseerumistasusid ja rahastamiskulusid, kui neid on investeeringuteks ettenähtud abi andmisel käsitatud abikõlblike kuludena;
43)
„terasesektor” - mis tahes tegevus järgmis(t)e too(de)te tootmiseks:
a)
malm ja ferrosulamid:
terase tootmiseks ja rauasulatuseks mõeldud malm ja muu toormalm, peegelmalm ja süsinikrikastatud ferromangaan, välja avatud muud ferrosulamid;
b)
rauast ja tavalisest või eriterasest toor- ja pooltooted:
vedel terasevalu pidevvaluna või muul moel, sealhulgas pooltoodete valmistamiseks: valuplokid, kangid, plaadid; teraslatid ja tinatatud latid; lai kuumvaltsitud rullteras, välja arvatud valandite valmistamiseks kasutatava vedelterasevalu tootmine väikestes ja keskmise suurusega valukodades;
c)
kuumtöödeldud tooted rauast ja tavalisest või eriterasest:
rööpad, liiprid, alusplaadid ja lukuliiprid, talad, massiivsed kujundprofiilid pikkusega vähemalt 80 mm, sulundkonstruktsioonid, vardad ja kujundprofiilid pikkusega alla 80 mm, plaadid laiusega alla 150 mm, valtstraat, ümartoru- ja nelikanttoru-profiilteras, kuumvaltsitud teraslatid ja -ribad (sealhulgas terasribad rullidena), kuumvaltsitud lehtteras (kaetud ja katmata), plaat- ja lehtteras paksusega vähemalt 3 mm, universaalplaadid laiusega vähemalt 150 mm, välja arvatud traat ja traaditooted, külmtõmmatud terasvardad ja malmvalu;
d)
külmvaltsterasest tooted:
valgeplekk, plii-tinasulamiga pinnatud plekk, mustplekk, tsingitud lehtteras, muu materjaliga kaetud lehtteras, külmvaltsitud lehtteras, tinatamiseks ettenähtud elektrotehniline lehtteras ja teraseribad, külmvaltslehed rullide ja ribadena;
e)
torud:
kõik õmblusteta terastorud ja needitud terasest keevistorud läbimõõduga üle 406,4 mm;
44)
„sünteeskiusektor” -
a)
polüestril, polüamiidil, akrüülil või polüpropüleenil põhinevate igat liiki kiudude ja lõngade valmistamine ekstrusiooni/tekstureerimise teel, olenemata nende lõppkasutusest, või
b)
polümerisatsioon (sh polükondensatsioon), kui see on kasutatavate seadmete seisukohalt üks osa ekstrusioonist, või
c)
kõik kõrvalprotsessid, mis on seotud võimaliku abisaaja või mõne teise samasse kontserni kuuluva äriühingu olemasoleva ekstrusiooni-/tekstureerimisvõimsusega ning mis on kõnealuse majandustegevuse puhul kasutatavate seadmete kaudu selle tootmisvõimsusega integreeritud;
45)
„transpordisektor” - reisijate vedu õhusõidukiga, meritsi, maanteed, raudteed või siseveeteed pidi, või kaubaveoteenused rendi või tasu eest; täpsemalt tähendab „transpordisektor” järgmisi NACE Rev. 2 kohaseid tegevusi:
a)
NACE 49: Maismaaveondus ja torutransport, välja arvatud NACE 49.32 Taksoteenused, 49.42 Kolimisteenused, 49.5 Torutransport;
b)
NACE 50: Veetransport
c)
NACE 51: Õhutransport, välja arvatud NACE 51.22 Kosmosetransport.
46)
„teatavatele konkreetsetele majandussektoritele suunatud abikava” - kava, mis hõlmab tegevusi, mis kuuluvad vähem kui viite statistilise klassifikaatori NACE Rev. 2 klassi (neljakohaline arvkood).
47)
turismialane tegevus - järgmine NACE Rev. 2 kohane tegevus:
a)
NACE 55: majutus;
b)
NACE 56: toidu ja joogi serveerimine;
c)
NACE 79: reisibüroode ja reisikorraldajate tegevus, reserveerimine ning sellega seotud tegevus;
d)
NACE 90: loome-, kunsti- ja meelelahutustegevus;
e)
NACE 91: raamatukogude, arhiivide, muuseumide ja muude kultuuriasutuste tegevus;
f)
NACE 93: sporditegevus ning lõbustus- ja vaba aja tegevused;
48)
„hõredalt asustatud piirkonnad” - piirkonnad, mille komisjon on sellisena heaks kiitnud eraldi otsustega regionaalabi kaartide kohta ajavahemikuks 1.7.2014-31.12.2020;
49)
„alginvesteering” -
a)
investeering materiaalsesse ja/või immateriaalsesse varasse seoses uue ettevõtte asutamisega, olemasoleva ettevõtte tootmisvõimsuse suurendamisega, ettevõtte toodangu mitmekesistamisega toodetega, mida ei ole veel ettevõttes toodetud, või olemasoleva ettevõtte kogu tootmisprotsessi täieliku ümberkorraldamisega, või
b)
vara soetamine ettevõttelt, mis on lõpetanud tegevuse või oleks tegevuse lõpetanud, kui seda ei oleks ostetud, ja seda ostab müüjaga mitteseotud investor ning tegemist ei ole üksnes ettevõtja aktsiate omandamisega;
50)
„sama või sarnane tegevusala” - Euroopa Liidu majanduse tegevusalade statistilise klassifikaatori (NACE Rev. 2) samasse klassi (neljakohaline arvkood) kuuluv tegevusala, nagu need on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1893/2006, (38) millega kehtestatakse majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator NACE Revision 2 ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3037/90 ja teatavaid EÜ määrusi, mis käsitlevad konkreetseid statistikavaldkondi;
51)
„uut majandustegevust soodustav alginvesteering” -
a)
investeering materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse seoses uue ettevõtte asutamisega või ettevõtte tegevuse mitmekesistamisega tingimusel, et uus tegevus ei ole sama või sarnane ettevõtte varasema tegevusalaga;
b)
vara soetamine ettevõttelt, mis on lõpetanud tegevuse või oleks tegevuse lõpetanud, kui seda ei oleks ostetud, ja selle ostab müüjaga mitteseotud investor, tingimusel et soetatud varaga teostatav uus tegevus ei ole sama või sarnane tegevusalaga, mida ettevõtte teostas enne vara soetamist;
52)
„suur investeerimisprojekt” - alginvesteering, mille abikõlblikud kulud ületavad 50 miljonit eurot, arvutatuna abi andmise kuupäeva hindade ja vahetuskursside alusel;
53)
„sihtkoht” - koht, kus kaubad maha laaditakse;
54)
„lähetamiskoht” - koht, kus kaubad peale laaditakse;
55)
„tegevusabi saamiseks kõlblikud piirkonnad” - aluslepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimad piirkonnad või hõredalt asustatud piirkonnad, nagu on määratletud asjaomaste liikmesriikide jaoks ajavahemikuks 1.7.2014-31.12.2020 heaks kiidetud regionaalabi kaartides;
56)
„transpordiliik” - raudteetransport, maanteekaubavedu, transport siseveeteedel, meretransport, õhutransport, ühendvedu;
57)
„linnaarendusfond” - spetsiaalne investeerimisvahend, mille eesmärk on investeerida linnaarendusprojektidesse linnaarengu abimeetme raames. Linnaarendusfondi juhib linnaarendusfondi valitseja;
58)
„linnaarendusfondi valitseja” - professionaalne fondivalitseja, millel on juriidilise isiku staatus ja mis valib välja abikõlblikud linnaarendusprojektid ja teeb neisse investeeringuid;
59)
„linnaarendusprojekt” - investeerimisprojekt, millel on potentsiaali toetada linnade säästva arengu integreeritud lähenemisviisi raames kavandatud meetmete rakendamist ning aidata kaasa selles sätestatud eesmärkide täitmisele, sealhulgas projektid, mille sisemine tasuvuslävi ei pruugi olla piisav selleks, et meelitada investeeringuid ligi üksnes ärilistel alustel. Linnaarendusprojekti võib korraldada abisaaja erainvestori õiguslikku struktuuri kuuluva eraldiseisva finantseerimisüksuse või iseseisva juriidilise isiku, näiteks eriotstarbeline rahastamisvahendi, kaudu;
60)
„integreeritud ja säästev linnaarendusprojekt” - kohaliku omavalitsuse või avaliku sektori asutuse ametlikult kavandatud ja kinnitatud strateegia konkreetse linnapiirkonna ja perioodi jaoks, millega sätestatakse integreeritud tegevused linnakeskkonna majanduslike, keskkonna- ja kliimaalaste, demograafiliste ning sotsiaalsete probleemide lahendamiseks.
61)
„mitterahaline sissemakse” - maa või kinnisvara kujul tehtav sissemakse, kui maa või kinnisvara moodustab osa linnaarendusprojektist;
Mõisted VKEdele antava abi puhul
62) „investeerimisprojektiga otseselt loodud töökohad”- investeeringuga seonduva tegevusega seotud töökohad, sealhulgas töökohad, mis on tekkinud investeeringuga loodud tootmisvõimsuse rakendusastme suurenemise tulemusel;
63) „organisatsiooniline koostöö”- ühiste äristrateegiate või juhtimisstruktuuride arendamine, ühiste või koostööd edendavate teenuste pakkumine, koordineeritud tegevus, näiteks uuringud ja turundus, võrgustike ja klastrite toetamine, juurdepääsu ja teavituse parendamine, ühiste vahendite kasutamine ettevõtluse ja VKEdega kauplemise julgustamiseks;
64) „koostööga seotud nõustamisteenused”- konsultatsioonid, abi ja koolitus teadmiste ja kogemuste vahetamiseks ning koostöö parandamiseks;
65) „koostööga seotud tugiteenused”- tööruumide, veebisaitide, andmepankade, raamatukogude, turu-uuringute, käsiraamatute, töö- ja näidisdokumentide pakkumine;
Mõisted VKEdele rahastamisele juurdepääsuks antava abi puhul
66) „kvaasiomakapitali investeering”- omakapitali ja võla vahepeale jääv rahastamisliik, mis on suurema riskiga kui kõrgema nõudeõiguse järguga võlad ja väiksema riskiga kui lihtaktsiakapital ning millelt saadav tulu tuleneb valdaja jaoks peamiselt aluseks oleva sihtettevõtja kasumist või kahjumist ning mis on kohustuste täitmata jätmise korral tagatiseta. Kvaasiomakapitali investeeringuid võib struktureerida võlana, need on tagatiseta ja allutatud (sh vahefinantseerimislaenud) ning mõnel juhul omakapitaliks vahetatavad, või eelisaktsiakapitalina;
67) „garantii”- käesoleva määruse 1., 3., ja 7. jao kontekstis kirjalik leping, mis kohustab võtma vastutust kolmanda isiku kõigi või osade uute laenutehingute eest, nagu laenu- või liisinguinstrumendid, ning samuti kvaasiomakapitali investeerimisvahendid;
68) „garantiimäär”- riikliku investori asjaomase riigiabimeetme raames tehtud iga tehingu katmise protsendimäär;
69) „väljumine”- olukord, kus finantsvahendaja või investor likvideerib oma osaluse; see hõlmab müüki teisele ettevõtjale, mahakandmisi, aktsiate/laenude tagasimaksmist, müüki teisele finantsvahendajale või investorile, müüki finantseerimisasutusele ja müüki väärtpaberite avaliku pakkumise teel, sealhulgas esmast avalikku pakkumist (IPO);
70) „rahaeraldis”- tagasimakstav riiklik investeering finantsvahendajale, et teha investeeringuid riskifinantseerimismeetme raames, mille puhul kogu tulu tagastatakse riiklikule investorile;
71) „riskifinantseerimisinvesteering”- omakapitaliinvesteeringud ja kvaasiomakapitali investeeringud, laenud - sealhulgas liisingud, garantiid või nende kombinatsioon - uute investeeringute jaoks;
72) „sõltumatu erainvestor”- mis tahes erainvestor, kellele ei kuulu selle abikõlbliku ettevõtja aktsiaid või osakuid, kellesse ta investeerib, sealhulgas äriinglid ja finantseerimisasutused - olenemata nende omandisuhetest - sel määral, mil nad kannavad oma investeeringuga kaasneva kogu riski; uue äriühingu asutamise korral loetakse, et kõik erainvestorid, sealhulgas asutajad, on sellest ettevõttest sõltumatud;
73) „füüsiline isik”- artiklite 21 ja 23 tähenduses muu kui juriidiline isik, kes ei ole ettevõtja aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses;
74) „omakapitaliinvesteering”- ettevõtjale sellise kapitali pakkumine, mis investeeritakse otse või kaudselt vastava suurusega osaluse eest selles ettevõtjas;
75) „esimene kaubanduslik müük”- äriühingu esimene müük kaupade või teenuste turul, välja arvatud piiratud müük turu testimiseks;
76) „börsil noteerimata VKE”- VKE, mis ei ole börsi ametlikus nimekirjas noteeritud, välja arvatud alternatiivsed kauplemisplatvormid.
77) „jätkuinvesteering”- täiendav riskifinantseerimisinvesteering äriühingusse, mis on juba osalenud ühes või enamas eelnevas riskifinantseerimise investeerimisvoorus;
78) „asenduskapital”- äriühingu olemasolevate aktsiate ostmine varasemalt investorilt või aktsionärilt;
79) „volitatud üksus”- Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Investeerimisfond, rahvusvaheline finantseerimisasutus, milles liikmesriik on osanik, või liikmesriigis asutatud finantseerimisasutused, kes tegutsevad avalikes huvides avaliku sektori asutuse järelevalve all, avalik-õiguslik asutus või eraõiguslik isik, kes osutab avalikke teenuseid. Volitatud üksuse võib valida või otse määrata kooskõlas direktiivi 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta) (39) sätetega või muu järgneva õigusaktiga, millega kõnealune direktiiv täielikult või osaliselt asendatakse;
80) „innovaatiline ettevõte”-
a)
ettevõte, kes saab näidata väliseksperdi hinnangu alusel, et arendab tulevikus tooteid, teenuseid või protsesse, mis on uued või oluliselt täiustatud võrreldes tehnika tasemega vastavas majandusharus, ning millega on seotud tehnoloogilise või tööstusliku ebaõnnestumise risk, või
b)
ettevõtte teadus- ja arendustegevuse kulude osakaal kogu tegevuskuludest on vähemalt 10 % vähemalt ühel aastal abi andmisele eelnenud kolme aasta jooksul või alles alustanud ettevõtte puhul, kellel puudub finantsminevik, vastavalt välisaudiitori kinnitatud käesoleva raamatupidamisperioodi auditile;
81) „alternatiivne kauplemisplatvorm”- direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti 15 kohane mitmepoolne kauplemissüsteem, mille puhul on enamiku kaubeldavaid finantsinstrumente emiteerinud VKEd;
82) „laenuinstrument”- kokkulepe, mille kohaselt peab laenuandja tegema laenuvõtjale kättesaadavaks kokkulepitud summa kokkulepitud ajaks ning laenuvõtja peab summa tagasi maksma kokkulepitud aja jooksul. See võib esineda laenu või muu rahastamisinstrumendi, sealhulgas liisingu kujul, millega tagatakse laenuandjale miinimumtootluse põhiosa; Olemasolevate laenude refinantseerimine ei ole abikõlblik.
Mõisted teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava abi puhul
83) „teadmisi levitav organisatsioon”- üksus (nt ülikool või uurimisinstituut, tehnosiirde agentuur, innovatsioonivahendaja, teadusuuringutele pühendunud füüsiline või virtuaalne koostööüksus) hoolimata oma õiguslikust staatusest (ava- või eraõiguslik) või rahastamise viisist, mille peamine eesmärk on sõltumatult teostada alusuuringuid, rakendusuuringuid või tootearendust ja laialdaselt levitada sellise tegevuse tulemusi, kasutades selleks õpetamist, avaldamist või teadmussiiret. Kui üksus tegeleb ka majandustegevusega, tuleb sellise majandustegevuse rahastamine, kulud ja tulud arvestada eraldi. Ettevõtjatel, kes avaldavad otsustavat mõju sellisele üksusele, nt aktsionäridel või liikmetel, ei tohi olla eelisjuurdepääsu sellise üksuse teadustulemustele;
84) „alusuuring”- eksperimentaalne või teoreetiline töö, mida tehakse peamiselt selleks, et omandada uusi teadmisi nähtuste ja uuritavate faktide põhialuste kohta ilma otsese kaubandusliku rakenduse eesmärgita;
85) „rakendusuuring”- kavandatud uuringud või kriitilised uuringud uute teadmiste ja oskuste hankimiseks, mida saaks kasutada uute toodete, protsesside või teenuste arendamisel või selleks, et täiustada märkimisväärselt olemasolevaid tooteid, protsesse või teenuseid. See hõlmab rakendusuuringu (ja eriti geneerilise tehnoloogia valideerimise) jaoks vajalike komplekssete süsteemide komponentide loomist ning võib sisaldada prototüüpide konstrueerimist laboris või olemasolevaid süsteeme simuleerivas keskkonnas, samuti katsetootmisliine;
86) „tootearendus”- olemasolevate teaduslike, tehnoloogiliste, ärialaste ja teiste asjakohaste teadmiste ja oskuste omandamine, ühendamine, kujundamine ja kasutamine uute või täiustatud toodete, protsesside või teenuste arendamise jaoks. Siia hulka võivad kuuluda ka tegevused, mille eesmärk on uute toodete, protsesside või teenuste mõisteline määratlemine, kavandamine ja dokumenteerimine.
Tootearendus võib hõlmata uute või täiustatud toodete, protsesside või teenuste prototüüpide loomist, demonstreerimist, pilootkasutust, katsetamist ja valideerimist reaalsusele vastavas tööseisundi keskkonnas, kui põhieesmärk on mittevalmis toodet, protsessi või teenust tehniliselt täiustada. Tootearenduse hulka kuulub ka kaubanduslikul eesmärgil kasutatavate prototüüpide ja katseprojektide arendamine, kui prototüüp on tingimata kaubanduslik lõpptoode ja kui selle tootmine üksnes demonstreerimise ja valideerimise eesmärgil on liiga kallis.
