ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 152/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно капиталовите изисквания за централните контрагенти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции (2), и по-специално член 16, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 648/2012 г. определя, наред с други въпроси, пруденциалните изисквания по отношение на централните контрагенти (ЦК), за да се гарантира, че те са сигурни и стабилни и че винаги спазват капиталовите изисквания. Като се има предвид, че до голяма степен рисковете, произтичащи от клирингови дейности, се покриват със специални финансови ресурси, такива капиталови изисквания следва да подсигурят, че ЦК винаги разполага с достатъчно капитал срещу кредитен риск, риск от контрагента, пазарен риск, операционен риск, правен риск и бизнес риск, които не са покрити от споменатите специални финансови ресурси, и че той е в състояние при необходимост организирано да преустанови или преструктурира своите операции.
(2)
Разпоредбите относно капитала на кредитните институции и инвестиционните посредници следва по-специално да бъдат взети предвид във връзка с техническите стандарти, тъй като при изпълнение на дейности без покритие ЦК са изложени на рискове, сходни с рисковете, на които са изложени кредитните институции и инвестиционните посредници. Съответните части на Принципите за инфраструктурата на финансовите пазари, издадени от Комитета по платежни и сетълмент системи и Международната организация на комисиите по ценни книжа („принципи CPSS - IOSCO“), също следва да бъдат взети предвид. За да се гарантира, че те са в състояние да извършат организирано преустановяване на дейността или преструктуриране на своите дейности, ЦК следва да разполагат с достатъчно финансови ресурси, за да посрещнат оперативните си разходи за определен период от време. ЦК следва да могат през този период да въвеждат всякакви мерки, за да реорганизират най-важните си операции, включително посредством рекапитализация, смяна на ръководството, преразглеждане на бизнес стратегиите, структурата на разходите или таксите, преструктуриране на предоставяните услуги, ликвидация на клиринговия портфейл или сливане или прехвърляне на техните клирингови дейности на друг ЦК. В периода на преустановяване или преструктуриране е необходимо ЦК да продължава дейността си. Въпреки че в този случай някои разходи, като маркетинговите например, може да намалеят, други разходи, като например правните, може да се повишат. Поради това използването на брутните годишни оперативни разходи се счита за уместно приближение до действителните разходи при преустановяване или преструктуриране на операциите на ЦК. С цел да се вземе предвид разнообразието на счетоводните практики на различните ЦК, оперативните разходи следва да се разглеждат в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. за прилагането на международните счетоводни стандарти (3), или в съответствие с редица ограничени други правила, приложими в тази област, както е посочено в правото на Съюза.
(3)
Тъй като капиталът във всеки един момент следва да бъде достатъчен, за да осигури организирано преустановяване на дейността и подходяща защита срещу евентуални рискове, както се изисква от член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се създаде инструмент за ранно предупреждение, за да се даде възможност на компетентните органи да получат информация достатъчно време преди да възникне ситуация, при която капиталът на ЦК е близо до капиталовото изискване, чрез въвеждане на праг за уведомяване на равнище 110 % от размера на капиталовото изискване.
(4)
Въпреки трудностите при количественото определяне на експозицията към операционен риск, Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (4) е подходяща база са сравнение с цел определяне на капиталовото изискване за ЦК. В съответствие с Директива 2006/48/ЕО определението на операционния риск следва да включва правния риск по отношение на техническите стандарти за капиталовите изисквания за централните контрагенти.
(5)
Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (5) са подходяща база за сравнение за целите на определянето на капиталовите изисквания за покриване на кредитни рискове, рискове от контрагента и пазарни рискове, които не са покрити със специални финансови ресурси, тъй като те са сходни на рисковете, поемани от кредитните институции или инвестиционните посредници.
