ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1394/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърлянето на улов при риболова на някои пелагични видове в югозападните води
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта, заложена в Регламент (ЕС) № 1380/2013, е постепенно да се прекрати изхвърлянето на улов при всички риболовни дейности в ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, на Комисията се предоставя правомощието чрез делегирани актове да приема планове за премахване на изхвърлянето на улов за период до три години, които се основават на съвместни препоръки, изготвени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Пряк управленски интерес към риболова в югозападните води имат Белгия, Испания, Франция, Нидерландия и Португалия. След допитване до консултативните съвети по пелагичните видове, по флота за далечно плаване и по югозападните води тези държави членки представиха на Комисията съвместна препоръка, съдържаща конкретни мерки. Бяха получени също така становищата на съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са съобразени с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - поради това, в съответствие с член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
Що се отнася до югозападните води, в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага най-късно от 1 януари 2015 г. за всички кораби, извършващи риболов на дребни и едри пелагични видове, когато в рамките на този риболов бъдат уловени екземпляри от посочените видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърлянето на улов следва да обхваща риболова на някои дребни и едри пелагични видове, по-конкретно сафрид, скумрия, цаца, хамсия, бял тон и син меджид в зони VIII, IX и X на ICES и в зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF.
(6)
С оглед на научните данни, доказващи висока степен на оцеляване в съответствие с член 15, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в съвместната препоръка е предвидено изключение от задължението за разтоварване на хамсия, сафрид и скумрия, уловени с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2 на CECAF. Такива научни данни в подкрепа на високата способност за оцеляване бяха предоставени в съвместната препоръка, в която се посочва конкретно научно изследване върху оцеляването на освободената риба при риболова с мрежи гъргър в южноевропейските води. Съгласно изследването процентът на оцеляване зависи от времето за направлявано струпване и гъстотата на рибата в мрежата, които при конкретните риболовни дейности обикновено са ограничени. Тази информация бе разгледана от НТИКР на неговото второ пленарно заседание през 2014 г. Според НТИКР, ако резултатите от изследването върху оцеляването бъдат приети за представителни по отношение на процента на оцеляване при стопанския риболов, има значителна вероятност делът на оцелялата освободена риба да надвишава 50 %. В член 19б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета (2) се съдържа забрана за освобождаването на скумрия и херинга преди пълното изтегляне на мрежата на борда на риболовния кораб, което води до загуба на мъртвата или умиращата риба. Това изключение, свързано със способността за оцеляване, не засяга действащата забрана, тъй като освобождаването на рибата ще се извършва на етап на риболовната операция, гарантиращ висок процент на оцеляване. Поради тази причина то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(7)
В съвместната препоръка се предвиждат четири минимални изключения от задължението за разтоварване за някои риболовни дейности до определени равнища. НТИКР разгледа предоставените от държавите членки доказателства и стигна до заключението, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаване на разходите за обработка на нежелания улов, които в някои случаи са подкрепени от качествена оценка на разходите. В контекста на гореизложеното и при липса на научна информация за противното е целесъобразно да се установят минимални изключения в съответствие с процента, предложен в съвместната препоръка, и при равнища, ненадвишаващи разрешените съгласно член 15, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(8)
Минималното изключение за син меджид (Micromesistius poutassou), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на този вид при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към запасите от този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими, се основава на невъзможността за подобряване на селективността и на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Според НТИКР изключението е достатъчно добре обосновано. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(9)
Минималното изключение за бял тон (Thunnus alalunga), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VIII на ICES, се основава на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Това са разходите за съхранение и обработка както в морето, така и на брега. В оценката си НТИКР посочва риска от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството. Това изключение не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(10)
Минималното изключение за хамсия (Engraulis encrasicolus), скумрия (Scomber scombrus) и сафрид (Trachurus spp.), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с пелагични тралове в зона VIII на ICES, се основава на затрудненията, свързани с подобряване на селективността при тази риболовна дейност. НТИКР посочва, че изключението е добре обосновано по отношение на запасите от скумрия и сафрид, но че съществува известен риск от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството при запасите от хамсия. Изключението обаче не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(11)
Минималното изключение за сафрид (Trachurus spp.) и скумрия (Scomber scombrus) през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов на тези видове при риболова с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF; минималното изключение за хамсия (Engraulis encrasicolus) през 2015 г. и 2016 г. не може да надвишава 2 %, а през 2017 г. - 1 % от общия годишен улов. Според НТИКР това изключение е подкрепено с обосновани аргументи, които демонстрират затрудненията, свързани с подобряване на селективността при конкретната риболовна дейност. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(12)
В съвместната препоръка е предвиден минимален референтен размер за опазване от 9 cm за две риболовни дейности, насочени към запаси от хамсия, с цел да се защитят младите екземпляри от този вид. След като направи оценка на тази мярка, НТИКР посочи, че тя няма да окаже отрицателно въздействие върху младите екземпляри, ще увеличи равнището на улова, който може да се продава за консумация от човека без това да води до увеличена смъртност от риболов и че може да подпомогне контрола и правоприлагането. Поради това минималният референтен размер за опазване на хамсията при съответните риболовни дейности следва да се определи на 9 cm.
