РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2014 година
относно финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани в Естония, Латвия, Литва и Полша срещу африканската чума по свинете
(нотифицирано под номер С(2014) 2551)
(само текстовете на естонски, латвийски, литовски и полски език са автентични)
(2014/236/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (2), и по-специално член 84 от него,
като има предвид, че:
(1)
Африканската чума по свинете е инфекциозно вирусно заболяване, обикновено с фатален край, по домашните и дивите свине, което причинява сериозни смущения във вътресъюзната търговия и в износа за трети държави на живи свине и на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(2)
След потвърждаване на случаите на африканска чума по свинете в Грузия през 2007 г. болестта се разпространи в Руската федерация, където бяха докладвани голям брой огнища на болестта при свине и диви свине на цялата територия на европейската част на Русия. През юни 2013 г. Беларус докладва за потвърдено огнище на африканска чума по свинете при домашни свине в региона на Гродно, разположен на около четиридесет километра от границата с Литва и близо до границата с Полша.
(3)
С Решение за изпълнение 2013/498/ЕС на Комисията (3) се предвиди финансово участие на Съюза за надзорни дейности и други спешни мерки, прилагани през 2013 г. срещу африканска чума по свинете в Естония, Латвия, Литва и Полша, които са държавите членки, изправени пред пряка заплаха от въвеждане на африканска чума по свинете.
(4)
През януари 2014 г. са докладвани случаи на болестта в популацията от диви свине в Украйна. Болестта продължава да се разпространява в Беларус и в Руската федерация. Освен това през януари 2014 г. са установени два случая на африканска чума по свинете в популацията от диви свине в Литва и няколко дни по-късно - други два случая при диви свине в Полша. И в двете държави членки болестта е възникнала на границата с Беларус. Поради това ситуацията във връзка с африканската чума по свинете в държави, граничещи с Европейския съюз, представлява постоянна заплаха за свиневъдните стопанства в Съюза, тъй като вирусът може да бъде въведен в държавите членки, които граничат със засегнатите трети държави, от диви свине, които влизат на територията на Съюза от заразени райони, но и чрез превозни средства, използвани за превоз на живи животни, или чрез неразрешеното въвеждане в Съюза на продукти, получени от животни от вида на свинете.
(5)
Рискът от въвеждане на африканска чума по свинете в Съюза е по-висок за Естония, Латвия, Литва и Полша, поради появата и развитието на болестта в съседната територия на Беларус, Руската федерация и Украйна. Тези държави членки са информирали Комисията и другите държави членки за мерките, които възнамеряват да приемат за повишаване на защитата на техните територии и на териториите на други държави членки.
(6)
През 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша са провели надзорни дейности за ранно откриване на африканска чума по свинете както при дивите, така и при домашните свине. За да се предотврати по-успешно появата на африканска чума по свинете, е необходимо на територията на тези държави членки да бъдат проведени някои надзорни дейности.
(7)
Почистването и дезинфекцирането на превозните средства, които е вероятно да са били в контакт с вируса на африканска чума по свинете, е една от основните предпазни мерки срещу навлизането на болестта в Съюза. Поради това в Решение за изпълнение 2013/426/ЕС на Комисията (4) се определят някои мерки за предотвратяване на пренасянето в Съюза на африканска чума по свинете от Беларус и Руската федерация и се установява, че превозните средства, които са използвани за превоз на живи животни и които влизат в Съюза от заразени райони, са почистени и дезинфекцирани по подходящ начин.
(8)
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 206/2009 на Комисията (5) рискът от въвеждане в Съюза на африканска чума по свинете чрез лични пратки, съдържащи продукти от свински произход, изпращани по пощата или пренасяни в багажа на пътници, пристигащи по-специално от Беларус, Руската федерация и Украйна, не е пренебрежимо малък и налага допълнителни мерки и проверки на пунктовете на влизане.
(9)
Освен това широк кръг от заинтересовани страни, в това число ветеринарни лекари, земеделски производители, занимаващи се с тази дейност професионално или не, водачи на камиони, митнически служители, пътници и широката общественост следва да бъдат информирани за рисковете от въвеждане на африканска чума по свинете и за последиците от това чрез целенасочени кампании за повишаване на осведомеността и готовността за реакция по отношение на тази болест в рамките на плановете за случаите, изискващи спешна намеса, изготвени в съответствие с Директива 2002/60/ЕО на Съвета (6), за да се реагира бързо в случай на поява на африканска чума по свинете.