(6)
ЦК не следва да държат капитал за експозицията към търговски риск и за вноските в гаранционния фонд, които възникват по силата на споразумение за оперативна съвместимост, когато са изпълнени изискванията по членове 52 и 53 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Когато обаче тези изисквания не са изпълнени, връзките между различни ЦК биха могли да ги изложат на допълнителни рискове, ако предоставеното от тях обезпечение не е напълно защитено, а несъстоятелността достатъчно отдалечена, или ако вноските в гаранционния фонд са изложени на риск в случай на изпадане в несъстоятелност на клирингов член на получаващ ЦК. Следователно в такива случаи капиталовите изисквания следва да се прилагат по отношение на вноските в гаранционния фонд, както и по отношение на експозицията към търговски риск спрямо други ЦК. С цел да се избегне ефектът на доминото правилата за вноските в гаранционния фонд към други ЦК следва по принцип да бъдат по-консервативни от правилата за експозицията на кредитните институции спрямо ЦК. Собствените ресурси на ЦК, използвани за вноски в гаранционен фонд на друг ЦК, не трябва да се вземат предвид за целите на член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, тъй като те не са инвестирани в съответствие с неговата инвестиционна политика. Също така те не следва да бъдат отчитани два пъти за целите на изчисляването на размера на рисково претеглената експозиция, произтичаща от тези вноски.
(7)
Времето, необходимо за организирано преустановяване на дейността, е строго зависимо от клиринговите услуги, предоставяни от ЦК, и от пазарната среда, в която той действа, особено в случаите, когато друг ЦК може да поеме неговите услуги. Поради това броят на месеците, необходими за преустановяване на дейността, следва да се основава на собствената оценка на ЦК, която следва да бъде одобрена от компетентния орган. Следва да бъде изискан като минимум шестмесечен период с цел да се осигури разумно равнище на капиталовите изисквания.
(8)
Бизнес риск е рискът, който даден ЦК поема поради своята ефективност и потенциалните промени в общите стопански условия, което е вероятно да накърни неговото финансово състояние в резултат на спад в приходите или увеличение на разходите, водещи до загуба, която трябва да се приспадне от неговия капитал. Тъй като равнището на бизнес риска е силно зависимо от конкретното състояние на всеки ЦК и е обусловено от различни фактори, като например неефективни процедури, неблагоприятни пазарни условия, неподходящ отговор на технологичния напредък или лошо изпълнение на бизнес стратегиите, капиталовото изискване следва да се основава на собствената оценка на ЦК, която се одобрява от компетентния орган. Необходимо е да бъде въведен долен праг с цел да се осигури разумно равнище на капиталовите изисквания.
(9)
Европейският банков орган (ЕБО) работи в тясно сътрудничество с Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и се консултира с Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), преди да представи проектите на технически стандарти, на които се основава настоящият регламент. Той също така проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, анализира свързаните с тях възможни разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от банковия сектор, създадена в съответствие с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(10)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган) на Европейската комисия,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Капиталови изисквания
1. ЦК държи капитал, включително неразпределена печалба и резерви, който във всеки един момент е по-голям или равен на сбора от:
а)
капиталовите изисквания за ЦК за преустановяване или преструктуриране на дейността, изчислени в съответствие с член 2;
б)
капиталовите изисквания за ЦК за операционни и правни рискове, изчислени в съответствие с член 3;
в)
капиталовите изисквания за ЦК за кредитен риск, риск от контрагента и пазарен риск, изчислени в съответствие с член 4;
г)
капиталовите изисквания за ЦК за бизнес риск, изчислен в съответствие с член 5.
2. ЦК разполага с процедури за определяне на всички източници на рискове, които може да окажат въздействие върху текущото му функциониране, и взема под внимание вероятността от потенциални неблагоприятни последици за приходите или разходите си и равнището на своя капитал.
3. Ако размерът на капитала, държан от ЦК в съответствие с параграф 1, е по-нисък от 110 % от капиталовите изисквания или по-нисък от 110 % от 7,5 млн. евро („праг за уведомяване“), ЦК уведомява незабавно компетентния орган и актуализира представената информация поне веднъж седмично, докато размерът на капитала, държан от ЦК, отново надхвърли прага за уведомяване.
4. Уведомлението се прави в писмена форма и съдържа следните елементи:
а)
причините за спадане на капитала на ЦК под прага за уведомяване и описание на краткосрочната перспектива пред финансовото състояние на ЦК;
б)
подробно описание на мерките, които ЦК възнамерява да предприеме, за да подсигури текущото спазване на капиталовите изисквания.
