РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1417/2013 НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за определяне на формата на разрешенията за преминаване, издавани от Европейския съюз
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 6, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 6, първа алинея от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз („Протоколът“) предвижда, че Съветът определя формата на разрешението за преминаване (laissez-passer), което се признава за документ, валиден за пътуване от органите на държавите-членки.
(2)
За целите на настоящия регламент се припомня, че член 6, първа алинея от Протокола се прилага за членовете на институциите на Съюза и за служителите на Съюза, които подлежат на Правилника за длъжностните лица или на Условията за работа на другите служители на Съюза (1).
(3)
В член 23 от Правилника за длъжностните лица и в членове 11 и 81 от Условията за работа на другите служители на Съюза се определят условията, при които разрешенията за преминаване се издават на служителите на Съюза.
(4)
В интерес на Съюза и за да се спази задължението за полагане на необходимото старание, ползването на разрешения за преминаване може да се разшири в изключителни и надлежно обосновани случаи, така че да включва специални заявители.
(5)
При всички случаи разрешението за преминаване не дава привилегии и имунитети на неговия притежател.
(6)
Разрешението за преминаване трябва да се признава за валиден документ за пътуване от органите на държавите-членки. Комисията следва да използва възможността, предвидена в член 6, първа алинея от Протокола, за да сключи необходимите споразумения с трети държави с оглед признаването на разрешенията за преминаване за валидни документи за пътуване при пресичането на граници и в рамките на територията на третите държави.
(7)
Промените на равнището на Съюза, и по-конкретно създаването на Европейската служба за външна дейност, допълнително засилиха необходимостта от съгласуван подход на международно равнище и на равнището на Съюза.
(8)
Формата на разрешението за преминаване следва да се усъвършенства с цел подобряване на стандартите за сигурност и принос към осигуряването на подходящо ниво на защита срещу подправяне и фалшифициране. Общите стандарти за сигурност и оперативно съвместимите биометрични идентификатори следва да се интегрират в разрешенията за преминаване, за да се осигури надеждна връзка между законния притежател на разрешението за преминаване и самия документ, като важен принос за осигуряването на защита срещу използването му с цел измама.
(9)
По-конкретно, формата на разрешението за преминаване следва да съответства на стандартите за сигурност и техническите спецификации, приложими към националните документи за пътуване, които държавите-членки издават в съответствие с Регламент (ЕО) № 2252/2004 на Съвета (2). По този начин се осигурява спазването на спецификациите на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ИКАО), по-конкретно на посочените в документ 9303 на ИКАО относно машинночетимите документи за пътуване, тъй като те ще допринесат за защитата на разрешението за преминаване срещу използване с цел измама и ще го превърнат в международно признат валиден документ за пътуване. ЕС следва също така да участва в регистъра на публичните ключове на ИКАО, като следва приложимите стандарти и препоръчителни практики на ИКАО, така че да се улесни валидирането в световен план на разрешенията за преминаване.
(10)
За да се гарантира, че уеднаквените условия за бъдещите стандарти за сигурност и технически спецификации за паспортите и документите за пътуване, издадени от държавите-членки, се прилагат, когато това е уместно, и по отношение на разрешенията за преминаване на Съюза, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Освен това на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия за установяването на правила за институциите, агенциите и другите органи на Съюза, както и на Европейската служба за външна дейност (по-нататък „институциите“) в случай на загуба, кражба, издаване на дубликат или връщане на разрешение за преминаване. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (3).
(11)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на актове за изпълнение, осигуряващи, когато това е уместно, съответствие с бъдещите минимални стандарти за сигурност и технически спецификации за паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки, приети съгласно Регламент (ЕО) № 2252/2004, които могат да останат секретни, за да се предотврати рискът от подправяне и фалшифициране. Процедурата по консултиране следва да се използва и за приемането на актове за изпълнение относно третирането на случаите на загуба, кражба, издаване на дубликат или връщане на разрешение за преминаване от страна на институциите. Съгласно процедурата по консултиране Комисията следва да бъде подпомагана от комитета, установен съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета (4).
