РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Австралия по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/755/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Австралия гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия. В техническото становище се стига до заключението, че всички разпоредби на дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012 са възпроизведени от съответните правно обвързващи изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Австралия по отношение на получилите разрешение там ЦК обхващат Корпоративния закон от 2001 г., който заедно с Корпоративните наредби от 2001 г. установява правната рамка за системите за клиринг и сетълмент („СКС“). Част 7.3 от Корпоративния закон постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг или сетълмент министърът трябва да се увери, наред с другото, че съответният ЦК разполага с подходящи оперативни правила и процедури, които са в съответствие с действащите законови и подзаконови актове, за да бъде гарантирано, доколкото е практически осъществимо, че системният риск е намален и че ЦК е управляван по честен и ефективен начин. ЦК трябва също да разполага с подходящи механизми за разрешаване на конфликти на интереси и прилагане на своите вътрешни правила и процедури. Австралийската комисия за ценни книжа и инвестиции („АКЦКИ“) и Централната банка на Австралия („ЦБА“) консултират министъра по въпросите, свързани с издаването на лицензи на СКС и промените на техните вътрешни правила, и отговарят за оценката на спазването на задълженията на ЦК по Корпоративния закон, като АКЦКИ разполага и със съответните правоприлагащи правомощия.
(7)
АКЦКИ предоставя регулаторни насоки на поднадзорните лица, с които разяснява специфични, вече обхванати от законодателството въпроси. По-специално, през декември 2012 г. АКЦКИ преразгледа своите регулаторни насоки относно лицензирането и надзора на СКС чрез приемането на актуализирани Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“ („РН 211“). С тези насоки АКЦКИ прилага принципите за инфраструктурите на финансовия пазар (PFMIs), издадени през април 2012 г. от Комитета по платежни и сетълмент системи (2) (CPSS) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO), отнасящи се до изложените в Корпоративния закон задължения, и дава насоки на ЦК във връзка със спазването на техните задължения по Корпоративния закон. Следователно неспазването на Корпоративния закон и на неговите разяснения в РН 211 би могло да доведе до налагане на правоприлагащи и наказателни мерки.
(8)
По силата на Корпоративния закон Централната банка на Австралия разполага с правомощия да определя стандарти за финансова стабилност, с които да се гарантира, че ЦК действат по начин, който подкрепя или допринася за цялостната стабилност на австралийската финансова система. По-специално, през ноември 2012 г. Съветът по платежната система към ЦБА одобри установяването на нови стандарти за финансова стабилност - Стандарти за финансова стабилност на централните контрагенти („СФФ“), обхващащи 21 стандарта за ЦК и придружаващите ги подстандарти и насоки. СФФ влязоха в сила през март 2013 г., с изключение на някои подстандарти, които влязоха в сила на 31 март 2014 г. СФФ трябва да бъдат спазвани от всички лицензирани ЦК.
(9)
Основните принципи по отношение на СКС, установени в част 7.3 от Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени от АКЦКИ чрез РН 211, както и СФФ, определени от Централната банка на Австралия, формират заедно т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ЦК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Австралия. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Австралия. С цел да се съобразят с основните правила, ЦК приемат допълнително свои вътрешни правила и процедури, които трябва да отговарят на специфичните изисквания, определени в Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени чрез РН 211, и в СФФ, които се представят на министъра преди издаването на разрешение за извършване на дейност като СКС. Промените на вътрешните правила и процедури на ЦК трябва да бъдат съобщени на министъра. Министърът може да не разреши въвеждането на промени във вътрешните правила и процедури на ЦК. Вътрешните правила и процедури на ЦК имат характеристиките на договора и са правно обвързващи за ЦК и съответните участници в тях.