Член 2
Капиталови изисквания за преустановяване или преструктуриране на дейността
1. ЦК разделя своите годишни брутни оперативни разходи на дванадесет, за да се изчислят неговите месечни брутни оперативни разходи, и умножава полученото число с продължителността на периода на преустановяване или преструктуриране на дейността, определен в съответствие с параграф 2. Резултатът от това изчисление представлява капиталът, необходим за подсигуряване на организирано преустановяване или преструктуриране на дейността на ЦК.
2. С цел да се определи продължителността на периода за преустановяване или преструктуриране на дейността, посочен в параграф 1, ЦК предоставя за одобрение на компетентния орган и в съответствие с правомощията на този компетентен орган съгласно дял III от Регламент (ЕС) № 648/2012 своята собствена оценка за подходящия период от време за преустановяване или преструктуриране на дейността. Периодът, определен с оценката, трябва да бъде достатъчен, за да подсигури, в това число и при неблагоприятни пазарни условия, организирано спиране или преструктуриране на дейността на ЦК чрез реорганизация на дейността, ликвидация на неговия клирингов портфейл или прехвърляне на клиринговата дейност към друг ЦК. Оценката следва да отчита ликвидността, падежната структура и потенциалните трансгранични пречки за позициите на ЦК и видовете продукти, подлежащи на клиринг. Продължителността на периода за преустановяване или преструктуриране на дейността, използван за изчисляването на капиталовото изискване, е най-малко шест месеца.
3. ЦК актуализира своята оценка за подходящия период от време за преустановяване или преструктуриране на дейността, когато е налице значителна промяна в допусканията, стоящи в основата на оценката, и представя тази актуализирана оценка за одобрение от компетентния орган.
4. За целите на настоящия член оперативните разходи следва да се разглеждат в съответствие с международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002, или в съответствие с директиви 78/660/ЕИО (7), 83/349/ЕИО (8) и 86/635/ЕИО на Съвета (9), или в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на трета държава, които са приети за еквивалентни на МСФО в съответствие с Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (10), или със счетоводните стандарти на трета държава, чието използване е разрешено в съответствие с член 4 от същия регламент, в зависимост от случая. ЦК използват най-новата проверена от одитор информация от своя годиш финансов отчет.
Член 3
Капиталови изисквания за операционни и правни рискове
1. ЦК изчислява капиталовите си изисквания за операционни рискове, включително правни рискове, споменати в член 1, като използва подхода на базисния индикатор или усъвършенстваните подходи за измерване, както е предвидено в Директива 2006/48/ЕО, при спазване на ограниченията, предвидени в параграфи 2-7.
2. ЦК може да използва подхода на базисния индикатор за изчисляване на капиталовите си изисквания за операционен риск в съответствие с член 103 от Директива 2006/48/ЕО.
3. ЦК разполага с добре документирана система за оценка и управление на операционния риск, с ясно определени отговорности за тази система. Той оценява експозициите си към операционен риск и проследява важните за операционния риск данни, включително за претърпени съществени загуби. Тази система е обект на редовен преглед, който се извършва от независимо лице, притежаващо необходимите знания за извършване на този преглед.
4. Системата на ЦК за оценка на операционния риск трябва да бъде тясно интегрирана в процеса за управление на рисковете на ЦК. Нейните резултати са неразделна част от процеса за наблюдение и контрол на профила на операционния риск на ЦК.
5. ЦК въвежда система за докладване на висшето ръководство, чрез която се представя информация за операционния риск на съответните звена в ЦК. ЦК разполага с процедури за предприемане на подходящи действия според информацията в докладите за ръководството.
6. ЦК може също така да поиска от съответния компетентен орган разрешение да използва усъвършенствани подходи за измерване. Компетентният орган може да даде на ЦК разрешение за използване на усъвършенствани подходи за измерване, основани на неговите собствени системи за измерване на операционния риск, в съответствие с член 105 от Директива 2006/48/ЕО.
7. ЦК, които използват усъвършенстваните подходи за измерване, посочени в параграф 6, за изчисляването на капиталовите си изисквания за операционен риск, притежават капитал, който е във всички случаи по-голям или равен на 80 % от капитала, изискван при подхода на базисния индикатор в съответствие с параграф 2.