(12)
Следва да се направи необходимото в електронния носител на разрешение за преминаване да не се съхранява информация, различна от предвидената в настоящия регламент и приложенията към него.
(13)
Всяка институция, която отговаря за обработването на лични данни на своя персонал или на други служители, поотделно или заедно въз основата на споразумения за нивото на обслужване, както и Комисията в качеството си на централно звено за целите на обработването, следва да осигурят съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001на Европейския парламент и на Съвета (5).
(14)
За да се гарантира, че личните данни не се предоставят на по-голям брой лица, отколкото е необходимо, важно е Комисията да координира прилагането на настоящия регламент и да определи едно-единствено образувание, което да отговаря за отпечатването и персонализирането на разрешенията за преминаване. Комисията следва да обърне особено внимание на осигуряването на сигурен достъп до личните данни, съдържащи се в разрешенията за преминаване, за целите на отпечатването и персонализирането от страна на оправомощеното образувание, като се гарантира адекватно ниво на защита на данните.
(15)
Личните данни следва да се съхраняват в регистър или от образуванието само за времето, което е необходимо за постигане на целите, за които са събрани, и за да се гарантира, че субектите на данните имат достъп до своите лични данни, за да упражнят своите права. Личните данни следва да се заличават автоматично в рамките на определен период след приключването на процедурата. Този период следва да е обоснован и мотивиран.
(16)
За да се предотврати фалшифицирането и използването с цел измама на разрешенията за преминаване, образуванието, което Комисията е определила за отпечатването и персонализирането на разрешенията за преминаване, следва да се подбере в съответствие с разпоредбите, приложими към възлагането на договори, по-конкретно Регламент (ЕО, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6), при надлежно отчитане на чувствителният характер на документите, които трябва да се отпечатат.
(17)
В съответствие с принципа на пропорционалност настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на целите, поставени в съответствие с член 5, параграф 4, втора алинея от Договора за Европейския съюз.
(18)
Настоящият регламент следва да замени Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1826/69 на Съвета (7). Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1826/69 следва да се отмени считано от 25 ноември 2015 г. след преходен период.
(19)
Необходимо е да се предвиди преходен период след влизането в сила на настоящия регламент до 24 ноември 2015 г., през който все още да е възможно издаването и използването на разрешения за преминаване съгласно Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1826/69. Този преходен период обаче следва да се прилага така, че от момента, в който започне издаването на разрешения за преминаване съгласно настоящия регламент, да не се издават повече разрешения за преминаване съгласно Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1826/69, като разрешенията за преминаване, които все още са в обращение, да се заменят системно до 24 ноември 2015 г. Този подход ще ограничи в максимално възможна степен периода, през който двете форми на разрешения за преминаване се използват едновременно,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Обхват
1. Разрешението за преминаване са предоставя единствено в интерес на Съюза на членове на институциите на Съюза, посочени в параграф 2, и на неговите служители. То се издава на служители в съответствие с условията, посочени в член 23 от Правилника за длъжностните лица, както и с членове 11 и 81 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Разрешението за преминаване може да се издаде единствено в интерес на Съюза, в изключителни и надлежно обосновани случаи, на специални заявители, съгласно приложение II.
2. Настоящият регламент се прилага за институциите, агенциите и другите органи на Европейския съюз, както и за Европейската служба за външна дейност (наричани по-нататък „институциите“).
Член 2
Процедура
1. За целите на настоящия регламент всяка институция може да сключва споразумения с други институции с оглед създаване на взаимодействия и намаляване на разходите. Тези институции са отговорни за обработването на лични данни на персонала или специалните заявители, посочени в член 1, параграф 1. Тези данни включват биографичните и биометричните данни, които се използват за недвусмислено идентифициране на заявителя за разрешение за преминаване, както и изображението на лицето и двата пръстови отпечатъка като биометрични идентификатори.
