РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 139/2013 НА КОМИСИЯТА
от 7 януари 2013 година
за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Съюза и на карантинните условия за този внос
(кодифициран текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския Съюз,
като взе предвид Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. за определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО (1), и по-специално член 10, параграф 3, втора алинея и член 10, параграф 4, втора алинея, буква б) от нея,
като взе предвид Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (2), и по-специално член 17, параграф 2, буква б) и член 17, параграф 3, както и член 18, параграф 1, първо и четвърто тире,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 318/2007 на Комисията от 23 март 2007 г. за определяне на ветеринарно-санитарните условия за внос на някои птици в Общността и на съответните карантинни срокове (3) е бил неколкократно и съществено изменян (4). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
В резултат на появата на огнища на азиатския вирус на високопатогенна инфлуенца по птиците в Югоизточна Азия през 2004 г. Комисията прие няколко решения за забрана, между които и за вноса на птици, различни от домашни, от засегнатите трети страни.
(3)
С цел да състави списък на опасностите, свързани с вноса на птици, отглеждани на закрито, на 13 април 2005 г. Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да представи научно становище относно рисковете, свързани с вноса от трети страни на птици, уловени от дивата природа, и птици, отгледани на закрито.
(4)
В резултат на това искане, на срещата си на 26 и 27 октомври 2006 г. групата на ЕОБХ по здравето на животните и хуманното отношение към тях прие научно становище относно опасностите за здравето и хуманното отношение към животните, свързани с вноса в Съюзa на диви птици, различни от домашни. Научното становище набелязва приложими средства и възможности, които могат да намалят установените опасности за здравето на животните, свързани с вноса на птици, различни от домашни.
(5)
Една от препоръките, изложени в научното становище на ЕОБХ, е свързана с контрола, осъществяван в третите страни, изнасящи за Съюза птици, различни от домашни. Подобренията на етапа на износа би следвало да имат най-голямо значение за намаляване на вероятността в Съюза да влязат заразени птици. Поради тази причина в настоящия регламент условията за внос следва да бъдат формулирани по такъв начин, че да бъде разрешен само вносът от трети страни, които имат разрешение за внос в Съюза на такива птици.
(6)
Друга препоръка на ЕОБХ е свързана с вноса на птици, уловени от дивата природа. Научното становище идентифицира риска, свързан с тези птици, които могат да бъдат заразени чрез латерално разпространяване на болестта от други заразени диви птици и от заразената среда, както и чрез разпространяване на болестта от заразен птичарник. Като се има предвид ролята на дивите прелетни птици в разпространението на инфлуенцата по птиците от Азия към Европа през 2005 г. и 2006 г., е уместно вносът на птици, различни от домашни, да се ограничи само до птици, отгледани на закрито.
(7)
Невинаги е възможно да се направи сигурно разграничение между птиците, уловени от дивата природа, и тези, отгледани на закрито. И към двата типа могат да се приложат методи на маркиране, без да е възможно да се установи разликата. Поради това е уместно вносът на птици, различни от домашни, да се ограничи до предприятия за разплод, притежаващи одобрение за износ, издадено от компетентните органи на съответните трети страни на износ, както и да се установят определени минимални условия за издаването на такова одобрение.
(8)
Внесените птици следва да се транспортират директно до одобрено карантинно депо или център в държава-членка, където следва да останат до изключване на вероятността от заразяване с вирус на инфлуенца по птиците или нюкасълска болест.
(9)
В случай на съмнение за инфлуенца по птиците или нюкасълска болест в одобрено карантинно депо или в отделение на одобрен карантинен център, целесъобразно е преди да се предприеме умъртвяване и унищожаване на птиците в засегнатите места да се изчака, докато съмнението не бъде потвърдено, за да се изключи всяка друга причина за симптоми за заболяване.
(10)
За да се вземе предвид опитът, натрупан в борбата с инфлуенцата по птиците, бе приета Директива 2005/94/ЕО на Съвета от 20 декември 2005 г. относно мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците и за отмяна на Директива 92/40/ЕИО (5). На основание посочената директива бе прието Решение 2006/437/ЕО на Комисията от 4 август 2006 г. за одобряване на Наръчник за диагностика на инфлуенца по птиците, предвиден в Директива 2005/94/ЕО на Съвета (6) (наръчник по диагностика), определящ на съюзно равнище процедурите за диагностициране, методите за вземане на проби и критериите за оценка на резултатите от лабораторните изследвания с цел потвърждаване на появата на инфлуенца по птиците. Посоченото решение следва да бъде взето предвид по отношение на режимите на изследване за инфлуенца по птиците в одобрените карантинни депа и центрове.
(11)
Уместно е да се определят по-нататъшни процедури за внос, свързани с преноса от граничния контролен пункт до одобреното карантинно депо или център след влизането в Съюза, за да се гарантира, че внесените птици ще пристигнат в определеното карантинно депо или център в рамките на разумен период от време.
(12)
Одобрените карантинни депа или центрове, списъкът на които трябва да се публикува от държавите-членки, следва да отговарят на определени минимални условия.
(13)
Някои видове внос на птици са обхванати от други законодателни актове на Съюза, поради което те следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент.
(14)
Рискът за здравето на животните, който могат да представляват състезателните гълъби, донесени в Съюза с цел да бъдат пуснати отново, за да могат да се върнат в обичайното си местообитание, е такъв, че те следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящия регламент.
(15)
Освен това в някои трети страни съществуват ветеринарно-санитарни условия, които са еднакви с тези, предвидени в законодателството на Съюза. Поради това вносът на птици от такива страни следва да бъде изключен от приложното поле на настоящия регламент.
(16)
Следва да се обмислят и някои дерогации по отношение на птиците, за които е установено, че са заразени с нископатогенна инфлуенца по птиците и нюкасълска болест в одобреното карантинно депо или център, в случаите, в които появата на болестта не представлява опасност за здравето на животните в Съюза.
(17)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя ветеринарно-санитарните условия за внос в Съюза на някои птици от трети страни и части от същите, посочени в приложение I, както и карантинните условия за такъв внос.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за животни от вида птици.