Tootearendus ei hõlma olemasolevate toodete, tooteliinide, tootmisprotsesside, teenuste ja muude toimingute rutiinset või perioodilist muutmist, isegi kui sellised muudatused tähendavad täiustamist;
87) „teostatavusuuring”- projekti potentsiaali hindamine ja analüüs, mille eesmärk on toetada otsuste tegemise protsessi, tehes objektiivselt ja ratsionaalselt kindlaks projekti tugevad ja nõrgad küljed, võimalused ja ohud ning samuti selgitades välja projekti elluviimiseks vajalikud vahendid ja projekti eduväljavaated;
88) „personalikulud”- kulud seoses teadustöötajate, tehnikute ja muude abitöötajatega selles ulatuses, mil nad tegelevad asjaomase projekti või tegevusega;
89) „reaalturutingimused”- pooltevahelise tehingu tingimused ei erine nendest, mis oleksid kehtinud sõltumatute ettevõtjate vahel, ja puudub salajane kokkulepe. Iga tehing, mis tuleneb avatud, läbipaistvast ja mittediskrimineerivast pakkumismenetlusest, loetakse reaalturutingimuste põhimõttele vastavaks;
90) „tõhus koostöö”- koostöö vähemalt kahe sõltumatu poole vahel teadmiste või tehnoloogia vahetamiseks või ühise eesmärgi saavutamiseks tööjaotuse abil; koostööd tegevad pooled määratlevad ühiselt koostööprojekti valdkonna, aitavad seda ellu viia ning jagavad koostöö riske ja tulemusi. Üks või mitu poolt võivad kanda projekti kõik kulud ja seega vähendada teiste poolte finantsriske. Lepingulisi teadusuuringuid ja teadusteenuseid ei käsitata koostööna;
91) „teadusuuringute taristu”- rajatised, vahendid ja nendega seotud teenused, mida teadusringkonnad kasutavad teadusuuringuteks vastavates valdkondades. Mõiste hõlmab järgmist: teadusseadmed ja uurimistarbed, teadmistepõhised ressursid, näiteks kollektsioonid, arhiivid ja struktureeritud teaduslik teave, info- ja kommunikatsioonitehnoloogial põhinevad taristud, näiteks võrgud, infotöötlus, tarkvara ja kommunikatsioonivahendid ning muud teadusuuringute teostamiseks vajalikud üksused. Sellised teadusuuringute taristud võivad asuda ühes kohas või olla jaotatud (organiseeritud ressursivõrgustik) kooskõlas nõukogu 25. juuni 2009. aasta määruse (EÜ) nr 723/2009 (40) (Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri konsortsiumi (ERIC) käsitleva ühenduse õigusliku raamistiku kohta) artikli 2 lõikega a;
92). „innovatsiooniklaster”- sõltumatutest pooltest koosnev struktuur või organiseeritud rühm (nt innovaatilised idufirmad, väikesed, keskmise suurusega ja suurettevõtjad, teadus- ja teadmisi levitavad organisatsioonid, mittetulundusühingud ning muud nendega seotud ettevõtted), mille eesmärk on soodustada innovaatilist tegevust teadmiste edendamise, rajatiste jagamise, teadmiste ja kogemuste vahetamise, teadmussiirdesse panustamise, võrgustike loomise, teabe levitamise ja koostöö kaudu klastrisse kuuluvate ettevõtjate ja muude organisatsioonide vahel;
93) „kõrge kvalifikatsiooniga töötajad”- töötajad, kellel on kolmanda taseme haridust tõendav kraad ning vähemalt viieaastane töökogemus asjaomases valdkonnas. Doktoriõpet võib lugeda asjaomaseks töökogemuseks;
94) „innovatsiooni nõustamisteenused”- konsultatsioonid, abi ja koolitus järgmistes valdkondades: teadmussiire, immateriaalse vara hankimine, kaitsmine ja kasutamine, neid hõlmavate standardite ja eeskirjade kasutamine;
95) „innovatsiooni toetavad teenused”- tööruumide, andmepankade, raamatukogude, turu-uuringute, laborite, kvaliteedimärgistuse, katsetamise ja sertifitseerimise pakkumine, et töötada välja tõhusamad tooted, protsessid või teenused;
96) „organisatsiooniinnovatsioon”- uue organisatsioonilise meetodi rakendamine ettevõtja äripraktikas, töökorralduses või välissuhetes, välja arvatud muudatused, mis põhinevad ettevõttes juba kasutusel olevatel organisatsioonilistel meetoditel, muudatused juhtimisstrateegias, ettevõtjate ühinemised ja omandamised, protsessi kasutamise lõpetamine, lihtne kapitali asendamine või suurendamine, puhtal kujul ressursihindade muutustest põhjustatud muudatused, kohandamine, lokaliseerimine ning regulaarsed hooajalised ja muud tsüklilised muudatused ning uute või oluliselt täiustatud toodetega kauplemine;
97) „protsessiinnovatsioon”- uue või oluliselt täiustatud tootmis- või tarnemeetodi rakendamine (sealhulgas olulised muudatused tehnilistes võtetes, seadmetes või tarkvaras). Innovatsiooniks ei loeta väiksemaid muudatusi või täiustusi, juba kasutuselolevatega väga sarnaste tootmis- või logistikasüsteemide lisamisest põhjustatud toodangu või teenuste mahu kasvu, protsessi kasutamise lõpetamist, lihtsat kapitaliasendust või suurendamist, ainult ressursihindade muutustest põhjustatud muudatusi, kohandamist, lokaliseerimist, regulaarseid hooajalisi ja muid tsüklilisi muudatusi, uute või oluliselt täiustatud toodetega kauplemist;
98) „lähetus”- töötajate ajutine palkamine abisaaja poolt, pärast mida on töötajal õigus pöörduda tagasi oma endise tööandja juurde;
Mõisted ebasoodsas olukorras olevate või puudega töötajate jaoks antava abi puhul
99) „eriti ebasoodsas olukorras olev töötaja”-
a)
isik, kellel ei ole vähemalt viimase 24 kuu jooksul olnud alalist palgalist töökohta, või
b)
isik, kellel ei ole vähemalt viimase 12 kuu jooksul olnud alalist palgalist töökohta ja kes kuulub ebasoodsas olukorras oleva töötaja määratluse kategooriatesse b-g;
100) „kaitstud töökoht”- töökoht ettevõttes, mille töötajatest vähemalt 30 % on puudega isikud;
Mõisted keskkonnakaitseks antava abi puhul
101)
„keskkonnakaitse” - igasugune tegevus, mis on kavandatud looduskeskkonnale või loodusvaradele tekitatud kahju heastamiseks või kahjustuste ärahoidmiseks abisaaja enda tegevuse abil, kõnealuste kahjustuste ohu vähendamiseks või loodusvarade tõhusama kasutamise edendamiseks, sealhulgas energia säästmise meetmed ja taastuvate energiaallikate kasutamine;
102)
„liidu normatiivid” -
a)
kohustuslikud liidu normatiivid, millega kehtestatakse keskkonnakaitse tase, mille konkreetsed ettevõtjad peavad saavutama, või
b)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2010/75/EL (41) ette nähtud kohustus kasutada parimat võimalikku tehnikat ning tagada, et saasteainete heitkogused ei ole suuremad kui juhul, kui kasutataks parimat võimalikku tehnikat; juhul, kui parima võimaliku tehnikaga seonduv tase on kindlaks määratud direktiivi 2010/75/EL kohaselt vastu võetud rakendusaktides, kehtivad käesolevate suuniste kohaldamisel kõnealused tasemed; kui selliseid tasemeid väljendatakse vahemikuna, kohaldatakse piirmäära, mis vastab parima võimaliku tehnika saavutamise kõige madalamale tasemele;
103)
„energiatõhusus” - säästetud energia hulk, mis määratakse mõõtes ja/või hinnates tarbimist enne ja pärast energiatõhususe parandamise meetme rakendamist, tagades samas energiatarbimist mõjutavate välistingimuste normaliseerimise;
104)
„energiatõhususe projekt” - investeerimisprojekt, millega suurendatakse hoone energiatõhusust;
105)
„energiatõhususe fond” - spetsiaalne investeerimisvahend, mille eesmärk on investeerida energiatõhususe projektidesse, et parandada nii elu- kui ka ärihoonete energiatõhusust. Energiatõhususe fondi juhib energiatõhususe fondi valitseja;
106)
„energiatõhususe fondi valitseja” - professionaalne fondivalitseja, millel on juriidilise isiku staatus ja mis valib välja abikõlblikud energiatõhususe projektid ja teeb neisse investeeringuid;
107)
„tõhus koostootmine” - koostootmine, mis vastab suure tõhususega koostootmise määratlusele, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25 oktoobri 2012. aasta direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ (42) artikli 2 lõikes 34;
108)
„koostootmine” või kombineeritud soojus ja energia - soojusenergia ning elektri- ja/või mehaanilise energia samaaegne tootmine ühes protsessis;
109)
„energia taastuvatest energiaallikatest” üksnes taastuvaid energiaallikaid kasutavates elektrijaamades toodetud energia ning kütteväärtusena see osa energiast, mis toodetakse taastuvatest energiaallikatest hübriidelektrijaamades, kus kasutatakse ka traditsioonilisi energiaallikaid. See hõlmab taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergiat, mida kasutatakse salvestussüsteemide täitmiseks, kuid ei hõlma salvestussüsteemide tulemusena saadud elektrienergiat;
110)
„taastuvad energiaallikad” - taastuvatest, muudest kui fossiilsetest allikatest toodetud energia: tuule-, päikese-, aerotermiline, geotermiline, hüdrotermiline, ookeani- ja hüdroenergia, biomassist, prügilagaasist, reoveepuhasti gaasist ja biogaasidest saadud energia;
111)
„biokütus” - transpordis kasutatav vedel- ja gaaskütus, mis on toodetud biomassist;
112)
„säästlik biokütus” - biokütus, mis vastab direktiivi nr 2009/28/EÜ artiklis 17 sätestatud säästlikkuse kriteeriumidele;
113)
„toidukultuuripõhine biokütus” - biokütus, mis on toodetud teraviljast ja muust tärkliserikkast toorainest, suhkru- ja õlitaimedest, nagu on määratletud komisjoni ettepanekus (43) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviks, millega muudetakse direktiivi 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi kohta ning direktiivi 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta;
114)
„uus ja innovaatiline tehnoloogia” - uus ja katsetamata tehnoloogia vastava tööstusharu tehnika tasemega võrreldes, mis on seotud tehnoloogilise või tööstusliku ebaõnnestumise riskiga ning ei kujuta endast olemasoleva tehnoloogia optimeerimist või ulatuslikumat kasutamist;
115)
„tasakaalustamiskohustused” - vastutus tasakaalustamatuse eest (kõrvalekalded tootmise, tarbimise ja turutehingute vahel) turuosalise või tema valitud esindaja poolt, keda nimetatakse „tasakaalu eest vastutajaks” kindlal ajaperioodil, mida nimetatakse „tasakaalustamisperioodiks”;
116)
„standardsed tasakaalustamiskohustused” - mittediskrimineerivad tasakaalustamiskohustused tehnoloogiate lõikes, mis ei vabasta mis tahes energiatootjat nendest kohustusest;
117)
„biomass” - põllumajanduse (sealhulgas taimsete ja loomsete ainete) ja metsanduse ning nendega seonduva tööstuse toodete, jäätmete ja jääkide biolagunev osa, samuti biogaas ning tööstus- ja olmejäätmete biolagunevad komponendid;
118)
„energiatootmise tasandatud kogukulud” - elektri tootmise kulu arvestus koormuse või elektrivõrguga ühendamise kohas. See hõlmab algkapitali, diskontomäära ning kulutusi pidevale tegevusele, kütusele ja hooldusele;
119)
„keskkonnamaks” - maks, mille maksubaasil on selgelt kahjulik mõju keskkonnale või mille eesmärk on maksustada teatavat tegevust, teatavaid kaupu või teenuseid selleks, et nende hinna sisse arvestataks keskkonnakulud, ja/või selleks, et tootjad ja tarbijad oleksid orienteeritud keskkonda säästvamale tegevusele;
120)
„liidu madalaim maksustamistase” - liidu õigusaktidega kehtestatud madalaim maksustamistase; energiatoodete ja elektrienergia puhul on liidu madalaim maksustamistase nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik) (44) I lisas sätestatud madalaim maksustamistase;
121)
„saastatud ala” - ala, kus inimtekkelisi ohtlikke aineid esineb sellisel määral, et kõnealune ala kujutab endast tõsist ohtu inimeste tervisele ja keskkonnale, võttes arvesse maa praegust ja heakskiidetud tulevast kasutusviisi;
122)
„saastaja maksab” põhimõte - põhimõte, mille kohaselt saaste põhjustaja maksab saaste töötlemisega seotud kulud;
123)
„saaste” - saastaja poolt otse või kaudselt keskkonnale tekitatud kahjustus või selliste tingimuste loomine, mis viib looduskeskkonnale või loodusvaradele niisuguse kahjustuse tekkimiseni;
124)
„energiatõhus kaugkütte ja -jahutussüsteem” - kaugkütte ja -jahutussüsteem, mis vastab tõhusa kaugkütte ja -jahutussüsteemi määratlusele, mis on esitatud direktiivi 2012/27/EL artikli 2 lõigetes 41 ja 42; Määratlus hõlmab kütte- ja jahutusrajatisi ning kütte ja jahutuse tootmisüksustest tarbija ruumidesse viimiseks vajalikku jaotusvõrku (sh võrguga seotud rajatisi);
125)
„saastaja” - isik, kes otseselt või kaudselt kahjustab keskkonda või loob tingimused niisuguse kahjustuse tekkimiseks;
126)
„korduskasutamine” - mis tahes toiming, millega tooteid või koostisosi, mis ei ole jäätmed, kasutatakse uuesti sel otstarbel, milleks nad on loodud;
127)
„korduskasutamiseks ettevalmistamine” - kontrolliv, puhastav või parandav taaskasutamistoiming, millega jäätmeteks muutunud tooteid või tootekomponente valmistatakse ette kasutamiseks selliselt, et neid korduskasutatakse ilma mis tahes muu eeltöötluseta;
128)
„ringlussevõtt” - taaskasutamistoiming, mille käigus jäätmematerjalid töödeldakse toodeteks, materjalideks või aineteks kasutamiseks nende esialgsel või mõnel muul eesmärgil. See hõlmab orgaaniliste ainete töötlemist, kuid ei hõlma energiakasutust ja töötlemist materjalideks, mida kasutatakse kütustena või kaeveõõnete täitmiseks;
129)
„tehnika tase” - protsess, milles jäätmete taaskasutamine lõpptoote tootmiseks on majanduslikult tulus tavapraktika. Vajaduse korral tuleb tehnika taseme määratlust tõlgendada vastavalt liidu vaatenurgale seoses tehnoloogilise arengu ja siseturuga;
130)
„energiataristu” - füüsilised seadmed või rajatised, mis asuvad liidus või ühendavad liitu ja üht või mitut kolmandat riiki ning kuuluvad järgmistesse kategooriatesse:
a)
elekter:
i)
taristu elektrienergia edastamiseks, nagu on määratletud 13 juuli 2009. aasta direktiivi 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju, (45) artikli 2 lõikes 3;
ii)
taristu elektrienergia jaotamiseks, nagu on määratletud direktiivi 2009/72/EÜ artikli 2 lõikes 5;
iii)
elektrisalvestusrajatised, mis on määratletud kui rajatised elektri alaliseks või ajutiseks salvestamiseks maapealsetesse või maa-alustesse taristutesse või geoloogiliselt, tingimusel et need on vahetult ühendatud kõrgepinge õhuliinidega, mis on projekteeritud pingele 110 kV või rohkem;
iv)
igasugused punktides i-iii kindlaksmääratud süsteemide ohutuks, kindlaks ja tõhusaks tööks vajalikud seadmed või paigaldised, sh kaitse-, seire- ja juhtimissüsteemid kõigi pingetasemete juures ning alajaamad; ning
v)
arukad võrgud, mis on määratletud kui igasugused ülekande- ning madal- ja keskpingeelektri jaotamise seadmed, liinid, kaablid või paigaldised, mis võimaldavad elektrivõrgus kahesuunalist digitaalset kommunikatsiooni ning elektri tootmise, ülekandmise, jaotamise ja tarbimise reaalajalist või peaaegu reaalajalist, interaktiivset ja arukat seiret ja juhtimist, et arendada välja võrk, millesse on tõhusalt integreeritud kõikide sellega ühendatud kasutajate - tootjate, tarbijate ja tootvate tarbijate - käitumine ja tegevus, et saada majanduslikult tõhus säästev elektrisüsteem, mis on väikeste kadudega, kvaliteetne, varustuskindel ja ohutu;
b)
gaas:
i)
ülekande- ja jaotustorustikud maa- ja biogaasi transportimiseks osana võrgust, v.a maagaasi tootmisetapis kasutatavad kõrgsurvetorud;
ii)
punktis i nimetatud kõrgsurve-gaasijuhtmetega ühendatud maa-alused gaasihoidlad;
iii)
veeldatud või surumaagaasi vastuvõtu, hoiustamise ja taasgaasistamise või dekompressiooni rajatised ning
iv)
igasugused süsteemi ohutuks, kindlaks ja tõhusaks tööks või kahesuunaliste voogude läbilaske võimsuse tagamiseks vajalikud seadmed või paigaldised, sh kompressorjaamad;
c)
nafta:
i)
toornafta transporditorud;
ii)
toornaftatorude käitamiseks vajalikud pumbajaamad ja hoidlad; ning
iii)
igasugused kõnealuse süsteemi nõuetekohaseks, kindlaks ja tõhusaks tööks vajalikud seadmed ja paigaldised, sh kaitse-, seire- ja juhtimissüsteemid ning vastassuunavooge võimaldavad seadmed.
d)
süsinikdioksiid: süsinikdioksiidi säilitamiskohta transportimiseks ette nähtud torujuhtmestik, kaasa arvatud sellega seotud pumbajaamad, mis on mõeldud süsinikdioksiidi juhtimiseks sobivatesse maa-alustesse geoloogilistesse formatsioonidesse püsivaks säilitamiseks;
131)
„energia siseturu õigusaktid” - hõlmavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivi 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju, (46) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 713/2009, millega luuakse Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet, (47) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 714/2009 võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses (48) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 715/2009 (49) maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta või mis tahes järgnevaid õigusakte, mis kõnealused õigusaktid täielikult või osaliselt asendavad;
Mõisted äärealade elanike transpordiks antava sotsiaalabi puhul
132) „alaline elukoht”- koht, kus isik elab iga kalendriaasta jooksul vähemalt 185 päeva seoses isiklike ja tööalaste sidemetega; kui isiku tööalased ja isiklikud sidemed on eri kohtades ja ta elab kahes või enamas liikmesriigis, loetakse tema elukohaks tema isiklike sidemetega seotud koht, juhul kui ta sinna korrapäraselt tagasi pöördub; kui isik elab liikmesriigis, et täita seal kindla kestusega ülesannet, loetakse tema elukohaks ikkagi tema isiklike sidemetega seotud koht hoolimata sellest, kas ta sinna ülesande täitmise jooksul tagasi pöördub; teise liikmesriigi ülikoolis või koolis õppimine ei tähenda alalise elukoha muutust; alternatiivina võib „alalist elukohta” mõista sellele liikmesriigi siseriiklikus õigusaktis antud tähenduses;
Mõisted lairibataristule antava abi jaoks
133)
„põhilairibavõrk, põhilairibavõrgud” - põhifunktsioonidega võrgud, mis põhinevad sellistel tehnoloogiaplatvormidel nagu asümmeetrilised digitaalsed abonendiliinid (kuni ADSL2+ võrkudeni), täiustamata kaabelvõrgud (näiteks DOCSIS 2.0), kolmanda põlvkonna mobiilvõrgud (UMTS) ja satelliitsüsteemid;
134)
„lairibataristuga seonduvad tsiviilehitustööd” - tsiviilehitustööd, mis on vajalikud lairibavõrgu kasutuselevõtuks, näiteks tee üleskaevamine (lairibavõrgu) kaablikanalisatsiooni paigaldamiseks;
135)
„kaablikanalisatsioon” - maa-alune toru või kulgla, mida kasutatakse lairibavõrgu kiudoptiliste, vask- või koaksiaalkaablite paigutamiseks;
136)
„füüsiline eraldamine” annab lõpptarbijale juurdepääsuliini ja võimaldab konkurendi ülekandesüsteemile selle kaudu otseülekannet;
137)
„passiivne lairibataristu” - ilma ühegi aktiivse komponendita lairibavõrk. See koosneb tavaliselt tsiviilehituse taristust, kaablikanalisatsioonist, pimedatest kiududest ja kaablikappidest;
138)
„järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgud” - täiustatud võrgud, millel on vähemalt järgmised omadused: a) tagavad abonendile usaldusväärse ja väga kiire teenuse optilise (või samaväärse tehnoloogiaga) tagasiühenduse kaudu, mis asub lõpptarbija ruumidele piisavalt lähedal, et tagada väga suure kiiruse tegelik pakkumine; b) toetavad erinevaid täiustatud digitaalseid teenuseid, sh ühendatud järgmise põlvkonna võrguteenused, ning c) pakuvad oluliselt suuremaid üleslaadimiskiirusi (võrreldes põhilairibavõrkudega). Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgud on turu ja tehnoloogia praegusel arenguetapil: a) kiudoptilised juurdepääsuvõrgud (FTTx), b) täiustatud ajakohastatud kaabelvõrgud ja c) teatavad täiustatud traadita juurdepääsuvõrgud, mis suudavad pakkuda abonendile usaldusväärset suurt kiirust;
139)
„hulgimüügitasandi juurdepääs” - juurdepääs, mis võimaldab operaatoril kasutada teise operaatori taristut. Asjaomase võrgu kaudu antav võimalikult lai juurdepääs hõlmab tehnoloogia praegusel arenguetapil vähemalt järgmisi juurdepääsuteenuseid. Valguskaabelühendus lõppkasutajani/valguskaabelühendus hooneni: juurdepääs kaablikanalisatsioonile, juurdepääs pimekiule, kliendiliinide eraldamine ja bitivooühendus. Kaabelvõrgud: juurdepääs kaablikanalisatsioonile ja bitivooühendus. Valguskaabelühendus ühenduspunktini (FTTC): juurdepääs kaablikanalisatsioonile, alamkontuuri eraldamine ja bitivooühendus. Passiivne võrgutaristu: juurdepääs kaablikanalisatsioonile, juurdepääs pimedale kiule ja/või eraldatud juurdepääs kohalikule kontuurile. ADSLi-põhised lairibavõrgud: kliendiliinide eraldamine, bitivooühendus. Mobiilsed või traadita võrgud: bitivoog, füüsiliste mastide jagamine ja juurdepääs tagasiühenduse võrkudele. Satelliidiplatvormid: bitivooühendus;
Mõisted kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antava abi puhul
140) „keerulised audiovisuaalprojektid”- projektid, mida liikmesriik abikava raames või abi andmisel sellisena käsitab, lähtudes eelnevalt kindlaks määratud kriteeriumidest. Need võivad olla filmid, mille ainus originaalversioon on piiratud territooriumi, rahvaarvu ja keelealaga liikmesriigi keeles; lühifilmid; režissööri esimene või teine film; dokumentaalfilmid, väikese eelarvega filmid või muidu äriliselt keerulised projektid;
141) „OECD arenguabi komitee abisaajate nimekiri”- kõik riigid ja territooriumid, kes võivad saada ametlikku arenguabi ning on kantud Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD) koostatud nimekirja;
142) „mõistlik kasum”- määratakse kindlaks vastavalt asjaomase sektori tavalisele kasumile. Igal juhul loetakse mõistlikuks kapitali tasuvuse määra, mis ei ületa asjaomast vahetustehingute intressimäära pluss 100 baaspunkti;
Mõisted spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antava abi puhul
143) „professionaalne sport”- spordiga tegelemine viisil, mis sarnaneb palgatööga või tasulise teenuse osutamisega, olenemata sellest, kas profisportlase ja asjaomase spordiorganisatsiooni vahel on sõlmitud ametlik tööleping, ning juhul kui hüvitis ületab osalemise kulud ning kujutab endast olulist osa sportlase tuludest. Spordiüritusel osalemise reisi- ja majutuskulusid ei käsitata käesoleva määruse kohaldamisel hüvitisena.
Artikkel 3
Teavitamiskohustusest vabastamise tingimused
Abikavad, selliste kavade raames antav üksikabi ja sihtotstarbeline üksikabi peavad olema siseturuga kokkusobivad aluslepingu artikli 107 lõike 2 või 3 tähenduses ja nende suhtes ei tule kohaldada aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohast teavitamiskohustust, tingimusel et kõnealune abi vastab kõigile käesoleva määruse I peatükis sätestatud tingimustele ja käesoleva määruse III peatükis sätestatud asjaomase abikategooria eritingimustele.