Член 4
Капиталови изисквания за кредитен риск, кредитен риск от контрагента и пазарен риск, които не са обхванати от специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012
1. ЦК изчислява капиталовите си изисквания, посочени в член 1, като сума от 8 % от размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск и кредитен риск от контрагента и неговите капиталови изисквания за пазарен риск, изчислени в съответствие с директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, при спазване на ограниченията, предвидени в параграфи от 2 до 5.
2. За изчисляване на капиталовите изисквания за пазарен риск, който не е покрит със специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК използват методите, предвидени в приложения от I до IV към Директива 2006/49/ЕО.
3. За изчисляване на размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск, който не е обхванат от специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК прилага стандартизирания подход за кредитен риск, предвиден в членове от 78 до 83 от Директива 2006/48/ЕО.
4. За изчисляване на размера на рисково претеглените експозиции за кредитен риск от контрагента, който не е покрит със специални финансови ресурси, посочени в членове 41-44 от Регламент (ЕС) № 648/2012, ЦК използват подхода на оценяване по пазарна стойност, предвиден в приложение III, част 3 към Директива 2006/48/ЕО, както и разширения метод за финансово обезпечение, като прилагат надзорните корекции за променливост, предвидени в приложение VIII, част 3 към Директива 2006/48/ЕО.
5. Ако не са изпълнени всички условия, посочени в членове 52 и 53 от Регламент (ЕС) № 648/2012, и ако ЦК не използват собствените си ресурси, ЦК прилагат рисково тегло в размер на 1 250 % към експозицията си, произтичаща от вноските в гаранционния фонд на друг ЦК, и рисково тегло от 2 % към търговските си експозиции спрямо друг ЦК.
Член 5
Капиталови изисквания за бизнес риск
1. ЦК предоставят на компетентния орган за одобрение в съответствие с неговите правомощия съгласно дял III от Регламент (ЕС) № 648/2012 своята собствена оценка на капитала, необходим за покриване на загуби в резултат на бизнес риск, въз основа на разумно предвидими неблагоприятни сценарии, съобразени с техните бизнес модели.
2. Капиталовото изискване за бизнес риск е равно на одобрената оценка, но не по-малко от 25 % от годишните брутни оперативни разходи. За целите на настоящия член брутните оперативни разходи се разглеждат в съответствие с член 2, параграф 4.
Член 6
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 152/2013,
19. detsember 2012,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavaid kapitalinõudeid
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (1),
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrust (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta, (2) eriti selle artikli 16 lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EL) nr 648/2012 on muu hulgas ette nähtud kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavad usaldatavusnõuded, millega tagatakse, et kesksed vastaspooled on turvalised ja usaldusväärsed ning täidavad kapitalinõudeid kogu aeg. Võttes arvesse, et kliiringuga seotud riskid on suures osas kaetud asjakohaste rahaliste vahenditega, peaksid sellised kapitalinõuded tagama, et kesksel vastaspoolel on kogu aeg piisavalt kapitali, et katta krediidiriski, vastaspoole riski, tururiski, operatsiooniriski ning õiguslikke ja äririske, mis ei ole juba kaetud asjakohaste rahaliste vahenditega, ning vajaduse korral oma tegevused nõuetekohaselt likvideerida või restruktureerida.