Настоящият регламент не се прилага за:
а)
домашни птици;
б)
птици, внасяни за програми за съхраняване на природата, одобрени от компетентните органи в държавата-членка по местоназначение;
в)
домашните любимци, посочени в член 1, трета алинея от Директива 92/65/ЕИО, придружаващи собственика си;
г)
птици, предназначени за зоологически градини, циркове, увеселителни паркове или опити;
д)
птици, предназначени за органи, институти или центрове, одобрени в съответствие с член 13 от Директива 92/65/ЕИО;
е)
състезателни гълъби, доведени на територията на Съюза от съседна трета страна, където е обичайното им местообитание, с цел да бъдат пуснати незабавно с очакването, че ще отлетят обратно към съответната трета страна;
ж)
птици, внесени от Андора, Лихтенщайн, Монако, Норвегия, Сан Марино, Швейцария и Ватикана.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от Директива 2005/94/ЕО с изключение на определението за домашни птици в член 2, точка 4 от посочената директива. За целите на настоящия регламент „домашни птици“ означава кокошки, пуйки, токачки, патици, гъски, пъдпъдъци, гълъби, фазани, яребици и щраусоподобни (Ratitae), отглеждани или държани на закрито за разплод, производство на месо или яйца за консумация, или за попълване на запасите от дивеч.
Прилагат се и следните определения:
а)
„птици“ означава животни от вида птици, различни от тези, посочени в член 2, втора алинея;
б)
„одобрено предприятие за разплод“ означава:
i)
място, използвано изключително за разплод на птици; и
ii)
място, което е проверено и одобрено от компетентния орган на третата държава износителка в съответствие с условията, предвидени в член 4 и приложение II;
в)
„птици, отглеждани на закрито“ означава птици, които не са уловени от дивата природа, а са родени и отгледани на закрито от родители, чифтосани, или чиито гамети са предадени по друг начин в условия на плен;
г)
„безшевно затворен пръстен“ означава пръстен или лента във формата на непрекъснат кръг, без нарушавания или връзки и без никакви направени прекъсвания, с такава големина, че да не може да бъде свален, след като кракът на птицата е израснал до максималния си размер, поставен на крака в първите дни от живота на птицата и произведен за целта на търговски принцип;
д)
„одобрено карантинно депо“ означава място, различно от карантинните центрове:
i)
в което се осъществява карантина на внесените птици;
ii)
което е проверено и одобрено от компетентните органи като съответстващо на минималните условия, предвидени в член 6 и приложение IV;
е)
„одобрен карантинен център“ означава място:
i)
в което се осъществява карантина на внесените птици;
ii)
съдържа няколко отделения, разделени оперативно и физически едно от друго, като всяко отделение съдържа птици само от една пратка, с едно и също здравословно състояние и поради това съставлява една епидемиологична единица;
iii)
което е проверено и одобрено от компетентните органи като съответстващо на минималните условия, предвидени в член 6 и приложение IV;
ж)
„индикаторна група птици“ означава домашни птици, използвани като диагностично помагало по време на карантина;
з)
„наръчник за диагностика“ означава Наръчника за диагностика на инфлуенцата по птиците, установен в приложението към Решение 2006/437/ЕО.
Член 4
Одобрено предприятие за разплод
Одобрените предприятия за разплод отговарят на следните условия:
а)
предприятието за разплод трябва да е одобрено от компетентния орган в съответствие с условията, определени в приложение II, и да е получило съответен номер на одобрение;
б)
номерът на одобрението трябва да бъде съобщен на Комисията от компетентния орган;
в)
името и номерът на одобрението на предприятието за разплод трябва да са включени в списъка на предприятията за разплод, съставен от Комисията;
г)
компетентният орган отнема незабавно или прекратява одобрението на предприятието за разплод, ако то престане да отговаря на условията, определени в приложение II, и уведомява незабавно Комисията за това.
Член 5
Условия за внос
Вносът на птици е разрешен само ако птиците отговарят на следните условия:
а)
птиците са отгледани на закрито;
б)
птиците произхождат от третите страни или частите от тях, посочени в приложение I;
в)
птиците идват от одобрени предприятия за разплод, които отговарят на условията, определени в член 4;
г)
птиците са били подложени на лабораторно изследване за наличие на вируси от 7 до 14 дни преди изпращането им с отрицателен резултат за всички вируси на инфлуенца по птиците и нюкасълска болест;
д)
птиците не са били ваксинирани срещу инфлуенца по птиците;
е)
птиците са придружени от ветеринарен здравен сертификат, съответстващ на образеца, установен в приложение III („ветеринарен здравен сертификат“);
ж)
птиците са идентифицирани с индивидуален идентификационен номер посредством уникален маркиран безшевно затворен пръстен или микрочип в съответствие с член 66, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 865/2006 на Комисията (7);
з)
индивидуалният идентификационен номер на пръстена или микрочипа, предвиден в буква ж), трябва да съдържа поне следното:
-
кода по ISO на третата страна износителка, извършила идентификацията;
-
уникален сериен номер;
и)
индивидуалният идентификационен номер, предвиден в буква ж), трябва да е вписан във ветеринарния здравен сертификат;
й)
птиците се транспортират в нови контейнери с външно индивидуално обозначение, чийто идентификационен номер трябва да съответства на идентификационния номер, посочен във ветеринарния здравен сертификат.
Член 6
Одобрени карантинни депа и центрове
Одобрените карантинни депа и центрове отговарят на минималните условия, определени в приложение IV.
Всяка държава-членка съставя и актуализира списък на одобрените карантинни депа и центрове и на техните номера на одобрение и го предоставя на Комисията, останалите държави-членки и на обществеността.
Член 7
Директно транспортиране на птици до одобрените карантинни депа или центрове
Птиците се транспортират директно от граничния контролен пункт до одобреното карантинно депо или център в клетки или кафези.
Общото време на пътуване от граничния пункт до карантинното депо или център обичайно не надвишава девет часа.
Когато за пътуването се използват превозни средства, те трябва да са запечатани от компетентните органи с печат, неподлежащ на фалшифициране.
Член 8
Атестация
Вносителите или техните представители представят писмена атестация, удостоверяваща, че птиците ще бъдат приети за карантина; атестацията е съставена на официалния език на държавата-членка, в която се влиза, и е подписана от лицето, отговарящо за карантинното депо или карантинния център.
Атестацията трябва да:
а)
посочва ясно името, адреса и номера на одобрението на карантинното депо или центъра;
б)
пристигне в граничния контролен пункт по пощата или по факс преди времето на пристигане на пратката при пункта или да бъде представена от вносителя или неговия представител, преди птиците да бъдат освободени от граничния контролен пункт.
Член 9
Транзит на птици в Съюза
В случаите, когато птиците се въвеждат в Съюза през държава-членка, различна от държавата по местоназначение, трябва да бъдат взети всички мерки, за да се гарантира, че пратката ще достигне до държавата-членка по местоназначение.