Artikkel 4
Teavitamiskünnised
1. Käesolevat määrust ei kohaldata abi suhtes, mis ületab järgmised künnised:
a)
investeeringuteks ettenähtud regionaalabi: abi „kohandatav abisumma”, mis arvutatakse vastavalt artikli 2 punktis 20 sätestatud mehhanismile, investeeringute puhul, mille abikõlblikud kulud on 100 miljonit eurot;
b)
regionaalne linnaarendusabi: 20 miljonit eurot, nagu on sätestatud artikli 16 lõikes 3;
c)
VKEdele antav investeeringuteks ettenähtud abi: 7,5 miljonit eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
d)
VKEdele nõustamiseks antav abi: 2 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta;
e)
VKEdele messidel osalemiseks antav abi: 2 miljonit eurot ettevõtja kohta aastas;
f)
abi VKEde koostöökuludeks, mis on seotud Euroopa territoriaalse koostöö projektidega: 2 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta;
g)
riskifinantseerimisabi: 15 miljonit eurot abikõlbliku ettevõtja kohta, nagu on sätestatud artikli 21 lõikes 9;
h)
idufirmadele antav abi: nagu on sätestatud ettevõtja kohta artikli 22 lõigetes 3, 4 ja 5;
i)
teadus- ja arendustegevuseks antav abi:
i)
juhul kui projekt hõlmab peamiselt alusuuringuid: 40 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta; juhul kui üle poole projekti abikõlblikest kuludest kantakse tegevuse kaudu, mida saab liigitada alusuuringuteks;
ii)
juhul kui projekt hõlmab peamiselt rakendusuuringuid: 20 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta; juhul kui üle poole projekti abikõlblikest kuludest kantakse tegevuse kaudu, mida saab liigitada rakendusuuringuteks, või kokkuvõtvalt rakendusuuringuteks ja alusuuringuteks;
iii)
juhul kui projekt hõlmab peamiselt tootearendust: 15 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta; juhul kui üle poole projekti abikõlblikest kuludest kantakse tegevuse kaudu, mida saab liigitada tootearenduseks;
iv)
kui tegemist on Eureka projektiga või kui projekti viiakse ellu aluslepingu artikli 185 või 187 alusel loodud ühisettevõtte abil, kahekordistatakse punktides i-iii osutatud summad;
v)
kui abi teadus- ja arendustegevuse projektidele antakse tagasimakstavate ettemaksete vormis, mida brutotoetusekvivalendi arvutamise aktsepteeritava metoodika puudumise tõttu väljendatakse protsendina abikõlblikest kuludest, ning meede näeb ette, et projekti õnnestumise korral, mis on määratletud mõistliku ja kaalutletud hüpoteesi alusel, makstakse ettemaks tagasi koos intressiga, mis on vähemalt võrdne abi andmise hetkel kohaldatud diskontomääraga, võib punktides i-iv osutatud summasid suurendada 50 % võrra;
vi)
abi teostatavusuuringuks, mis valmistab ette teadusuuringut: 7,5 miljonit eurot uuringu kohta;
j)
investeeringuteks ettenähtud abi teadusuuringute taristule: 20 miljonit eurot taristu kohta;
k)
innovatsiooniklastritele antav abi: 7,5 miljonit eurot klastri kohta;
l)
VKEdele antav innovatsiooniabi: 5 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta;
m)
protsessi- ja organisatsiooniinnovatsiooniks antav abi: 7,5 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta;
n)
koolitusabi: 2 miljonit eurot koolitusprojekti kohta;
o)
ebasoodsas olukorras olevate töötajate töölevõtmiseks antav abi: 5 miljonit eurot ettevõtja kohta aastas;
p)
puudega töötajate tööhõive jaoks palgatoetuste vormis antav abi: 10 miljonit eurot ettevõtja kohta aastas;
q)
abi puudega töötajate tööhõivega kaasnevate lisakulude hüvitamiseks: 10 miljonit eurot ettevõtja kohta aastas;
r)
abi ebasoodsas olukorras töötajate abistamiseks kantavate kulude jaoks: 5 miljonit eurot ettevõtja kohta aastas;
s)
keskkonnakaitsele antav investeeringuteks ettenähtud abi, välja arvatud saastatud alade puhastamiseks antav abi ja abi energiatõhusate kaugkütte ja -jahutussüsteemide jaotusvõrkudele: 15 miljonit eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
t)
energiatõhususe projektidesse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi: 10 miljonit eurot abikõlbliku ettevõtja kohta, nagu on sätestatud artikli 39 lõikes 5;
u)
saastatud alade puhastamiseks antav investeeringuteks ettenähtud abi: 20 miljonit eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
v)
tegevusabi taastuvatest allikatest elektrienergia tootmiseks ja tegevusabi taastuvatest allikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamiseks väikekäitistes: 15 miljonit eurot ettevõtja ja projekti kohta. Kui abi antakse konkureeriva pakkumismenetluse raames artikli 42 kohaselt: 150 miljonit eurot aastas, võttes arvesse kõikide artikli 42 reguleerimisalasse kuuluvate kavade kogueelarvet;
w)
abi kaugkütte või -jahutuse jaotusvõrgu jaoks: 20 miljonit eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
x)
energiataristule antav investeeringuteks ettenähtud abi: 50 miljonit eurot ettevõtja ja investeerimisprojekti kohta;
y)
lairibataristule antav abi: 70 miljonit eurot kogukuludeks projekti kohta;
z)
kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav investeeringuteks ettenähtud abi: 100 miljonit eurot projekti kohta; kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav tegevusabi: 50 miljonit eurot ettevõtja kohta aastas;
(aa)
abikavad audiovisuaalsete teoste puhul: 50 miljonit eurot kava kohta aastas;
(bb)
spordi- ja mitmeotstarbelisele taristule antav investeeringuteks ettenähtud abi: 15 miljonit eurot või kulud, mis ületavad 50 miljonit eurot projekti kohta; sporditaristule antav tegevusabi: 2 miljonit eurot taristu kohta aastas; ning
(cc)
investeeringuteks ettenähtud abi teadusuuringute taristule: 10 miljonit eurot või kulud, mis ületavad 20 miljonit eurot sama taristu puhul;
2. Lõikes 1 sätestatud künniseid ei tohi eirata abikavade või abiprojektide kunstliku osadeks jaotamise kaudu.
Artikkel 5
Abi läbipaistvus
1. Käesolevat määrust kohaldatakse ainult niisuguse abi suhtes, mille brutotoetusekvivalenti on juba eelnevalt võimalik täpselt välja arvutada, ilma et oleks vaja teha riskihinnangut („läbipaistev abi”).
2. Läbipaistvaks loetakse järgmisi abiliike:
a)
toetuste ja intressitoetustena antav abi;
b)
laenudena antav abi, kui brutotoetusekvivalent on arvutatud abi andmise ajal kehtinud viitemäära alusel;
c)
garantiidena antav abi:
i)
kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud komisjoni teatises, või
ii)
kui enne meetme rakendamist on brutotoetusekvivalendi arvutamise meetod heaks kiidetud, lähtudes komisjoni teatisest EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (50) või mis tahes järgnevast teatisest, kui meetodist on teatatud komisjonile vastavalt sel ajal kohaldatavale riigiabi valdkonnas vastuvõetud komisjoni määrusele, ja heakskiidetud meetodiga käsitletakse sõnaselgelt niisugust liiki garantiisid ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust;
d)
maksusoodustuste vormis antav abi, kui meetmega on ette nähtud ülemmäär, millega tagatakse, et kohaldatavat künnist ei ületata;
e)
regionaalne linnaarenguabi, kui artiklis 16 sätestatud tingimused on täidetud;
f)
riskifinantseerimismeetmena antav abi, kui artiklis 21 sätestatud tingimused on täidetud;
g)
idufirmadele antav abi, kui artiklis 22 sätestatud tingimused on täidetud;
h)
energiatõhususe projektidele antav abi, kui artiklis 39 sätestatud tingimused on täidetud;
i)
turuhinnale lisanduva preemia vormis antav abi, kui artiklis 42 sätestatud tingimused on täidetud;
j)
tagasimakstava ettemakse vormis antav abi, kui tagasimakstavate ettemaksete kogusumma ei ületa käesoleva määruse alusel kohaldatavaid künniseid või enne rakendamist on tagasimakstava ettemakse brutotoetusekvivalendi arvutamise metoodikast komisjonile teatatud ja komisjon on selle heaks kiitnud.
Artikkel 6
Ergutav mõju
1. Käesolevat määrust kohaldatakse ainult abi suhtes, millel on ergutav mõju.
2. Abil loetakse olevat ergutav mõju, kui abisaaja on asjaomasele liikmesriigile esitanud kirjaliku abitaotluse enne projekti või tegevusega seotud töö alustamist. Abitaotlused peavad sisaldama vähemalt järgmist teavet:
a)
ettevõtja nimi ja suurus;
b)
projekti kirjeldus, sealhulgas selle algus- ja lõppkuupäev;
c)
projekti toimumise koht;
d)
projekti kulude loetelu;
e)
abi liik (toetus, laen, garantii, tagasimakstav ettemakse, kapitalisüst vm) ning projekti jaoks vajaliku riikliku rahastamise summa.
3. Suurettevõtjatele antaval sihtotstarbelisel üksikabil loetakse olevat ergutav mõju, kui lisaks lõikes 2 sätestatud tingimuse täitmise tagamisele on liikmesriik enne asjaomase üksikabi andmist kontrollinud, et abisaaja koostatud dokumentatsioon kinnitab, et abi toob kaasa ühe või mitu tulemust järgmisest:
a)
investeeringuteks ettenähtud regionaalabi korral viiakse ellu projekt, mida abi puudumisel ei oleks asjaomases piirkonnas ellu viidud või mis ei oleks olnud abisaaja jaoks asjaomases piirkonnas piisavalt tulus.
b)
kõigil muudel juhtudel, et
-
projekti/tegevuse ulatus suureneb abi tulemusel oluliselt või
-
abisaaja poolt projektile/tegevusele kulutatud kogusumma suureneb abi tulemusel oluliselt või
-
projekti/tegevuse lõpuleviimine kiireneb oluliselt.
4. Erandina lõigetest 2 ja 3 loetakse maksusoodustuste vormis meetmetel olevat ergutav mõju, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
meetmega antakse abi saamiseks õigus objektiivsete kriteeriumide alusel ning ilma, et liikmesriik saaks täiendavalt oma kaalutlusõigust kasutada; ning
b)
meede on vastu võetud ja jõustunud enne projekti või tegevusega seotud töö alustamist, v.a maksumeetme kava järglaskavade puhul juhul, kui tegevus oli juba hõlmatud eelnevate maksusoodustuste kavadega.
5. Erandina lõigetest 2, 3 ja 4 ei nõuta järgmiste abiliikide puhul ergutava mõju olemasolu või loetakse neil see olemas olevat:
a)
regionaalne tegevusabi, kui artiklis 15 sätestatud tingimused on täidetud;
b)
abi VKEdele juurdepääsuks rahastamisele, kui on täidetud artiklites 21 ja 22 sätestatud asjaomased tingimused;
c)
ebasoodsas olukorras olevate töötajate töölevõtmiseks palgatoetuste vormis antav abi ja puudega töötajate tööhõive jaoks palgatoetuste vormis antav abi, kui vastavalt artiklites 32 ja 33 sätestatud tingimused on täidetud;
d)
abi puudega töötajate tööhõivega kaasnevate lisakulude hüvitamiseks, kui artiklis 34 sätestatud tingimused on täidetud;
e)
direktiivi 2003/96/EÜ kohaselt keskkonnamaksu vähenduste vormis antav abi, kui käesoleva määruse artiklis 44 sätestatud tingimused on täidetud;
f)
teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi, kui artiklis 50 sätestatud tingimused on täidetud;
g)
sotsiaalabi äärealade elanike transpordiks, kui artiklis 51 sätestatud tingimused on täidetud;
h)
kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi, kui artiklis 53 sätestatud tingimused on täidetud.
Artikkel 7
Abi osakaal ja abikõlblikud kulud
1. Abi osakaalu ja abikõlblike kulude arvutamisel lähtutakse kõigi kasutatavate arvude puhul summadest, millest ei ole makse ega muid tasusid maha arvatud. Abikõlblikke kulusid tõendatakse selgete, konkreetsete ja ajakohaste kirjalike tõenditega.
2. Kui abi antakse muus vormis kui toetus, on abi suuruseks abi brutotoetusekvivalent.
3. Mitmes osas makstava abi väärtus diskonteeritakse selle andmise hetke väärtuseni. Rahastamiskõlblike kulude väärtus diskonteeritakse abi andmise hetke väärtusele. Diskonteerimisel kasutatakse intressimäärana abi andmise ajal kohaldatavat diskontomäära.
4. Kui abi antakse maksusoodustuste näol, siis diskonteeritakse abi osad diskontomäärade alusel, mis kehtivad maksusoodustuse kasutamise erinevatel aegadel.
5. Kui abi antakse tagasimakstavate ettemaksete vormis, mida brutotoetusekvivalendi arvutamise aktsepteeritava metoodika puudumise tõttu väljendatakse protsendina abikõlblikest kuludest, ning meede näeb ette, et projekti õnnestumise korral, mis on määratletud mõistliku ja kaalutletud hüpoteesi alusel, makstakse ettemaks tagasi koos intressiga, mis on vähemalt võrdne abi andmise hetkel kohaldatud diskontomääraga, võib III peatükis sätestatud abi ülemmäära suurendada 10 protsendipunkti võrra.
6. Kui regionaalabi antakse tagasimakstavate ettemaksete vormis, ei tohi suurendada abi ülemmäära, mis on sätestatud regionaalabi kaardis, mis kehtib abi andmise hetkel.
Artikkel 8
Kumuleerimine
1. Selle kindlakstegemisel, kas artikli 4 teavitamiskünniseid ja III peatükis sätestatud abi ülemmäära on järgitud, võetakse arvesse abi saavale tegevusele või projektile eraldatavat riigiabi kogusummat.
2. Kui koos riigiabi andmisega toimub liidu institutsioonide, asutuste, ühisettevõtjate või muude organite poolt keskselt hallatav liidu rahastamine, mis ei ole otseselt või kaudselt liikmesriigi kontrolli all, võetakse arvesse ainult riigiabi, et määrata kindlaks, kas teavitamise künniseid ja abi ülemmäära või maksimaalseid abisummasid on järgitud, eeldusel et avalikust sektorist saadud toetuse kogusumma, mida antakse samade abikõlblike kulude katmiseks, ei ületa kõige soodsamat rahastamise määra, mis on sätestatud liidu õigusaktidega kehtestatud eeskirjades.
3. Käesoleva määruse kohaselt teavitamiskohustusest vabastatud abi, mille puhul saab abikõlblikud kulud kindlaks määrata, võib kumuleerida järgnevaga:
a)
mis tahes muu riigiabi, kui kõnealused meetmed on seotud erinevate kindlaksmääratavate abikõlblike kuludega,
b)
mis tahes muu riigiabi, mis on seotud samade abikõlblike kuludega, mis on osaliselt või täielikult kattuvad, kuid ainult juhul, kui sellise kumuleerimise tulemusel ei ületata suurimat abi osakaalu või abisummat, mida käesoleva määruse kohaselt kõnealuse abi suhtes kohaldatakse.
4. Abi, millel kindlaksmääratavad abikõlblikud kulud puuduvad, ja mis on teavitamiskohustusest vabastatud käesoleva määruse artiklite 21, 22 ja 23 alusel, võib kumuleerida mis tahes riigiabiga, mille puhul saab abikõlblikke kulusid kindlaks määrata. Abi, millel kindlaksmääratavad abikõlblikud kulud puuduvad, võib kumuleerida mis tahes muu riigiabiga, millel abikõlblikud kulud puuduvad, kuni vastava kõrgeima kogurahastamise künniseni, mis on määratud iga juhtumi konkreetsetest oludest lähtuvalt komisjoni käesolevas või mõnes muus grupierandit käsitlevas määruses või otsuses.
5. Käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud riigiabi ei tohi kumuleerida mis tahes vähese tähtsusega abiga, mille puhul on abikõlblikud kulud samad, kui sellise kumuleerimise tulemusel ületatakse abi osakaal, mis on sätestatud käesoleva määruse III peatükis.
6. Erandina lõike 3 punktist b võib puudega töötajate jaoks artiklite 33 ja 34 kohaselt antavat abi samade abikõlblike kulude osas kumuleerida käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud muu abiga, ületades käesoleva määruse alusel kohaldatavat kõrgeimat künnist, tingimusel et sellise kumuleerimise tulemusel ei ületata abi osakaalu rohkem kui 100 % asjaomastest kuludest ühelgi perioodil, mil asjaomased töötajad töötavad.
Artikkel 9
Avaldamine ja teavitamine
1. Liikmesriigid tagavad asjaomasel riigi või piirkondliku tasandi riigiabi veebisaidil järgmise teabe avaldamise:
a)
artiklis 11 osutatud koondteave II lisaga ette nähtud standardvormis või link sellele;
b)
iga abimeetme terviktekst, nagu on osutatud artiklis 11, või link sellele;
c)
III lisas osutatud teave iga 500 000 eurot ületava üksikabi kohta.
Euroopa territoriaalse koostöö projektidele antava abi puhul avaldatakse käesolevas lõikes osutatud teave selle liikmesriigi veebisaidil, kus asub asjaomane korraldusasutus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1299/2013 artiklis 21 esitatud määratlusele. Alternatiivse võimalusena võivad osalevad liikmesriigid otsustada, et iga riik avaldab vastaval veebisaidil teabe oma territooriumil võetavate abimeetmete kohta.
2. Maksusoodustuste vormis abikavade ning artiklitega 16 ja 21 (51) hõlmatud abikavade puhul loetakse käesoleva artikli lõike 1 punktis c sätestatud tingimused täidetuks, kui liikmesriigid avaldavad nõutava teabe üksikabi summade kohta järgmiste vahemike lõikes (miljonites eurodes):
0,5-1;
1-2;
2-5;
5-10;
10-30 ning
30 ja enam.
3. Käesoleva määruse artikli 51 kohaste kavade puhul ei kohaldata käesolevas artiklis sätestatud avaldamiskohustusi lõpptarbijate suhtes.
4. Käesoleva artikli lõike 1 punktis c osutatud teave esitatakse ning see on kättesaadav standardvormis, nagu on kirjeldatud III lisas, ning selle haldamiseks peab eksisteerima tõhus otsingu- ja allalaadimisfunktsioon. Lõikes 1 osutatud teave avaldatakse kuue kuu jooksul alates abi andmise kuupäevast või maksusoodustuse vormis antava abi puhul ühe aasta jooksul alates maksudeklaratsiooni esitamise tähtpäevast ning see jääb kättesaadavaks vähemalt kümneks aastaks alates abi andmise kuupäevast.
5. Komisjon avaldab oma veebisaidil:
a)
lingid käesoleva artikli lõikes 1 osutatud riigiabi veebisaitidele;
b)
artiklis 11 osutatud kokkuvõtliku teabe.
6. Liikmesriigid täidavad käesolevas artiklis sätestatud nõuded hiljemalt kahe aasta jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.
II PEATÜKK
JÄRELEVALVE
Artikkel 10
Grupierandi tühistamine
Kui liikmesriik annab abi, mis on käesoleva määruse alusel väidetavalt teavitamiskohustusest vabastatud, kuid ei vasta I-III peatükis sätestatud tingimustele, võib komisjon pärast asjaomasele liikmesriigile oma seisukohtade esitamiseks võimaluse andmist võtta vastu otsuse, et asjaomase liikmesriigi kõikidest või osast edaspidistest abimeetmetest tuleb komisjoni aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt teavitada. Teatatavad meetmed võivad piirduda meetmetega, millega antakse teatavat liiki abi või millega antakse abi teatavatele abisaajatele, või asjaomase liikmesriigi teatavate ametiasutuste poolt vastu võetud meetmetega.
Artikkel 11
Aruandlus
Liikmesriigid või Euroopa territoriaalse koostöö projektidele antava abi puhul liikmesriik, kus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1299/2013 artikli 21 kohaselt määratud korraldusasutus asub, esitavad komisjonile:
a)
komisjoni elektroonilise teatamise süsteemi kaudu kokkuvõtliku teabe iga käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud abimeetme kohta standardvormis, mis on sätestatud II lisas, ja lingi abimeetme terviktekstile, mis hõlmab muudatusi, 20 tööpäeva jooksul alates abimeetme jõustumiskuupäevast;
b)
käesoleva määruse kohaldamist käsitleva elektroonilises vormis aastaaruande, millele on osutatud komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (52) (muudetud kujul), mis sisaldab rakendusmäärusega ette nähtud teavet iga täisaasta või iga aasta osa kohta, mil käesolevat määrust kohaldatakse.
Artikkel 12
Järelevalve
Selleks et komisjon saaks kontrollida abi, mis käesoleva määruse alusel ei kuulu teavitamiskohustuse alla, säilitavad liikmesriigid või Euroopa territoriaalse koostöö projektidele antava abi puhul liikmesriik, kus asub korraldusasutus, üksikasjalikud andmed koos teabe ja vajalike lisadokumentidega, tõestamaks, et kõik käesolevas määruses sätestatud tingimused on täidetud. Selliseid dokumente säilitatakse kümme aastat alates kuupäevast, mil sihtotstarbeline üksikabi anti või mil anti abikava kohaselt viimane abi. Asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile 20 tööpäeva jooksul või võimaliku taotluses kindlaksmääratud pikema tähtaja jooksul kogu teabe ja tõendavad dokumendid, mida komisjon peab käesoleva määruse kohaldamise järelevalve jaoks vajalikuks.
