РЕШЕНИЕ № 1386/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно Обща програма на Европейския съюз за действие за околната среда до 2020 година „Да живеем добре в пределите на нашата планета“
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът си постави за цел да се превърне в интелигентна, устойчива и приобщаваща икономика до 2020 г. чрез набор от политики и мерки с цел изграждане на нисковъглеродна и ефективна от гледна точка на използването на ресурсите икономика (4).
(2)
Няколко последователни програми за действие за околната среда осигуриха рамката за действие на Съюза в тази област от 1973 г. насам.
(3)
Шестата програма за действие на Общността за околната среда (5) (наричана по-долу „6-а ПДОС“) приключи през юли 2012 г., но продължава изпълнението на много от мерките и действията, предприети по тази програма.
(4)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС се заключава, че програмата е допринесла за околната среда и е осигурила обща стратегическа насока за политиката в областта на околната среда. Въпреки тези постижения, все още се запазват неустойчиви тенденции в четирите приоритетни области, определени в 6-а ПДОС: изменение на климата, природа и биологично разнообразие, околна среда, здраве и качество на живота и природни ресурси и отпадъци.
(5)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС са изтъкнати някои недостатъци. Ето защо постигането на целите, изложени в Седмата програма за действие за околната среда (наричана по-долу „7-а ПДОС“), изисква пълна ангажираност от страна на държавите членки и съответните институции на Съюза, както и готовност за поемане на отговорност за осигуряването на очакваните ползи от програмата.
(6)
Според доклада на Европейската агенция за околната среда, озаглавен „Европейската околна среда - състояние и перспективи за 2010 г.“ (наричан по-долу „ДСПОС 2010“), в областта на околната среда продължават да съществуват редица сериозни предизвикателства, които ще доведат до сериозни последици, ако не бъдат предприети никакви действия за справянето с тях.
(7)
Глобалните системни тенденции и предизвикателства, свързани с динамиката на населението, урбанизацията, болестите и пандемиите, ускорените технологични промени и неустойчивия икономически растеж, усложняват още повече справянето с екологичните предизвикателства и постигането на устойчиво развитие в дългосрочен план. За осигуряването на дългосрочния просперитет на Съюза се изисква предприемането на допълнителни действия за справяне с тези предизвикателства.
(8)
От съществено значение е да бъдат установени приоритетни цели на Съюза за 2020 г. в съответствие с ясна дългосрочна перспектива до 2050 г. Това също така би осигурило стабилна среда за устойчиви инвестиции и растеж. 7-ата ПДОС следва да се основава на политически инициативи по стратегията „Европа 2020“ (6), включително законодателния пакет на Съюза в областта на климата и енергетиката (7), съобщението на Комисията относно „Пътна карта за постигане до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност“ (8), Стратегията на ЕС за биологичното разнообразие до 2020 г. (9), Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа (10), водещата инициатива „Съюз за иновации“ (11) и Стратегията на Европейския съюз за устойчиво развитие.
(9)
7-ата ПДОС следва да спомогне за постигане на целите по отношение на околната среда и изменението на климата, които Съюзът вече е приел, и да установи пропуските по отношение на политиката, където може да са необходими допълнителни цели.
(10)
Съюзът прие да постигне намаление на своите емисии на парникови газове с поне 20 % до 2020 г. (30 %, ако и други развити държави се ангажират с подобно намаляване на емисиите, а развиващите се държави допринесат по подходящ начин съобразно своите отговорности и съответни възможности), да осигури дял от 20 % на възобновяемите енергийни източници в потреблението на енергия през 2020 г. и да постигне намаление с 20 % на потреблението на първична енергия в сравнение с очакваните равнища чрез повишаване на енергийната ефективност (12).
(11)
Съюзът прие до 2020 г. да спре загубата на биологично разнообразие и влошаването на екосистемните услуги в Съюза, както и да ги възстанови, доколкото това е възможно, като се увеличи приносът на Съюза за възпиране на загубата на биологично разнообразие в световен мащаб (13).
(12)
Съюзът подкрепя целите за спиране на загубата на горски територии в световен мащаб най-късно до 2030 г. и за намаляване на общото обезлесяване на тропическите гори до 2020 г. най-малко с 50 % спрямо равнищата от 2008 г. (14)
(13)
Съюзът прие до 2015 г. да постигне добро състояние на всички води в Съюза, включително сладководните (реки и езера, подпочвени води), преходните (речни устия/делти) и крайбрежните води до една морска миля от брега (15).