Член 10
Проследяване на транспортирането на птици
1. В случаите, за които законодателството на Съюза предвижда проследяване на птиците от граничния контролен пункт до одобреното карантинно депо или център на местоназначение, се предвижда следният обмен на информация:
а)
официално упълномощеният ветеринарен лекар, отговарящ за граничния контролен пункт, уведомява чрез мрежата Traces компетентния орган, отговарящ за одобреното карантинно депо или център на местоназначението на пратката, относно мястото на произход и местоназначението на птиците;
б)
в срок от един работен ден от датата на пристигане на пратката в одобреното карантинно депо или център лицето, отговарящо за това карантинно депо или център по местоназначение, уведомява чрез електронна поща или по факс официално упълномощения ветеринарен лекар, отговарящ за одобреното карантинно депо или център по местоназначение, че пратката е пристигнала на местоназначението си;
в)
в срок от три работни дни от датата на пристигане на пратката в одобреното карантинно депо или център официално упълномощеният ветеринарен лекар, отговарящ за това карантинно депо или център по местоназначение на пратката, уведомява чрез мрежата Traces официално упълномощения ветеринарен лекар, отговарящ за граничния контролен пункт, известил първоначално за пристигането на пратката, че пратката е пристигнала на местоназначението си.
2. Ако компетентният орган, отговарящ за граничния контролен пункт, получи потвърждение, че птиците, за които е декларирано, че са насочени към одобрено карантинно депо или център, не са пристигнали на местоназначението си до три работни дни от очакваната дата на пристигане на пратката в карантинното депо или център, компетентният орган предприема подходящи мерки по отношение на лицето, отговарящо за пратката.
Член 11
Карантинни разпоредби
1. Птиците трябва да се поставят под карантина за най-малко 30 дни в одобрено карантинно депо или център („карантина“).
2. Най-малко при започването и изтичането на карантината за всяка пратка официално упълномощеният ветеринарен лекар проверява условията на карантината, включително докладите за смъртността, и провежда клинична проверка на птиците в одобреното карантинно депо или във всяко отделение на одобрения карантинен център.
Официално упълномощеният ветеринарен лекар може да извършва по-чести проверки, ако развитието на болестта налага това.
Член 12
Преглед, вземане на проби и изследвания, извършвани за всяка пратка по време на карантината
1. След пристигането на птиците, които са в карантина, трябва да се изпълнят процедурите за преглед, вземане на проби и изследвания за инфлуенца по птиците и нюкасълска болест, определени в приложение V.
2. Когато се използва индикаторна група птици, индикаторната група птици в одобреното карантинно депо или във всяко отделение на одобрения карантинен център трябва да включва най-малко 10 птици.
3. Птиците от индикаторната група, използвани за преглед, вземане на проби и изследвания, трябва да:
а)
са на възраст най-малко три седмици и да се използват само веднъж за тези цели;
б)
имат маркировъчен пръстен на крака за целите на идентификацията или да бъдат идентифицирани с друг неотстраним идентификационен знак;
в)
са неваксинирани и серонегативни за инфлуенца по птиците и нюкасълска болест за период от 14 дни преди началната дата на карантината;
г)
бъдат поставени в одобреното карантинно депо или в отделение на одобрения карантинен център преди пристигането на птиците в общото пространство, и възможно най-близо до птиците по такъв начин, че да се осигури близък контакт между индикаторната група и екскрементите на птиците, поставени под карантина.
Член 13
Действия в случай на съмнение за болест в одобрено карантинно депо или център
1. Ако през карантинния период в одобрено карантинно депо възникне съмнение, че една или повече птици и/или птици от индикаторната група са заразени с инфлуенца по птиците или нюкасълска болест, се предприемат следните мерки:
а)
компетентният орган поставя одобреното карантинно депо под официален надзор;
б)
от птиците под съмнение и от птиците от индикаторната група се вземат проби за вирусологичното изследване, предвидено в точка 2 от приложение V, и те се изследват по съответния начин;
в)
птици не постъпват във и не напускат одобреното карантинно депо, докато съмнението не бъде отхвърлено.
2. Ако съмнението за инфлуенца по птиците или нюкасълска болест в засегнатото одобрено карантинно депо, посочено в параграф 1, се потвърди, се предприемат следните мерки:
а)
всички птици и птиците от индикаторната група в одобреното карантинно депо се умъртвяват и унищожават;
б)
одобреното карантинно депо се почиства и дезинфекцира;
в)
птици не постъпват в одобреното карантинно депо до 21 дни след последното почистване и дезинфекциране.
3. Ако през карантинния период в одобрения карантинен център възникне съмнение, че една или повече птици и/или птици от индикаторната група в отделение на карантинния център са заразени с инфлуенца по птиците или нюкасълска болест, се предприемат следните мерки:
а)
компетентният орган поставя одобрения карантинен център под официален надзор;
б)
от птиците под съмнение и от птиците от индикаторната група се вземат проби за вирусологичното изследване, предвидено в точка 2 от приложение V, и се изследват по съответния начин;
в)
птици не постъпват във и не напускат одобрения карантинен център, докато съмнението не бъде отхвърлено.
4. Ако съмнението за инфлуенца по птиците или нюкасълска болест в засегнатото отделение на одобрения карантинен център, посочено в параграф 3, се потвърди, се предприемат следните мерки:
а)
всички птици и птиците от индикаторната група в засегнатото отделение на одобрения карантинен център се умъртвяват и унищожават;
б)
засегнатото отделение се почиства и дезинфекцира;
в)
вземат се следните проби:
i)
там, където се използва индикаторна група птици: от индикаторните групи в другите карантинни отделения трябва да се вземат проби за серологичното изследване, предвидено в приложение V, но не по-рано от 21 дни след последното почистване и дезинфекциране на засегнатото отделение; или
ii)
там, където не е използвана индикаторна група птици: в срок от 7 до 15 дни след последното почистване и дезинфекциране от птиците от другите карантинни отделения трябва да се вземат проби за вирусологичното изследване, предвидено в точка 2 от приложение V;
г)
птиците не напускат одобрения карантинен център, докато не бъде потвърдено, че резултатите от пробите, предвидени в буква в), са отрицателни.
5. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички мерки, предприети съгласно настоящия член.