III PEATÜKK
ERINEVATE ABILIIKIDE SUHTES KOHALDATAVAD ERISÄTTED
1. JAGU
Regionaalabi
A alajaotus
investeeringuteks ettenähtud regionaalabi ja regionaalne tegevusabi
Artikkel 13
Regionaalabi mõiste ulatus
Käesolevat jagu ei kohaldata järgmise abi suhtes:
a)
abi, millega toetatakse terasesektori, söesektori, laevaehitussektori, sünteeskiusektori ning transpordisektori tegevust ja sellega seotud taristut ning samuti energiatootmist, -jaotust ja -taristut;
b)
regionaalabikavad, mis on suunatud piiratud arvule konkreetsetele majandussektoritele; kavasid, millega soodustatakse turismindust, lairibataristut või põllumajandustoodete tootmist ja turustamist, ei peeta konkreetsele majandussektorile suunatuks;
c)
regionaalabikavad, millega hüvitatakse äärepoolseimates piirkondades või hõredalt asustatud piirkondades toodetud kaupade transpordikulud ja millega toetatakse järgmist:
i)
aluslepingu I lisas loetletud toodete valmistamise, töötlemise ja turustamisega seotud tegevus või
ii)
tegevus, mis on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1893/2006 (millega kehtestatakse majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator NACE Revision 2 ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3037/90 ja teatavaid EÜ määrusi, mis käsitlevad konkreetseid statistikavaldkondi) (53) liigitatud NACE Rev. 2 A jao alla põllumajanduse, metsamajanduse ja kalapüügina, NACE Rev. 2 B jao alla mäetööstusena ja NACE Rev. 2 D jao alla elektrienergia, gaasi, auru ja konditsioneeritud õhuga varustamisena, või
iii)
torutransport;
d)
investeeringuteks ettenähtud regionaalne üksikabi abisaajale, kes on EMPs sama või sarnase tegevuse lõpetanud kahe aasta jooksul enne investeeringuteks ettenähtud regionaalabi taotluse esitamist, või kui abisaajal on konkreetne plaan selline tegevus lõpetada kuni kahe aasta jooksul pärast alginvesteeringu (mille jaoks abi taotletakse) lõpuleviimist asjaomases piirkonnas;
e)
regionaalne tegevusabi ettevõtjatele, kelle põhitegevus kuulub NACE Rev. 2 K jao „Finants- ja kindlustustegevus” alla, või ettevõtjatele, kes täidavad kontsernisiseseid ülesandeid ja kelle põhitegevus kuulub NACE Rev. 2 klassi 70.10 „Peakontorite tegevus” või 70.22 „Äri- ja muu juhtimisalane nõustamine”.
Artikkel 14
Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi
1. Investeeringuteks ettenähtud regionaalabi meetmed on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobivad ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse abi saavates piirkondades.
3. Aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas võib abi anda alginvesteeringuks, hoolimata abi saaja suurusest. Aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas võib VKEdele abi anda mis tahes alginvesteeringuks. Suurettevõtjatele võib abi anda alginvesteeringuks, millega soodustatakse asjaomases piirkonnas uut majandustegevust.
4. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse tehtavate investeeringute kulud;
b)
alginvesteeringuga loodud töökohtadest tulenevad prognoositud palgakulud, mis arvutatakse välja kaheks aastaks, või
c)
punktide a ja b kombinatsioon, mille suurus ei ületa punkti a või b summat, olenevalt sellest, kumb on suurem.
5. Investeeringut peab pärast investeeringu tegemist säilitama abi saanud piirkonnas vähemalt viis aastat (VKEde korral kolm aastat). See ei takista selle perioodi jooksul masinate või seadmete väljavahetamist, kui need on vananenud või purunenud, tingimusel et majandustegevust jätkatakse asjaomases piirkonnas eespool nimetatud miinimumperioodi jooksul.
6. Omandatav vara peab olema uus, välja arvatud VKEde ja ettevõtete omandamise korral. Materiaalse vara rentimisega seotud kulusid võib arvesse võtta üksnes järgmistel tingimustel:
a)
maa ja hoonete rentimise puhul peab rendileping kestma suurettevõtjate puhul vähemalt viis aastat ning VKEde puhul vähemalt kolm aastat pärast investeerimisprojekti lõpuleviimise eeldatud kuupäeva;
b)
seadmete või masinate rentimise korral peab rentimine toimuma kapitalirendi vormis ning rendileping peab sisaldama abisaaja kohustust osta vara lepingu lõppedes välja.
Ettevõtte varade omandamise korral artikli 2 punkti 49 tähenduses tuleb arvesse võtta üksnes ostjaga mitteseotud kolmandatelt isikutelt ostetud vara soetamise kulusid. Tehing peab toimuma turutingimustel. Kui varade soetamiseks on enne nende ostmist juba abi antud, tuleb sellise vara maksumus ettevõtte omandamisega seotud abikõlblikest kuludest maha arvata. Kui väikeettevõtte äritegevuse võtab üle algsete omaniku perekonnaliige või ettevõtte töötaja, siis ei ole vaja täita tingimust, et varad peab ostma kolmas isik, kes ei ole ostjaga seotud. Aktsiate omandamist ei loeta alginvesteeringuks.
7. Tootmisprotsessi põhjalikuks muutmiseks antud abi korral peavad abikõlblikud kulud ületama ajakohastatava tegevusega seotud vara kulumit eelneva kolme majandusaasta jooksul. Olemaoleva ettevõtte tegevuse mitmekesistamiseks antud abi puhul peavad abikõlblikud kulud ületama vähemalt 200 % võrra uuesti kasutatava vara arvestuslikku väärtust, mis on registreeritud tööde algusele eelneval majandusaastal.
8. Immateriaalset vara võib arvutada abikõlblike investeeringukuludena, kui see vastab järgmistele tingimustele:
a)
vara tuleb kasutada üksnes abi saavas ettevõttes;
b)
vara peab olema amortiseeritav;
c)
vara peab olema ostetud turutingimustel ostjaga mitteseotud kolmandatelt isikutelt ning
d)
vara peab olema arvatud abi saava ettevõtja varade hulka ja see peab jääma vähemalt viieks aastaks (VKEde puhul kolmeks aastaks) seotuks projektiga, mille jaoks abi antakse.
Suurettevõtjate puhul on immateriaalse vara kulud abikõlblikud ainult kuni 50 % ulatuses alginvesteeringu kõigist abikõlblikest investeerimiskuludest.
9. Kui abikõlblikud kulud arvutatakse lõike 4 punkti b kohaselt prognoositud palgakulude alusel, peavad olema täidetud järgmised tingimused:
a)
investeerimisprojekt peab tooma kaasa asjaomase ettevõtja töötajate arvu suurenemise võrreldes eelnenud kaheteistkümne kuu keskmisega, pärast loodud töökohtade arvust selle perioodi jooksul kaotatud töökohtade mahaarvamist;
b)
kõik töökohad tuleb täita kolme aasta jooksul pärast tööde lõppu ning
c)
iga investeeringuga loodud töökohta tuleb asjaomasel alal säilitada vähemalt viis aastat (VKEde puhul kolm aastat) pärast ametikoha esmakordset täitmist.
10. Lairibavõrgu arendamiseks antava regionaalabi puhul peavad olema täidetud järgmised tingimused:
a)
abi antakse üksnes piirkondades, kus sama kategooria (tavalise lairibavõrgu või järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu) võrk puudub ja kus sellist võrku abi andmise otsusele järgneva kolme aasta jooksul kommertsalustel tõenäoliselt välja ei arendata, ning
b)
abi saanud võrguoperaator peab pakkuma aktiivset ja passiivset hulgimüügitasandi juurdepääsu õiglastel ja mittediskrimineerivatel tingimustel, sealhulgas järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu puhul füüsilist teenuste eraldamist, ning
c)
abi antakse konkurentsipõhise valikuprotsessi alusel.
11. Regionaalabi teadusuuringute taristule antakse ainult juhul, kui abi saamise tingimuseks on seatud läbipaistev ja mittediskrimineeriv juurdepääs kõnealusele taristule.
12. Abi osakaal brutotoetusekvivalendina ei tohi ületada abi ülemmäära, mis on kindlaks määratud abi andmise ajal asjaomases piirkonnas kehtiva regionaalabi kaardiga. Kui abi osakaal arvutatakse lõike 4 punkti c alusel, ei tohi abi ülemmäär ületada kõige soodsamat summat, mis tuleneb kõnealuse osakaalu kohaldamisest investeeringukulu või palgakulu alusel. Suurte investeerimisprojektide puhul ei ületa abisumma kohandatud abisummat, mis arvutatakse artikli 2 punktis 20 määratletud mehhanismi alusel;
13. Suure investeerimisprojekti osana käsitatakse mis tahes alginvesteeringut, mille algatab sama abisaaja (kontserni tasandil) kolme aasta jooksul alates tööde alustamisest muu abi saava investeeringuga samas NUTS 3 piirkonnas. Kui selline üks investeerimisprojekt on suur investeerimisprojekt, ei tohi ühele investeerimisprojektile antav abisumma ületada suurte investeerimisprojektide kohandatud abisummat.
14. Abisaaja enda rahaline panus peab moodustama vähemalt 25 % abikõlblikest kuludest, kas omavahenditena või välise finantseerimisena vormis, mis ei hõlma avaliku sektori toetust. Äärepoolseimates piirkondades võib VKE tehtud investeering saada abi ülemmääraga üle 75 %; sel juhul peab ülejäänud rahastamine tulema abisaajalt.
15. Määrusega (EL) nr 1299/2013 hõlmatud Euroopa territoriaalse koostöö projektidega seotud alginvesteeringu puhul, kohaldatakse kõigi projektis osalevate abisaajate suhtes selle piirkonna abi osakaalu, kus alginvesteering tehti. Kui alginvesteering tehti kahes või enamas abi saavas piirkonnas, siis on abi ülemmäär see, mida kohaldatakse piirkonnas, kus abikõlblikke kulusid kanti suurimas summas. Aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas kohaldatakse käesolevat sätet suurettevõtjate suhtes ainult juhul, kui alginvesteering on seotud uue majandustegevusega.
Artikkel 15
Regionaalne tegevusabi
1. Regionaalse tegevusabi kavad äärepoolseimates piirkondades või hõredalt asustatud piirkondades, mis on kooskõlas 2014.-2020. aasta regionaalabi suuniste (54) punktiga 161 kindlaks määratud liikmesriikide regionaalabi kaardil, mille on heaks kiitnud komisjon, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobivad ja need vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõikega 3 ette nähtud teavitamiskohustusest, kui käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused on täidetud.
2. Regionaalse tegevusabi kavadega kompenseeritakse järgmist:
a)
tegevusabi saamiseks kõlblikes piirkondades toodetud kaupade transpordi lisakulud ning sellistes piirkondades täiendavalt töödeldavate kaupade transpordi lisakulud järgmistel tingimustel:
i)
abisaajate tootmistegevus toimub kõnealustes piirkondades;
ii)
abi on eelnevalt objektiivselt kindlaks määratav kindlaksmääratud summa või tonn/kilomeetri suhte või muu asjakohase ühiku alusel;
iii)
selliste transpordi lisakulude arvutamisel lähtutakse kaupade teekonnast asjaomase liikmesriigi piires sellise transpordivahendiga, millega kaasnevad abisaaja jaoks kõige väiksemad kulud; Ainult äärepoolseimate piirkondade puhul võivad sellistes piirkondades täiendavalt töödeldavate kaupade transpordi lisakulud hõlmata kulusid, mis kaasnevad kaupade transportimisega mis tahes tootmiskohast sellistesse piirkondadesse.
b)
lisategevuskulud (muud kui transpordikulud), mis tekivad äärepoolseimates piirkondades aluslepingu artiklis 349 viidatud ühe või mitme püsiva ebasoodsa tingimuse otsesel mõjul, eeldusel et:
i)
abisaajad teostavad majandustegevust äärepoolseimas piirkonnas;
ii)
iga-aastane abisumma abisaaja kohta kõigi tegevusabi kavade raames ei ületa:
-
15 % abisaaja poolt aastas asjaomases äärepoolseimas piirkonnas loodud kogulisandväärtusest või
-
25 % abisaaja poolt aastas asjaomases äärepoolseimas piirkonnas kantud tööjõukuludest või
-
10 % abisaaja realiseeritud aastakäibest asjaomases äärepoolseimas piirkonnas.
3. Abi osakaal ei tohi ületada 100 % käesolevas artiklis kindlaks määratud abikõlblikest lisakuludest.
B alajaotus
Linnaarendusabi
Artikkel 16
Regionaalne linnaarendusabi
1. Regionaalne linnaarendusabi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Linnaarendusprojektid peavad vastama järgmistele kriteeriumidele:
a)
neid teostatakse linnaarendusfondide kaudu abi saavates piirkondades;
b)
neid kaasrahastatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest;
c)
nendega toetatakse tervikliku säästva linnaarengu strateegia rakendamist.
3. Koguinvesteering mõnesse linnaarendusprojekti mis tahes linnaarendusmeetme raames ei ületa 20 miljonit eurot.
4. Abikõlblikud kulud on linnaarendusprojekti kogukulud niivõrd, kuivõrd need on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (55) artiklitega 65 ja 37.
5. Abi, mida annab linnaarendusfond abikõlblikule linnaarendusprojektile, võib olla omakapitali, kvaasiomakapitali, laenude, garantiide, või nende kombinatsiooni vormis.
6. Linnaarendusabiga suurendatakse täiendavaid erainvesteeringuid linnaarendusfondide või linnaarendusprojektide tasandil nii, et kogusumma ulatub vähemalt 30 % linnaarendusprojektile antavast kogurahastamisest.
7. Era- ja riiklikud investorid võivad toetada linnaarendusprojekti rakendamist rahalise või mitterahalise abiga või nende kombinatsiooniga. Mitterahalised sissemaksed võetakse arvesse turuväärtuse alusel, mille on kinnitanud sõltumatu kvalifitseeritud ekspert või nõuetekohaselt volitatud ametiasutus.
8. Linnaarendusmeetmed peavad vastama järgmistele kriteeriumidele:
a)
linnaarendusfondide valitsejad valitakse avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga kooskõlas kohaldatavate liidu ja liikmesriigi õigusaktidega. Eelkõige ei tohi linnaarendusfondi valitsejate valikul esineda diskrimineerimist tulenevalt nende asutamiskohast või registrisse kandmisest mis tahes liikmesriigis. Linnaarendusfondi valitsejaid võidakse kohustada täitma eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriume, mis on objektiivselt põhjendatavad investeeringute olemusega;
b)
sõltumatud erainvestorid valitakse kooskõlas kohaldatavate liidu ja liikmesriigi õigusaktidega avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga, mille eesmärk on luua asjakohane riski-tulu jagamise kord, ning investeeringute puhul, mis ei ole garantiid, eelistatakse asümmeetrilist kasumi jagamist langusriski kaitsele. Kui erainvestoreid ei valita sellise konkursiga, määrab avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga valitud sõltumatu ekspert erainvestoritele õiglase tasuvusläve;
c)
asümmeetrilise kahjumijagamise korral riiklike ja erainvestorite vahel piirdub riikliku investori esimese järjekoha kahju 25 protsendiga koguinvesteeringust;
d)
linnaarendusprojektide erainvestoritele antavate garantiide puhul on garantiimäär kuni 80 % ja liikmesriigi kantav kogukahju on 25 % aluseks olevast garanteeritud portfellist;
e)
investoritel on õigus olla esindatud linnaarendusfondi juhtorganites, nagu järelevalvenõukogu või nõuandekomitee;
f)
linnaarendusfond asutatakse kohaldatavate õigusaktide kohaselt. Liikmesriik näeb ette hoolsuskohustuse täitmise menetluse, et tagada linnaarendusabi meetme rakendamiseks ärilises mõttes usaldusväärne investeerimisstrateegia.
9. Linnaarendusfondi vahendeid hallatakse äriliste põhimõtete alusel ning tagatakse kasumile orienteeritud rahastamisotsused. See tingimus loetakse täidetuks, kui linnaarendusfondi valitsejad vastavad järgmistele tingimustele:
a)
linnaarendusfondi valitsejad on seaduse või lepinguga kohustatud tegutsema professionaalselt juhilt eeldatava hoolsusega ja heas usus ning vältides huvide konflikti; kohaldatakse parimaid tavasid ja regulatiivset järelevalvet;
b)
linnaarendusfondide valitsejaid tasustatakse turutavade kohaselt. Kõnealune nõue loetakse täidetuks, kui juht valitakse avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga, mille aluseks on kogemuste, pädevuse ning tegevusvõime ja finantssuutlikkusega seotud objektiivsed kriteeriumid;
c)
linnaarendusfondi valitsejate töötasu peab olema seotud tulemuslikkusega või peavad nad jagama investeerimisriski, investeerides oma vahendeid tagamaks, et nende huvid on pidevalt kooskõlas avaliku sektori investori huvidega;
d)
linnaarendusfondide valitsejad kehtestavad linnaarendusprojektidesse investeerimise strateegia, kriteeriumid ja kavandatava ajakava, tehes eelnevalt kindlaks rahalise elujõulisuse ja eeldatava mõju linnaarengule;
e)
iga omakapitali ja kvaasiomakapitali investeeringu jaoks on olemas selge ja realistlik väljumisstrateegia.
10. Kui linnaarendusfondist antakse linnaarendusprojektidele laene või garantiisid, peavad olema täidetud järgmised tingimused:
a)
laenude puhul võetakse käesoleva artikli lõike 3 kohase maksimaalse investeerimissumma arvutamisel arvesse laenu nominaalsumma;
b)
garantiide puhul võetakse käesoleva artikli lõike 3 kohase maksimaalse investeerimissumma arvutamisel arvesse aluseks oleva laenu nominaalsumma.
11. Liikmesriik võib delegeerida linnaarendusabi meetme rakendamise volitatud üksusele.
2. JAGU
VKEdele antav abi
Artikkel 17
VKEdele antav investeeringuteks ettenähtud abi
1. Liidu territooriumil või väljaspool seda tegutsevatele VKEdele investeeringuteks antav abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud kulud on üks või mõlemad järgmistest:
a)
materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse tehtud investeeringute kulud;
b)
otseselt investeerimisprojektiga loodud töökohtade prognoositud palgakulud, mis arvutatakse välja kaheks aastaks.
3. Käesoleva artikli kohaldamisel abikõlblike kuludena käsitamiseks peavad investeeringud seisnema järgnevas:
a)
investeering materiaalsesse ja/või immateriaalsesse varasse seoses uue ettevõtte asutamisega, olemasoleva ettevõtte laiendamisega, ettevõtte toodangu mitmekesistamisega uute toodetega või olemasoleva ettevõtte kogu tootmisprotsessi täieliku ümberkorraldamisega või
b)
ettevõttele kuuluva vara soetamine, kui täidetud on järgmised tingimused:
-
ettevõte lõpetas tegevuse või oleks lõpetanud tegevuse, kui seda ei oleks ostetud;
-
varad ostetakse kolmandalt isikult, kes ei ole ostjaga seotud;
-
tehing toimub turutingimustel.
Kui väikeettevõtja äritegevuse võtab üle algse omaniku perekonnaliige või ettevõtja töötaja, siis ei ole vaja täita tingimust, et varad tuleb osta kolmandalt isikult, kes ei ole ostjaga seotud. Investeeringuna ei käsitata ainuüksi ettevõtja aktsiate omandamist.
4. Immateriaalne vara peab vastama kõigile järgmistele tingimustele:
a)
seda tuleb kasutada üksnes abi saavas ettevõttes;
b)
seda tuleb käsitada amortiseeruva varana;
c)
see peab olema ostetud turutingimustel ostjaga mitteseotud kolmandatelt isikutelt;
d)
vara peab ettevõtja vara hulka kuuluma vähemalt kolm aastat.
5. Investeerimisprojektiga otseselt loodud tööhõive puhul peavad olema täidetud järgmised tingimused:
a)
töökohad luuakse kolme aasta jooksul pärast investeeringu tegemist;
b)
töötajate arv asjaomases ettevõttes kokkuvõttes suureneb, võrreldes eelnenud kaheteistkümne kuu keskmisega;
c)
loodavaid töökohti tuleb säilitada vähemalt kolm aastat alates töökoha esmatäitmise kuupäevast.
6. Abi osakaal ei tohi ületada:
a)
väikeettevõtjate puhul 20 % abikõlblikest kuludest;
b)
keskmise suurusega ettevõtjate puhul 10 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 18
VKEdele nõustamiseks antav abi
1. VKEdele nõustamiseks antav abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
3. Abikõlblikud on väliskonsultantide poolt osutatud nõustamisteenuste kulud.
4. Kõnealused teenused ei või kujutada endast pidevat ega korrapärast tegevust ega olla seotud ettevõtja tavapäraste tegevuskuludega nagu tavapärased maksunõustamisteenused, korrapärased õigusteenused või reklaam.
Artikkel 19
VKEdele messidel osalemiseks antav abi
1. VKEdele messidel osalemiseks antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud kulud on kulud, mis kantakse ettevõtte osalemisel mis tahes messil või näitusel seoses väljapanekukoha üürimise, ülesseadmise ja haldamisega.
3. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 20
Abi VKEde koostöökuludeks, mis on seotud Euroopa territoriaalse koostöö projektidega
1. Abi koostöökuludele, mis on seotud Euroopa territoriaalse koostöö projektidega, mis on hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1299/2013, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja PEATÜKK peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
organisatsioonilise koostöö kulud, sealhulgas kulud töötajatele ja büroodele selles ulatuses, kui need on seotud koostööprojektiga;
b)
kulud koostööga seotud nõustamis- ja tugiteenustele, mida pakuvad välised konsultandid ja teenusepakkujad;
c)
reisikulud, seadmete kulud, projektiga otseselt seotud investeeringukulu ja otseselt projekti jaoks kasutatavate seadmete amortisatsioon.
3. Lõike 2 punktis b osutatud teenused ei või kujutada endast pidevat ega korrapärast tegevust ega olla seotud ettevõtja tavapäraste tegevuskuludega nagu tavapärased maksunõustamisteenused, korrapärased õigusteenused või reklaam.
4. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
3. JAGU
Abi VKEde juurdepääsuks rahastamisele
Artikkel 21
Riskifinantseerimisabi
1. VKEde riskifinantseerimise abikavad on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobivad ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Finantsvahendajate puhul võib sõltumatutele erainvestoritele antav riskifinantseerimisabi olla üks järgmistest:
a)
omakapital või kvaasiomakapital või rahaeraldis riskifinantseerimisinvesteeringute tegemiseks otse või kaudselt abikõlblikesse ettevõtjatesse;
b)
laenud riskifinantseerimisinvesteeringute tegemiseks otse või kaudselt abikõlblikesse ettevõtjatesse;
c)
garantiid kahjumite katmiseks, mis tulenevad riskifinantseerimisinvesteeringutest, mis on tehtud otse või kaudselt abikõlblikesse ettevõtjatesse.
3. Sõltumatute erainvestorite tasandil võib riskifinantseerimisabi anda käesoleva artikli lõikes 2 mainitud kujul või maksusoodustustena füüsilisest isikust erainvestoritele, kes pakuvad abikõlblikele ettevõtjatele otseselt või kaudselt riskifinantseerimist.
4. Abikõlblike ettevõtjate tasandil võib riskifinantseerimisabi olla omakapitali, kvaasiomakapitali investeeringute, laenude, garantiide või nende kombinatsiooni kujul.
5. Abikõlblikud ettevõtjad on ettevõtjad, kes algse riskifinantseerimisinvesteeringu ajal on börsil noteerimata VKEd ja täidavad vähemalt ühte järgmistest kriteeriumidest:
a)
nad ei ole tegutsenud ühelgi turul;
b)
nad on tegutsenud mis tahes turul vähem kui 7 aastat alates nende esimest kaubanduslikust müügist;
c)
nad vajavad algset riskifinantseerimisinvesteeringut, mis uue toote või geograafilise turu jaoks koostatud äriplaani kohaselt moodustab rohkem kui 50 % nende aastasest keskmisest käibest eelneva viie aasta jooksul.
6. Riskifinantseerimisabi võib hõlmata ka jätkuinvesteeringuid abikõlblikesse ettevõtjatesse, sealhulgas pärast 7aastast ajavahemiku, millele on osutatud lõike 5 punktis b, kui on täidetud järgmised kumulatiivsed tingimused:
a)
lõikes 9 osutatud riskifinantseerimise kogusummat ei ületata;
b)
jätkuinvesteeringute võimalus oli ette nähtud algses äriplaanis;
c)
jätkuinvesteeringu saav ettevõtja ei ole seotud I lisa artikli 3 lõike 3 tähenduses teise ettevõtjaga, välja arvatud finantsvahendaja või meetme raames riskifinantseerimist pakkuv sõltumatu erainvestor, välja arvatud juhul, kui uus üksus vastab VKE määratlusele.
7. Omakapitali ja kvaasiomakapitali investeeringute puhul abikõlblikesse ettevõtjatesse võib riskikapitali toetusmeetmega asenduskapitali toetada üksnes juhul, kui viimast kombineeritakse uue kapitaliga, mis moodustab vähemalt 50 % igast investeeringust abikõlblikku ettevõtjasse.
8. Omakapitali või kvaasiomakapitali investeeringute puhul, millele on osutatud lõike 2 punktis a, ei tohi rohkem kui 30 % finantsvahendaja kapitali sissemaksete ja sissenõudmata märgitud kapitali koondsummast kasutada likviidsuse juhtimise eesmärgil.
9. Lõikes 4 osutatud riskifinantseerimise kogusumma ei tohi ületada 15 miljonit eurot kõlbliku ettevõtja kohta mis tahes riskifinantseerimismeetme raames.
10. Riskifinantseerimismeede, millega tehakse omakapitali, kvaasiomakapitali või laenuinvesteeringuid, peaks suurendama sõltumatute erainvestorite poolset lisarahastamist finantsvahendajate või kõlblike ettevõtjate tasandil, et saavutada eraosaluse määr, mis ulatub vähemalt järgmiste miinimumkünnisteni:
a)
10 % abikõlblikule ettevõtjale antud riskifinantseerimisest enne esimest kaubanduslikku müüki mis tahes turul;
b)
40 % riskifinantseerimisest, mis antakse käesoleva artikli lõike 5 punktis b osutatud abikõlblikule ettevõtjale;
c)
60 % riskifinantseerimisest, mis antakse käesoleva artikli lõike 5 punktis c osutatud abikõlblikule ettevõtjale, ja jätkuinvesteeringute puhul abikõlblikule ettevõttele pärast 7aastast perioodi, millele on osutatud lõike 5 punktis b.
11. Kui riskifinantseerimismeedet rakendatakse finantsvahendaja kaudu, see on suunatud eri arengustaadiumis olevatele ettevõtjatele, nagu osutatud lõikes 10, ja sellega ei ole ette nähtud erakapitali osalust abikõlblike ettevõtjate tasandil, saavutab finantsvahendaja eraosaluse määra, mis vastab vähemalt alusportfelli tehtud üksikute investeeringute mahul põhinevale kaalutud keskmisele ning mis tuleneb osaluskünniste kohaldamisest selliste investeeringute suhtes, nagu on osutatud lõikes 10.
12. Riskifinantseerimismeetme puhul ei tohi esineda diskrimineerimist finantsvahendajate vahel tulenevalt asutamiskohast või mis tahes liikmesriigis registrisse kandmisest. Finantsvahendajaid võidakse kohustada täitma eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriume, mis on objektiivselt põhjendatavad investeeringute olemusega.
13. Riskifinantseerimismeede peab vastama järgmistele kriteeriumidele:
a)
seda viiakse ellu ühe või mitme finantsvahendaja kaudu, välja arvatud maksusoodustused erainvestoritele seoses nende otseinvesteeringutega kõlblikesse ettevõtjatesse;
b)
finantsvahendajad, erainvestorid ja fondivalitsejad valitakse kooskõlas kohaldatavate liidu ja liikmesriigi õigusaktidega avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursi abil, mille eesmärk on luua asjakohane riski-tulu jagamise kord, ning investeeringute puhul, mis ei ole garantiid, eelistatakse asümmeetrilist kasumi jagamist langusriski kaitsele;
c)
asümmeetrilise kahjumijagamise korral riiklike ja erainvestorite vahel piirdub riikliku investori esimese järjekoha kahju 25 %ga koguinvesteeringust;
d)
punkti 2 alapunkti c alla kuuluvate garantiide puhul on garantiimäär kuni 80 % ja liikmesriigi kantav kogukahju on 25 % aluseks olevast garanteeritud portfellist. Tasuta võib anda ainult garantiisid, mis katavad garanteeritud portfelli oodatavat kahju. Kui garantii hõlmab ka ettenägematute kahjude katmist, maksab finantsvahendaja garantii selle osa eest, mis on mõeldud ettenägematute kahjude katmiseks, turutingimustele vastavat garantiipreemiat.
14. Riskifinantseerimismeetmetega tuleb tagada kasumile orienteeritud rahastamisotsused. See tingimus loetakse täidetuks, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)
finantsvahendajad asutatakse kohaldatavate õigusaktide kohaselt;
b)
liikmesriik või meedet rakendav üksus näeb ette hoolsuskohustuse täitmise menetluse, et tagada riskifinantseerimismeetme rakendamiseks ärilises mõttes usaldusväärne investeerimisstrateegia, sealhulgas asjakohane riskide hajutamine, et investeerimisportfell oleks majanduslikult elujõuline ning portfelli suuruse ja territoriaalse hõlmavuse seisukohast tõhus;
c)
abikõlbliku ettevõtja riskifinantseerimise saamise aluseks on elujõuline äriplaan, mis sisaldab üksikasjalikke andmeid toote, müügi ja kasumlikkuse arengu kohta ning milles on eelnevalt kindlaks tehtud finantsiline elujõulisus,
d)
iga omakapitali ja kvaasiomakapitali investeeringu jaoks on olemas selge ja realistlik väljumisstrateegia.
15. Finantsvahendajaid juhitakse äriliste põhimõtete alusel. See nõue loetakse täidetuks, kui finantsvahendaja ja riskifinantseerimismeetme liigist sõltuvalt fondivalitseja vastavad järgmistele tingimustele:
a)
nad on seaduse või lepinguga kohustatud tegutsema professionaalselt juhilt eeldatava hoolsusega ja heas usus ning vältides huvide konflikti; kohaldatakse parimaid tavasid ja regulatiivset järelevalvet;
b)
nende töötasu peab vastama turutavadele. Kõnealune nõue loetakse täidetuks, kui fondivalitseja või finantsvahendaja valitakse avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga, mille aluseks on kogemuste, pädevuse ning tegevusvõime ja finantssuutlikkusega seotud objektiivsed kriteeriumid;
c)
nende töötasu peab olema seotud tulemuslikkusega või peavad nad jagama investeerimisriski, investeerides oma vahendeid tagamaks, et nende huvid on pidevalt kooskõlas avaliku sektori investori huvidega;
d)
nad kehtestavad investeerimisstrateegia, kriteeriumid ja investeeringute kavandatava ajakava;
e)
investoritel on õigus olla esindatud investeerimisfondi juhtorganites, nagu järelevalvenõukogu või nõuandekomitee.
16. Riskifinantseerimismeede, millega antakse garantiisid või laene abikõlblikule ettevõtjale, peab vastama järgmistele tingimustele:
a)
meetme tulemusel teeb finantsvahendaja investeeringuid, mida ei oleks tehtud või oleks tehtud piiratud ulatuses või muul viisil, kui abi ei oleks antud. Finantsvahendaja peab suutma tõendada, et eksisteerib mehhanism, millega tagatakse, et abist saadav kasu läheb suurimal võimalikul määral lõplikele abisaajatele suuremate rahastamismahtude, riskantsemate portfellide, väiksemate tagatisnõuete, väiksemate garantiipreemiate või madalamate intressimäärade kujul;
b)
laenu puhul võetakse lõike 9 kohase maksimaalse investeerimissumma arvutamisel arvesse laenu nominaalsumma.
c)
garantiide puhul võetakse lõike 9 kohase maksimaalse investeerimissumma arvutamisel arvesse aluseks oleva laenu nominaalsumma. Garantii ei tohi moodustada tagatud laenust üle 80 %.
17. Liikmesriik võib delegeerida riskifinantseerimismeetme rakendamise volitatud üksusele.
18. Riskifinantseerimisabi VKEdele, kes ei täida lõikes 5 sätestatud tingimusi, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, eeldusel et:
a)
VKEde tasandil vastab abi tingimustele, mis on sätestatud määruses (EL) nr 1407/2013, ning
b)
kõik tingimused, mis on sätestatud käesolevas artiklis, välja arvatud need, mis on sätestatud lõigetes 5, 6, 9, 10 ja 11, on täidetud ning
c)
riskifinantseerimismeede, millega tehakse omakapitali, kvaasiomakapitali või laenuinvesteeringuid, peaks suurendama sõltumatute erainvestorite poolset lisarahastamist finantsvahendajate või VKEde tasandil nii, et saavutada eraosaluse määr, mis ulatub vähemalt 60 %ni VKEdele antavast riskifinantseerimisest.
Artikkel 22
Idufirmadele antav abi
1. Idufirmade abikavad on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobivad ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on börsil noteerimata väikeettevõtjad viie aasta jooksul alates nende registreerimisest, kui nad ei ole veel kasumit jaganud ega ole moodustatud ühinemise teel. Abikõlblike ettevõtjate puhul, kes registreerimisele ei kuulu, võib viieaastast abikõlblikkuse perioodi hakata lugema hetkest, kui ettevõtja kas alustab oma majandustegevust või on kohustatud maksma oma majandustegevuselt maksu.
3. Idufirmadele antav abi võib olla järgmine:
a)
turutingimustele mittevastava intressimääraga laenud kuni kümneaastase kestusega ja garanteeritud summaga maksimaalselt üks miljon eurot või 1,5 miljonit eurot, kui ettevõtja on asutatud aluslepingu artikli 107 lõike punkti c tingimustele vastavas abi saavas piirkonnas või 2 miljonit eurot, kui ettevõtja on asutatud aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimustele vastavas abi saavas piirkonnas; Laenude puhul, mille kestus on 5-10 aastat, võib maksimumsummasid kohandada, korrutades ületavad summad 10 aasta ja laenu tegeliku kestuse suhtega. Laenude puhul, mille kestus on lühem kui 5 aastat, on maksimumsumma sama mis 5aastase kestusega laenude puhul.
b)
turutingimustele mittevastava preemiaga garantiid kuni kümneaastase kestusega ja garanteeritud summaga maksimaalselt 1,5 miljonit eurot või 2,25 miljonit eurot, kui ettevõtja on asutatud aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimustele vastavas abi saavas piirkonnas või kolm miljonit eurot, kui ettevõtja on asutatud aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimustele vastavas abi saavas piirkonnas. Garantiide puhul, mille kestus on 5-10 aastat, võib garanteeritud maksimumsummasid kohandada, korrutades ületavad summad 10 aasta ja garantii tegeliku kestuse suhtega. Garantiide puhul, mille kestus on lühem kui 5 aastat, on maksimumsumma sama mis 5aastase kestusega garantiide puhul. Garantii ei tohi moodustada tagatud laenust üle 80 %.
c)
toetused, sealhulgas omakapitali ja kvaasiomakapitali investeeringud, intressimäära ja garantiipreemia vähendused maksimaalse brutotoetusekvivalendiga 0,4 miljonit eurot või 0,6 miljonit eurot, kui ettevõtja on asutatud aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimustele vastavas abi saavas piirkonnas, või 0,8 miljonit eurot, kui ettevõtja on asutatud aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimustele vastavas abi saavas piirkonnas.
4. Abisaaja võib saada toetust mitme käesoleva artikli lõikes 3 nimetatud abimeetme kaudu, eeldusel et ühe abimeetme kaudu antud summa osa, mis on arvutatud selle abimeetme jaoks lubatava abi maksimumsumma alusel, võetakse arvesse, kui arvutatakse järelejäävat osa maksimaalsest abisummast, mis on lubatud teiste meetmete jaoks, mis moodustavad sellise kombineeritud abiinstrumendi osa.
5. Väikeste ja innovaatiliste ettevõtjate puhul võib lõikes 3 sätestatud maksimummäärad kahekordistada.
Artikkel 23
VKEdele keskenduvatele alternatiivsetele kauplemisplatvormidele antav abi
1. VKEdele keskenduvatele alternatiivsetele kauplemisplatvormidele antav abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Kui platvormi operaator on väikeettevõtja, võib abi olla platvormi operaatorile kui idufirmale antava abi kujul, mille puhul kohaldatakse artiklis 22 sätestatud tingimusi.
Abi võib anda maksusoodustusena sõltumatutele erainvestoritele, kes on füüsilised isikud, seoses nende riskifinantseerimisinvesteeringutega, mis tehakse alternatiivse kauplemisplatvormi kaudu ettevõtjatesse, mis on abikõlblikud artiklis 21 sätestatud tingimuste kohaselt.
Artikkel 24
Esmaseks taustauuringuks antav abi
1. Esmaseks taustauuringuks antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on kulud, mis on seotud esmase sõelumise ja ametliku hoolsuskohustuse menetlusega, mille viivad läbi finantsvahendajate valitsejad või investorid, et teha kindlaks abikõlblikud ettevõtjad artiklite 21 ja 22 kohaselt.
3. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
4. JAGU
Teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antav abi
Artikkel 25
Teadus- ja arendusprojektidele antav abi
1. Teadus- ja arendustegevuse projektidele antav abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Teadus- ja arendusprojekti abi saav osa peab olema täielikult liigitatav ühe või mitme järgneva kategooria alla:
a)
alusuuringud;
b)
rakendusuuringud;
c)
tootearendus;
d)
teostatavusuuringud.
3. Kõik teadus- ja arendustegevusprojektide abikõlblikud kulud peavad olema liigitatud konkreetsesse teadus- ja arendustegevuse kategooriasse ning olema järgmised:
a)
personalikulud: teadlased, tehnikud ja muu abikoosseis selles ulatuses, mil nad tegelevad konkreetse uurimisprojektiga;
b)
vahendite ja seadmete kulud sel määral ja sellise ajavahemiku jooksul, mil neid kasutatakse projekti jaoks. Kui vahendeid ja seadmeid ei kasutata projektis kogu nende kasutusea vältel, peetakse abikõlblikuks vaid amortisatsioonikulusid, mis vastavad projekti kestusele ja mis arvutatakse üldiselt aktsepteeritava raamatupidamistava kohaselt;
c)
ehitiste ja maa kulud sel määral ja sellise ajavahemiku jooksul, mil neid kasutatakse projekti jaoks. Ehitise puhul peetakse abikõlblikuks vaid amortisatsioonikulu, mis vastab projekti kestusele ja mis arvutatakse üldiselt aktsepteeritava raamatupidamistava kohaselt. Maa puhul on abikõlblikud omandi üleminekuga seotud kulud või tegelikult tekkinud kapitalikulud;
d)
turutingimustel välisallikast ostetud või litsentsitud lepinguliste teadusuuringute, teadmiste ja patentide kulud ning üksnes projekti jaoks kasutatud nõustamisteenuste ja muude sarnaste teenuste kulud;
e)
täiendavad üldkulud ja muud tegevuskulud, sealhulgas materjali, varustuse ja samalaadsete toodete kulud, mis on kantud otseselt projekti tõttu.
4. Abikõlblikud kulud teostatavusuuringu puhul on uuringu kulud.
5. Abi osakaal ei tohi ühegi abisaaja puhul ületada:
a)
alusuuringute puhul 100 % abikõlblikest kuludest;
b)
rakendusuuringute puhul 50 % abikõlblikest kuludest;
c)
tootearenduse puhul 25 % abikõlblikest kuludest;
d)
teostatavusuuringute puhul 50 % abikõlblikest kuludest.
6. Rakendusuuringute või tootearenduse puhul võib abi osakaalu suurendada abi ülemmäärani 80 % abikõlblikest kuludest järgnevalt:
a)
10 protsendipunkti keskmise suurusega ettevõtjate ja 20 protsendipunkti väikeettevõtjate puhul;
b)
15 protsendipunkti võrra, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:
i)
projekt hõlmab tõhusat koostööd
-
ettevõtjate vahel, kellest vähemalt üks on VKE, või projekt viiakse ellu vähemalt kahes liikmesriigis või liikmesriigis ja EMP lepingus osalevas riigis ning ükski ettevõtja ei kanna üle 70 % abikõlblikest kuludest või
-
ettevõtja ja vähemalt ühe teadusuuringute ja teadmiste levitamisega tegeleva organisatsiooni vahel, mis kannab vähemalt 10 % abikõlblikest kuludest, ning kellel on õigus avaldada oma uuringu tulemused;
ii)
projekti tulemusi levitatakse laialdaselt konverentsidel, väljaannetes, avatud juurdepääsuga hoidlates või tasuta või avatud lähtekoodiga tarkvara kaudu.
7. teostatavusuuringute puhul võib abi osakaalu suurendada 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjate puhul ja 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjate puhul.
Artikkel 26
Investeeringuteks ettenähtud abi teadusuuringute taristule
1. Majandustegevust toetava teadusuuringute taristu rajamiseks või uuendamiseks antav abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Kui teadusuuringute taristu toetab nii majanduslikke kui ka mittemajanduslikke tegevusi, tuleb iga tegevusliigi rahastamist, kulusid ja tulusid arvestada eraldi järjepidevalt kohaldatavate ja objektiivselt põhjendatud kuluarvestuspõhimõtete alusel.
3. Taristu toimimise või kasutamise eest võetav tasu peab vastama turuhindadele.
4. Juurdepääs taristule peab olema avatud mitmele kasutajale, läbipaistev ja mittediskrimineeriv. Ettevõtjad, kes on taristut rahastanud vähemalt 10 % ulatuses investeeringukuludest, võivad juurdepääsu saada soodsamatel tingimustel. Ülemäärase hüvitamise vältimiseks peab juurdepääs olema proportsionaalne ettevõtja panusega investeeringukuludesse ja eelisjuurdepääsu tingimused tuleb avaldada.
5. Abikõlblikud on materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse tehtud investeeringute kulud.
6. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
7. Kui teadusuuringute taristu saab riiklikku rahastamist nii majanduslikeks kui ka mittemajanduslikeks tegevusteks, kehtestavad liikmesriigid järelevalve- ja tagasimaksemehhanismi, millega tagatakse, et kohaldatavat abi osakaalu ei ületata majandustegevuse osa suurenemise tõttu võrreldes abi andmise ajal ette nähtud olukorraga.
Artikkel 27
Innovatsiooniklastritele antav abi
1. Innovatsiooniklastritele antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Innovatsiooniklastritele antavat abi antakse üksnes innovatsiooniklastrit haldavale juriidilisele isikule (klasterorganisatsioonile).
3. Juurdepääs klastri territooriumile, käitistele ja tegevustele peab olema avatud mitmele kasutajale, läbipaistev ja mittediskrimineeriv. Ettevõtjad, kes on innovatsiooniklastrit rahastanud vähemalt 10 % ulatuses investeeringukuludest, võivad juurdepääsu saada soodsamatel tingimustel. Ülemäärase hüvitamise vältimiseks peab juurdepääs olema proportsionaalne ettevõtja panusega investeeringukuludesse ja eelisjuurdepääsu tingimused tuleb avaldada.
4. Tasu, mida küsitakse klastri vahendite kasutamise ja klastri tegevuses osalemise eest, peab vastama turuhinnale või peegeldama nendega seotud kulusid.
5. Investeerimisabi võib anda klastri rajamiseks või uuendamiseks. Abikõlblikud on materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse tehtud investeeringute kulud.