(14)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне добро екологично състояние на всички морски води на Съюза (16).
(15)
Съюзът прие да постигне равнище на качество на въздуха, което да не води до значителни отрицателни въздействия върху здравето на човека и околната среда, както и рискове за тях (17).
(16)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне целта производството и употребата на химикалите да се извършва по начини, които свеждат до минимум значителните неблагоприятни ефекти върху здравето на човека и околната среда (18).
(17)
Съюзът прие да опазва околната среда и човешкото здраве, като предотвратява или намалява неблагоприятното въздействие от генерирането и управлението на отпадъци, както и като намалява цялостното въздействие от използването на ресурси и повишава ефективността на това използване посредством прилагането на следната йерархия на отпадъците: предотвратяване, подготовка за повторна употреба, рециклиране, друго оползотворяване и обезвреждане (19).
(18)
Съюзът прие да насърчава прехода към зелена икономика и да се стреми към пълно премахване на връзката между икономическия растеж и влошаването на състоянието на околната среда (20).
(19)
Съюзът прие да се стреми към прекратяване на влошаването на състоянието на земите в световен мащаб в условията на устойчиво развитие (21).
(20)
Съгласно член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) политиката на Съюза в областта на околната среда има за цел постигането на високо равнище на защита при отчитане на различното състояние на регионите в рамките на Съюза и се основава на принципа на предпазните мерки и на превантивните действия, на принципа на приоритетно отстраняване още при източника на замърсяването и на принципа „замърсителят плаща“.
(21)
В съответствие с принципа на субсидиарност на 7-ата ПДОС, за да се постигнат приоритетните цели, следва да се предприемат действия на различни равнища на управлението.
(22)
Прозрачното участие на неправителствени участници е от важно значение, за да се осигури успехът на 7-ата ПДОС и да се постигнат нейните приоритетни цели.
(23)
Загубата на биологично разнообразие и влошаването на състоянието на екосистемите в Съюза имат важни последствия за околната среда и благосъстоянието на човека, те също така оказват въздействие върху бъдещите поколения и струват скъпо на обществото като цяло - особено за икономическите субекти от сектори, които са пряко зависими от екосистемните услуги.
(24)
В Съюза съществуват значителни възможности за намаляване на емисиите на парникови газове и за повишаване на енергийната ефективност и на ефективността на използването на ресурсите. Това ще намали въздействието върху околната среда и ще доведе до повишена конкурентоспособност, както и до нови източници на растеж и работни места посредством икономии на разходи благодарение на повишената ефективност, пазарната реализация на иновациите и по-доброто управление на ресурсите през целия им жизнен цикъл. С цел реализиране на този потенциал по-всестранната политика на Съюза в областта на изменението на климата следва да отчита, че всички сектори на икономиката трябва да допринасят за справянето с изменението на климата.
(25)
Екологичните проблеми и въздействия продължават да пораждат значителни рискове за здравето и благосъстоянието на човека, докато мерките за подобряване на състоянието на околната среда могат да бъдат от полза.
(26)
Пълното и еднакво прилагане в целия Съюз на достиженията на правото в областта на околната среда представлява добра инвестиция за околната среда и здравето на човека, а също и за икономиката.
(27)
Политиката на Съюза в областта на околната среда следва да продължи да се основава на надеждни знания и следва да гарантира, че данните, които са в основата на формирането на политиката, включително случаите, в които се използва принципът на превантивните действия, могат да бъдат по-добре разбрани на всички равнища.
(28)
Постигането на екологичните цели и на целите в областта на климата следва да бъде подкрепено с достатъчни инвестиции, като финансовите средства следва да бъдат разходвани по-ефективно в съответствие с тези цели. Използването на публично-частни инициативи следва да бъде насърчавано.
(29)
Отразяването на проблемите на околната среда във всички съответни области на политиката е от съществено значение за намаляването на въздействието върху околната среда, дължащо се на политиките и дейностите в други сектори, и за постигането на специфичните цели, свързани с околната среда и с климата.