2. За целите на настоящия регламент Комисията действа като централно звено за целите на предаването на личните данни, обработени от институциите, на образуванието, посочено в параграф 3.
3. Комисията определя образувание, което да отговаря за проектирането, отпечатването и персонализирането на разрешението за преминаване, с оглед на чувствителния характер на документите, които трябва да бъдат отпечатани. Тя извършва това в съответствие с разпоредбите, приложими към възлагането на договори, по-конкретно предвидените в Регламент (ЕО, Евратом) № 966/2012. Прехвърлянето на лични данни в хода на процедурата следва да се прави в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
4. Всяко разрешение за преминаване е собственост на Съюза.
Член 3
Езиков режим
Разрешението за преминаване се издава на всички официални езици на институциите на Съюза, посочени в приложение I. Представянето на биографични данни се извършва в съответствие с препоръките на ИКАО.
Член 4
Валидност
1. Без да се засяга член 5, параграф 2, разрешението за преминаване се издава за максимален срок от шест години и за не по-малко от дванадесет месеца, като се прилагат условията за връщане, посочени в актовете за изпълнение, приети в съответствие с член 6, параграф 4. Срокът на валидност се адаптира към продължителността на мандата на члена на дадена институция, продължителността на престоя или на командировката на длъжностното лице или продължителността на договора на срочно наетия или договорно наетия служител.
2. Всички разрешения за преминаване, които са изтекли или нямат празна страница за поставянето на виза, трябва да бъдат върнати на издаващия орган с цел официалното им анулиране или подновяване. Разрешението за преминаване се връща и когато неговият притежател напусне длъжността или службата. Настоящият параграф се прилагат и по отношение на специалните заявители, посочени в член 1, параграф 1. В случай когато първоначалният притежател върне своето разрешение за преминаване, зависим член на семейството също връща своето разрешение за преминаване.
Член 5
Лични данни - Права на лицата
1. Лицата, на които е издадено разрешение за преминаване, имат право да проверят вписаните в него лични данни съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 и, когато това е уместно, да поискат тяхното коригиране или заличаване.
2. Лицата с физическа невъзможност за снемане на пръстови отпечатъци са освободени от задължението да ги предоставят. Когато снемането на отпечатъци от определените за това пръсти е временно невъзможно, се разрешава снемане на отпечатъци от други пръсти. Когато временно е невъзможно да бъдат снети отпечатъци от който и да било от другите пръсти, може да се издаде временно разрешение за преминаване, чийто срок на валидност е 12 месеца или по-малко.
3. Разрешението за преминаване не включва никаква информация във форма за машинно четене освен предвидената в настоящия регламент.
4. За целите на настоящия регламент биометричните идентификатори в разрешенията за преминаване се използват само за потвърждаване на:
-
автентичността на документа;
-
самоличността на притежателя с помощта на налични в момента, сравними отличителни знаци.
5. Личните данни се защитават, по-конкретно по отношение на неразрешен достъп, и тяхната цялост, автентичност и поверителност се гарантират.
6. Комисията предоставя на трети държави достъп до пръстови отпечатъци върху носителя на информация в разрешението за преминаване само при спазване на условията по член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 6
Технически спецификации и стандарти за сигурност
1. За да се гарантира еквивалентно равнище на сигурност, разрешението за преминаване спазва основните стандарти за сигурност, предвидени в Регламент (ЕО) № 2252/2004 и в Решение C(2005) 409 на Комисията от 28 февруари 2005 г. относно техническите спецификации, свързани със стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки, Решение C(2006) 2909 на Комисията от 28 юни 2006 г. относно техническите спецификации, свързани със стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки, Решение C(2008) 8657 на Комисията от 22 декември 2008 г. за установяване на политика за сертифициране, както се изисква в техническите спецификации, свързани със стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки, и за актуализиране на референтните нормативни документи, Решение C(2009) 7476 на Комисията от 5 октомври 2009 г. за изменение на Решение (C( 2008) 8657 окончателен) за установяване на политика за сертифициране, както се изисква в техническите спецификации, свързани със стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки, Решение C(2011) 5499 на Комисията от 4 август 2011 г. за изменение на Решение C(2006) 2909 окончателен на Комисията относно техническите спецификации, свързани със стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки и Решение за изпълнение C(2013) 6181 на Комисията от 30 септември 2013 г. за изменение на Решение C(2006) 2909 окончателен на Комисията относно техническите спецификации, свързани със стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки.