Член 14
Дерогации във връзка с положителни резултати за нископатогенна инфлуенца по птиците или нюкасълска болест, установени в одобрено карантинно депо или център
1. Когато по време на карантината за една или повече птици и/или индикаторна група птици се установи, че са заразени с нископатогенна инфлуенца по птиците (НПИП) или нюкасълска болест, компетентният орган може, на базата на оценка на риска, да предостави дерогации от мерките, предвидени в член 13, параграф 2, буква а) и параграф 4, буква а), ако тези дерогации не застрашават контрола над болестта („дерогация“).
Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията за всички такива дерогации.
2. Ако при проверка, извършена от официално упълномощения ветеринарен лекар на одобрено карантинно депо или център, получили дерогация, се установи зараза на една или повече птици и/или индикаторна група птици с НПИП или нюкасълска болест, се прилагат мерките, предвидени в параграфи 3-7.
Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията за всички такива мерки.
3. В случай на положителен резултат за НПИП, вместо стандартните проби, предвидени в наръчника за диагностика, трябва да се вземат следните проби за лабораторен анализ 21 дни след датата на последния положителен резултат за НПИП, констатиран в одобреното карантинно депо или от всяко отделение в одобрения карантинен център, и след това на интервали от 21 дни:
а)
проби от всички мъртви птици от индикаторната група или други птици, които са били на мястото към момента на вземането на пробите;
б)
трахиален/орофарингален материал и клоакални натривки от най-малко 60 птици или от всички птици в случаите, когато в одобреното карантинно депо или отделението на одобрения карантинен център има по-малко от 60 птици; или ако птиците са дребни, екзотични и не са свикнали да бъдат държани от хора, както и когато обработката им представлява опасност за манипулаторите, се вземат проби от пресните изпражнения; вземането на проби и лабораторните изследвания на тези натривки трябва да продължи, докато се получат два последователни отрицателни лабораторни резултата през интервал от най-малко 21 дни.
Независимо от това, на базата на резултата от оценката на риска, компетентният орган може да разреши дерогация от предвидения в настоящия параграф обем на пробата.
4. В случай на положителен резултат за нюкасълска болест компетентният орган може да разреши дерогация само при условие че в 30-те дни след смъртта или клиничното възстановяване на последния случай на болестта пробите в съответствие с приложение V, точки 1 и 2, без оглед на посочения там референтен срок, са дали отрицателен резултат.
5. Птиците не трябва да се освобождават от карантина, поне докато не изтече срокът за лабораторните изследвания, предвиден в параграф 3.
6. Одобреното карантинно депо или съответното отделение на одобрения карантинен център се почистват и дезинфекцират след опразването им. Всички материали или отпадъци, за които съществува вероятност да са заразени, както и всички натрупани отпадъци през периода на лабораторните проби, предвиден в параграф 3, се отстраняват по начин, гарантиращ неразпространение на патогена, и се унищожават по начин, гарантиращ унищожаване на съществуващия вирус на НПИП или нюкасълска болест.
7. В одобреното карантинно депо или център не се внасят нови популации 21 дни след датата на приключване на последното почистване и дезинфекциране, предвидени в параграф 6.
Член 15
Действия в случай на съмнение за Chlamydiosis
Ако по време на карантината в одобрено карантинно депо или център възникне съмнение или се потвърди, че папагалоподобни са заразени с Chlamydophila psittaci, всички птици от пратката се третират по метод, одобрен от компетентния орган, и срокът на карантината се продължава с най-малко два месеца след датата на последния регистриран случай.
Член 16
Освобождаване от карантината
Птиците се освобождават от карантината в одобрено карантинно депо или център само с писменото разрешение на официално упълномощен ветеринарен лекар.
Член 17
Изисквания за уведомяване и докладване
1. Държавите-членки съобщават на Комисията в срок от 24 часа за всички случаи на инфлуенца по птиците или нюкасълска болест, констатирани в одобрено карантинно депо или център.
2. Държавите-членки предоставят ежегодно на Комисията следната информация:
а)
броя на птиците, внесени през одобрени карантинни депа или центрове по породи и по одобрени предприятия за разплод на произход;
б)
информация относно смъртността на внесените птици, взета от процедурата за здравно ветеринарно сертифициране в страната на произход до изтичане на карантинния срок;
в)
броя на случаите с положителни резултати за инфлуенца по птиците, нюкасълска болест и Chlamydophila psittaci в одобрените карантинни депа или центрове.
Член 18
Разходи, свързани с карантината
Всички разходи по карантината, възникнали от прилагането на настоящия регламент, са за сметка на вносителя.
Член 19
Отмяна
Регламент (ЕО) № 318/2007 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 20
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 януари 2013 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 139/2013,
7. jaanuar 2013,
milles sätestatakse loomatervishoiunõuded ja karantiinitingimused teatavate lindude impordil liitu
(kodifitseeritud tekst)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/496/EMÜ, millega nähakse ette ühendusse kolmandatest riikidest saabuvate loomade veterinaarkontrolli korraldamise põhimõtted ning muudetakse direktiive 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ ja 90/675/EMÜ, (1) eelkõige artikli 10 lõike 3 teist lõiku ja artikli 10 lõike 4 teise lõigu punkti b,
võttes arvesse nõukogu 13. juuli 1992. aasta direktiivi 92/65/EMÜ, milles sätestatakse loomatervishoiu nõuded ühendusesiseseks kauplemiseks loomade, sperma, munarakkude ja embrüotega, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A I lisas osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiu nõudeid, ning nende impordiks ühendusse, (2) eelkõige selle artikli 17 lõike 2 punkti b, artikli 17 lõiget 3 ning artikli 18 lõike 1 esimest ja neljandat taanet,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni 23. märtsi 2007. aasta määrust (EÜ) nr 318/2007, milles sätestatakse loomatervishoiunõuded ja karantiinitingimused teatavate lindude impordil ühendusse, (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune määrus kodifitseerida.
(2)
Pärast kõrge patogeensusega Aasia tüvega linnugripi puhanguid 2004. aastal Kagu-Aasias võttis komisjon vastu mitu otsust, millega keelati teiste kaupade seas ka muude lindude kui kodulindude import asjaomastest kolmandatest riikidest.
(3)
Et anda ülevaade vangistuses elavate lindude impordi tagajärjel tekkida võivast ohust, palus komisjon 13. aprillil 2005 Euroopa Toiduohutusametit (EFSA) esitada teaduslik arvamus ohtude kohta, mida põhjustab metslindude ja vangistuses elavate lindude import kolmandatest riikidest.