(30)
Съюзът е гъсто населен, а над 70 % от неговите граждани живеят в градски и периферни градски райони, където са изправени пред конкретни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
(31)
Много от предизвикателствата, свързани с околната среда, са с глобален характер и могат да бъдат напълно преодолени само чрез мащабен глобален подход, докато други екологични предизвикателства са със силно изразен регионален характер. Това налага сътрудничество с държави партньори, включително съседни държави и отвъдморски държави и територии.
(32)
7-ата ПДОС следва да подпомага изпълнението в рамките на Съюза и на международно равнище на заключителните документи и ангажиментите, приети на Конференцията на Организацията на обединените нации по въпросите на устойчивото развитие през 2012 г. („Рио + 20“), насочени към превръщането на световната икономика в приобщаваща и зелена икономика в контекста на устойчивото развитие и намаляването на бедността.
(33)
Подходящото съчетаване на политически инструменти би позволило на предприятията и потребителите по-добре да разберат въздействието на своята дейност върху околната среда и да управляват това въздействие. Тези политически инструменти включват икономически стимули, пазарни инструменти и изисквания за информация, както и доброволни инструменти и мерки за допълване на нормативната уредба и за участието на заинтересованите страни на различни равнища.
(34)
Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, следва да бъдат развивани в съответствие с принципите на разумно регулиране (22) и, когато е целесъобразно, да подлежат на цялостна оценка на въздействието.
(35)
Напредъкът в изпълнението на целите на 7-ата ПДОС следва да бъде наблюдаван, анализиран и оценяван въз основа на одобрени показатели.
(36)
В съответствие с член 192, параграф 3 ДФЕС приоритетните цели по отношение на политиката на Съюза в областта на околната среда следва да бъдат изложени в обща програма за действие.
(37)
Във връзка с приоритетните цели, заложени в настоящото решение, в 7-ата ПДОС, изложена в приложението, се набелязват редица мерки и действия за постигане на тези цели,
(38)
Доколкото целта на настоящото решение, а именно създаването на обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда, която излага приоритетни цели, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради мащаба и последиците на тази програма за действие, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приема се обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда за периода до 31 декември 2020 г. (наричана по-долу „7-ата програма за действие за околната среда“ или „7-ата ПДОС“) съгласно изложеното в приложението.
Член 2
1. 7-ата програма за действие за околната среда има следните приоритетни цели:
а)
опазване, съхранение и увеличаване на природния капитал на Съюза;
б)
превръщане на Съюза в ефективна от гледна точка на използването на ресурсите, зелена и конкурентоспособна нисковъглеродна икономика;
в)
закрила на гражданите на Съюза от свързани с околната среда въздействия и рискове за здравето и бласъстоянието им;
г)
осигуряване на максимални ползи от законодателството на Съюза в областта на околната среда чрез подобряване на неговото прилагане;
д)
подобряване на базата от знания и данни за политиката на Съюза в областта на околната среда;
е)
осигуряване на инвестиции за политиката в областта на околната среда и климата и предприемане на мерки по отношение на външните за околната среда фактори;
ж)
по-добро отразяване на проблемите на околната среда и повишена съгласуваност на политиките;
з)
повишаване на устойчивостта на големите градове в Съюза;
и)
повишаване на ефективността на Съюза в справянето с международни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
2. 7-ата ПДОС се основава на принципа на предпазните мерки, принципите на превантивните действия и на отстраняване на замърсяването още при източника и на принципа „замърсителят плаща“.
3. 7-ата ПДОС допринася за високо равнище на опазване на околната среда и подобряване на качеството на живот и благосъстояние за гражданите.
4. Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, се предлагат и изпълняват в съответствие с принципите на разумното регулиране и, когато е целесъобразно, подлежат на цялостна оценка на въздействието.
Член 3
1. Съответните институции на Съюза и държавите членки са отговорни за предприемане на подходящи действия с цел изпълнението на приоритетните цели, определени в 7-ата ПДОС. Действията се предприемат при надлежно съобразяване с принципите на предоставената компетентност, субсидиарността и пропорционалността съгласно член 5 от Договора за Европейския съюз.
2. Държавните органи на всички равнища работят съвместно с предприятията, социалните партньори, гражданското общество и отделните граждани за изпълнението на 7-ата ПДОС.