(13)
Настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му, тъй като предвидените в него мерки оказват пряко въздействие върху икономическите дейности и планирането на риболовния сезон на корабите на Съюза. Той следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с цел да се спазят сроковете, посочени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент настоящият регламент следва да се прилага за не повече от три години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят подробностите по прилагането от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване по отношение на югозападните води, определени в член 4, параграф 2, буква г) от същия регламент, при риболовните дейности, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Изключение, свързано със способността за оцеляване
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължението за разтоварване не се прилага за улова на хамсия, сафрид и скумрия при непромишлен риболов с мрежи гъргър. Всеки такъв улов може да се освобождава, при условие че мрежите не са напълно изтеглени на борда.
Член 3
Минимални изключения
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на улов в следните количества:
а)
син меджид (Micromesistius poutassou) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими;
б)
бял тон (Thunnus alalunga) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VIII на ICES;
в)
хамсия (Engraulis encrasicolus), скумрия (Scomber scombrus) и сафрид (Trachurus spp.) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с пелагични тралове в зона VIII на ICES;
г)
сафрид (Trachurus spp.) и скумрия (Scomber scombrus) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 5 %, а през 2017 г. - 4 % от общия годишен улов при риболова с мрежи гъргър в зони VIII, IX и X на ICES и зони 34.1.1, 34.1.2 и 34.2.0 на CECAF; хамсия (Engraulis encrasicolus) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 2 %, а през 2017 г. - 1 % от общия годишен улов.
Член 4
Минимален референтен размер за опазване
Минималният референтен размер за опазване за хамсия (Engraulis encrasicolus), уловена в подзона IX на ICES и зона 34.1.2 на CECAF, се определя на 9 cm.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1394/2014,
20. oktoober 2014,
millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses teatavate pelaagiliste liikide püügiga edelapiirkonna vetes
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (1), eriti selle artikli 15 lõiget 6 ja artikli 18 lõikeid 1 ja 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1380/2013 eesmärk on tagasiheite järkjärguline likvideerimine, kehtestades lossimiskohustuse püütavatele liikidele, mille suhtes kehtivad püügi piirnormid.
(2)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 on komisjonile antud õigus võtta delegeeritud õigusaktiga kuni kolmeks aastaks vastu tagasiheitekava, mis põhineb ühisel soovitusel, mille on välja töötanud liikmesriigid koos asjaomaste nõuandekomisjonidega.
(3)
Belgial, Hispaanial, Prantsusmaal, Madalmaadel ja Portugalil on otsene huvi kalavarude majandamiseks edelapiirkonna vetes. Kõnealused liikmesriigid on esitanud komisjonile pärast konsulteerimist pelaagiliste liikide nõuandekomisjoni, kaugpüügi nõuandekomisjoni ja edelapiirkonna vete nõuandekomisjoniga ühise soovituse, mis sisaldab konkreetseid meetmeid. Teadusliku panuse andsid asjaomased teadusasutused. Ühises soovituses käsitletud meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 ja seepärast tuleks need määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 18 lõike 3 kohaselt lisada käesolevasse määrusesse.
(4)
Seoses edelapiirkonna vetega tuleks vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punktile a kohaldada lossimiskohustust hiljemalt 1. jaanuarist 2015 kõigile laevadele, mis tegelevad väikeste ja suurte pelaagiliste liikide püügiga kõnealuses piirkonnas ja seoses selliste liikidega, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme.
(5)
Ühise soovituse kohaselt peaks tagasiheitekava hõlmama teatavat väikeste ja suurte pelaagiliste liikide püüki, nimelt stauriidide, makrelli, kilu, anšoovise, pikkuim-tuuni ja põhjaputassuu püüki ICESi VIII, IX ja X alapiirkonnas ning CECAFi püügipiirkondades 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 alates 1. jaanuarist 2015.