2. За да се осигури, когато е уместно, съответствие на разрешението за преминаване с бъдещите минимални стандарти за сигурност, приети съгласно Регламент (ЕО) № 2252/2004, Комисията решава да установи, посредством актове за изпълнение, допълнителни технически спецификации в съответствие с международните стандарти, включително по-конкретно стандартите и препоръчителните практики на ИКАО за разрешенията за преминаване, по отношение на следното:
a)
допълнителни елементи за сигурност и изисквания, включващи завишени стандарти срещу подправяне и фалшифициране;
б)
технически спецификации, свързани с носителя на информация за биометричните идентификатори и тяхната сигурност, включително предотвратяване на неразрешен достъп и улесняване на валидирането;
в)
изисквания за качество и общи технически стандарти за портретната снимка и пръстовите отпечатъци.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 7, параграф 2.
3. В съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 7, параграф 2, може да бъде решено спецификациите, посочени в параграф 2 от настоящия член, да бъдат секретни и да не се публикуват. В този случай те се предоставят само на образуванието, определено от Комисията, в съответствие с член 2, параграф 3, и при условие че образуванието гарантира адекватно равнище на защита.
4. Комисията установява чрез актове за изпълнение правила за институциите в случай на загуба, кражба, издаване на дубликат и връщане на разрешение за преминаване. Тези актове за изпълнение се прилагат за всички разрешения за преминаване. Те се приемат в съответствие процедурата по консултиране, посочена в член 7, параграф 2.
Член 7
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, установен съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 1683/95. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Отмяна и преходни разпоредби
1. Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1826/69 се отменя, считано от 25 ноември 2015 г. През периода от 1 януари 2014 г. до 24 ноември 2015 г. Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1826/69 продължава да се прилага.
2. Всички разрешения за преминаване, издадени съгласни Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1826/69, престават да са валидни, считано от 25 ноември 2015 г.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на четвъртия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1417/2013,
17. detsember 2013,
millega kehtestatakse Euroopa Liidu väljastatava reisiloa (laissez-passer) vorm
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingule, Euroopa Liidu toimimise lepingule ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingule lisatud protokolli nr 7 Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide kohta, eriti selle artikli 6 esimest lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu privileege ja immuniteete käsitleva protokolli nr 7 (edaspidi „protokoll”) artikli 6 esimeses lõigus sätestatakse, et nõukogu näeb ette kindlas vormis reisiloa, mida liikmesriikide ametiasutused tunnustavad kehtiva reisidokumendina.
(2)
Tuletatakse meelde, et protokolli artikli 6 esimest lõiku kohaldatakse liidu institutsioonide liikmetele ja teenistujatele, kelle suhtes kohaldatakse kas liidu ametnike personalieeskirju või liidu muude teenistujate teenistustingimusi (1).
(3)
Liidu ametnike personalieeskirjade artiklis 23 ning liidu muude teenistujate teenistustingimuste artiklites 11 ja 81 sätestatakse liidu teenistujatele reisiloa andmise tingimused.
(4)
Liidu huvides ja hoolsuskohustuse järgimiseks võib reisloa saamise õigust laiendada erandlikel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel ka eritaotlejatele.
(5)
Ühelgi juhul ei anna reisiluba selle kasutajale privileege ega immuniteete.