(10)
Вследствие на правно обвързващите изисквания, определени в основните правила, приложими за ЦК, получили разрешение в Австралия, се постигат съществени резултати, еквивалентни на тези от изискванията, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(11)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Австралия, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(12)
Според второто условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(13)
Текущият надзор и контрол по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, се осъществява от АКЦКИ и ЦБА. АКЦКИ осигурява спазването на задълженията, наложени на ЦК по силата на Корпоративния закон, и в тази връзка оценява периодично спазването от страна на ЦК на задълженията, свързани с получения от тях лиценз, различни от задълженията им, свързани със СФФ и намаляване на системния риск, и конкретно на задължението им да действат по справедлив и ефективен начин, доколкото е практически осъществимо, като представя доклад до министъра, който се публикува. ЦБА следи за спазването на задълженията, поети от ЦК по силата на предоставените им лицензи и свързани с финансовата стабилност и намаляване на системния риск, извършва периодични оценки на спазването на СФФ от всеки ЦК и представя доклад до министъра, който също се публикува. ЦК, които са получили разрешение в Австралия, може да получават писмени указания от министъра и от АКЦКИ. Когато ЦК не спази писмено указание, АКЦКИ може да сезира съда, който може да нареди на ЦК да спази съответното указание.
(14)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(15)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(16)
ЦК от трета държава може да кандидатстват за лиценз за чуждестранни системи за клиринг и сетълмент („лиценз за чуждестранен ЦК“), позволяващ им да предоставят в Австралия част или всички клирингови услуги, които могат да предоставят по силата на получено разрешение в собствената си държава.
(17)
Критериите, прилагани спрямо ЦК от трети държави, кандидатстващи в Австралия за лиценз за чуждестранен ЦК, са сравними с предвидените за ЦК от трета държава, кандидатстващи за признаване по член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде признат, регулаторният режим на третата държава, в която ЦК е получил разрешение, трябва да се счита - според установените при него степен на защита от системен риск и равнище на ефективност и справедливост на предлаганите услуги - за „достатъчно еквивалентен“ на регулаторния режим, приложим в Австралия спрямо подобни местни ЦК. При оценяването на „достатъчната еквивалентност“ се вземат предвид съображения, подобни на оценяваните в рамките на Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде издаден лиценз за чуждестранен ЦК, е необходимо също да съществуват установени договорености за сътрудничество между австралийските органи и съответните чуждестранни надзорни органи.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Австралия осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че австралийската правна и надзорна уредба изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на австралийската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, обхващаща част 7.3 от Корпоративния закон от 2001 г. и Корпоративните наредби от 2001 г., разяснени чрез Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“, и Стандартите за финансова стабилност на централните контрагенти, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
30. oktoober 2014,
keskseid vastaspooli käsitleva Austraalia õigusraamistiku samaväärsuse kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 648/2012 (börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta) nõuetega
(2014/755/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrust (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta, (1) eriti selle artikli 25 lõiget 6,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 25 sätestatud kolmandas riigis asutatud kesksete vastaspoolte tunnustamise menetluse eesmärk on lubada kesksetel vastaspooltel, mis on asutatud ja tegevusloa saanud sellises kolmandas riigis, mille õiguslikud nõuded on samaväärsed kõnealuses määruses sätestatuga, osutada kliirimisteenuseid liidus asutatud kliirivatele liikmetele või kauplemiskohtadele. Nimetatud määrusega kehtestatud tunnustamismenetlus ja samaväärsust käsitlev otsus aitavad seega saavutada määruse (EL) nr 648/2012 peamist eesmärki vähendada süsteemset riski, laiendades turvaliste ja nõuetekohaste kesksete vastaspoolte kasutamist börsiväliste tuletislepingute kliirimisele sealhulgas juhul, kui kõnealused kesksed vastaspooled on asutatud ja saanud tegevusloa kolmandas riigis.