(2)
Kõnealuste regulatiivsete standardite puhul tuleks eelkõige võtta arvesse krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavaid kapitalinõudeid, kuna kesksed vastaspooled on katmata tegevuste puhul avatud samalaadsetele riskidele nagu krediidiasutused ja investeerimisühingud. Samuti tuleks arvesse võtta asjakohaseid osasid makse- ja arveldussüsteemide komitee ning Rahvusvahelise Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni väljatöötatud põhimõttest finantsturgude infrastruktuuri osas (CPSS-IOSCO põhimõtted). Selleks et kesksed vastaspooled suudaksid nõuetekohaselt likvideerida või restruktureerida oma tegevusi, peaks neil olema piisavalt rahalisi vahendeid tegevuskulude katmiseks asjakohase ajavahemiku jooksul. Keskne vastaspool peaks olema suuteline võtma sellise ajavahemiku jooksul mis tahes meetmeid, et ümber korraldada oma olulised tegevused, mis võib hõlmata rekapitaliseerimist, juhtkonna vahetamist, äristrateegia ja kulu- või tasustruktuuri läbivaatamist, osutatavate teenuste ümberkorraldamist, kliiringuportfelli likvideerimist või kliirimistegevuse üleandmist teisele kesksele vastaspoolele. Likvideerimise või restruktureerimise ajal peab keskne vastaspool jätkama oma tegevust. Kuigi sel juhul võivad mõned kulud väheneda (nt turunduskulud), võivad teised kulud suureneda (nt õigusabikulud). Seepärast peaks aastase kogu tegevuskulu kasutamine võimaldama asjakohaselt kajastada keskse vastaspoole tegevuste likvideerimise või restruktureerimisega seotud tegelikke kulusid. Selleks et võtta arvesse kesksete vastaspoolte erinevaid raamatupidamistavasid, tuleks tegevuskulusid käsitleda vastavalt rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele, mis on vastu võetud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. juuli 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1606/2002 (rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta), (3) või vastavalt paljudele muudele piiratud asjakohastele eeskirjadele liidu õiguse kohaselt.
(3)
Kuna kapitali peab olema kogu aeg piisavalt, et tagada nõuetekohane likvideerimine ja asjakohane kaitse asjaomaste riskide vastu vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artikli 16 lõikele 2, tuleb ette näha varajase hoiatamise vahend, et pädevad asutused saaksid piisavalt varakult teada olukorrast, kus keskse vastaspoole kapital võib langeda allapoole asjakohast kapitalinõuet, ja kehtestada selleks teatamiskünnis 110 % kapitalinõuetest.
(4)
Hoolimata operatsiooniriski mõõtmise keerukusest, tagab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiv 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta (4) asjakohase võrdlusaluse kesksete vastaspoolte kapitalinõuete kehtestamiseks. Kooskõlas direktiiviga 2006/48/EÜ peaks operatsiooniriski määratlus hõlmama õiguslikku riski seoses tehniliste standarditega kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavate kapitalinõuete kohta.
(5)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiv 2006/48/EÜ ja direktiiv 2006/49/EÜ investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta (5) on asjakohased, et määrata kindlaks kapitalinõuded asjakohaste rahaliste vahenditega katmata krediidi-, vastaspoole ja tururiski katmiseks, kuna need riskid on sarnased krediidiasutuste ja investeerimisühingute riskidega.
(6)
Kesksel vastaspoolel ei pea olema kapitali seoses kauplemisriski ja tagatisfondi sissemaksetega, mis tulenevad koostalitluskokkuleppest, kui täidetud on määruse (EL) nr 648/2012 artiklites 52 ja 53 sätestatud nõuded. Kui kõnealused nõuded ei ole täidetud, võivad seoses kesksete vastaspoolte vaheliste seostega tekkida täiendavad riskid, kui kesksete vastaspoolte antud tagatis ei ole täielikult kaitstud ja pankrotivarast välistatud või kui tagatisfondi sissemaksed on vastuvõtva keskse vastaspoole kliiriva liikme kohustuste mittetäitmise korral ohus. Seepärast peaksid kapitalinõuded sel juhul hõlmama tagatisfondi makseid ja teiste kesksete vastaspooltega seotud kauplemisriski. Negatiivse mõju ülekandumise ohu vältimiseks tuleks teiste kesksete vastaspoolte tagatisfondidesse tehtavaid makseid käsitleda üldiselt konservatiivsemalt kui krediidiasutuste riske seoses kesksete vastaspoolega. Keskse vastaspoole omavahendeid, mida kasutatakse teise keskse vastaspoole tagatisfondi maksete tegemiseks, ei tuleks määruse (EL) nr 648/2012 artikli 16 lõike 2 kohaldamisel arvesse võtta, kuna need ei ole investeeritud investeerimispoliitika kohaselt. Samuti ei tohiks neid kõnealuste maksete puhul riskiga kaalutud varade arvutamisel võtta arvesse topelt.