6. Innovatsiooniklastritele antava investeeringuteks ettenähtud abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest. Abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra innovatsiooniklastrite puhul, mis asuvad aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas, ja 5 protsendipunkti võrra innovatsiooniklastrite puhul, mis asuvad aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
7. Tegevusabi võib anda innovatsiooniklastrite tegevuse jaoks. Abi võib anda kümne aasta jooksul.
8. Abikõlblikud kulud innovatsiooniklastrile antava tegevusabi puhul on personali- ja halduskulud (sealhulgas üldkulud) seoses järgmiste tegevustega:
a)
klastri elavdamine, et lihtsustada koostööd, teabe jagamist ning spetsialiseeritud ja kohandatud tugiteenuste osutamist ja suunamist;
b)
klastri turundus, et suurendada uute ettevõtjate ja organisatsioonide osalemist ning klastri nähtavust;
c)
klastri vahendite haldamine; koolitusprogrammide, töötubade ja konverentside korraldamine, et toetada teadmiste jagamist, võrgustike loomist ja riikidevahelist koostööd.
9. Tegevusabi puhul ei tohi abi osakaal ületada 50 % kõigist abikõlblikest kuludest ajavahemikul, mille jooksul abi antakse.
Artikkel 28
VKEdele antav innovatsiooniabi
1. VKEdele antav innovatsiooniabi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
patentide ja muude immateriaalsete varade omandamise, valideerimise ja kaitsmise kulud;
b)
kulud teadusasutustest või teadmisi levitavatest organisatsioonidest või suurettevõtjate poolt lähetatavatele kõrge kvalifikatsiooniga töötajatele, kes tegelevad teadus- ja arendustegevuse või innovatsiooniga abisaaja loodud uuel töökohal ja ei asenda teisi töötajaid;
c)
innovatsiooni nõuandeteenuste ja tugiteenuste kulud.
3. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
4. Innovatsiooni nõuandeteenusteks ja tugiteenusteks antava abi puhul võib abi osakaalu suurendada kuni 100 protsendini abikõlblikest kuludest, kui innovatsiooni nõuandeteenusteks ja tugiteenusteks antava abi kogusumma ei ületa 200 000 eurot ettevõtja kohta mis tahes kolmeaastase ajavahemiku jooksul.
Artikkel 29
Protsessi- ja organisatsiooniinnovatsiooniks antav abi
1. Protsessi- ja organisatsiooniinnovatsiooniks antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse suurettevõtjatele vaid siis, kui nad teevad toetatavas tegevuses tõhusat koostööd VKEdega, kusjuures koostööd tegevate VKEde abikõlblikud kulud peavad moodustama vähemalt 30 % kõigist abikõlblikest kuludest.
3. Abikõlblikud kulud on järgmised:
a)
personalikulud;
b)
vahendite, seadmete, hoonete ja maa kulud sel määral ja sellise ajavahemiku jooksul, mil neid kasutatakse projekti jaoks;
c)
lepingulise teadustegevuse, välistest allikatest turutingimustel ostetud või litsentseeritud teadmiste ja patentide kulud;
d)
täiendavad üldkulud ja muud tegevuskulud, sealhulgas materjali, varustuse ja samalaadsete toodete kulud, mis on kantud otseselt projekti tõttu.
4. Abi osakaal ei tohi ületada 15 % abikõlblikest kuludest suurettevõtjate puhul ja 50 % abikõlblikest kuludest VKEde puhul.
Artikkel 30
Kalandus- ja vesiviljelussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi
1. Kalandus- ja vesiviljelussektoris teadus- ja arendustegevuseks antav abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Toetatav projekt peab olema kõigi asjaomase sektoris või allsektoris tegutsevate ettevõtjate huvides.
3. Enne toetatava projekti alustamist tuleb internetis avaldada järgmised andmed:
a)
fakt, et abi saav projekt teostatakse;
b)
abi saava projekti eesmärgid;
c)
abi saava projekti eeldatavate tulemuste avaldamise ligikaudne kuupäev ja avaldamise aadress internetis;
d)
viide, et toetatava projekti tulemused on tasuta kättesaadavad kõigile asjaomastele konkreetses põllumajandussektoris või allsektoris tegutsevatele ettevõtjatele.
4. Abi saava projekti tulemused tehakse kättesaadavaks internetis projekti lõppkuupäeval või kuupäeval, mil neid tulemusi käsitlev teave antakse mis tahes konkreetse organisatsiooni liikmetele, olenevalt sellest, kumb on varasem. Tulemused peavad olema internetis kättesaadavad vähemalt viie aasta jooksul alates projekti lõppkuupäevast.
5. Abi antakse otse teadusuuringute ja teadmiste levitamisega tegelevale organisatsioonile ning sellega ei tohi kaasneda teadustegevusega mitteseotud abi kalandus- ja vesiviljelustoodete tootmise, töötlemise või turustamisega tegelevale ettevõtjale.
6. Abikõlblikud on artikli 25 lõikes 3 sätestatud kulud.
7. Abi osakaal ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
5. JAGU
Koolitusabi
Artikkel 31
Koolitusabi
1. Koolitusabi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi ei anta koolitusele, millega ettevõtjad täidavad kohustuslikke riiklikke koolitusstandardeid.
3. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
koolitajate tööjõukulud tundide eest, mille jooksul koolitajad koolitusel osalevad;
b)
koolitajate ja koolitatavate tegevuskulud, mis on otseselt seotud koolitusprojektiga, näiteks reisikulud, projektiga otseselt seotud materjalide ja tarvikute kulud, töövahendite ja seadmete amortisatsiooni kulud selles ulatuses, mil neid kasutatakse üksnes projekti jaoks. Abikõlblikud ei ole majutuskulud, välja arvatud minimaalsed vajalikud majutuskulud koolitatavate puhul, kes on puudega töötajad;
c)
koolitusprojektiga seotud nõustamisteenuste kulud;
d)
koolitatavate tööjõukulud ja kaudsed üldkulud (halduskulud, üür, muud üldkulud) tundide eest, mille jooksul koolitatavad koolitusel osalevad.
4. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest. Abi osakaalu võib suurendada kuni 70 % abikõlblikest kuludest järgmiselt:
a)
10 protsendipunkti võrra, kui koolitust antakse ebasoodsas olukorras olevatele või puudega töötajatele;
b)
10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi korral ja 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjatele antava abi korral.
5. Kui abi antakse meretranspordi valdkonnas, võib selle osakaal olla kuni 100 % abikõlblikest kuludest, eeldusel et täidetakse järgmisi tingimusi:
a)
koolitatavad ei ole laevapere tegevliikmed, vaid on pardal mittekoosseisulised töötajad, ning
b)
koolitus toimub liidus registreeritud laevade pardal.
6. JAGU
Ebasoodsas olukorras olevate või puudega töötajate jaoks antav abi
Artikkel 32
Ebasoodsas olukorras olevate töötajate töölevõtmiseks palgatoetuste vormis antav abi
1. Ebasoodsas olukorras olevate töötajate töölevõtmiseks ettenähtud abikavad on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobivad ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud kulud on palgakulud, mis kantakse kuni 12 kuu jooksul alates ebasoodsas olukorras oleva töötaja töölevõtmisest. Eriti ebasoodsas olukorras oleva töötaja puhul on abikõlblikud palgakulud, mis kantakse kuni 24 kuu jooksul alates töölevõtmisest.
3. Kui töölevõtmise tulemusena asjaomase ettevõtja töötajate arv eelneva 12 kuu keskmisega võrreldes kokkuvõttes ei suurene, peab ametikoht või peavad ametikohad olema vabanenud seoses vabatahtliku lahkumisega, töövõime kaotusega, vanaduspensionile jäämisega, tööaja vabatahtliku vähendamisega või töötaja üleastumisest tingitud seaduspärase töölt vabastamisega, mitte koondamise tõttu.
4. Ebasoodsas olukorras oleval töötajal on õigus pidevaks töötamiseks vähemalt sellise perioodi vältel, mis on ette nähtud asjaomase riigi töölepinguid reguleerivate õigusaktide või kollektiivlepingutega, välja arvatud juhul, kui tegemist on seaduspärase töölt vabastamisega töötaja üleastumise tõttu.
5. Juhul kui töötamise aeg on lühem kui 12 kuud, või 24 kuud eriti ebasoodsas olukorras oleva töötaja puhul, vähendatakse abi proportsionaalselt.
6. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 33
Puudega töötajate tööhõive jaoks palgatoetuste vormis antav abi
1. Puudega töötajate tööhõive jaoks antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on palgakulud, mis kantakse mis tahes perioodi jooksul, mille vältel puudega töötaja töötab.
3. Kui töölevõtmise tulemusena asjaomase ettevõtja töötajate arv eelneva 12 kuu keskmisega võrreldes kokkuvõttes ei suurene, peab ametikoht või peavad ametikohad olema vabanenud seoses vabatahtliku lahkumisega, töövõime kaotusega, vanaduspensionile jäämisega, tööaja vabatahtliku vähendamisega või töötaja üleastumisest tingitud seaduspärase töölt vabastamisega, mitte koondamise tõttu.
4. Puudega töötajal on õigus pidevaks töötamiseks vähemalt sellise perioodi vältel, mis on ette nähtud asjaomase riigi töölepinguid reguleerivate õigusaktide või kollektiivlepingutega, mis on ettevõtja jaoks siduvad, välja arvatud juhul, kui tegemist on seaduspärase töölt vabastamisega töötaja üleastumise tõttu.
5. Abi osakaal ei tohi ületada 75 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 34
Abi puudega töötajate tööhõivega kaasnevate lisakulude hüvitamiseks
1. Abi, millega kompenseeritakse puudega töötajate tööhõive lisakulud, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
tööruumide kohandamise kulud;
b)
töötajate töölevõtmise kulud üksnes selle aja eest, mis veedetakse puudega töötajaid abistades, ja kulud seoses selliste töötajate koolitamisega puudega töötajate abistamiseks;
c)
puudega töötajatele kasutamiseks mõeldud seadmete kohandamise või soetamise või tarkvara soetamise ja valideerimise kulud (kõnealused seadmed ja tarkvara hõlmavad kohandatud vahendeid või tehnilisi abivahendeid), mis lisanduvad kuludele, mida abisaaja oleks kandnud töö andmisel sellistele töötajatele, kes ei ole puudega;
d)
kulud, mis on otseselt seotud puudega töötajate transpordiga töökohta ning tööalase tegevusega seotud transpordiga;
e)
palgakulud tundide eest, mis kuluvad puudega töötajal rehabilitatsioonile;
f)
kui abisaaja pakub kaitstud töökohti, siis asjaomase ettevõtja tootmisüksuste ehitamise, sisseseadmise või moderniseerimisega seotud kulud ning haldus- ja transpordikulud, eeldusel et need on otseselt seotud puudega töötajate töölevõtmisega.
3. Abi osakaal ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 35
Abi ebasoodsas olukorras olevate töötajate abistamisega seotud kulude hüvitamiseks
1. Ebasoodsas olukorras olevate töötajate abistamisega seotud kulude hüvitamiseks antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
töötajate töölevõtmise kulud üksnes selle aja eest, mis veedetakse ebasoodsas olukorras olevaid töötajaid abistades, maksimaalselt 12 kuu jooksul alates ebasoodsas olukorras oleva töötaja töölevõtmisest ja maksimaalselt 24 kuu jooksul alates eriti ebasoodsas olukorras oleva töötaja töölevõtmisest;
b)
kulud seoses selliste töötajate koolitamisega ebasoodsas olukorras olevate töötajate abistamiseks.
3. Abistamine seisneb meetmetes, millega toetatakse ebasoodsas olukorras oleva töötaja sõltumatust ja töökeskkonnaga kohanemist, abistades töötajat sotsiaal- ja haldusküsimustega seotud menetlustes, hõlbustades suhtlemist ettevõtjaga ning hoides ära konflikte.
4. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
7. JAGU
Keskkonnakaitseks antav abi
Artikkel 36
Investeerimisabi, mis võimaldab ettevõtjatel teha liidu keskkonnakaitsealastes normatiivides nõutust rohkem või parandada keskkonnakaitset liidu normatiivide puudumisel
1. Investeerimisabi, mis võimaldab ettevõtjatel teha liidu keskkonnakaitsealastes normatiivides nõutust rohkem või parandada keskkonnakaitset liidu normatiivide puudumisel, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Investeering peab vastama ühele järgmistest tingimustest:
a)
investeeringu abil on abisaajal võimalik oma tegevusega parandada keskkonnakaitset, tehes liidu kehtivates normatiivides nõutust rohkem, olenemata sellest, kas riigis kehtivad liidu normatiividest rangemad kohustuslikud normatiivid, või
b)
investeeringu abil on abisaajal liidu normatiivide puudumisel võimalik oma tegevusega parandada keskkonnakaitset.
3. Abi ei tohi anda, kui investeeringud tehakse selleks, et viia ettevõtja tegevus kooskõlla liidu normatiividega, mis on juba vastu võetud, kuid ei ole veel jõustunud.
4. Erandina lõikest 3 võib abi anda järgmiseks:
a)
liidu vastuvõetud normatiividele vastava uue maantee-, raudtee-, siseveeteede ja meretranspordivahendite omandamine, kui omandamine toimub enne nende normatiivide jõustumist ja kui uued normatiivid ei ole kohustuslikuks muutudes kohaldatavad enne kõnealust kuupäeva ostetud sõidukite suhtes;
b)
olemasolevate maantee-, raudtee-, siseveeteede- ja meretranspordivahendite moderniseerimine, tingimusel et liidu normatiivid ei olnud ajal, mil kõnealused transpordivahendid kasutusele võeti, veel jõus või et jõustunud normatiive kõnealuste transpordivahendite suhtes ei kohaldata.
5. Abikõlblikud on täiendavad investeeringukulud, mis võimaldavad teha liidu keskkonnakaitsealastes normatiivides nõutust rohkem või saavutada liidu normatiivide puudumise korral kõrgem keskkonnakaitse tase. Neid arvestatakse järgmiselt:
a)
kui keskkonnakaitsesse tehtava investeeringu kulusid saab investeeringu kogukuludes määratleda eraldiseisva investeeringuna, on abikõlblikud kõnealused keskkonnakaitsega seonduvad kulud;
b)
kõigil muudel juhtudel määratletakse keskkonnakaitsesse tehtava investeeringu kulud, viidates sarnasele, kuid vähem keskkonnasõbralikule investeeringule, mida oleks olnud võimalik teha ilma abita. Mõlema investeeringu kulude vahe moodustab keskkonnakaitsega seotud abikõlblikud kulud.
Kulud, mis ei ole otseselt seotud keskkonnakaitse kõrgema taseme saavutamisega, ei ole abikõlblikud.
6. Abi osakaal ei tohi ületada 40 % abikõlblikest kuludest.
7. Abi osakaalu võib suurendada 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi korral ja 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjatele antava abi korral.
8. Abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas ja 5 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
Artikkel 37
Investeeringuteks ettenähtud abi varaseks vastavusseviimiseks tulevaste liidu normatiividega
1. Abi, mis innustab ettevõtjaid täitma uusi rangemaid liidu keskkonnakaitse normatiive, mis ei ole veel jõustunud, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Liidu normatiivid peavad olema vastu võetud ning investeering peab olema rakendatud ja lõpule viidud vähemalt üks aasta enne asjaomase normatiivi jõustumist.
3. Abikõlblikud on täiendavad investeerimiskulud, mis võimaldavad teha liidu keskkonnakaitsealastes normatiivides nõutust rohkem. Neid arvestatakse järgmiselt:
a)
kui keskkonnakaitsesse tehtava investeeringu kulusid saab investeeringu kogukuludes määratleda eraldiseisva investeeringuna, on abikõlblikud kõnealused keskkonnakaitsega seonduvad kulud;
b)
kõigil muudel juhtudel määratletakse keskkonnakaitsesse tehtava investeeringu kulud, viidates sarnasele, kuid vähem keskkonnasõbralikule investeeringule, mida oleks olnud võimalik teha ilma abita. Mõlema investeeringu kulude vahe alusel määratletakse keskkonnakaitsega seotud kulud, mis on abikõlblikud.
Kulud, mis ei ole otseselt seotud keskkonnakaitse kõrgema taseme saavutamisega, ei ole abikõlblikud.
4. Abi osakaal ei tohi ületada:
a)
väikeettevõtjate puhul 20 % abikõlblikest kuludest, keskmise suurusega ettevõtjate puhul 15 % abikõlblikest kuludest ja suurettevõtjate puhul 10 % abikõlblikest kuludest, kui investeering rakendatakse ja viiakse lõpule enam kui kolm aastat enne uue liidu normatiivi jõustumise kuupäeva;
b)
väikeettevõtjate puhul 15 % abikõlblikest kuludest, keskmise suurusega ettevõtjate puhul 10 % abikõlblikest kuludest ja suurettevõtjate puhul 5 % abikõlblikest kuludest, kui investeering rakendatakse ja viiakse lõpule üks kuni kolm aastat enne uue liidu normatiivi jõustumise kuupäeva.
5. Abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas ja 5 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
Artikkel 38
Energiatõhususe meetmetesse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi
1. Investeeringuteks ettenähtud abi, mis võimaldab ettevõtjatel saavutada suuremat energiatõhusust, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Käesoleva artikli alusel ei tohi abi anda, kui täiendused tehakse selleks, et viia ettevõtja tegevus kooskõlla liidu normatiividega, mis on juba vastu võetud, kuid ei ole veel jõustunud.
3. Abikõlblikud kulud on täiendavad investeerimiskulud, mis on vajalikud suurema energiatõhususe saavutamiseks. Neid arvestatakse järgmiselt:
a)
kui energiatõhususse tehtava investeeringu kulusid saab investeeringu kogukuludes määratleda eraldiseisva investeeringuna, on abikõlblikud kõnealused energiasäästuga seonduvad kulud;
b)
kõigil muudel juhtudel määratletakse energiatõhususse tehtava investeeringu kulud, viidates sarnasele, kuid vähem energiatõhusale investeeringule, mida oleks olnud võimalik teha ilma abita. Mõlema investeeringu kulude vahe alusel määratletakse energiatõhususega seotud kulud, mis on abikõlblikud.
Kulud, mis ei ole otseselt seotud suurema energiatõhususe saavutamisega, ei ole abikõlblikud.
4. Abi osakaal ei tohi ületada 30 % abikõlblikest kuludest.
5. Abi osakaalu võib suurendada 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjatele antava abi korral ja 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi korral.
6. Abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas ja 5 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
Artikkel 39
Hoonete energiatõhususe projektidesse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi
1. Hoonete energiatõhususe projektidesse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Käesoleva artikli alusel on abikõlblikud hoonete energiatõhususega seotud projektid.
3. Abikõlblikud on energiatõhususe projekti üldkulud.
4. Abi antakse rahaeraldise, omakapitaliinvesteeringu, garantii või laenu kujul energiatõhususe fondile või muule finantsvahendajale, kes annab selle täielikult edasi lõplikele abisaajatele, st hoonete omanikele või üürnikele.
5. Energiatõhususe fond või muu finantsvahendaja võivad anda abikõlblikele energiatõhususe projektidele abi laenude või garantiide kujul. Laenu nominaalväärtus või garanteeritud summa ei tohi ületada 10 miljonit eurot projekti kohta lõplike abisaajate tasandil. Garantii ei tohi moodustada tagatud laenust üle 80 %.
6. Hoonete omanike tagasimakse energiatõhususe fondile või muule finantsvahendajale ei tohi olla väiksem laenu nominaalväärtusest.
7. Energiatõhususeks antav abi peab suurendama erainvestorite täiendavaid investeeringuid, mis peavad moodustama vähemalt 30 % kogurahastamisest, mis energiatõhususe projektile antakse. Kui abi annab energiatõhususe fond, võib erainvesteeringuid võimendada energiatõhususe fondi ja/või energiatõhususe projektide tasandil, et saavutada kokku vähemalt 30 % kogurahastamisest, mis energiatõhususe projektile antakse.
8. Energiatõhususe abi andmiseks võivad liikmesriigid luua energiatõhususe fondid ja/või kasutada finantsvahendajaid. Täidetud peavad olema järgmised tingimused:
a)
finantsvahendajate valitsejad ja energiatõhususe fondide valitsejad valitakse avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga kooskõlas kohaldatavate liidu ja liikmesriigi õigusaktidega. Eelkõige ei tohi valikul esineda diskrimineerimist tulenevalt asutamiskohast või mis tahes liikmesriigis registrisse kandmisest. Finantsvahendajaid ja energiatõhususe fondi valitsejaid võidakse kohustada täitma eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriume, mis on objektiivselt põhjendatavad investeeringute olemusega;
b)
sõltumatud erainvestorid valitakse kooskõlas kohaldatavate liidu ja liikmesriigi õigusaktidega avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga, mille eesmärk on luua asjakohane riski-tulu jagamise kord, ning investeeringute puhul, mis ei ole garantiid, eelistatakse asümmeetrilist kasumi jagamist langusriski kaitsele. Kui erainvestoreid ei valita sellise konkursiga, määrab avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga valitud sõltumatu ekspert erainvestoritele õiglase tasuvusläve;
c)
asümmeetrilise kahjumijagamise korral riiklike ja erainvestorite vahel piirdub riikliku investori esimese järjekoha kahju 25 protsendiga koguinvesteeringust;
d)
garantiide puhul on garantiimäär kuni 80 % ja liikmesriigi kantav kogukahju on 25 % aluseks olevast garanteeritud portfellist. Tasuta võib anda ainult garantiisid, mis katavad garanteeritud portfelli oodatavat kahju. Kui garantii hõlmab ka ettenägematute kahjude katmist, maksab finantsvahendaja garantii selle osa eest, mis on mõeldud ettenägematute kahjude katmiseks, turutingimustele vastavat garantiipreemiat;
e)
investoritel on õigus olla esindatud energiatõhususe fondi või finantsvahendaja juhtorganites, nagu järelevalvenõukogu või nõuandekomitee;
f)
energiatõhususe fond või finantsvahendaja asutatakse kohaldatavate seaduste kohaselt ning liikmesriik näeb ette hoolsuskohustuse menetluse, et tagada äriliselt usaldusväärne investeerimisstrateegia energiatõhususe abimeetme rakendamiseks.