(6)
Liikmesriikide ametiasutused tunnustavad reisiluba kehtiva reisidokumendina. Komisjon peaks kasutama protokolli artikli 6 teise lõiguga pakutavat võimalust sõlmida kolmandate riikidega vajalikke lepinguid reisilubade tunnustamiseks kehtivate reisidokumentidena piiriületusel ja kolmandate riikide territooriumil.
(7)
Liidus toimunud arengud, eelkõige Euroopa välisteenistuse loomine, on veelgi suurendanud vajadust kohaldada sidusat lähenemisviisi nii rahvusvahelisel kui liidu tasandil.
(8)
Reisiloa vormi tuleks ajakohastada, et saavutada tõhustatud turvastandardid ja aidata tagada piisaval tasemel kaitse järeletegemise ja võltsimise vastu. Reisilubade puhul tuleks kasutada ühiseid turvastandardeid ja need peaksid sisaldama koostalitlusvõimelisi biomeetrilisi tunnuseid, et loa alusel oleks võimalik usaldusväärselt kindlaks teha dokumendi seaduslik kasutaja ning et reisiluba oleks tunduvalt paremini kaitstud kuritahtliku kasutamise eest.
(9)
Eelkõige peaks reisloa vorm vastama turvanõuetele ja tehnilistele spetsifikatsioonidele, mis kehtivad liikmesriikide väljastatud siseriiklikele reisidokumentidele vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2252/2004 (2). See võimaldab tagada vastavuse Rahvusvahelise Tsiviillennunduse organisatsiooni (edaspidi „ICAO”) spetsifikatsioonidega, eelkõige ICAO dokumendis 9303 (masinloetavate reisidokumentide kohta) toodud spetsifikatsioonidega, kuna need aitavad kaitsta reisiluba kuritahtliku kasutamise eest ja võimaldavad rahvusvaheliselt tunnustada reisiluba kehtiva reisidokumendina. Samuti peaks liit osalema ICAO avaliku võtme kataloogis, järgides kohaldatavaid ICAO standardeid ja soovitatud tavasid, eesmärgiga võimaldada reisilubasid kogu maailmas lihtsamini kehtivaks tunnistada.
(10)
Selleks et tagada, et liikmesriikide poolt väljastatavatele passidele ja reisidokumentidele tulevikus kehtestatavate turvastandardite ja tehniliste spetsifikatsioonide ühtseid tingimusi kohaldataks vajaduse korral ka liidu reisilubade suhtes, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Peale selle tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused selleks, et kehtestada liidu institutsioonidele, asutustele ja muudele organitele, samuti Euroopa välisteenistusele (edaspidi „institutsioonid”) eeskirjad reisiloa kaotamise, varguse, duplikaatide väljastamise ja tagastamise puhuks. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (3).
(11)
Rakendusaktid, millega tagatakse vajaduse korral liikmesriikide väljastatavate passide ja reisidokumentide vastavus tulevikus kehtestatavatele minimaalsetele turvastandarditele ja tehnilistele spetsifikatsioonidele, mis võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2252/2004 kohaselt ning mis võivad jääda salastatuks, et vältida dokumentide järeletegemise ja võltsimise ohtu, tuleks võtta vastu nõuandemenetlusega. Samuti tuleks nõuandemenetlust kasutada nende rakendusaktide vastuvõtmisel, mis puudutavad reisiloa kaotamise, varguse, duplikaatide väljastamise ja tagastamise juhtude käsitlemist institutsioonidepoolt. Nõuandemenetluses peaks komisjoni abistama nõukogu määruse (EÜ) nr 1683/95 (4) artikliga 6 loodud komitee.
(12)
Tuleks tagada, et reisiloa elektroonilisele andmekandjale salvestataks ainult käesoleva määruse ja selle lisade kohast teavet.
(13)
Iga institutsioon, kes kas eraldi või üksuste vaheliste kokkulepete alusel koos tegutsedes vastutab oma töötajate või muude teenistujate isikuandmete töötlemise eest, ning komisjon, kes toimib töötlemise eesmärgil keskse punktina, peaks tagama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 (5) järgimise.