Член 4
1. Комисията гарантира, че изпълнението на съответните елементи на 7-ата ПДОС се наблюдава в контекста на редовния процес на мониторинг по стратегията „Европа 2020“. В този процес се включват показателите на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда, както и показателите, използвани за мониторинг на напредъка по постигането на съществуващото законодателство и целите, свързани с околната среда и климата, като например целите за климата и енергията, целите за биологичното разнообразие и етапните цели за ефективността на използването на ресурсите.
2. Комисията също така извършва оценка на 7-ата ПДОС. Оценката се основава, inter alia, на доклада на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда и на консултация със заинтересованите страни. Въз основа на тази оценка Комисията своевременно представя доклад на Европейския парламент и на Съвета преди края на 7-ата ПДОС.
3. С оглед на тази оценка и на други съответни промени в политиките Комисията, когато е целесъобразност, своевременно представя предложение за 8-ама ПДОС с цел избягване на прекъсване между 7-ата ПДОС и 8-ата ПДОС.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 1386/2013/EL,
20. november 2013,
milles käsitletakse liidu üldist keskkonnaalast tegevusprogrammi aastani 2020 „Hea elu maakera võimaluste piires”
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liit on seadnud enesele eesmärgiks muuta oma majandus 2020. aastaks arukaks, jätkusuutlikuks ja kaasavaks poliitika- ja meetmepaketi abil, mis on suunatud majanduse muutmiseks vähese CO2-heitega ja ressursitõhusaks majanduseks (4).
(2)
Järjestikused keskkonnaalased tegevusprogrammid on liidu keskkonnaalasele tegevusele olnud raamistikuks alates 1973. aastast.
(3)
Kuues keskkonnaalane tegevusprogramm (5) („kuues keskkonnaprogramm”) lõppes 2012. aasta juulis, kuid mitmeid nimetatud programmiga alustatud meetmeid ja tegevusi rakendatakse edasi.
(4)
Kuuenda keskkonnaprogrammi lõpphindamisel tehti järeldus, et programm oli keskkonnale kasulik ja andis keskkonnapoliitikale üldise strateegilise suuna. Nimetatud saavutustest hoolimata püsivad jätkusuutmatud suundumused siiski kõigis kuuenda keskkonnaprogrammi neljas esmatähtsas valdkonnas: kliimamuutus; loodus ja bioloogiline mitmekesisus; keskkond, tervis ja elu kvaliteet; loodusvarad ja jäätmed.
(5)
Kuuenda keskkonnaprogrammi lõpphindamises toodi välja mõned puudused. Seetõttu on seitsmenda keskkonnaalase programmi („seitsmes keskkonnaprogramm”) eesmärkide saavutamiseks vaja liikmesriikide ja asjakohaste liidu institutsioonide pühendumust ja tahet võtta endale vastutus programmi kavandatud hüvede saavutamise eest.
(6)
Euroopa Keskkonnaameti aruande „Euroopa keskkond - seisund ja väljavaated 2010. aastal” (SOER 2010) kohaselt on mitmed suured keskkonnaprobleemid siiani lahendamata ja nende eiramine toob kaasa tõsiseid tagasijärgi.
(7)
Rahvastiku dünaamikaga, linnastumisega, haiguste ja pandeemiatega, kiireneva tehnoloogilise muutusega ja jätkusuutmatu majanduskasvuga seotud ülemaailmsed süsteemsed suundumused ja probleemid muudavad keskkonnaprobleemide lahendamise ja pikaajalise jätkusuutliku arengu saavutamise keerukaks. Selleks et tagada liidu pikaajaline õitseng, on vaja kõnealuste probleemide lahendamiseks võtta edasisi meetmeid.
(8)
Tuleb kehtestada liidu esmatähtsad eesmärgid 2020. aastaks, kooskõlas 2050. aastani ulatuvat selge pikaajalise visiooniga. See tagaks ka stabiilse keskkonna jätkusuutlikeks investeeringuteks ja majanduskasvuks. Seitsmes keskkonnaprogramm peaks põhinema poliitikaalgatustel, mis on esitatud strateegias „Euroopa 2020” (6), sh liidu kliima- ja energiapaketis (7), komisjoni teatises „Konkurentsivõimeline vähese CO2-heitega majandus aastaks 2050 - edenemiskava” (8), ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegias aastani 2020 (9), ressursitõhusa Euroopa tegevuskavas, juhtalgatuses „Innovatiivne liit” (10) ja Euroopa Liidu säästva arengu strateegias (11).