(10)
През 2014 г. бяха установени случаи на африканска чума по свинете при диви свине в Литва и Полша и двете държави членки са пряко застрашени поради наличието на африканска чума по свинете отвъд границата с Беларус. С цел свеждане до минимум на риска от разпространение на болестта на техните територии, Литва и Полша възнамеряват да намалят гъстотата на възприемчивите към болестта животни в свиневъдни стопанства с ниска степен на биологична сигурност в заразения район, като насърчат клането на свине и предотвратят попълването на свиневъдните стопанства в продължение на поне една година. През декември 2013 г. Естония, Латвия, Литва и Полша представиха съответните си планове и разчети на разходите по изпълнението през 2014 г. на спешни мерки в районите, за които се счита, че са изложени на по-висок риск от въвеждане на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна. Плановете бяха прегледани от Комисията за преценяване на финансовото участие на Съюза и бе установено, че са в съответствие с изискванията на Директива 2002/60/ЕО.
(11)
Действията, предприети от Естония, Латвия, Литва и Полша, за надзор на болестта, почистване и дезинфекция на превозните средства и за организирането на кампании за повишаване на осведомеността са съфинансирани в размер на 50 %.
(12)
Действията, предприети от Литва и Полша за намаляване на гъстотата на свинете в заразените райони на границата с Беларус, следва да бъдат съфинансирани в размер на 30 %.
(13)
Тъй като планираните мерки, представени от Естония, Латвия, Литва и Полша, за спешните мерки, които трябва да бъдат извършени през 2014 г. срещу въвеждането на африканска чума по свинете от Беларус, Руската федерация и Украйна, съставляват достатъчно подробна рамка по смисъла на член 94 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7), настоящото решение представлява решение за финансиране на разходите, предвидени в работната програма за безвъзмездни средства.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. В рамките на спешните мерки, предприети през 2014 г. от Естония, Латвия, Литва и Полша за защита срещу африканската чума по свинете, тези държави членки имат право на специално участие от страна на Съюза в разходите, направени във връзка с изпълнението на дейностите, посочени в параграфи 2 и 3 и планирани за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.
2. Финансовото участие на Съюза е в размер на 50 % от разходите, направени и платени за изпълнението на следните дейности:
а)
вземане на проби от домашни свине;
б)
вземане на проби от диви свине;
в)
изследвания ELISA;
г)
изследвания чрез полимеразна верижна реакция и секвениране;
д)
закупуване на оборудване и дезинфектанти за почистване и дезинфекция;
е)
закупуване на оборудване, специално използвано за унищожаване на труповете на животни;
ж)
закупуване на оборудване за провеждане на вирусологични лабораторни изследвания;
з)
кампании за повишаване на осведомеността.
3. Финансовото участие на Съюза е в размер на 30 % от разходите, направени и платени от Литва и Полша за компенсиране на свиневъдите за загубите, причинени в следствие на преждевременното клане на свине в заразените райони.
Член 2
1. Максималният размер на разходите, които се възстановяват на държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, за дейностите, посочени в член 1, параграф 2, букви а), б), в) и г), не надвишава като средна стойност:
а)
0,5 EUR на домашно прасе, от което са взети проби;
б)
5 EUR на диво прасе, от което са взети проби;
в)
2 EUR на изследване ELISA;
г)
10 EUR на изследване чрез полимеразна верижна реакция и секвениране.
2. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква д), не надвишава като средна стойност:
а)
6 000 ЕUR за Естония;
б)
58 000 ЕUR за Латвия;
в)
950 000 ЕUR за Литва;
г)
102 100 ЕUR за Полша.
3. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква е), не надвишава:
а)
100 000 ЕUR за Литва;
б)
150 000 ЕUR за Полша.
4. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква ж), не надвишава:
75 000 ЕUR за Литва.
5. Максималният размер на разходите, които се възстановяват за дейността, посочена в член 1, параграф 2, буква з), не надвишава като средна стойност:
а)
1 500 ЕUR за Естония;
б)
15 000 ЕUR за Латвия;
в)
75 000 ЕUR за Литва;
г)
11 250 ЕUR за Полша.
6. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 3, не надвишава:
а)
225 000 ЕUR за Литва;
б)
337 500 ЕUR за Полша.
7. Финансовото участие на Съюза за държавите членки, посочени в член 1, параграф 1, не надвишава:
а)
27 000 ЕUR за Естония;
б)
190 000 ЕUR за Латвия;
в)
1 948 000 ЕUR за Литва;
г)
1 341 000 ЕUR за Полша.