(14)
Selle tagamiseks, et isikuandmeid ei tehta kättesaadavaks vajalikust suuremale arvule isikutele, on oluline, et komisjon koordineeriks käesoleva määruse rakendamist ja määraks üheainsa üksuse, kes vastutab reisilubade valmistamise ja isikustamise eest. Erilist tähelepanu peaks komisjon pöörama sellele, et tagada volitatud üheainsa üksuse poolt reisilubade valmistamise ja isikustamise eesmärgil reisilubadel olevatele isikuandmetele turvaline juurdepääs, tagades piisaval tasemel andmekaitse.
(15)
Isikuandmeid tuleks hoida registris või üksuse valduses üksnes niikaua, kui see on vajalik andmete kogumise eesmärgi saavutamiseks ning selle tagamiseks, et andmesubjektidel oleks oma õiguste teostamiseks juurdepääs oma isikuandmetele. Isikuandmed tuleks automaatselt kustutada, kui menetluse lõpust on möödas teatud ajavahemik. See ajavahemik peaks olema põhjendatud ja vajaliku pikkusega.
(16)
Reisiloa võltsimise ja kuritahtliku kasutamise vältimiseks tuleks reisilubade valmistamiseks ja isikustamiseks komisjoni poolt määratav üksainus üksus valida kooskõlas lepingute sõlmimise suhtes kohaldatavate sätetega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (6) sätetega, ning võttes arvesse valmistatavate dokumentide tundlikku sisu.
(17)
Vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik taotletavate eesmärkide saavutamiseks Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 4 teise lõigu kohaselt.
(18)
Käesolev määrus peaks asendama nõukogu määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1826/69 (7). Määrus (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1826/69 tuleks seetõttu tunnistada kehtetuks alates 25. novembrist 2015 pärast üleminekuperioodi.
(19)
Tuleb näha ette üleminekuperiood alates käesoleva määruse jõustumisest kuni 24. novembrini 2015, mille jooksul on endiselt võimalik väljastada ja kasutada reisilube määruse (EÜ, Euratom, ESTÜ) nr 1826/69 alusel. Seda üleminekuvõimalust tuleks kohaldada siiski nii, et alates sellest ajast, kui alustatakse reisilubade väljastamist käesoleva määruse alusel, ei väljastata enam reisilubasid nõukogu määruse (EÜ, Euratom, ESTÜ) nr 1826/69 alusel ning veel ringluses olevad reisiload asendatakse süstemaatiliselt kuni 24. novembrini 2015. See lähenemisviis lühendab nii palju kui võimalik perioodi, mille jooksul on ringluses kahes vormis reisiload,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Kohaldamisala
1. Reisiluba antakse üksnes liidu huvides ning lõikes 2 osutatud liidu institutsioonide liikmetele ja teenistujatele. Reisiluba väljastatakse teenistujatele ametnike personalieeskirjade artiklis 23 ja muude teenistujate teenistustingimuste artiklites 11 ja 81 sätestatud tingimuste kohaselt. Üksnes liidu huvides võib erandlikel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel väljastada reisiloa ka II lisa kohastele eritaotlejatele.
2. Käesolevat määrust kohaldatakse Euroopa Liidu institutsioonide, asutuste ja muude organite, samuti Euroopa välisteenistuse (edaspidi „institutsioonid”) suhtes.
Artikkel 2
Protsess
1. Käesoleva määruse kohaldamisel võib iga institutsioon sõlmida kokkuleppeid teiste institutsioonidega, et luua sünergiaid ja vähendada kulusid. Nimetatud institutsioonid vastutavad käesoleva määruse artikli 1 lõikes 1 osutatud personali või eritaotlejate andmete töötlemise eest. Kõnealused andmed hõlmavad reisiloa taotleja üheselt tuvastamiseks kasutatavaid isiku- ja biomeetrilisi andmeid, sealhulgas näokujutist ja kahte digitaalset sõrmejälge biomeetrilise tunnusena.