(9)
Seitsmes keskkonnaprogramm peaks aitama saavutada neid keskkonna- ja kliimamuutusega seotud eesmärke, mille suhtes liidus on juba kokku lepitud, ning määratleda poliitikavaldkondades puudujääke, kus võib olla vajadus täiendavate eesmärkide järele.
(10)
Liidus on kokku lepitud vähendada liidu kasvuhoonegaaside heidet vähemalt 20 % võrra 2020. aastaks (30 % võrra eeldusel, et teised arenenud riigid kohustuvad heidet samal määral vähendama ja arenguriigid annavad samuti piisava panuse vastavalt oma vastutusele ja suutlikkusele); tagada 2020. aastaks 20 % tarbitava energia pärinemine taastuvenergeetikast ning vähendada primaarenergia kasutust võrreldes prognoositud tasemega 20 % võrra, mis tuleb saavutada energiatõhusust suurendades (12).
(11)
Liidus on kokku lepitud peatada 2020. aastaks liidus elurikkuse vähenemine ja ökosüsteemiteenuste kahjustumine ja need võimaluste piires taastada ning suurendada liidu panust maailma elurikkuse vähenemise ärahoidmisesse (13).
(12)
Liit toetab eesmärki peatada maailma metsapindala vähenemine hiljemalt aastaks 2030 ja vähendada 2020. aastaks troopiliste metsade raadamise koguulatust vähemalt 50 % võrreldes 2008. aasta tasemega (14);
(13)
Liidus on kokku lepitud saavutada 2015. aastaks kõikide liidu vete hea seisund - see hõlmab magevett (jõed ja järved, põhjavesi), siirdevett (estuaarid ja deltad) ja rannikuvett ühe meremiili ulatuses kaldast (15).
(14)
Liidus on kokku lepitud saavutada 2020. aastaks liidu kõikide merevete hea keskkonnaseisund (16).
(15)
Liidus on kokku lepitud saavutada õhu kvaliteedi selline tase, mis ei tekita olulist kahjulikku mõju ega riske inimeste tervisele ega keskkonnale (17).
(16)
Liidus on kokku lepitud saavutada 2020. aastaks eesmärk toota ja kasutada kemikaale nii, et oluline kahjulik mõju inimtervisele ja keskkonnale on viidud miinimumini (18).
(17)
Liidus on kokku lepitud kaitsta keskkonda ja inimese tervist jäätmetekke ja jäätmekäitluse kahjulikku mõju vältides või vähendades ning ressursside kasutuse üldmõju vähendades ja kasutustõhusust parandades - selleks rakendatakse järgmist jäätmehierarhiat: jäätmetekke vältimine, korduskasutuseks ettevalmistamine, ringlussevõtt, muu taaskasutamine ja kõrvaldamine (19).
(18)
Liidus on kokku lepitud stimuleerida üleminekut keskkonnahoidlikule majandusele ja teha pingutusi selle nimel, et majanduskasv oleks keskkonnaseisundi halvenemisest täielikult lahutatud (20).
(19)
Liidus on kokku lepitud teha pingutusi selle nimel, et säästva arengu kontekstis saavutada maailmas olukord, kus maa degradeerumine ei suurene (21).
(20)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 191 lõike 2 kohaselt seab liidu keskkonnapoliitika, võttes arvesse liidu eri piirkondade olukorra mitmekesisust, eesmärgiks kaitstuse kõrge taseme ning rajaneb ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, mille järgi tuleks võtta ennetusmeetmeid ja keskkonnakahjustus heastada eeskätt kahjustuse kohas, ning maksma peaks saastaja.
(21)
Seitsmenda keskkonnaprogrammi esmatähtsate eesmärkide täitmiseks tuleks meetmeid võtta mitmel valitsemistasandil ja vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele.
(22)
Tähtis on kaasata läbipaistvalt valitsusväliseid osalejaid, et tagada seitsmenda keskkonnaprogrammi edu ja esmatähtsate eesmärkide täitmine.
(23)
Elurikkuse vähenemisel ja ökosüsteemide kahjustumisel liidus on tõsised tagajärjed mitte üksnes keskkonnale ja inimeste heaolule, neil on mõju ka tulevastele põlvkondadele ja see läheb kalliks maksma kogu ühiskonnale tervikuna, eriti sellistes majandussektorites osalejatele, mis otseselt sõltuvad ökosüsteemiteenustest.