(4)
Pärast seda palvet võttis EFSA loomatervishoiu ja loomade heaolu komisjon oma 26.-27. oktoobri 2006. aasta koosolekul vastu teadusliku arvamuse loomatervishoiu ja loomade heaolu ohtude kohta, mis on seotud muude lindude kui kodulindude impordiga Euroopa Liitu. Kõnealuses arvamuses määratakse kindlaks võimalikud vahendid ja valikuvõimalused, mille abil saaks vähendada mis tahes tuvastatud ohtu loomade tervisele, mis on seotud muude lindude kui kodulindude impordiga.
(5)
Üks EFSA teadusliku arvamuse soovitus on seotud kontrollide tegemisega muid linde kui kodulinde liitu eksportivates kolmandates riikides. Nakatunud lindude liitu importimise tõenäosust peaks kõige rohkem vähendama ekspordikohtades tehtavad parandused. Seetõttu tuleks käesolevas määruses kehtestada imporditingimused nii, et import oleks lubatud ainult neist kolmandatest riikidest, millel on kõnealuste lindude liitu importimise luba.
(6)
Teine EFSA soovitus on seotud looduses püütud lindude impordiga. Teaduslikus arvamuses kirjeldatakse ohtu, mida põhjustavad linnud, kes võivad olla saanud nakkuse nii teistelt nakatunud metslindudelt ja saastunud keskkonnast kui ka nakatunud kodulindudelt. Võttes arvesse rändlindude rolli linnugripi levitamisel Aasiast Euroopasse 2005. ja 2006. aastal, on asjakohane piirata muude lindude kui kodulindude importi ainult vangistuses kasvatatud lindudega.
(7)
Looduses püütud ja vangistuses kasvatatud lindude vahel on väga harva võimalik kindlat vahet teha. Märgistamismeetodeid saab kohaldada mõlemat tüüpi lindude suhtes, ilma et nende vahel oleks võimalik vahet teha. Seetõttu on asjakohane piirata muude lindude kui kodulindude importi paljundusettevõtetega, kelle kolmanda ekspordiriigi pädev asutus on heaks kiitnud, ning kehtestada selleks heakskiitmiseks teatud miinimumnõuded.
(8)
Imporditud linnud tuleks transportida liikmesriigis otse heakskiidetud karantiiniasutusse või -keskusesse, kuhu nad peaks jääma nii kauaks, kuni on välistatud linnugripi või Newcastle’i haigusega nakatumine.
(9)
Kui heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses on linnugripi või Newcastle’i haigusega nakatumise kahtlus, on asjakohane oodata, kuni kahtlus on leidnud kinnitust, et välistada muud haigusnähtude põhjused, enne kui alustatakse lindude tapmist ja hävitamist asjaomastes ruumides.
(10)
Linnugripi tõrjumisel saadud kogemuse arvesse võtmiseks võeti vastu nõukogu 20. detsembri 2005. aasta direktiiv 2005/94/EÜ linnugripi tõrjet käsitlevate liidu meetmete ning direktiivi 92/40/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (5). Nimetatud direktiivi alusel võeti vastu komisjoni 4. augusti 2006. aasta otsus 2006/437/EÜ, millega kiidetakse heaks nõukogu direktiiviga 2005/94/EÜ ette nähtud diagnostikakäsiraamat seoses lindude gripiga (6) ning milles sätestatakse ühenduse tasandil diagnostilised menetlused, proovivõtumeetodid ja linnugripi puhangu kindlakstegemiseks tehtavate laboriuuringute tulemuste hindamise kriteeriumid. Nimetatud otsust tuleb arvesse võtta nimetatud heakskiidetud karantiiniasutustes ja -keskustes lindude gripi diagnoosimise korra sätestamisel.
(11)
Selleks, et tagada imporditud lindude jõudmine määratud heakskiidetud karantiiniasutusse või -keskusesse mõistliku aja jooksul, on asjakohane kehtestada täiendavad impordimenetlused seoses lindude veoga liitu sisenemisel piiripunktist heakskiidetud karantiiniasutustesse või -keskustesse.
(12)
Heakskiidetud karantiinikeskused ja -asutused, mille nimekirjad tuleb avaldada liikmesriikidel, peaks järgima teatud minimaalseid tingimusi.
(13)
Mõne linnu importi reguleerivad teised liidu õigusaktid. Seega tuleks nende lindude import käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta.
(14)
Selliste kirjatuvide, kes tuuakse liitu, kus nad vabastatakse, et nad saaksid oma päritolukohta tagasi lennata, põhjustatav oht loomade tervisele on niisugune, et nad tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta.
(15)
Lisaks kehtivad mõnes kolmandas riigis liidu õigusaktidega samaväärsed loomatervishoiu nõuded. Seega tuleks lindude import neist riikidest käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta.
(16)
Sellise lindude puhul, kellel leitakse heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses madala patogeensusega lindude gripp või Newcastle’i haigus, tuleks kaaluda ka teatud erandeid juhtudel, kui haiguse esinemine ei kujuta endast ohtu liidu loomade tervisele.
(17)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Sisu
Käesolevas määruses sätestatakse loomatervishoiu nõuded teatavate lindude importimisel liitu I lisas nimetatud kolmandatest riikidest või nende osadest ning selle impordiga seotud karantiinitingimused.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse lindude suhtes.
Seda ei kohaldata siiski järgmiste lindude suhtes:
a)
kodulinnud;
b)
sihtliikmesriigi pädeva asutuse heakskiidetud kaitseprogrammide tarvis imporditud linnud;
c)
direktiivi 92/65/EMÜ artiklis 1 nimetatud lemmikloomad, kellega on kaasas omanik;
d)
loomaaedade, tsirkuste, lõbustusparkide ja katsete jaoks ette nähtud linnud;
e)
direktiivi 92/65/EMÜ artikli 13 kohaselt heakskiidetud asutustesse, instituutidesse ja keskustesse saadetavad linnud;
f)
kirjatuvid, kes tuuakse liidu territooriumile kolmandast naaberriigist, kus nad tavaliselt elavad, ning vabastatakse seal kohe eeldusel, et nad lendavad tagasi sellesse kolmandasse riiki;
g)
Andorrast, Liechtensteinist, Monacost, Norrast, San Marinost, Šveitsist ja Vatikani Linnriigist imporditud linnud.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse direktiivi 2005/94/EÜ mõisteid, välja arvatud nimetatud direktiivi artikli 2 punktis 4 toodud kodulindude mõiste. Käesoleva määruse mõistes on kodulinnud kanad, kalkunid, pärlkanad, pardid, haned, vutid, tuvid, faasanid, nurmkanad ja silerinnalised linnud (Ratitae), keda kasvatatakse või hoitakse tehistingimustes tõuaretuse eesmärgil, toiduks ette nähtud liha või munade tootmiseks või jahilinnuvarude taastootmiseks.