2. Käesoleva määruse kohaldamisel toimib komisjon keskse punktina, kes edastab institutsioonide töödeldud isikuandmed lõikes 3 osutatud üksusele.
3. Komisjon määrab üksuse, kes vastutab reisilubade kujundamise, valmistamise ja isikustamise eest, võttes arvesse valmistatavate dokumentide tundlikku laadi. Sellisel määramisel järgib komisjon sätteid, mida kohaldatakse lepingute sõlmimise suhtes, eelkõige määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 sätteid. Igasugune isikuandmete edastamine protsessi käigus peaks toimuma kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001.
4. Kõik reisiload on liidu omandis.
Artikkel 3
Keelekasutuse kord
Reisiload väljastatakse kõigis liidu institutsioonide ametlikes keeltes, nagu on näidatud I lisas. Isikandmete esitamisel võetakse arvesse ICAO soovitusi.
Artikkel 4
Kehtivus
1. Ilma et see piiraks artikli 5 lõike 2 kohaldamist, väljastatakse reisiluba maksimaalselt kuueks aastaks ja mitte vähem kui kaheteistkümneks kuuks ning nende suhtes kohaldatakse artikli 6 lõike 4 kohaselt vastuvõetud rakendusaktidega kindlaks määratud tagastamistingimusi. Reisiloa kehtivusaega kohandatakse institutsiooni liikme mandaadi kestusega, ametniku viibimis- või lähetusaja kestusega või ajutiste teenistujate ja lepinguliste töötajate puhul nende lepingu kehtivusajaga.
2. Kõik reisiload, mille kehtivusaeg on lõppenud või kus ei ole enam vabasid lehekülgi viisakleebiste jaoks, tuleb tagastada dokumendi väljastanud autusele reisiloa ametlikuks kehtetuks tunnistamiseks või selle kehtivuse pikendamiseks. Samuti tuleb reisluba tagastada siis, kui selle kasutaja lahkub oma ametikohalt või teenistusest. Käesolevat lõiget kohaldatakse ka artikli 1 lõikes 1 osutatud eritaotlejate suhtes. Juhul kui reisiloa algne kasutaja tagastab oma reisiloa, peab seda tegema ka ülalpeetav pereliige.
Artikkel 5
Isikuandmed - üksikisikute õigused
1. Isikutel, kellele väljastatakse reisiluba, on õigus kontrollida sellele kantud isikuandmeid kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001 ning vajaduse korral taotleda selliste andmete parandamist või kustutamist.
2. Isikud, kellelt sõrmejälgede võtmine on füüsiliselt võimatu, vabastatakse sõrmejälgede andmise kohustusest. Kui sõrmejälgede võtmine kindlaks määratud sõrmedelt on ajutiselt võimatu, lubatakse võtta sõrmejälgi teistelt sõrmedelt. Kui ka teistelt sõrmedelt on ajutiselt võimatu sõrmejälgi võtta, võib väljastada ajutise reisiloa, mille kehtivusaeg on 12 kuud või lühem.
3. Reisiluba sisaldab ainult käesoleva määruse kohast masinloetavat teavet.
4. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse reisiloale kantud biomeetrilisi tunnuseid ainult järgmistel eesmärkidel:
-
dokumendi ehtsuse kontrollimiseks;
-
kasutaja isiku tuvastamiseks vahetult olemasolevate võrreldavate tunnuste abil.
5. Isikuandmed on turvatud, eelkõige loata juurdepääsu vastu, ning tagatakse andmete terviklikkus, autentsus ja konfidentsiaalsus.
6. Kolmandatele riikidele annab komisjon juurdepääsu reisiloa andmekandjal olevatele sõrmejälgedele üksnes määrusega (EÜ) nr 45/2001 sätestatud tingimustel.