(24)
Kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks ning energia- ja ressursitõhususe suurendamiseks liidus on märkimisväärselt võimalusi. See vähendab keskkonnasurvet ja suurendab konkurentsivõimet ning loob uusi majanduskasvu ja töökohtade allikaid, kuna paranenud tõhususega hoitakse kokku kulusid, innovatsioon tuuakse turule ja ressursse majandatakse paremini kogu olelusringi vältel. Selle potentsiaali ärakasutamiseks tuleks laialdasemas liidu kliimamuutusega võitlemise poliitikas võtta arvesse seda, et kõik majandussektorid peavad kliimamuutusega võitlemisele kaasa aitama.
(25)
Keskkonnaprobleemid ja keskkonnamõju ohustavad jätkuvalt olulisel määral inimeste tervist ja heaolu, seetõttu oleks kasulik võtta meetmeid keskkonna seisundi parandamiseks.
(26)
Liidu keskkonnaõigustiku täielik ja ühtlane rakendamine kogu liidus on hea investeering keskkonda ja inimtervisesse ning samuti majandusse.
(27)
Liidu keskkonnapoliitika peaks jätkuvalt rajanema kindlal teadmusbaasil ja tagama, et tõendeid, millel rajaneb poliitika väljatöötamine, sh juhtumeid, kus on tuginetud ettevaatuspõhimõttele, mõistetaks paremini kõikidel tasanditel.
(28)
Keskkonna- ja kliimaeesmärke peaksid toetama piisavad investeeringud ja vahendeid tuleks vastavalt nimetatud eesmärkidele kasutada tulemuslikumalt. Tuleks julgustada avaliku ja erasektori algatuste kasutamist.
(29)
Keskkonnateema lõimimine kõikidesse asjakohastesse poliitikavaldkondadesse on möödapääsmatu, et vähendada teiste sektorite poliitikast ja tegevusest tulenevat survet keskkonnale ning jõuda keskkonna ja kliimaga seotud sihtidele.
(30)
Liit on tihedalt asustatud - üle 70 % inimestest elab linnades ja eeslinnades ning puutub kokku spetsiifiliste keskkonna- ja kliimaprobleemidega.
(31)
Paljud keskkonnaprobleemid on ülemaailmsed ja nendega saab täielikult tegeleda üksnes üleilmselt ja terviklikult, samas esineb aga ka tugeva piirkondliku mõõtmega keskkonnaprobleeme. See nõuab koostööd partnerriikidega, sh naaberriikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega.
(32)
Seitsmenda keskkonnaprogrammiga tuleks nii liidus kui ka rahvusvahelisel tasandil toetada ÜRO 2012. aasta säästva arengu konverentsi (Rio+20) lõppdokumendi rakendamist ja seal võetud kohustuste täitmist, mille eesmärk on muuta maailma majandus säästva arengu ja vaesuse vähendamise kontekstis kaasavaks ja keskkonnahoidlikuks majanduseks.
(33)
Asjakohane poliitikavahendite valik võimaldaks ettevõtjatel ja tarbijatel parandada arusaama sellest, kuidas nende tegevus mõjutab keskkonda, ning nimetatud mõju juhtida. Sellised poliitikavahendid on näiteks majanduslikud stiimulid, turupõhised vahendid, teabenõuded ning samuti vabatahtlikud abivahendid ja meetmed, millega täiendatakse õigusraamistikku ja kaasatakse sidusrühmi eri tasanditel.
(34)
Kõiki seitsmendas keskkonnaprogrammis esitatud meetmeid, tegevusi ja sihte tuleks ellu viia kooskõlas aruka reguleerimise põhimõttega (22) ning vajaduse korral teha nende kohta terviklik mõjuhinnang.
(35)
Seitsmendas keskkonnaprogrammi eesmärkide saavutamise edenemist tuleks jälgida ja hinnata kokkulepitud näitajate põhjal.
(36)
ELi toimimise lepingu artikli 192 lõike 3 kohaselt tuleks liidu keskkonnapoliitika esmatähtsad eesmärgid määrata kindlaks üldises tegevusprogrammis.
(37)
Käesolevas otsuses sätestatud esmatähtsate eesmärkide jaoks on lisas esitatud seitsmendas raamprogrammis määratletud mitmed meetmed ja tegevused, mis aitavad nimetatud eesmärke saavutada.