(6)
Ühine soovitus sisaldab ICESi VIII, IX ja X alapiirkonnas ning CECAFi püügipiirkondades 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2 seinnoodaga püütud anšoovise, stauriidide ja makrelli puhul erandit lossimiskohustusest. See erand põhineb teaduslikel tõenditel kõrge ellujäämuse kohta kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 4 punktiga b. Ühises soovituses on esitatud teaduslikud tõendid kõrge ellujäämuse kohta ja selles viidatakse konkreetsele teaduslikule uuringule kalade ellujäämuse kohta seinnoodast pääsemisel Euroopa lõunapiirkonna vetes. Uuringu käigus leiti, et ellujäämise määr sõltub kalade võrku kogumise ajast ja tihedusest, mis on sellisel püügil tavaliselt piiratud. STECF vaatas kõnealuse teabe läbi (täiskogu teisel istungil 2014. aastal). STECF jõudis järeldusele, et kui eeldada, et ellujäämusuuringu tulemused on ellujäämismäära seisukohalt esinduslikud kutselise püügitegevuse puhul, siis võrgust vette tagasi sattunud ja ellujäänud kalade osakaal oleks tõenäoliselt suurem kui 50 %. Nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 (2) artikli 19b lõike 2 kohaselt on keelatud makrelli ja heeringat püünisest enne vabastada, kui võrk on täielikult võetud kalalaeva pardale, mille tulemuseks on surnud või surevate kalade kaotus. See ellujäämuse erand ei mõjuta kehtivat keeldu, kuna kalade vabastamine toimub püügi selles etapis, kus kalade ellujäämise määr pärast vabastamist on kõrge. Seepärast tuleks selline erand lisada käesolevasse määrusesse.
(7)
Ühine soovitus sisaldab ka nelja vähese tähtsusega erandit lossimiskohustusest teatavate kalavarude puhul ja kuni teatava tasemeni. STECF vaatas liikmesriikide esitatud tõendid läbi ja järeldas, et ühine soovitus sisaldab põhjendatud argumente seoses juhupüügi käitlemisega kaasnevate kulude suurenemisega ja mõnel juhul toetas neid argumente kvalitatiivne hinnang kulude kohta. Eespool öeldut arvesse võttes ja esitatuist erinevate teaduslike andmete puudumisel on asjakohane kehtestada vähese tähtsusega erand kooskõlas ühises soovituses kavandatud protsendimääraga, järgides tasemeid, mis ei ületa määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 5 kohaselt lubatud tasemeid.
(8)
Vähese tähtsusega erand, mis on kehtestatud ICESi VIII alapiirkonnas tööstusliku pelaagilise püügi traaleriga püütud põhjaputassuu (Micromesistius poutassou) aastase kogusaagi suhtes (2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % aastasest kogupüügist) ja kõnealuse liigi töötlemisel pardal surimiks, on põhjendatud raskustega selektiivsuse parandamisel ja juhupüügi käitlemisega kaasnevate ebaproportsionaalsete kuludega. STECF järeldas, et erand on piisavalt põhjendatud. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(9)
Vähese tähtsusega erand, mis on kehtestatud ICESi VIII alapiirkonnas kaksiktraalnoodaga püütud pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) aastase kogusaagi suhtes (2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % aastasest kogupüügist), on põhjendatud juhupüügi käitlemisega kaasnevate ebaproportsionaalsete kuludega. Need on kulud, mis on seotud ladustamise ja käitlemisega merel ja maismaal. STECF mainis oma hinnangus ohtu seoses valikulise püügiga. Selline erand ei piira siiski määruse (EÜ) 850/98 artikli 19a kohaldamist. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(10)
Vähese tähtsusega erand, mis on kehtestatud ICESi VIII alapiirkonnas pelaagilise traalnoodaga püütud anšoovise (Engraulis encrasicolus), makrelli (Scomber scombrus) ja stauriidi (Trachurus spp.) aastase kogusaagi suhtes (2015. ja 2016. aastal kuni 5 % ning 2017. aastal 4 % aastasest kogusaagist), on põhjendatud raskustega selektiivsuse parandamisel. STECF järeldab, et erand on hästi põhjendatud makrelli ja hariliku stauriidi puhul ja märgib osalist ohtu seoses anšoovise valikulise püügiga. Selline erand ei piira siiski määruse (EÜ) 850/98 artikli 19a kohaldamist. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(11)