Samuti kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„linnud” - kõik linnud, välja arvatud need, mis on nimetatud artikli 2 teises lõigus;
b)
„heakskiidetud paljundusettevõte” on:
i)
ainult lindude paljundamiseks mõeldud asutus ja
ii)
asutus, mida eksportiva kolmanda riigi pädev asutus on artiklis 4 ja II lisas sätestatud tingimustele vastavuse eesmärgil kontrollinud ja heaks kiitnud;
c)
„vangistuses kasvanud linnud” - linnud, kes ei ole püütud loodusest, vaid on sündinud vanematest, kes on vangistuses paaritunud või muul viisil sugurakke üle kandnud;
d)
„liitekohata jalarõngas” - rõngas või pael, mis moodustab ühtse, ilma katkestuse või liitekohata ringi, mida ei ole kuidagi rikutud ja mis on sellise suurusega, et seda ei saa täiskasvanud linnu jalalt eemaldada pärast jalale kinnitamist linnu esimestel elupäevadel, ning on kommertseesmärgil selleks otstarbeks toodetud;
e)
„heakskiidetud karantiiniasutus” - muud ruumid peale karantiinikeskuste:
i)
kus imporditud linde karantiinis hoitakse;
ii)
mida pädev asutus on artiklis 6 ja IV lisas sätestatud miinimumtingimustele vastavuse eesmärgil kontrollinud ja heaks kiitnud;
f)
„heakskiidetud karantiinikeskus” - ruumid:
i)
kus imporditud linde karantiinis hoitakse;
ii)
kus asub mitu tegevuslikult ja füüsiliselt üksteisest eraldatud üksust ning mille igas üksuses hoitakse üksnes ühe ja sama partii linde, kelle tervislik seisund on ühesugune, ning seega moodustab iga üksus ühe epidemioloogilise üksuse;
iii)
mida pädev asutus on artiklis 6 ja IV lisas sätestatud miinimumtingimustele vastavuse eesmärgil kontrollinud ja heaks kiitnud;
g)
„sentinell-linnud” - kodulinnud, keda kasutatakse karantiinis diagnostilise abina;
h)
„diagnostikakäsiraamat” - otsuse 2006/437/EÜ lisas sätestatud lindude gripi diagnostika käsiraamat.
Artikkel 4
Heakskiidetud paljundusettevõtted
Heakskiidetud paljundusettevõtted peavad vastama järgmistele tingimustele:
a)
paljundusettevõte peab olema pädeva asutuse poolt heaks kiidetud II lisas sätestatud tingimuste kohaselt ja talle peab olema antud loanumber;
b)
nimetatud asutus peab olema edastanud selle loanumbri komisjonile;
c)
paljundusettevõtte nimi ja loanumber peavad olema kantud komisjoni koostatud paljundusettevõtete loendisse;
d)
pädev asutus peab paljundusettevõtte tegevusloa tühistama või peatama kohe, kui paljundusettevõte enam ei vasta II lisa nõuetele, ning sellest tuleb komisjonile kohe teatada.
Artikkel 5
Imporditingimused
Lindude importimine on lubatud üksnes siis, kui linnud vastavad järgmistele tingimustele:
a)
linnud on vangistuses kasvanud;
b)
linnud pärinevad I lisas nimetatud kolmandatest riikidest või nende osadest;
c)
linnud on pärit heakskiidetud paljundusettevõtetest, mis vastavad artiklis 4 sätestatud tingimustele;
d)
lindudele tehti 7-14 päeva enne teelesaatmist laboratoorne viiruse avastamise proov ja saadi negatiivne tulemus kõikide lindude gripi viiruste ja Newcastle’i haiguse viiruse esinemise suhtes;
e)
linnud ei ole lindude gripi vastu vaktsineeritud;
f)
lindudega on kaasas III lisas esitatud näidisele vastav veterinaartõend (edaspidi „veterinaartõend”);
g)
linnud on vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 865/2006 (7) artikli 66 lõikele 2 märgistatud individuaalse identifitseerimisnumbriga kordumatult tähistatud liitekohata jalarõnga või mikrokiibi abil;
h)
punktis g ette nähtud jalarõngale või mikrokiibile kantud individuaalne identifitseerimisnumber peab sisaldama vähemalt järgmist:
-
identifitseerimist teostava kolmanda ekspordiriigi ISO kood,
-
kordumatu seerianumber;
i)
punktis g ette nähtud individuaalne identifitseerimisnumber peab olema märgitud veterinaartõendile;
j)
linde veetakse uutes transportimisvahendites, mis on väliselt eristatavad neile kantud identifitseerimisnumbri abil, mis peab vastama veterinaartõendil märgitud identifitseerimisnumbrile.
Artikkel 6
Heakskiidetud karantiiniasutused ja -keskused
Heakskiidetud karantiiniasutused ja -keskused peavad vastama IV lisas sätestatud miinimumtingimustele.
Iga liikmesriik koostab nimekirja heakskiidetud karantiiniasutustest ja -keskustest ning nende loanumbritest, ajakohastab seda ning teeb nimekirja komisjonile, teistele liikmesriikidele ja üldsusele kättesaadavaks.
Artikkel 7
Lindude otsevedu heakskiidetud karantiiniasutustesse või -keskustesse
Linnud transporditakse piiripunktist puurides või kastides otse heakskiidetud karantiiniasutusse või -keskusesse.
Veo kogukestus piiripunktist karantiiniasutuse või -keskuseni ei tohi tavaliselt kesta kauem kui üheksa tundi.
Kui veoks kasutatakse sõidukeid, peavad need olema pädevate asutuste poolt võltsimiskindla plommiga suletud.
Artikkel 8
Tõendamine
Importijad või nende esindajad peavad esitama kirjaliku tõendi karantiiniasutuse või -keskuse eest vastutava isiku allkirjaga, mis kinnitab, et linnud pannakse karantiini; tõend peab olema selle liikmesriigi ametlikus keeles, kuhu linnud viiakse.
See tõend peab
a)
kandma selgelt karantiiniasutuse või -keskuse nimetust, aadressi ja loanumbrit;
b)
jõudma elektronposti või faksi teel piiripunkti enne partii saabumist piiripunkti või esitab selle teabe importija või tema esindaja vahetult enne lindude vabastamist piiripunktist.