9. Finantsvahendajate, sh energiatõhususe fondide vahendeid hallatakse äriliste põhimõtete alusel ning tagatakse kasumile orienteeritud rahastamisotsused. Seda nõuet peetakse täidetuks, kui finantsvahendaja ja energiatõhususe fondi valitseja vastavad järgmistele tingimustele:
a)
nad on seaduse või lepinguga kohustatud tegutsema professionaalselt juhilt eeldatava hoolsusega, heas usus ning vältides huvide konflikti; kohaldatakse parimaid tavasid ja regulatiivset järelevalvet;
b)
nende töötasu vastab turutavadele. Kõnealune nõue loetakse täidetuks, kui valitseja valitakse avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga, mille aluseks on kogemuste, pädevuse ning tegevusvõime ja finantssuutlikkusega seotud objektiivsed kriteeriumid;
c)
nende töötasu peab olema seotud tulemuslikkusega või peavad nad jagama investeerimisriski, investeerides oma vahendeid tagamaks, et nende huvid on pidevalt kooskõlas avaliku sektori investori huvidega;
d)
nad kehtestavad energiatõhususe projektidesse investeerimise strateegia, kriteeriumid ja kavandatava ajakava, tehes eelnevalt kindlaks rahalise elujõulisuse ja eeldatava mõju linnaarengule;
e)
energiatõhususe fondi investeeritud või finantsvahendajale antud riiklike vahendite jaoks on olemas selge ja realistlik väljumisstrateegia, mis võimaldab turul energiatõhususe projekte rahastada, kui turg on selleks valmis.
10. Energiatõhususe parandamist selleks, et abisaaja täidaks liidu juba vastu võetud normatiive, ei vabastata käesoleva artikli alusel teavitamiskohustusest.
Artikkel 40
Suure tõhususega koostootmisse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi
1. Suure tõhususega koostootmisse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Investeeringuteks ettenähtud abi võib anda ainult seoses uute või uuendatud tootmisvõimsustega.
3. Uus koostootmisüksus peab võimaldama primaarenergia säästmist võrreldes soojuse ja elektri eraldi tootmisega, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiviga 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ (56). Olemasoleva koostootmisüksuse moderniseerimine või olemasoleva energiatootmisüksuse muutmine koostootmisüksuseks toob kaasa primaarenergia säästmise võrreldes algse olukorraga.
4. Abikõlblikud on täiendavad investeeringukulud seoses seadmetega, mis võimaldavad jaamal tegutseda tõhusa koostootmisjaamana, võrreldes sama võimsusega tavapärase elektri- või soojusjaamaga, või täiendavad investeeringukulud tõhususe suurendamiseks, kui olemasolev jaam juba vastab tõhusa jaama määratlusele.
5. Abi osakaal ei tohi ületada 45 % abikõlblikest kuludest. Abi osakaalu võib suurendada 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjatele antava abi korral ja 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi korral.
6. Abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas ja 5 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
Artikkel 41
Taastuvallikatest toodetud energia edendamisse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi
1. Taastuvallikatest toodetud energia edendamisse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Biokütuste tootmisse tehtavateks investeeringuteks ettenähtud abi vabastatakse teavitamiskohustusest ainult niivõrd, kuivõrd toetatavaid investeeringuid kasutatakse muude säästvate biokütuste tootmiseks kui toidupõhised biokütused. Investeeringuteks ettenähtud abi olemasolevate toidupõhiste biokütuste tootmisrajatiste ümberkujundamiseks täiustatud biokütuste tehasteks on siiski käesoleva artikli alusel teavitamiskohustusest vabastatud, kui toidupõhist tootmist vähendatakse proportsionaalselt uue võimsusega.
3. Abi ei anta biokütuste puhul, mille suhtes kohaldatakse tarne- või segamiskohustust.
4. Abi ei anta hüdroelektrijaamadele, mis ei vasta Euroopa Parlamendi direktiivile 2000/60/EÜ.
5. Investeeringuteks ettenähtud abi antakse ainult uutele käitistele. Abi ei anta ega maksta välja pärast seda, kui käitis on tegevust alustanud, ning abi on toodangust sõltumatu.
6. Abikõlblikud on täiendavad investeerimiskulud, mis on vajalikud selleks, et edendada energia tootmist taastuvatest allikatest. Neid arvestatakse järgmiselt:
a)
kui taastuvatest allikatest energia tootmisse tehtava investeeringu kulusid saab investeeringu kogukuludes määratleda eraldiseisva investeeringuna (nt olemasoleva käitise selgelt määratletava lisakomponendina), on kõnealused taastuvatest allikatest toodetud energiaga seotud kulud abikõlblikud;
b)
kui taastuvatest allikatest energia tootmisse investeerimise kulud saab kindlaks teha, viidates sarnasele, kuid vähem keskkonnasõbralikule investeeringule, mida oleks olnud võimalik teha ilma abita, moodustab mõlema investeeringu kulude vahe taastuvenergiaga seotud abikõlblikud kulud;
c)
teatavate väikeste käitiste puhul, kui vähem keskkonnasõbralikku investeeringut ei ole võimalik kindlaks teha, kuna piiratud suurusega käitisi ei eksisteeri, on abikõlblikud keskkonnakaitse parandamiseks tehtud investeeringu kogukulud.
Kulud, mis ei ole otseselt seotud keskkonnakaitse kõrgema taseme saavutamisega, ei ole abikõlblikud.
7. Abi osakaal ei tohi ületada:
a)
45 % abikõlblikest kuludest, kui abikõlblikud kulud arvutatakse punkti 6 alapunktide a või b alusel;
b)
30 % abikõlblikest kuludest, kui abikõlblikud kulud arvutatakse punkti 6 alapunkti c alusel.
8. Abi osakaalu võib suurendada 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjatele antava abi korral ja 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi korral.
9. Abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas ja 5 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
10. Kui abi antakse selgetest, läbipaistvatest ja mittediskrimineerivatest kriteeriumidest lähtuva võistupakkumise alusel, võib abi osakaal ulatuda 100 %ni abikõlblikest kuludest. Selline pakkumismenetlus on mittediskrimineeriv ja sellega nähakse ette kõigi huvitatud ettevõtjate osalemine. Pakkumismenetlusega seotud eelarve on siduv piirang, mis tähendab, et kõik osalejad ei saa abi ja abi antakse pakkuja poolt esitatud esialgse pakkumuse alusel, millega välistatakse edasised läbirääkimised.
Artikkel 42
Tegevusabi taastuvallikatest toodetud elektrienergia edendamiseks
1. Tegevusabi taastuvallikatest toodetud elektrienergia edendamiseks on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse selgetest, läbipaistvatest ja mittediskrimineerivatest kriteeriumidest lähtuva konkureeriva pakkumismenetluse alusel, mis on mittediskrimineerivatel tingimustel avatud kõigile elektritootjatele, kes toodavad elektrit taastuvatest energiaallikatest.
3. Pakkumismenetlus võib piirduda konkreetsete tehnoloogiatega, kui kõigile tootjatele avatud menetlus ei võimaldaks menetluse kavandamisest sõltumatult saavutada optimaalset tulemust, pidades silmas eelkõige järgmist:
i)
teatava uue ja innovaatilise tehnoloogia pikemaajalisem potentsiaal või
ii)
mitmekesistamise vajadus või
iii)
võrgu piirangud ja stabiilsus või
iv)
süsteemi (integratsiooni)kulud või
v)
vajadus vältida tooraineturgude moonutamist biomassi toetusega.
Liikmesriigid hindavad kõnealuste tingimuste kohaldatavust üksikasjalikult ning esitavad komisjonile selle kohta aruande artikli 11 punktis a kirjeldatud korra kohaselt.
4. Abi antakse uutele ja innovaatilistele taastuvenergia tehnoloogiatele konkureeriva pakkumismenetluse alusel, mis on selgetest, läbipaistvatest ja mittediskrimineerivatest kriteeriumidest lähtuvalt avatud vähemalt ühele sellisele tehnoloogiale. Sellist abi ei anta aastas kokku enamale kui 5 protsendile kavandatavast uuest taastuvatest energiaallikatest saadavast elektrivõimsusest.
5. Abi antakse lisatasuna, mis lisandub turuhinnale, millega tootjad müüvad oma elektrit otse turul.
6. Abisaajatel on standardne tasakaalustamiskohustus. Abisaajad võivad tasakaalustamiskohustuse täitmise oma nimel sisse osta teistelt ettevõtjatelt, nt vahendajatelt.
7. Abi ei anta, kui hinnad on negatiivsed.
8. Lõikes 2 kirjeldatud konkureeriva pakkumismenetluse puudumisel võib abi anda käitistele installeeritud elektrivõimsusega alla 1 MW elektri tootmiseks kõigist taastuvallikatest, v.a tuuleenergia, mille puhul võib lõikes 2 kirjeldatud konkureeriva pakkumismenetluse puudumisel abi anda käitistele, mille installeeritud elektrivõimsus on alla 6 MW või millel on vähem kui kuus generaatorit. Kui abi antakse ilma konkureeriva pakkumismenetluseta, järgitakse lõigetes 5, 6 ja 7 sätestatud tingimusi, ilma et see piiraks lõike 9 kohaldamist. Kui abi antakse ilma konkureeriva pakkumismenetluseta, kohaldatakse lisaks artikli 43 lõigetes 5, 6 ja 7 sätestatud tingimusi.
9. Lõigetes 5, 6 ja 7 sätestatud tingimusi ei kohaldata tegevusabi suhtes, mida antakse käitistele installeeritud elektrivõimsusega alla 500 kW elektri tootmiseks kõigist taastuvallikatest, v.a tuuleenergia, mille puhul kõnealuseid tingimusi ei kohaldata tegevusabi suhtes, mida antakse käitistele, mille installeeritud elektrivõimsus on alla 3 MW või millel on vähem kui kolm generaatorit.
10. Lõigetes 8 ja 9 osutatud maksimumvõimsuste arvutamisel käsitatakse käitisi, millel on ühine elektrivõrguga ühinemise punkt, ühe käitisena.
11. Abi antakse ainult seni, kuni taastuvatest energiaallikatest elektrit tootev käitis on täielikult amortiseeritud vastavalt üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele. Varem saadud investeeringuteks ettenähtud abi tuleb tegevusabist lahutada.
Artikkel 43
Tegevusabi taastuvallikatest toodetud energia edendamiseks väikekäitistes
1. Tegevusabi taastuvallikatest toodetud energia edendamiseks väikekäitistes on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse käitistele installeeritud elektrivõimsusega alla 500 kW elektri tootmiseks kõigist taastuvallikatest, v.a tuuleenergia, mille puhul abi antakse käitistele, mille installeeritud elektrivõimsus on alla 3 MW või millel on kuni kolm generaatorit, ja biokütused, mille puhul abi antakse käitistele installeeritud võimsusega alla 50 000 tonni aastas. Kõnealuste maksimumvõimsuste arvutamisel käsitatakse käitisi, millel on ühine elektrivõrguga ühinemise punkt, ühe käitisena.
3. Abi antakse ainult käitistele, mis toodavad muid säästvaid biokütuseid kui toidupõhised biokütused. Tegevusabi toidupõhiseid biokütuseid tootvatele käitistele, mis on tegevust alustanud enne 31. detsembrit 2013 ja mis ei ole veel täielikult amortiseerunud, vabastatakse käesoleva artikli alusel siiski teavitamiskohustusest, kuid igal juhul mitte pärast 2020. aastat.
4. Abi ei anta biokütuste puhul, mille suhtes kohaldatakse tarne- või segamiskohustust.
5. Abi energiaühiku kohta ei tohi ületada kõnealusest taastuvallikast toodetud energia tasandatud kulude ja sama energialiigi turuhinna vahet. Tasandatud kulusid ajakohastatakse regulaarselt ja vähemalt kord aastas.
6. Maksimaalne tasuvusmäär, mida kasutatakse tasandatud kulude arvutamisel, ei tohi ületada asjakohast vahetustehingute intressimäära pluss 100 baaspunkti suurune preemia. Asjakohane vahetustehingute intressimäär on abi andmise vääringu vahetustehingute intressimäär tähtaja puhul, mis kajastab abi saava käitise amortisatsiooniperioodi.
7. Abi antakse ainult seni, kuni käitis on täielikult amortiseeritud vastavalt üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele. Varem saadud investeeringuteks ettenähtud abi tuleb tegevusabist lahutada.
Artikkel 44
Direktiivi 2003/96/EÜ kohaselt keskkonnamaksu vähendustena antav abi
1. Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik) (57) tingimustele vastavad abikavad keskkonnamaksu vähenduste vormis on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobivad ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Maksuvabastuse saajad valitakse välja läbipaistvate ja objektiivsete kriteeriumide alusel ning nad maksavad maksu vähemalt direktiiviga 2003/96/EÜ ette nähtud miinimumtasemel.
3. Maksuvabastusena antava abi kavad põhinevad kohaldatava keskkonnamaksumäära vähendamisel või kindla hüvitissumma maksmisel või nende kahe kombinatsioonil.
4. Abi ei anta biokütuste puhul, mille suhtes kohaldatakse tarne- või segamiskohustust.
Artikkel 45
Saastatud alade puhastamiseks antav investeeringuteks ettenähtud abi
1. Investeeringuteks ettenähtud abi, mis võimaldab ettevõtjatel heastada keskkonnakahju saastatud alasid puhastades, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Investeeringuga tuleb heastada keskkonnakahju, sealhulgas mullale või pinna- või põhjaveele tekitatud kahju.
3. Kui on teada juriidiline või füüsiline isik, kes vastutab keskkonnakahju eest liikmesriigi õiguste kohaselt, ilma et see mõjutakse liidu selle valdkonna eeskirju, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/35/EÜ keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta, (58) mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiiviga 2006/21/EÜ kaevandustööstuse jäätmete käitlemise kohta, (59) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/31/EÜ, milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 85/337/EMÜ ja direktiive 2000/60/EÜ, 2001/80/EÜ, 2004/35/EÜ, 2006/12/EÜ, 2008/1/EÜ ning määrust (EÜ) nr 1013/2006 (60) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta direktiiviga 2013/30/EL, milles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja millega muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ, (61) peab kõnealune isik maksma heastamise eest kooskõlas „saastaja maksab” põhimõttega ning riigiabi ei anta. Kui keskkonnakahju tekitaja, kes vastutab kohaldatava seadusele alusel, ei ole teada või ei saa teda kohustada heastamise eest maksma, võib heastamise või saaste likvideerimise eest vastutavale isikule anda riigiabi.
4. Abikõlblikud on puhastustööde kulud, millest lahutatakse maa väärtuse tõus. Olenemata sellest, kas saastatud ala puhastamise kulusid saab näidata bilansis põhivarana, võib abikõlbliku investeeringuna arvesse võtta kõiki kulusid, mis ettevõtjale saastatud ala puhastamisel on tekkinud.
5. Hinnangu puhastamisest tuleneva maa väärtuse tõusu kohta peab andma sõltumatu ekspert.
6. Abi osakaal ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
Artikkel 46
Energiatõhusale kaugküttele ja -jahutusele antav investeeringuteks ettenähtud abi
1. Investeeringuteks ettenähtud abi, mida antakse energiatõhusa kaugkütte või -jahutussüsteemi rajamiseks, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on täiendavad kulud, mida tootmisjaam vajab ühe või mitme tootmisüksuse ehitamiseks, laiendamiseks või remondiks, et tegutseda tavapärase tootmisjaama asemel energiatõhusa kaugkütte ja -jahutussüsteemina. Investeering peab olema energiatõhusa kaugkütte ja -jahutussüsteemi lahutamatu osa.
3. Tootmisjaamale antava abi osakaal ei tohi ületada 45 % abikõlblikest kuludest. Abi osakaalu võib suurendada 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjatele antava abi korral ja 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi korral.
4. Tootmisjaamale antava abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas ja 5 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
5. Abikõlblikud kulud jaotusvõrgu puhul on investeeringukulud.
6. Jaotusvõrgule antava abi summa ei tohi ületada abikõlblike kulude ja tegevuskasumi vahet. Tegevuskasum tuleb abikõlblikest kuludest maha arvata eelnevalt või tagasinõudmise mehhanismi kaudu.
Artikkel 47
Jäätmete ringlussevõtuks ja korduskasutuseks antav investeeringuteks ettenähtud abi
1. Jäätmete ringlussevõtuks ja korduskasutuseks antav investeeringuteks ettenähtud abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Investeeringuteks ettenähtud abi antakse teiste ettevõtjate toodetud jäätmete ringlussevõtuks ja korduskasutuseks.
3. Ringlussevõetud või korduskasutatud töödeldud materjalid oleks muudel juhtudel kõrvaldatud või neid käideldaks vähem keskkonnahoidlikult. Muudele jäätmete taaskasutustoimingutele kui ringlussevõtt antava abi suhtes ei kohaldata käesoleva artikli alusel grupierandit.
4. Abiga ei vabastata saastajaid kaudselt koormast, mida nad peaksid vastavalt liidu õigusele kandma, ega koormast, mida saab pidada tavaliseks ettevõttega seotud kuluks.
5. Investeeringu eesmärk ei ole lihtsalt suurendada nõudlust materjalide ringlussevõtuks, ilma et suureneks materjalide kogumine.
6. Investeering peab arendama tehnoloogiat.
7. Abikõlblikud on täiendavad investeeringukulud, mis on vajalikud ringlussevõtu või korduskasutuse tõhustamiseks tehtavate investeeringute realiseerimiseks võrreldes tavapärase sama suutlikkusega korduskasutuse ja ringlussevõtu protsessiga, mis oleks toimunud ilma abita.
8. Abi osakaal ei tohi ületada 35 % abikõlblikest kuludest. Abi osakaalu võib suurendada 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjatele antava abi korral ja 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjatele antava abi korral.
9. Abi osakaalu võib suurendada 15 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti a tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas ja 5 protsendipunkti võrra investeeringute puhul, mis tehakse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tingimusi täitvas abi saavas piirkonnas.
10. Abi investeeringutele, mis on seotud abisaaja enda jäätmete ringlussevõtu ja taaskasutusega, ei vabastata käesoleva artikli kohaselt teavitamiskohustusest.
Artikkel 48
Energiataristule antav investeeringuteks ettenähtud abi
1. Energiataristu rajamiseks või uuendamiseks antav investeeringuteks ettenähtud abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse abi saavates piirkondades asuvale energiataristule.
3. Energiataristu suhtes kohaldatakse täielikult tariifide ja juurdepääsu reguleerimist energia siseturgu reguleerivate õigusaktide kohaselt.
4. Abikõlblikud on investeeringukulud.
5. Abi summa ei tohi ületada abikõlblike kulude ja investeeringu tegevuskasumi vahet. Tegevuskasum tuleb abikõlblikest kuludest maha arvata eelnevalt või tagasinõudmise mehhanismi kaudu.
6. Elektrienergia salvestamise ja gaasi hoiustamise projektidesse ja naftataristusse tehtavateks investeeringuteks ette nähtud abi ei vabastata käesoleva artikli kohaselt teavitamiskohustusest.
Artikkel 49
Keskkonnauuringuteks antav abi
1. Uuringuteks, sealhulgas energiaauditiks antav abi, mis on otseselt seotud käesolevas jaos osutatud investeeringutega, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on lõikes 1 osutatud uuringute kulud.
3. Abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
4. Abi osakaalu võib suurendada 20 protsendipunkti võrra väikeettevõtjate nimel läbiviidavateks uuringuteks antava abi korral ja 10 protsendipunkti võrra keskmise suurusega ettevõtjate nimel läbiviidavateks uuringuteks antava abi korral.
5. Abi ei anta suurettevõtjatele direktiivi 2012/27/EL artikli 8 lõike 4 alusel tehtavateks energiaaudititeks, v.a juhul, kui energiaaudit toimub lisaks kõnealuse direktiivi kohasele kohustuslikule energiaauditile.
8. JAGU
Teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi
Artikkel 50
Teatavate loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi
1. Maavärinate, laviinide, maalihete, üleujutuste, tornaadode, orkaanide, vulkaanipursete ja metsapõlengute tekitatud kahju korvamiseks antava abi kavad on aluslepingu artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses siseturuga kokkusobivad ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse järgmistel tingimustel:
a)
liikmesriigi pädev asutus on ametlikult kinnitanud, et antud juhtumi puhul oli tegemist loodusõnnetusega ning
b)
loodusõnnetuse ja ettevõtja kantud kahju vahel on otsene põhjuslik seos.
3. Konkreetse loodusõnnetusega seotud abikavad võetakse vastu kolme aasta jooksul pärast asjaomase sündmuse toimumist. Selliste kavade alusel antav abi antakse nelja aasta jooksul alates asjaomase sündmuse toimumisest.