(2)
Selleks et seoses kesksete vastaspooltega saaks kolmanda riigi õiguskorda käsitada samaväärsena liidu õiguskorraga, peaks kohaldatava õigus- või järelevalvekorra sisuline tulemus olema samaväärne liidu nõuetega saavutatava eesmärgiga. Kõnealuse samaväärsuse hindamise eesmärk on seega kontrollida, kas Austraalia õigus- ja järelevalvekorraga on tagatud, et seal asutatud ja tegevusloa saanud kesksed vastaspooled ei kujuta endast liidus asutatud kliirivatele liikmetele ja kauplemiskohtadele suuremat riski kui liidus tegevusloa saanud kesksed vastaspooled ega tekitaks seega liidus vastuvõetamatul tasemel süsteemset riski.
(3)
Komisjon sai 1. septembril 2013 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvelt („ESMA”) eksperdiarvamuse Austraalias tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatava õigus- ja järelevalvekorra kohta. Eksperdiarvamuse kohaselt on kõigi määruse (EL) nr 648/2012 IV jaotise sätete puhul olemas vastavad õiguslikult siduvad nõuded, mida jurisdiktsiooni tasandil kohaldatakse Austraalias tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte suhtes.
(4)
Vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 lõikele 6 peavad täidetud olema kolm tingimust, et teha kindlaks, kas kolmanda riigi õigus- ja järelevalvekord seal tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte osas on samaväärne kõnealuses määruses sätestatud õigus- ja järelevalvekorraga.
(5)
Esimese tingimuse kohaselt peavad kolmandas riigis tegevusloa saanud kesksed vastaspooled täitma õiguslikult siduvaid nõudeid, mis on samaväärsed määruse (EL) nr 648/2012 IV jaotises sätestatud nõuetega.
(6)
Austraalia õiguslikult siduvad nõuded seal tegevusloa saanud kesksetele vastaspooltele koosnevad 2001. aasta äriseadustikust („Corporations Act”, edaspidi „äriseadustik”), mis koos selle 2001. aasta määrusega (edaspidi „äriseadustiku määrus”) moodustavad kliirimis- ja arveldussüsteemide õigusraamistiku. Äriseadustiku osaga 7.3 on ette nähtud, et enne kliirimis- või arveldustegevuseks tegevusloa andmist peab ministeerium muu hulgas veenduma, et asjaomasel kesksel vastaspoolel on asjakohased tegevuseeskirjad ja protseduurid, mis vastavad kohaldatavatele õigusnormidele, et mõistlikus mahus tagada, et süsteemset riski on vähendatud ja et keskne vastaspool toimib ausalt ja tõhusalt. Kesksel vastaspoolel peab olema ka asjakohane huvide konfliktide käsitlemise ning sise-eeskirjade ja protseduuride järgimise tagamise kord. Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjon ning Austraalia Reservpank nõustavad ministeeriumi seoses kliirimis- ja arveldussüsteemidele litsentsi andmise ning nende sise-eeskirjade ja protseduuride muutmisega, ja vastutavad juhul, kui Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjon järelevalvet teostab, selle hindamise eest, kas kesksed vastaspooled täidavad oma kohustusi äriseadustiku alusel.
(7)
Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjon annab reguleeritud ettevõtjatele regulatiivseid suuniseid, et selgitada õigusaktidega juba hõlmatud konkreetseid teemasid. Täpsemalt vaatas Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjon oma regulatiivsed suunised kliirimis- ja arveldussüsteemidele tegevusloa andmise kohta läbi 2012. aasta detsembris, võttes aluseks ajakohastatud regulatiivse suunise nr 211 „Kliirimis- ja arveldusüsteemid: Austraalia ja ülemeremaade ettevõtjad”. Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjoni regulatiivse suunisega nr 211 on rakendatud finantsturu infrastruktuuride põhimõtted, mille andsid makse- ja arveldussüsteemide komitee (2) ning Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsioon (IOSCO) välja 2012. aasta aprillis, mis on olulised äriseadustikus sätestatud kohustuste seisukohast, ja on kesksetele vastaspooltele antud suuniseid äriseadustiku kohaste kohustuste täitmiseks. Seepärast võib äriseadustiku (mida on selgitatud regulatiivse suunisega nr 211) järgimata jätmine viia sunni- ja karistusmeetmete kohaldamiseni.