(38)
Kuna käesoleva otsuse eesmärki, nimelt luua liidu üldine keskkonnaalane tegevusprogramm, milles seatakse esmatähtsad eesmärgid, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga on meetme ulatuse ja toime tõttu seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Võetakse vastu lisas esitatud liidu üldine keskkonnaalane tegevusprogramm ajavahemikuks kuni 31. detsembrini 2020 („seitsmes keskkonnaprogramm”).
Artikkel 2
1. Seitsmenda keskkonnaprogrammi esmatähtsad eesmärgid on järgmised:
a)
kaitsta, säilitada ja suurendada liidu looduskapitali;
b)
muuta liidu majandus ressursitõhusaks, keskkonnahoidlikuks ja konkurentsivõimeliseks vähese CO2-heitega majanduseks;
c)
kaitsta liidu elanikke keskkonnaga seotud surve ning nende tervisele ja heaolule avalduvate riskide eest;
d)
suurendada liidu keskkonnaalastest õigusaktidest saadavat kasu õigusaktide rakendamise parandamise kaudu;
e)
parandada liidu keskkonnapoliitika aluseks olevat teadmus- ja tõendusbaasi;
f)
kindlustada keskkonna- ja kliimapoliitikaga seotud investeeringud ja tegeleda keskkonna välismõjudega;
g)
parandada keskkonna lõimimist ja poliitika sidusust;
h)
muuta liidu linnad säästvamaks;
i)
suurendada liidu tulemuslikkust rahvusvaheliste keskkonna- ja kliimaprobleemidega tegelemisel.
2. Seitsmes keskkonnaprogramm rajaneb ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, mille järgi tuleb võtta ennetusmeetmeid ja keskkonnakahjustus heastada eeskätt kahjustuse kohas, saastaja peab aga maksma.
3. Seitsmes keskkonnaprogramm aitab kaasa keskkonnakaitse kõrge taseme saavutamisele ning kodanike elukvaliteedi ja heaolu parandamisele.
4. Kõiki seitsmendas keskkonnaprogrammis esitatud meetmeid, tegevusi ja sihte kavandatakse ja rakendatakse kooskõlas aruka reguleerimise põhimõttega ning vajaduse korral tehakse nende kohta terviklik mõjuhinnang.
Artikkel 3
1. Asjaomased liidu institutsioonid ja liikmesriigid vastutavad seitsmendas keskkonnaprogrammis esitatud esmatähtsate eesmärkide saavutamiseks vajalike meetmete võtmise eest. Meetmeid võetakse Euroopa Liidu lepingu artikli 5 kohaselt pädevuse andmise, subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid nõuetekohaselt arvestades.
2. Seitsmenda keskkonnaprogrammi rakendamisel teevad avaliku sektori kõikide tasandite asutused koostööd ettevõtjate ja sotsiaalpartnerite ning kodanikuühiskonna ja üksikisikutega.
Artikkel 4
1. Komisjon tagab, et seitsmenda keskkonnaprogrammi asjakohaste aspektide rakendamist jälgitakse strateegia „Euroopa 2020” korrapärase järelevalveprotsessi raames. Nimetatud protsessis võetakse arvesse Euroopa Keskkonnaameti keskkonnaseisundi jälgimise näitajaid ning näitajaid, mida kasutatakse kehtivate keskkonna- ja kliimaalaste õigusaktide rakendamises saavutatavate edusammude jälgimisel ning kliima- ja energiaeesmärkide, elurikkuse eesmärkide ja ressursitõhususe vahe-eesmärkide saavutamise jälgimisel.
2. Seitsmendat keskkonnaprogrammi hindab ka komisjon. Kõnealune hindamine põhineb muu hulgas Euroopa Keskkonnaameti aruandel keskkonnaseisundi kohta ja konsultatsioonidel huvitatud sidusrühmadega. Komisjon esitab nimetatud hinnangul põhineva aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule aegsasti enne seitsmenda keskkonnaprogrammi lõppu.
3. Komisjon esitab vajaduse korral nimetatud hinnangu ja muude asjakohaste poliitikamuutuste valguses aegsasti ettepaneku kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammi kohta, et vältida ajalise lõhe teket seitsmenda ja kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammi vahel.
Artikkel 5
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Strasbourg, 20. november 2013