4. Abikõlblikud on kulud, mis tulenevad otseselt loodusõnnetuse tagajärjel kantud kahjust, vastavalt pädeva riikliku asutuse poolt tunnustatud sõltumatu eksperdi või kindlustusandja hinnangule. Selline kahju võib hõlmata materiaalset kahju varale, nt hoonetele, seadmetele, masinatele või varudele, ning tulu kaotust tegevuse täieliku või osalise peatumise tõttu ajavahemikuks, mis ei ületa kuut kuud alates õnnetuse toimumisest. Materiaalse kahju arvutamine põhineb remondikuludel või kahjustatud vara majanduslikul väärtusel enne õnnetust. See ei ületa remondikulusid või õiglase turuväärtuse õnnetusest põhjustatud vähenemist, st vahet vara väärtuste vahel vahetult enne ja vahetult pärast õnnetuse toimumist. Tulu kaotust arvutatakse asjaomase ettevõtja finantsandmete alusel (intressi- ja maksueelne kasum (EBIT), üksnes selline amortisatsioon ja tööjõukulud, mis on seotud loodusõnnetuses kahjustatud ettevõttega), võrreldes õnnetusejärgse kuue kuu finantsandmeid õnnetuse toimumisele eelneva viie aasta seast valitud kolme aasta keskmisega (välja jäetakse parimate ja halvimate finantstulemustega aasta), ning see arvutatakse sama kuuekuulise ajavahemiku kohta. Kahju arvutatakse välja iga abisaaja kohta eraldi.
5. Abi ja mis tahes muud kahju hüvitamiseks ette nähtud maksed, sh kindlustushüvitised, ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
9. JAGU
Sotsiaalabi äärealade elanike transpordiks
Artikkel 51
Sotsiaalabi äärealade elanike transpordiks
1. Õhu- ja meretranspordi teel toimuvale reisijateveole antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2 punkti a tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi on tervikuna suunatud lõpptarbijatele, kelle alaline elukoht on äärealadel.
3. Abi antakse reisijate veoks marsruudil, mille alguspunktiks on äärealal asuv lennujaam või sadam ning lõpp-punktiks Euroopa Majanduspiirkonnas asuv muu lennujaam või sadam.
4. Abi antakse diskrimineerimiseta vedaja isiku või teenuse liigi alusel, piiramata äärealale suunduvat või sealt väljuvat teenust täpse marsruudiga.
5. Abikõlblikud kulud on edasi-tagasi pileti hind äärealale või sealt välja, sealhulgas kõik vedaja poolt tarbijalt küsitavad maksud ja tasud.
6. Abi osakaal ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest.
10. JAGU
lairibataristutele antav abi
Artikkel 52
Lairibataristutele antav abi
1. Lairibataristu väljaehitamiseks antav investeerimisabi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
passiivse lairibataristu kasutuselevõtu investeeringukulud;
b)
lairibataristuga seonduvate tsiviilehitustööde investeeringukulud;
c)
lairiba põhivõrgu kasutuselevõtu investeeringukulud ning
d)
järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu kasutuselevõtu investeeringukulud.
3. Investeering tehakse piirkonda, kus sama kategooria (tavalise lairibavõrgu või järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu) taristu puudub ja kus sellist taristut kavandatava abimeetme avaldamisele järgneva kolme aasta jooksul kommertsalustel tõenäoliselt välja ei arendata, mida kontrollitakse ka avatud avaliku konsultatsiooni teel.
4. Abi eraldatakse avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursi teel, järgides tehnoloogia neutraalsuse põhimõtet.
5. Võrguoperaator pakub käesoleva määruse artikli 2 punkti 139 kohaselt võimalikult laia aktiivset ja passiivset hulgimüügitasandi juurdepääsu õiglastel ja mittediskrimineerivatel tingimustel, sealhulgas järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu puhul füüsilist teenuste eraldamist. Selline hulgimüügitasandi juurdepääs antakse vähemalt seitsmeks aastaks ja juurdepääsuõigus kaablikanalisatsioonile või mastidele ei ole ajaliselt piiratud. Kui abi antakse kaablikanalisatsiooni rajamiseks, peab see kanalisatsioon olema piisavalt suur mitme kaablivõrgu ja erinevate võrgutopoloogiate jaoks.
6. Hulgimüügitasandi juurdepääsuhind peaks põhinema riikliku reguleeriva asutuse poolt määratud hinnakujunduspõhimõtetel ja liikmesriigi või liidu võrreldavates, konkurentsivõimelisemates piirkondades kehtivatel võrdlushindadel ning nende puhul peaks võtma arvesse abi, mida võrguoperaator on saanud. Riigi reguleeriva asutusega konsulteeritakse juurdepääsu tingimuste üle (sealhulgas hinnakujundus) ja juhul, kui tekib vaidlus juurdepääsu soovijate ja toetust saanud võrguoperaatori vahel.
7. Kui projektile antav abisumma ületab 10 miljonit eurot, kehtestavad liikmesriigid järelevalve- ja tagasimaksemehhanismi.
11. JAGU
Kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi
Artikkel 53
Kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi
1. Kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse järgmiste kultuuriga seotud eesmärkide ja tegevuste jaoks:
a)
muuseumid, arhiivid, raamatukogud, kunsti- ja kultuurikeskused, teatrid, ooperiteatrid, kontserdisaalid, muud elava esituse organisatsioonid, filmipärandiga tegelevad asutused ja muud sarnased kultuuritaristud, -organisatsioonid ja -asutused;
b)
materiaalne pärand, sealhulgas igasugune kultuuripärand ja arheoloogiamälestised, mälestusmärgid ning ajaloolised paigad ja ehitised; kultuuripärandiga seotud looduspärand või pärand, mida liikmesriigi pädevad asutused ametlikult tunnustavad kultuuri- või looduspärandina;
c)
vaimne pärand mis tahes vormis, sealhulgas rahvakombed ja käsitöö;
d)
kunsti- või kultuurisündmused ja -üritused, festivalid, näitused ja muud sarnased kultuuritegevused;
e)
kultuuri ja kunstiga seotud haridustegevus ning avalikkuse teavitamine kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise tähtsusest haridusprogrammide ja teadlikkuse tõstmise programmidega, sh uute tehnoloogiate abil:
f)
kirjutamine, toimetamine, muusika ja kirjanduse tootmine, levitamine, digiteerimine ja avaldamine, sh tõlked.
3. Abi võib anda järgmisel kujul:
a)
investeerimisabi, sealhulgas abi kultuuritaristu rajamiseks või uuendamiseks;
b)
tegevusabi.
4. Investeerimisabi abikõlblikud kulud on materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse tehtud investeeringute kulud, sealhulgas:
a)
taristu rajamise, uuendamise, omandamise, konserveerimise või parandamise kulud, juhul kui taristu tegevusaega või ruume kasutatakse kultuurilistel eesmärkidel aastas vähemalt 80 % ulatuses;
b)
kultuuripärandi omandamise, sealhulgas rentimise, omandiõiguse ülekandmise ja füüsilise ümberpaigutamise kulud;
c)
materiaalse ja vaimse kultuuripärandi kaitse, säilitamise, restaureerimise ja taastamise kulud, sealhulgas lisakulud, mis seonduvad säilitamisega nõuetekohastel tingimustel, spetsiaalsete tööriistade ja materjalidega, ning dokumenteerimise, teadusuuringute, digiteerimise ja avaldamise kulud;
d)
kulud, mille eesmärk on parandada üldsuse juurdepääsu kultuuripärandile, sealhulgas digiteerimise ja muu uue tehnoloogia kulud, kulud erivajadustega isikute juurdepääsu parandamiseks (eelkõige rambid ja liftid erivajadustega isikutele, Braille kirjas teave ja katsutavad eksponaadid muuseumides) ning kultuurilise mitmekesisuse edendamiseks ekspositsioonides, programmides ja seoses külastajatega;
e)
kultuuriprojektide ja kultuuriliste tegevuste, koostöö- ja vahetusprogrammide ning toetuste kulud, sealhulgas kulud, mis on seotud valikumenetlustega ja edendustööga ning vahetult projekti tulemusel kantud kulud.
5. Tegevusabi puhul on abikõlblikud eelkõige järgmised kulud:
a)
kultuuriasutuse ja pärandiobjekti kulud, mis seonduvad pideva või korrapärase tegevusega, sealhulgas näituste, etenduste ja üritustega ning sarnase kultuurilise tegevusega tavapärase tegevuse käigus;
b)
kulud, mis on seotud kultuuri ja kunstiga seotud haridustegevuse ning avalikkuse teavitamisega kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise tähtsusest haridusprogrammide ja teadlikkuse tõstmise programmidega, sh uute tehnoloogiate abil;
c)
kulud, mille eesmärk on parandada üldsuse juurdepääsu kultuuriasutustele või pärandiobjektidele ja kultuurilisele tegevusele, sealhulgas digiteerimise ja muu uue tehnoloogia kasutamise kulud ning kulud puudega isikute juurdepääsu parandamiseks;
d)
kultuuriprojekti või -tegevusega otseselt seotud tegevuskulud, nt kinnisvara ja kultuuriasutuste rendikulud, reisikulud, kulud kultuuriprojekti või -tegevusega otseselt seotud materjalidele ja tarvikutele, näituste ja dekoratsioonide arhitektuurilistele struktuuridele, tööriistade, tarkvara ja varustuse laenu-, rendi- ja amortisatsioonikulu, kulud seoses juurdepääsuõigustega autoriõigustega kaitstud teostele ja muule intellektuaalomandiõigustega kaitstud sisule, reklaamikulu ja kulud, mis on kantud vahetult projekti või tegevuse tulemusel; amortisatsioonikulud ja rahastamiskulud on abikõlblikud ainult siis, kui need ei ole hõlmatud investeeringuteks ettenähtud abiga;
e)
kultuuriasutuse ja pärandiobjekti või projekti töötajatega seonduvad personalikulud;
f)
väliskonsultantide ja sisseostetud teenuste pakkujate poolt osutatud nõustamis- ja tugiteenuste kulud, mis on kantud vahetult projekti tulemusel.
6. Investeeringuteks ettenähtud abi puhul ei ületa abisumma abikõlblike kulude ja investeeringu tegevuskasumi vahet. Tegevuskasum tuleb abikõlblikest kuludest maha arvata eelnevalt asjakohaste prognooside alusel või tagasinõudmise mehhanismi kaudu. Taristu käitajal on lubatud saada asjaomasel perioodil mõistlikku kasumit.
7. Tegevusabi summa ei tohi ületada summat, mis on vajalik tegevuskahjumi katmiseks ja asjaomasel perioodil mõistliku kasumi saamiseks. See tagatakse eelnevalt asjakohaste prognooside alusel või tagasinõudmise mehhanismi kaudu.
8. Kui abi ei ületa ühte miljonit eurot, võib maksimaalne abisumma alternatiivse võimalusena lõigetes 6 ja 7 osutatud meetodile kindlaks määrata tasemel 80 % abikõlblikest kuludest.
9. Lõike 2 punktis f määratletud muusika ja kirjanduse kirjastamise puhul ei tohi maksimaalne abisumma ületada ei vahet abikõlblikke kulude ja projekti diskonteeritud tulude vahel ega 70 % abikõlblikest kuludest. Tulu tuleb abikõlblikest kuludest maha arvata eelnevalt või tagasinõudmise mehhanismi kaudu. Abikõlblikud kulud on kulud, mis on seotud muusika ja kirjanduse kirjastamisega, sealhulgas autoritasud (autoriõiguse tasud), tõlkijate tasud, toimetajate tasud, toimetamisega seotud muud kulud (korrektuur, parandamine, ülevaatamine), küljendamise ja trükieelsed kulud ning trükkimise või e-kirjastamise kulud.
10. Abi ajalehtede ja ajakirjade väljaandmiseks, olenemata sellest, kas need on trükitud või elektroonilised, ei ole käesoleva artikli alusel abikõlblik.
Artikkel 54
Abikavad audiovisuaalsete teoste puhul
1. Abikavad audiovisuaalsete teoste stsenaariumide kirjutamiseks, arendamiseks, tootmiseks, levitamiseks ja reklaamimiseks on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobivad ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Abi antakse kultuuritootele. Ilmsete vigade vältimiseks toote liigitamisel kultuuritooteks peab iga liikmesriik looma tõhusad protsessid, näiteks taotluste valik ühe või mitme valijaks määratud isiku poolt või taotluste kontrollimine eelnevalt määratletud kultuuriliste kriteeriumide alusel.
3. Abi võib olla järgmine:
a)
abi audiovisuaalsete teoste tootmiseks;
b)
tootmiseelne abi ning
c)
levitamisabi.
4. Kui liikmesriigid on abikavad sidunud territoriaalsete kulutuste kohustustega, võib audiovisuaalsete teoste tootmise abikavades:
a)
nõuda, et kuni 160 % kõnealuse audiovisuaalteose tootmiseks antavast abist kasutatakse abi andva liikmesriigi territooriumil, või
b)
arvutada audiovisuaalse teose tootmiseks antud abi protsendina tootmiskuludest abi andvas liikmesriigis, mis on tavaline maksusoodustuste kujul abikavade puhul.
Kummalgi juhul ei tohi asjaomasel territooriumil toimuva tootmistegevuse miinimumkünnis, kui liikmesriik on selle abikõlblikele projektidele ette näinud, ületada 50 % üldisest tootmiseelarvest. Lisaks ei tohi maksimaalsed territoriaalsed kulutuskohustused mingil juhul ületada 80 % üldisest tootmiseelarvest.
5. Abikõlblikud on järgmised kulud:
a)
tootmiseks antav abi: audiovisuaalse teose tootmise kulud, sealhulgas kulud puudega inimeste juurdepääsu parandamiseks;
b)
tootmiseelne abi: stsenaariumi kirjutamise kulud ja audiovisuaalse teose arendamise kulud;
c)
levitamisabi: audiovisuaalse teose levitamise ja reklaamimise kulud.
6. Audiovisuaalse teose tootmiseks antava abi osakaal ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kuludest.
7. Abi osakaalu võib suurendada järgmiselt:
a)
60 % abikõlblikest kuludest mitme liikmesriigi filmitootjate koostöös valmivate rahvusvaheliste projektide puhul, mida rahastab mitu liikmesriiki;
b)
kuni 100 % abikõlblikest kuludest audiovisuaalsete teoste ja ühistoodangu puhul, mis valmivad koostöös riikidega, kes on kantud OECD arenguabi komitee abisaajate nimekirja.
8. Tootmiseelse abi osakaal ei tohi ületada 100 % abikõlblikest kuludest. Kui abi saava stsenaariumi või projekti põhjal luuakse audiovisuaalne teos, näiteks film, tuleb tootmiseelsed kulud kaasata üldeelarvesse ja neid abi osakaalu arvutamisel arvesse võtta. Abi osakaal levitamise puhul on sama, mis abi osakaal tootmise puhul.
9. Abi ei või reserveerida teatud tootmistegevuse või tootmise väärtusahela üksikute osade jaoks. Abi filmistuudio taristule ei ole käesoleva artikli alusel abikõlblik.
10. Abi ei tohi reserveerida üksnes oma riigi kodanikele ja abisaajatelt ei tohi nõuda riigi äriõiguse kohaselt asutatud ettevõtja staatust.
12. JAGU
Spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antav abi
Artikkel 55
Spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antav abi
1. Spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antav abi on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Sporditaristut ei tohi kasutada vaid üks profispordi valdkonna kasutaja. Teised profi- ja harrastusspordi valdkonna kasutajad peavad taristut kasutama vähemalt 20 % ulatuses aastasest ajamahust. Kui taristut kasutab üheaegselt mitu kasutajat, arvutatakse vastavad mahu kasutamise osakaalud.
3. Mitmeotstarbeline vaba aja veetmise taristu koosneb vaba aja veetmise rajatistest, mis on mitme otstarbega, pakkudes eelkõige kultuuri- ja vaba aja veetmise teenuseid, v.a lõbustuspargid ja hotellid.
4. Juurdepääs spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule peab olema avatud mitmele kasutajale, läbipaistev ja mittediskrimineeriv. Ettevõtjad, kes on taristut rahastanud vähemalt 30 % ulatuses investeeringukuludest, võivad juurdepääsu saada soodsamatel tingimustel, eeldusel et need tingimused tehakse üldsusele kättesaadavaks.
5. Kui sporditaristu kasutajateks on professionaalsed spordiklubid, tagavad liikmesriigid, et kasutamise hinna kujundamise tingimused on avalikult kättesaadavad.
6. Mis tahes kontsessioon või muu volitus kolmandale isikule taristu ehitamiseks, ajakohastamiseks ja/või käitamiseks antakse avatud, läbipaistval ja mittediskrimineerival alusel, võttes täielikult arvesse kohaldatavaid hankereegleid.
7. Abi võib anda järgmisel kujul:
a)
investeeringuteks ettenähtud abi, sealhulgas abi spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristu rajamiseks või uuendamiseks;
b)
sporditaristule antav tegevusabi.
8. Spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antava investeeringuteks ettenähtud abi abikõlblikud kulud on materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse tehtud investeeringute kulud.
9. Sporditaristule antava tegevusabi puhul on abikõlblikud taristu teenuste osutamisega seotud tegevuskulud. Tegevuskulud hõlmavad näiteks personali-, materjali-, tellitud teenuste, kommunikatsioonide, energia-, hooldus-, rendi- ja halduskulusid jms, kuid ei hõlma amortiseerumis- ja finantseerimiskulusid, kui need on hõlmatud investeeringuteks ettenähtud abiga.
10. Spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antava investeeringuteks ettenähtud abi puhul ei tohi abisumma ületada abikõlblike kulude ja investeeringu tegevuskasumi vahet. Tegevuskasum tuleb abikõlblikest kuludest maha arvata eelnevalt asjakohaste prognooside alusel või tagasinõudmise mehhanismi kaudu.
11. Sporditaristule antava tegevusabi puhul ei tohi abisumma ületada tegevuskahjumit vastava ajavahemiku jooksul. See tagatakse eelnevalt asjakohaste prognooside alusel või tagasinõudmise mehhanismi kaudu.
12. Kui abi ei ületa ühte miljonit eurot, võib maksimaalne abisumma alternatiivse võimalusena lõigetes 10 ja 11 osutatud meetodile kindlaks määrata tasemel 80 % abikõlblikest kuludest.
13. JAGU
Kohalikule taristule antav abi
Artikkel 56
Kohalikule taristule antav investeeringuteks ettenähtud abi
1. Kohaliku taristu rajamise või uuendamise rahastamiseks antav abi, millega aidatakse kohalikul tasandil kaasa ettevõtlus- ja tarbimiskeskkonna parandamisele ja tööstusliku baasi ajakohastamisele ja väljaarendamisele, on aluslepingu artikli 107 lõike 3 tähenduses siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, kui täidetud on käesolevas artiklis ja I peatükis sätestatud tingimused.
2. Käesolevat artiklit ei kohaldata sellisele taristule antava abi suhtes, mis on hõlmatud käesoleva määruse III peatüki muude jagudega, v.a 1. jagu „Regionaalabi”. Käesolevat artiklit ei kohaldata ka lennujaamade ja sadamate taristu suhtes.
3. Huvitatud kasutajad peavad taristule juurde pääsema avatud, läbipaistval ja mittediskrimineerival alusel. Taristu kasutamise tasu või müügihind peab vastama turuhindadele.
4. Mis tahes kontsessioon või muu volitus kolmandale isikule taristu käitamiseks antakse avatud läbipaistval ja mittediskrimineerival alusel, võttes täielikult arvesse kohaldatavaid hankereegleid.
5. Abikõlblikud kulud on materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse tehtud investeeringute kulud.
6. Abi summa ei tohi ületada abikõlblike kulude ja investeeringu tegevuskasumi vahet. Tegevuskasum tuleb abikõlblikest kuludest maha arvata eelnevalt asjakohaste prognooside alusel või tagasinõudmise mehhanismi kaudu.
7. Eriotstarbelist taristut ei vabastata käesoleva artikli alusel teatamiskohustusest.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 57
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr 800/2008 tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 58
Üleminekusätted
1. Käesolevat määrust kohaldatakse ka enne selle jõustumist antud üksikabi suhtes, kui see abi vastab kõigile käesolevas määruses sätestatud tingimustele, välja arvatud artiklile 9.
2. Mis tahes abi, mida ei vabastata aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest vastavalt käesolevale määrusele või mõnele muule varem jõus olnud määrusele, mis on vastu võetud määruse (EMÜ) nr 994/98 artikli 1 kohaselt, hindab komisjon asjaomaste raamistike, suuniste, teadete ja teatiste alusel.
3. Määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 1 alusel vastu võetud, abi andmise ajal jõus olnud mis tahes määruse kohaselt enne 1. jaanuari 2015 antud abi on siseturuga kokkusobiv ja vabastatakse aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, v.a regionaalabi. VKEdele suunatud riskikapitali abikavad, mis on vastu võetud enne 1. juulit 2014 ja määruse (EÜ) nr 800/2008 kohaselt vabastatud aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teavitamiskohustusest, on jätkuvalt sellest kohustusest vabad ja siseturuga kokkusobivad kuni rahastamislepingu lõpuni, eeldusel et kõnealuse lepingu alusel toimunud riiklike rahaliste vahendite sidumine börsivälistesse ettevõtetesse investeeriva fondiga toimus enne 1. jaanuari 2015 ning kõik muud teavitamiskohustusest vabastamise tingimused on täidetud.
4. Käesoleva määruse kehtivusaja lõppemisel jäävad käesoleva määruse alusel teavitamiskohustusest vabastatud abikavad, välja arvatud regionaalabi kavad, vabastatuks veel kuue kuu pikkuseks üleminekuajaks. Regionaalabi kavade teavitamiskohustusest vabastamine lõpeb heakskiidetud regionaalabi kaartide kehtivusaja lõppemisel. Artikli 21 lõike 2 punkti a kohaselt vabastatud riskifinantseerimisabi teavitamiskohustusest vabastamine lõpeb rahastamislepingu lõppedes, tingimusel et riiklike rahaliste vahendite sidumine börsivälistesse ettevõtetesse investeeriva fondiga toimus kõnealuse lepingu alusel kuue kuu jooksul alates käesoleva määruse kehtivusaja lõpust ning kõik muud teavitamiskohustusest vabastamise tingimused on täidetud.
Artikkel 59
Käesolev määrus jõustub 1. juulil 2014.
Määrust kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2020.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17. juuni 2014