Artikkel 9
Lindude transiitvedu liidus
Kui linnud tuuakse liitu muu liikmesriigi kui sihtliikmesriigi kaudu, tuleb võtta kõik meetmed tagamaks, et partii jõuab ettenähtud sihtliikmesriiki.
Artikkel 10
Lindude veo seire
1. Kui liidu õigusaktidega nähakse ette lindude seire nende liikumisel piiripunktist heakskiidetud karantiiniasutusse või -keskusesse, peab toimuma järgmine teabevahetus:
a)
asjaomase piiripunkti riiklik veterinaararst teavitab saadetise sihtkohas asuva heakskiidetud karantiiniasutuse või -keskuse eest vastutavat pädevat asutust lindude päritolust ja sihtkohast TRACESi süsteemi kaudu;
b)
sihtkohas asuva heakskiidetud karantiiniasutuse või -keskuse eest vastutav isik teatab ühe tööpäeva jooksul pärast saadetise saabumist karantiiniasutusse või -keskusesse elektronposti või faksi teel sihtkohas asuva heakskiidetud karantiiniasutuse või -keskuse eest vastutavale riiklikule veterinaararstile saadetise saabumisest sihtkohta;
c)
sihtkohas asuva heakskiidetud karantiiniasutuse või -keskuse eest vastutav riiklik veterinaararst teatab TRACESi süsteemi kaudu kolme tööpäeva jooksul pärast saadetise saabumist karantiiniasutusse või -keskusesse temale partii saatmisest teatanud asjaomase piiripunkti riiklikule veterinaararstile saadetise saabumisest sihtkohta.
2. Kui piiripunkti eest vastutavale pädevale asutusele esitatakse kinnitus selle kohta, et heakskiidetud karantiiniasutusse või -keskusesse saatmiseks ettenähtuna deklareeritud linnud ei ole kolme päeva jooksul alates saadetise eeldatavast karantiiniasutusse või -keskusesse saabumise ajast sinna jõudnud, võtab pädev asutus saadetise eest vastutava isiku suhtes vajalikke meetmeid.
Artikkel 11
Karantiinitingimused
1. Linnud pannakse heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses vähemalt 30 päevaks karantiini (edaspidi „karantiin”).
2. Riiklik veterinaararst kontrollib karantiinitingimusi iga partii puhul vähemalt karantiini alguses ja lõpus; see hõlmab suremuse arvestuse kontrollimist ja lindude kliinilist läbivaatust igas heakskiidetud karantiiniasutuses või heakskiidetud karantiinikeskuse üksuses.
Kui haigusolukord seda nõuab, peab riiklik veterinaararst tegema kontrolle sagedamini.
Artikkel 12
Uuringud, proovide võtmine ja analüüside tegemine saadetisele karantiinis oleku ajal
1. Pärast lindude paigutamist karantiini tehakse V lisas sätestatud uuringud, võetakse proovid ja tehakse analüüsid lindude gripi ja Newcastle’i haiguse avastamiseks.
2. Kui kasutatakse sentinell-linde, tuleb igas heakskiidetud karantiiniasutuses või heakskiidetud karantiinikeskuse üksuses kasutada vähemalt kümmet sentinell-lindu.
3. Uuringutel, proovide võtmisel ja analüüside tegemisel kasutatavad sentinell-linnud peavad olema
a)
vähemalt kolme nädala vanused ja neid võib kasutada sel eesmärgil ainult ühe korra;
b)
tuvastatavad jalarõnga või muu eemaldamatu märgise abil;
c)
vaktsineerimata ning neilt peab olema võetud 14 päeva jooksul enne karantiini algust lindude gripi ja Newcastle’i haiguse proovid, mille tulemused on olnud seronegatiivsed;
d)
paigutatud heakskiidetud karantiiniasutusse või heakskiidetud karantiinikeskuse üksusesse enne lindude saabumist ning nad peavad olema lindudele võimalikult lähedal, et oleks tagatud sentinell-lindude kokkupuude karantiinilindude väljaheidetega.
Artikkel 13
Tegevus heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses haiguskahtluse korral
1. Kui heakskiidetud karantiiniasutuses kahtlustatakse karantiini ajal, et üks või mitu lindu ja/või sentinell-lindu on nakatunud lindude grippi või Newcastle’i haigusesse, tuleb võtta järgmised meetmed:
a)
pädev asutus kehtestab heakskiidetud karantiiniasutuse suhtes ametliku järelevalve;
b)
nakatunud lindudelt ja sentinell-lindudelt võetakse V lisa punkti 2 kohaselt lindude viroloogiliseks uuringuks proovid, mida vastavalt analüüsitakse;
c)
ühtegi lindu ei tohi heakskiidetud karantiiniasutusse tuua ega sealt välja viia, kuni kahtlus on välistatud.
2. Kui lindude gripi või Newcastle’i haiguse kahtlus asjaomases heakskiidetud karantiiniasutuses on leidnud kinnitust, nagu lõikes 1 viidatud, tuleb võtta järgmised meetmed:
a)
heakskiidetud karantiiniasutuses tapetakse ja hävitatakse kõik linnud ja sentinell-linnud;
b)
heakskiidetud karantiiniasutus tuleb puhastada ja desinfitseerida;
c)
linde ei tohi viia heakskiidetud karantiiniasutusse enne 21 päeva möödumist lõplikust puhastamisest ja desinfitseerimisest.
3. Kui heakskiidetud karantiinikeskuses rakendatava karantiini ajal kahtlustatakse, et üks või mitu karantiinikeskuse üksuse lindu ja/või sentinell-lindu on nakatunud lindude grippi või Newcastle’i haigusesse, tuleb võtta järgmised meetmed:
a)
pädev asutus kehtestab heakskiidetud karantiinikeskuse suhtes ametliku järelevalve;
b)
kõnealustelt lindudelt ja sentinell-lindudelt võetakse V lisa punkti 2 kohaselt lindude viroloogiliseks uuringuks proovid, mida vastavalt analüüsitakse;
c)
ühtegi lindu ei tohi heakskiidetud karantiinikeskusesse tuua ega sealt välja viia, kuni kahtlus on välistatud.