(8)
Austraalia reservpangal on äriseadustiku alusel õigus määrata kindlaks finantsstabiilsuse nõuded eesmärgiga tagada, et kesksed vastaspooled tegutsevad viisil, millega kaasneb Austraalia finantssüsteemi üldine stabiilsus või mis soodustab seda. Eelkõige kiitis Austraalia reservpanga maksesüsteemide nõukogu 2012. aasta novembris heaks uute finantsstabiilsuse nõuete - finantsstabiilsuse nõuded kesksetele vastaspooltele - kindlaksmääramise, mis koosnevad kesksete vastaspoolte 21 nõudest ning lisanduvatest allnõuetest ja suunistest. Peale teatavate 31. märtsil 2014 jõustunud allnõuete jõustusid kesksete vastaspoolte finantsstabiilsuse nõuded 2013. aasta märtsis. Kõnealuseid nõudeid peavad järgima kõik tegevusloa saanud kesksed vastaspooled.
(9)
Äriseadustiku osas 7.3 ja äriseadustiku määruses sätestatud kliirimis- ja arveldussüsteemide peamiste põhimõtetega, mida on selgitatud Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjoni regulatiivses suunises nr 211, ning Austraalia reservpanga kehtestatud finantsstabiilsuse nõuetega (edaspidi koos „esmased normid”) on kehtestatud ranged nõuded, mida kesksed vastaspooled peavad Austraalias kliirimisteenuste osutamise loa saamiseks järgima. Need esmased normid moodustavad Austraalia õiguslikult siduvate nõuete esimese taseme. Esmaste normide järgimiseks võtavad kesksed vastaspooled lisaks vastu sise-eeskirjad ja protseduurid, mis peavad vastama äriseadustikus ja selle määruses sätestatud erinõuetele, mida on selgitatud regulatiivse suunise nr 211 alusel, ja finantsstabiilsuse nõuetele, ning mis tuleb esitada ministeeriumile enne kliirimis- ja arveldussüsteemi tegevusloa saamist. Muudatustest kesksete vastaspoolte sise-eeskirjades ja protseduurides tuleb teavitada ministeeriumi. Ministeerium võib keelata muudatuste tegemise kesksete vastaspoolte sise-eeskirjades ja protseduurides. Kesksete vastaspoolte sise-eeskirjadel ja protseduuridel on lepingu mõju ning need on õiguslikult siduvad kesksetele vastaspooltele ja nende vastavatele osalistele.
(10)
Esmaste normidega kehtestatud ja Austraalias tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavad õiguslikult siduvad nõuded annavad olulisi tulemusi, mis on määruse (EL) nr 648/2012 IV jaotises sätestatud nõuete tulemustega samaväärsed.
(11)
Seepärast leiab komisjon, et Austraalia õigus- ja järelevalvekorraga on tagatud, et seal tegevusloa saanud kesksed vastaspooled täidavad määruse (EL) nr 648/2012 IV jaotises sätestatud nõuetega samaväärseid õiguslikult siduvaid nõudeid.
(12)
Vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 lõike 6 teisele tingimusele peab Austraalia õigus- ja järelevalvekord seal tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte osas tagama kõnealuste kesksete vastaspoolte suhtes pideva tõhusa järelevalve ja nõuete täitmise.