8. Допустимите разходи за финансово участие на Съюза за мерките, посочени в параграф 1, букви в) и г), се ограничават до разходите, направени от държавите членки за:
а)
закупуване на комплекти за изследвания, реагенти и всякакви консумативи, които са специално предназначени и използвани за извършване на лабораторните изследвания;
б)
персонал - независимо от статута на служителите - специално определен, изцяло или частично, за извършване на изследванията в лабораторията, като разходите са ограничени до действителните трудови възнаграждения, социалноосигурителните вноски и другите задължителни разходи, включени в трудовите възнаграждения;
в)
допълнителни разходи в размер на 7 % от сумата на разходите по букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза за мерките, посочени в член 1, се предоставя, при условие че съответните държави членки:
а)
изпълняват дейностите и мерките, описани в техните планове;
б)
изпълняват мерките съгласно съответните разпоредби от законодателството на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията и възлагането на обществени поръчки;
в)
препратят на Комисията не по-късно от 30 април 2015 г. окончателен технически доклад за мерките в съответствие с приложение I, както и окончателен финансов доклад в съответствие с приложение II.
2. В случай че държава членка не спазва разпоредбите на параграф 1, Комисията може да намали финансовото участие на Съюза пропорционално на естеството и сериозността на нарушението, както и на финансовите загуби за Съюза.
Член 4
Адресати на настоящото решение са Република Естония, Република Латвия, Република Литва и Република Полша.
Съставено в Брюксел на 24 април 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
24. aprill 2014,
liidu rahalise toetuse kohta Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas sigade Aafrika katku vastu võetud järelevalve- ja muude erakorraliste meetmete jaoks
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 2551 all)
(Ainult eesti-, läti-, leedu- ja poolakeelne tekst on autentsed)
(2014/236/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 25. mai 2009. aasta otsust 2009/470/EÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas, (1) eriti selle artiklit 8,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, (2) eriti selle artiklit 84,
ning arvestades järgmist:
(1)
Sigade Aafrika katk on tavaliselt surmaga lõppev kodu- ja uluksigade nakkuslik viirushaigus, mis põhjustab tõsiseid häireid elussigade ja sigadest saadud toodete liidusiseses kaubanduses ning ekspordis kolmandatesse riikidesse.
(2)
Pärast kinnitust sigade Aafrika katku levimise kohta Gruusias 2007. aastal levis haigus Vene Föderatsiooni, kus on teatatud mitmetest haiguspuhangutest sigade ja metssigade hulgas kogu Venemaa Euroopa osas. Lisaks teatas Valgevene 2013. aasta juunis, et kinnitust on leidnud sigade Aafrika katku puhang kodusigade hulgas Grodna piirkonnas, mis asub umbes 40 km kaugusel Leedu piirist ning Poola piiri lähedal.
(3)
Komisjoni rakendusotsuses 2013/498/EL (3) on sätestatud liidu rahaline toetus järelevalve- ja muude erakorraliste meetmete jaoks, mis võeti sigade Aafrika katku vastu 2013. aastal Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas, kus on olemas otsene sigade Aafrika katku sissetoomise oht.
(4)
2014. aasta jaanuaris teatati taudi levimisest Ukraina metssigade populatsiooni ning see levib endiselt Valgevenes ja Vene Föderatsioonis. Lisaks avastati 2014. aasta jaanuaris kaks sigade Aafrika katku juhtumit Leedu metssigade hulgas ja mõne päeva pärast avastati kaks uut juhtumit Poola metssigade hulgas. Mõlemas riigis avastati taudi juhtumid Valgevene piiri lähedal. Sigade Aafrika katku levimine Euroopa Liiduga piirnevates riikides kujutab endast pidevat ohtu liidu seakasvatusmajanditele, kuna haiguskolletega kolmandatest riikidest võib viirus nende riikidega piirnevatesse liikmesriikidesse sisse tulla nakkuspiirkondadest pärit metssigadega või elusloomi transportinud sõidukitega või sigadest saadud toodete ebaseadusliku toomisega liitu.
(5)
Sigade Aafrika katku liitu levimise oht on suurem Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas, sest see taud esineb ja levib nende piiride läheduses Valgevenes, Vene Föderatsioonis ja Ukrainas. Nimetatud liikmesriigid on komisjonile ja teistele liikmesriikidele teatanud meetmetest, mida neil on kavas võtta selleks, et tugevdada oma territooriumi ja teiste liikmesriikide kaitset.