Artikkel 6
Tehnilised spetsifikatsioonid ja standardid
1. Selleks et tagada samaväärne turvalisuse tase, vastab reisiluba minimaalsetele turvastandarditele, mis on kehtestatud määruses (EÜ) nr 2252/2004ning komisjoni 28. veebruari 2005. aasta otsuses C(2005) 409, millega kehtestatakse liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite tehnilised spetsifikatsioonid, komisjoni 28. juuni 2006. aasta otsuses C(2006) 2909, millega kehtestatakse liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite tehnilised spetsifikatsioonid, komisjoni 22. detsembri 2008. aasta otsuses C(2008) 8657, milles sätestatakse liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite tehnilistes spetsifikatsioonides nõutav sertifitseerimispoliitika ja ajakohastatakse normatiivseid viitedokumente, komisjoni 5. oktoobri 2009. aasta otsuses C(2009) 7476, millega muudetakse komisjoni otsust C(2008) 8657 final, milles sätestatakse liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite tehnilistes spetsifikatsioonides nõutav sertifitseerimispoliitika, komisjoni 4. augusti 2011. aasta otsuses C(2011) 5499, millega muudetakse komisjoni otsust C(2006) 2009 final, millega kehtestatakse liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite tehnilised spetsifikatsioonid ning komisjoni 30. septembri 2013. aasta rakendusotsuses C(2013) 6181, millega muudetakse komisjoni otsust C(2006) 2009 final, millega kehtestatakse liikmesriikide poolt väljastatud passide ja reisidokumentide turvaelementide ja biomeetria standardite tehnilised spetsifikatsioonid.
2. Selleks et tagada vajaduse korral reisloa vastavus tulevikus määruse (EÜ) nr 2252/2004 alusel vastu võetavatele minimaalsetele turvastandarditele, kehtestab komisjon rakendusaktidega täiendavad tehnilised spetsifikatsioonid vastavalt rahvusvahelistele standarditele, sealhulgas eelkõige vastavalt ICAO standarditele ja soovitatud tavadele reisilubade puhul, seoses järgmisega:
a)
täiendavad turvaelemendid ja -nõuded, sealhulgas tugevdatud võltsimis- ja järeletegemisvastased standardid;
b)
tehnilised kirjeldused biomeetriliste tunnuste andmekandja ja selle turvamise kohta, sealhulgas andmetele loata juurdepääsu ärahoidmise ja lihtsustatud valideerimise kohta;
c)
näokujutise ja sõrmejälgede kvaliteedinõuded ja ühised tehnilised standardid.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 7 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
3. Kooskõlas artikli 7 lõikes 2 nimetatud nõuandemenetlusega võidakse otsustada, et käesoleva artikli lõikes 2 osutatud spetsifikatsioonid on salajased ja neid ei avaldata. Sellisel juhul tehakse need kättesaadavaks üheleainsale komisjoni poolt määratud üksusele, tingimusel et see üksainus üksus tagab piisava kaitsetaseme.
4. Komisjon kehtestab rakendusaktidega institutsioonidele eeskirjad reisiloa kaotamise, varguse, duplikaatide väljastamise ja tagastamise puhuks. Neid rakendusakte kohaldatakse kõikide reisilubade suhtes. Need võetakse vastu kooskõlas artikli 7 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
Artikkel 7
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee, mis on loodud määruse (EÜ) nr 1683/95 artikliga 6. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 8
Kehtetuks tunnistamine ja üleminekusätted
1. Määrus (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1826/69 tunnistatakse kehtetuks alates 25. novembrist 2015. Ajavahemikus alates 1. jaanuarist 2014 kuni 24. novembrini 2015 kohaldatakse endiselt määrust (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1826/69.
2. Kõik määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1826/69 kohaselt väljastatud reisiload kaotavad kehtivuse alates 25. novembrist 2015.
Artikkel 9
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub neljandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17. detsember 2013