(13)
Austraalias tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte suhtes teostavad pidevat järelevalvet ja kontrolli Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjon ning Austraalia reservpank. Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjon vastutab selle eest, et kesksed vastaspooled täidavad oma äriseadustiku kohaseid kohustusi, ja sellega seoses hindab ta korrapäraselt kesksete vastaspoolte tegevusloast tulenevate kohustuste täimist, välja arvatud nende kohustused seoses finantsstabiilsuse nõuete ja süsteemse riski vähendamisega, ning eriti kohustust tegutseda mõistlikus ulatuses ausalt ja tõhusalt, ning esitab ministeeriumile aruande, mis avaldatakse. Austraalia reservpank jälgib, kuidas kesksed vastaspooled täidavad vastavatest tegevuslubadest tulenevaid ning finantsstabiilsuse ja süsteemse riski vähendamisega seotud kohustusi; hindab korrapäraselt, kuidas iga keskne vastaspool järgib finantsstabiilsuse nõudeid, ning esitab ministeeriumile aruande, mis avaldatakse. Austraalias tegevusloa saanud kesksed vastaspooled võivad saada kirjalikke suuniseid ministeeriumilt ning Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjonilt. Kui keskne vastaspool ei suuda täita kirjalikke suuniseid, võib Austraalia väärtpaberite ja investeeringute komisjon pöörduda kohtusse, mis võib teha kesksele vastaspoolele ettekirjutuse järgida kirjalikku suunist.
(14)
Seepärast jõuab komisjon järeldusele, et Austraalia õigus- ja järelevalvekord seoses seal tegevusloa saanud kesksete vastaspooltega tagab pideva tõhusa järelevalve ja nõuete täitmise.
(15)
Vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 lõike 6 kohasele kolmandale tingimusele peab Austraalia õigus- ja järelevalvekord hõlmama kolmanda riigi õiguskorra alusel tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte (edaspidi „kolmanda riigi vastaspooled”) tunnustamiseks samaväärset tõhusat süsteemi.
(16)
Kolmanda riigi kesksed vastaspooled võivad taotleda nn välismaise kliirimis- või arveldussüsteemi tegevusluba (edaspidi „välismaise keskse vastaspoole tegevusluba”), mis võimaldab neil osutada Austraalias mõnda või kõiki kliirimisteenuseid, mida on neil lubatud osutada oma päritoluliikmesriigis.
(17)
Välismaise keskse vastaspoole tegevusluba Austraalias taotleva kolmanda riigi kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavad kriteeriumid on võrreldavad nendega, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 alusel tunnustamist taotleva kolmanda riigi kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavate kriteeriumidega. Tunnustamise eeltingimusena peab kolmanda riigi õiguskord, kus keskne vastaspool on saanud tegevusloa, olema süsteemsete riskide kaitse taseme ning teenuste tõhususe ja aususe saavutatava taseme osas „piisavalt samaväärne” võrreldavate riigisiseste kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatava Austraalia õiguskorraga. Piisava samaväärsuse hindamine hõlmab sarnaseid kaalutlusi nendega, mida hinnatakse määruse (EL) nr 648/2012 alusel. Välismaise keskse vastaspoole tegevusloa andmiseks on vajalik ka Austraalia ametiasutuste ja kolmanda riigi asjaomaste järelevalveasutuste vahelise koostöö sisseseadmine.
(18)
Seepärast tuleks Austraalia õigus- ja järelevalvekord lugeda kolmanda riigi kesksete vastaspoolte tunnustamise tõhusat samaväärset süsteemi tagavaks.
(19)
Määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 lõikes 6 sätestatud tingimused võib Austraalia õigus- ja järelevalvekorra puhul lugeda seal tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte osas täidetuks ning kõnealust õigus- ja järelevalvekorda võib käsitada samaväärsena määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud nõuetega. Komisjon, keda teavitab ESMA, peaks jätkuvalt jälgima Austraalia kesksete vastaspoolte õigus- ja järelevalveraamistiku arengut ning käesoleva otsuse tegemise aluseks olevate tingimuste täitmist.
(20)
Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas Euroopa väärtpaberikomitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 kohaldamisel tuleb Austraalias tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavat õigus- ja järelevalvekorda, mis koosneb 2001. aasta äriseadustiku osast 7.3 ning äriseadustiku 2001. aasta määrusest, mida on selgitatud vastavalt regulatiivsele suunisele nr 211 „Kliirimis- ja arveldussüsteemid: Austraalia ja ülemeremaade ettevõtjad”, ja kesksete vastaspoolte finantsstabiilsuse nõudeid käsitada määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud nõuetega samaväärsena.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 30. oktoober 2014