(6)
2013. aastal rakendasid Eesti, Läti, Leedu ja Poola sigade Aafrika katku varaseks avastamiseks nii mets- kui ka kodusigade järelevalvet. Sigade Aafrika katku leviku paremaks ennetamiseks tuleb nende liikmesriikide territooriumil võtta teatavaid järelevalvemeetmeid.
(7)
Sigade Aafrika katkuga võimalikus kontaktis olnud sõidukite puhastamine ja desinfitseerimine on üks peamisi ettevaatusabinõusid sigade Aafrika katku liitu sissetoomise vastu. Seetõttu on komisjoni rakendusotsusega 2013/426/EL (4) sätestatud teatavad meetmed, millega hoitakse ära sigade Aafrika katku sissetoomine liitu Valgevenest ja Vene Föderatsioonist, ning on ette nähtud, et sõidukid, millega on veetud elusloomi ning mis sisenevad liitu nakkuspiirkondadest, on nõuetekohaselt puhastatud ja desinfitseeritud.
(8)
Olenemata komisjoni määruse (EÜ) nr 206/2009 (5) sätetest, ei saa pidada tühiseks riski, et sigade Aafrika katk tuuakse liitu sisse sealihast saadud tooteid sisaldavate isiklike saadetistega, mida saadetakse posti teel või tuuakse eelkõige Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast saabuvate reisijate pagasiga, ning see nõuab täiendavat kontrolli sisenemiskohtades.
(9)
Lisaks tuleks sihipäraste teadlikkuse tõstmise kampaaniate abil teavitada mitmesuguseid sidusrühmi, sh veterinaararste, kutselisi ja mittekutselisi põllumajandustootjaid, veoautojuhte, tolliametnikke ja reisijaid, ja laiemat üldsust riskidest, mis kaasnevad sigade Aafrika katku sissetoomisega, ja selle tagajärgedest, selleks et direktiivi 2002/60/EÜ (6) kohaselt koostatud situatsiooniplaanide raames teadmisi ja valmisolekut suurendada ning sigade Aafrika katku sissetoomise korral kiiresti reageerida.
(10)
2014. aastal on sigade Aafrika katku juhtumeid avastatud Leedus ja Poolas ning need kaks liikmesriiki on otseses ohus, sest taud esineb nende piiri lähedal Valgevenes. Selleks et vähendada ohtu, et taud levib nende territooriumil, on Leedul ja Poolal kavas nakatunud aladel madala bioturvalisusega seakasvatusettevõtetes vähendada vastuvõtlike peremeesloomade asustustihedust sigade tapmise soodustamise teel ja hoides ära seakasvatusettevõtetesse loomade juurdetoomist vähemalt ühe aasta jooksul. 2013. aasta detsembris esitasid Eesti, Läti, Leedu ja Poola oma kavad ning esialgsed hinnangulised kulud erakorraliste meetmete rakendamiseks 2014. aastal piirkondades, kus Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast sigade Aafrika katku sissetoomise risk on suurem. Komisjon analüüsis kavasid liidu rahalise toetuse saamiseks ja leidis, et need on kooskõlas nõukogu direktiiviga 2002/60/EÜ.
(11)
Eesti, Läti, Leedu ja Poola võetud meetmeid taudi järelevalveks, sõidukite puhastamiseks ja desinfitseerimiseks ning teabekampaaniate korraldamiseks kaasrahastatakse 50 % määraga.
(12)
Leedu ja Poola võetud meetmeid sigade asustustiheduse vähendamiseks nakatunud piirkondades Valgevene piiril tuleks kaasrahastada 30 % määraga.
(13)
Kuna Eesti, Läti, Leedu ja Poola esitatud ning 2014. aastal täideviidavate meetmete kavad sigade Aafrika katku sissetoomise vastu Valgevenest, Vene Föderatsioonist ja Ukrainast on piisavalt üksikasjalik raamistik komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 (7) artikli 94 tähenduses, siis on käesolev otsus rahastamisotsus toetuste andmise tööprogrammis ettenähtud kulutuste jaoks.
(14)
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Seoses 2014. aastal Eesti, Läti, Leedu ja Poola võetud erakorraliste meetmetega kaitseks sigade Aafrika katku eest on neil liikmesriikidel õigus liidu eritoetusele kulude katmiseks, mis kanti seoses lõigetes 2 ja 3 kirjeldatud meetmetega, mis olid kavandatud perioodiks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2014.