4. Kui lindude gripi või Newcastle’i haiguse kahtlus heakskiidetud karantiinikeskuse asjaomases üksuses on leidnud kinnitust, nagu lõikes 3 viidatud, tuleb võtta järgmised meetmed:
a)
heakskiidetud karantiiniasutuse asjaomases üksuses tapetakse ja hävitatakse kõik linnud ja sentinell-linnud;
b)
asjaomane üksus puhastatakse ja desinfitseeritakse;
c)
võetakse järgmised proovid:
i)
kui kasutatakse sentinell-linde, võetakse neilt mitte enne, kui asjaomase üksuse lõplikust puhastamisest ja desinfitseerimisest on möödunud 21 päeva, V lisas ette nähtud proovid seroloogiliseks uuringuks, või
ii)
kui sentinell-linde ei kasutata, võetakse teiste karantiiniüksuste lindudelt 7.-15. päeval pärast asjaomase üksuse lõplikku puhastamist ja desinfitseerimist V lisa punktis 2 ette nähtud proovid seroloogiliseks uuringuks;
d)
ühtegi lindu ei tohi heakskiidetud karantiinikeskusest välja viia enne, kui punktis c kirjeldatud proovivõtu tulemused on tunnistatud negatiivseks.
5. Liikmesriigid teavitavad komisjoni käesoleva artikli kohaselt võetud meetmetest.
Artikkel 14
Heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses madala patogeensusega lindude gripi või Newcastle’i haiguse kohta saadud positiivse tulemusega seotud erandid
1. Kui karantiini ajal leitakse, et üks või mitu lindu ja/või sentinell-lindu on nakatunud madala patogeensusega lindude grippi (MPLG) või Newcastle’i haigusesse, võib pädev asutus lubada riskianalüüsi alusel erandeid artikli 13 lõike 2 punktis a ja artikli 13 lõike 4 punktis a sätestatud meetmetest juhul, kui need erandid ei sea ohtu haiguste tõrjet (edaspidi „erand”).
Liikmesriigid peavad komisjoni niisugustest eranditest kohe teavitama.
2. Kui riiklik veterinaararst kontrollib heakskiidetud karantiiniasutust või -keskust, millele on tehtud erand ning üks või mitu lindu ja/või sentinell-lindu leitakse olevat nakatunud madala patogeensusega lindude grippi või Newcastle’i haigusesse, tuleb järgida lõigetes 3-7 sätestatud meetmeid.
Liikmesriigid peavad komisjoni niisugustest meetmetest kohe teavitama.
3. Madala patogeensusega lindude gripi positiivse leiu korral tuleb diagnostikakäsiraamatus ette nähtud standardproovide asemel heakskiidetud karantiiniasutuses või heakskiidetud karantiinikeskuse igast üksusest võtta 21 päeva pärast madala patogeensusega linnugripi viimast leidu ja 21-päevaste intervallide järel laborikatseteks järgmised proovid:
a)
proovivõtu ajal seal leiduvate surnud sentinell-lindude või teiste lindude proovid;
b)
hingetoru / kitsa suuneelu ja kloaagi-tampooniproovid vähemalt 60 linnult või kõigilt lindudelt, kui neid on heakskiidetud karantiiniasutuses või heakskiidetud karantiinikeskuse asjaomases üksuses vähem kui 60; kui linnud on väikesed, eksootilised ning pole kättevõtmisega harjunud või nende kättevõtmine võib olla inimestele ohtlik, tuleb proovid võtta värsketest väljaheidetest; proovide võtmine ja nende laboratoorsed uuringud peavad jätkuma seni, kuni saadakse kaks järjestikust 21-päevase intervalliga negatiivset laboritulemust.
Pädev asutus võib siiski riskide hindamise tulemuste põhjal lubada kõrvalekaldumisi käesolevas lõikes sätestatud proovide arvust.
4. Newcastle’i haiguse positiivse leiu korral võib pädev asutus lubada erandit ainult juhul, kui 30 päeva pärast viimase sellesse haigusesse nakatunud linnu surma või kliinilist paranemist on V lisa punktide 1 ja 2 kohase proovivõtu tulemused negatiivsed, võtmata arvesse sätestatud aega.
5. Linde ei tohi karantiinist vabastada enne, kui vähemalt lõikes 3 ette nähtud laboratoorsete uuringute periood on möödas.
6. Heakskiidetud karantiiniasutus või heakskiidetud karantiinikeskuse asjaomane üksus tuleb pärast tühjendamist puhastada ja desinfitseerida. Kõik tõenäoliselt saastunud materjalid ja jäätmed ning samuti lõikes 3 ette nähtud laborikatsete jooksul kogunenud jäätmed tuleb kõrvaldada viisil, mis tagab, et haigusetekitaja ei levi, ning hävitada viisil, mis tagab madala patogeensusega lindude gripi või Newcastle’i haiguse viiruse hävimise.
7. Heakskiidetud karantiiniasutust või -keskust ei tohi taasasustada enne, kui lõikes 6 ette nähtud lõplikust puhastamisest ja desinfitseerimisest on möödunud 21 päeva.
Artikkel 15
Tegevus klamüdioosikahtluse korral
Kui heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses rakendatava karantiini ajal kahtlustatakse või saadakse kinnitust, et papagoilised on nakatunud ornitoosi, tuleb kõiki linde selles saadetises ravida pädeva asutuse heakskiidetud meetodil ning karantiini tuleb pikendada vähemalt kaks kuud pärast viimast registreeritud haigusjuhtu.
Artikkel 16
Karantiinist vabastamine
Linnud võib heakskiidetud karantiiniasutuse või -keskuse karantiinist vabastada üksnes riikliku veterinaararsti kirjalikul loal.
Artikkel 17
Teavitamis- ja aruandlusnõuded
1. Liikmesriigid teavitavad komisjoni igast heakskiidetud karantiiniasutuses või -keskuses avastatud linnugripi või Newcastle’i haiguse juhtumist 24 tunni jooksul.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile igal aastal järgmise teabe:
a)
heakskiidetud karantiiniasutuste ja -keskuste kaudu imporditud lindude arvu liikide ja heakskiidetud päritolu paljundusettevõtete kaupa;
b)
teave imporditud lindude suremuse kohta alates päritoluriigis tehtavast veterinaarkontrollist kuni karantiiniaja lõpuni;
c)
lindude gripi, Newcastle’i haiguse ja ornitoosi positiivsete leidude arv heakskiidetud karantiiniasutustes ja -keskustes.
Artikkel 18
Karantiiniga seotud kulud
Kõik käesoleva määruse kohaldamisest tulenevad karantiinikulud kannab importija.
Artikkel 19
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EL) nr 318/2007 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele kooskõlas VII lisas esitatud vastavustabeliga
Artikkel 20
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 7. jaanuar 2013