Viimane vähese tähtsusega erand kehtestatakse seinnoodapüügi suhtes ICESi VIII, IX ja X alapiirkonnas ning CECAFi püügipiirkondades 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 seoses järgmiste liikide sihtpüügiga: 2015. ja 2016. aastal kuni 5 % ning 2017. aastal 4 % hariliku stauriidi (Trachurus spp.) ja makrelli (Scomber scombrus) aastasest kogusaagist ning 2015. ja 2016. aastal kuni 2 % ning 2017. aastal 1 % anšoovise (Engraulis encrasicolus) aastasest kogusaagist. STECF jõudis järeldusele, et seda erandit toetavad põhjendatud argumendid, mis tõendavad, et selle püügiliigi puhul on raskusi selektiivsuse parandamisel. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(12)
Ühises soovituses on esitatud ka kalavarude kaitseks referentsalammõõt 9 cm anšoovise puhul kahes püügipiirkonnas, et tagada kõnealuse liigi noorkalade kaitse. STECF hindas kõnealust meedet ja jõudis järeldusele, et see ei kahjusta noori anšooviseid, et tänu sellele suureneks inimtoiduks müüdavate kalade kogus kalastussuremust suurendamata ning sellest võib olla kasu kontrolli- ja jõustamistegevuses. Seega peaks anšoovise referentsalammõõt asjaomastes püügipiirkondades olema 9 cm.
(13)
Kuna käesoleva määrusega ettenähtud meetmed mõjutavad otseselt majandustegevust, mis on seotud liidu laevade kalapüügihooajaga ja selle kavandamisega, peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist. Seda tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2015, et järgida määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 sätestatud tähtaega. Kõnealuse määruse artikli 15 lõike 6 kohaselt tuleks käesolevat määrust kohaldada mitte kauem kui kolm aastat,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega täpsustatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 kohase lossimiskohustuse rakendamise üksikasju ning rakendatakse lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015 käesoleva määruse lisas sätestatud kalapüügi suhtes edelapiirkonna vetes, mis on määratletud kõnealuse määruse artikli 4 lõike 2 punktis d.
Artikkel 2
Erand seoses ellujäämusega
Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 ei kohaldata lossimiskohustust anšoovise, stauriidide ja makrelli väikesemahulise seinnoodapüügi suhtes. Kogu sellise saagi võib merre tagasi lasta, tingimusel et võrku ei hiivata täielikult pardale.
Artikkel 3
Vähese tähtsusega erandid
Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 võib tagasi heita järgmised kogused:
a)
2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % põhjaputassuu (Micromesistius poutassou) aastasest kogusaagist, mis on püütud tööstusliku pelaagilise traalnoodaga kõnealuse liigi sihtpüügil ICESi VIII alapiirkonnas ja kõnealuse liigi töötlemisel pardal surimiks;
b)
2015. ja 2016. aastal kuni 7 % ning 2017. aastal 6 % pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) aastasest kogusaagist, mis on püütud kaksiktraalnoodaga kõnealuse liigi sihtpüügil ICESi VIII alapiirkonnas;
c)
2015. ja 2016. aastal kuni 5 % ning 2017. aastal 4 % anšoovise (Engraulis encrasicolus), makrelli (Scomber scombrus) ja stauriidi (Trachurus spp.) aastasest kogusaagist, mis on püütud pelaagilise traalnoodaga ICESi VIII alapiirkonnas;
d)
2015. ja 2016. aastal kuni 5 % ning 2017. aastal 4 % hariliku stauriidi (Trachurus spp.) ja makrelli (Scomber scombrus) aastasest kogusaagist, mis on püütud seinnoodaga kõnealuste liikide sihtpüügil ICESi VIII, IX ja X alapiirkonnas ning CECAFi püügipiirkondades 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0; ning 2015. ja 2016. aastal kuni 2 % ning 2017. aastal 1 % anšoovise (Engraulis encrasicolus) aastasest kogusaagist.
Artikkel 4
Referentsalammõõt
ICESi IX alapiirkonnas ja CECAFi püügipiirkonnas 34.1.2 püütud anšoovise (Engraulis encrasicolus) referentsalammõõt on 9 cm.
Artikkel 5
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini 2017.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 20. oktoober 2014