2. Liidu rahalise toetuse määr kulude katmiseks, mis kanti ja maksti järgmiste meetmete võtmisel, on 50 %:
a)
kodusigadelt proovide võtmine;
b)
metssigadelt proovide võtmine;
c)
ELISA testid;
d)
PCR-testid ja sekveneerimine;
e)
puhastamise ja desinfitseerimise jaoks seadmete ja desinfektsioonivahendite ostmine;
f)
spetsiaalselt loomakorjuste hävitamiseks kasutatavate seadmete ostmine;
g)
viroloogiliste laboriuuringute seadmete ostmine;
h)
teabekampaaniad.
3. Leedu ja Poola kulude kandmiseks, mis on tekkinud ja makstud seoses seaomanikele nakatanud piirkondade sigade varajasest tapmisest tekkinud kahjude hüvitamisega, antakse liidu rahalist toetust määraga 30 %.
Artikkel 2
1. Artikli 1 lõike 2 punktides a, b, c ja d osutatud meetmete kulud hüvitatakse artikli 1 lõikes 1 osutatud liikmesriikidele järgmiste keskmiste maksimumsummade ulatuses:
a)
0,5 eurot iga kodusea kohta, kellelt on proov võetud;
b)
5 eurot iga metssea kohta, kellelt on proov võetud;
c)
2 eurot ELISA-testi kohta;
d)
10 eurot PCR-testi ja sekveneerimise kohta.
2. Artikli 1 lõike 2 punktis e osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise keskmise maksimumsumma ulatuses:
a)
Eesti puhul 6 000 eurot;
b)
Läti puhul 58 000 eurot;
c)
Leedu puhul 950 000 eurot;
d)
Poola puhul 102 100 eurot.
3. Artikli 1 lõike 2 punktis f osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise maksimumsumma ulatuses:
a)
Leedu puhul 100 000 eurot;
b)
Poola puhul 150 000 eurot.
4. Artikli 1 lõike 2 punktis g osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise maksimumsumma ulatuses:
Leedu puhul 75 000 eurot.
5. Artikli 1 lõike 2 punktis h osutatud meetme kulud hüvitatakse järgmise keskmise maksimumsumma ulatuses:
a)
Eesti puhul 1 500 eurot;
b)
Läti puhul 15 000 eurot;
c)
Leedu puhul 75 000 eurot;
d)
Poola puhul 11 250 eurot.
6. Liidu rahaline toetus artikli 1 lõikes 3 osutatud liikmesriikidele ei ületa:
a)
Leedu puhul 225 000 eurot;
b)
Poola puhul 337 500 eurot.
7. Liidu rahaline toetus artikli 1 lõikes 1 osutatud liikmesriikidele ei ületa:
a)
Eesti puhul 27 000 eurot;
b)
Läti puhul 190 000 eurot;
c)
Leedu puhul 1 948 000 eurot;
d)
Poola puhul 1 341 000 eurot.
8. Liidu rahalise toetuse saamiseks loetakse rahastamiskõlblikeks kulud, mis liikmesriigid on kandnud lõike 1 punktides c ja d osutatud meetmete rakendamisel ja mis on seotud järgmisega:
a)
testikomplektide, reaktiivide ning kõigi identifitseeritavate ja just laboriuuringute tegemiseks kasutatud tarvikute ostmine;
b)
laboris täielikult või osaliselt testide tegemiseks palgatud töötajad, nende tööalasest staatusest olenemata; kulud on piiratud personali tegeliku töötasuga koos sotsiaalkindlustusmaksude ja muude seadusega määratud maksudega, mis arvatakse töötasu hulka;
c)
üldkulud, mis moodustavad 7 % punktides a ja b osutatud kulude summast.
Artikkel 3
1. Artiklis 1 osutatud meetmete jaoks antakse liidu rahalist toetust tingimusel, et asjaomased liikmesriigid:
a)
rakendavad kavades kirjeldatud meetmeid;
b)
rakendavad meetmeid kooskõlas liidu asjakohaste õigusaktidega, sealhulgas konkurentsieeskirjade ja riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate eeskirjadega;
c)
edastavad komisjonile meetmete kohta hiljemalt 30. aprilliks 2015 I lisa kohase tehnilise lõpparuande ja II lisa kohase lõpliku finantsaruande.
2. Kui liikmesriik ei järgi lõike 1 sätteid, võib komisjon vähendada liidu rahalist toetust, võttes arvesse eeskirjade rikkumise laadi ja raskust ning liidule põhjustatud finantskahju.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud Eesti Vabariigile, Läti Vabariigile, Leedu Vabariigile ja Poola Vabariigile.
Brüssel, 24. aprill 2014