(7)
Nõuetekohaseks likvideerimiseks vajalik aeg sõltub otseselt asjaomase keskse vastaspoole osutatavatest kliirimisteenustest ja turutingimustest, milles ta tegutseb, eelkõige juhul, kui teine keskne vastaspool saab tema teenused üle võtta. Seepärast peaks likvideerimiseks vajalik kuude arv põhinema keskse vastaspoole hinnangul, mille peab heaks kiitma pädev asutus. Selleks et tagada kapitalinõuete usaldusväärne tase, tuleb ette näha, et likvideerimisaeg on vähemalt kuus kuud.
(8)
Äririsk on risk, mis kesksele vastaspoolele tuleneb tema tõhususest ja üldiste äritingimuste võimalikest muutustest, mis võivad mõjutada tema finantsseisundit seoses tulude vähenemisest või kulude suurenemisest tuleneva kahjuga, mis tuleb katta kapitaliga. Kuna äririsk sõltub tugevasti iga keskse vastaspoole konkreetsest olukorrast ning seda võivad mõjutada eri tegurid, nagu ebatõhusad protseduurid, halvenenud turutingimused, tehnoloogia arengu eiramine või äristrateegia puudulik järgimine, peaksid kapitalinõuded põhinema keskse vastaspoole hinnangul, mille peab heaks kiitma pädev asutus. Selleks et tagada kapitalinõuete usaldusväärne tase, tuleb kehtestada alampiir.
(9)
Enne käesoleva määruse aluseks oleva tehniliste standardite eelnõu esitamist tegi EBA tihedat koostööd Euroopa Keskpankade Süsteemiga (EKPS) ja konsulteeris Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega (ESMA). Samuti viis EBA läbi avaliku konsultatsiooni regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu kohta, analüüsis võimalikku asjaomast kulu ja kasu ning küsis arvamust Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 (6) artikli 37 kohaselt loodud pangandussektori sidusrühmade kogult.
(10)
Käesolev määrus põhineb regulatiivsete tehniliste standardite eelnõul, mille Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) esitas Euroopa Komisjonile,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Kapitalinõuded
1. Keskse vastaspoole kapital koos jaotamata kasumi ja reservidega on kogu aeg vähemalt võrdne järgmiste summaga:
a)
keskse vastaspoole kapitalinõuded seoses likvideerimise või restruktureerimisega, mis on arvutatud vastavalt artiklile 2;
b)
keskse vastaspoole kapitalinõuded operatsiooni- ja õigusliku riski puhul, mis on arvutatud vastavalt artiklile 3;
c)
keskse vastaspoole kapitalinõuded krediidi-, vastaspoole ja tururiski puhul, mis on arvutatud vastavalt artiklile 4;
d)
keskse vastaspoole kapitalinõuded äririski puhul, mis on arvutatud vastavalt artiklile 5.
2. Keskne vastaspool kohaldab protseduure, et tuvastada kõik riskiallikad, mis võivad mõjutada tema ülesannete pidevat täitmist, ja hindab võimalikku kahjulikku mõju tema tuludele või kuludele ja kapitali tasemele.
3. Kui lõike 1 kohane keskse vastaspoole kapital on väiksem kui 110 % kapitalinõuetest või väiksem kui 110 % 7,5 miljonist eurost („teatamiskünnis”), teavitab keskne vastaspool sellest pädevat asutust ja ajakohastab teavet vähemalt kord nädalas, kuni keskse vastaspoole kapital ületab taas teatamiskünnist.
4. Teade esitatakse kirjalikult ja see sisaldab vähemalt järgmist:
a)
põhjused, miks keskse vastaspoole kapital on alla teatamiskünnist, ning keskse vastaspoole finantsolukorra kirjeldus keskpikas perspektiivis;
b)
selliste meetmete põhjalik kirjeldus, mida keskne vastaspool kavatseb võtta, et tagada kapitalinõuete pidev täitmine.
Artikkel 2
Kapitalinõuded seoses likvideerimise või restruktureerimisega
1. Keskne vastaspool jagab oma aastase kogu tegevuskulu kaheteistkümneks, et määrata kindlaks oma igakuine kogu tegevuskulu, ja korrutab kõnealuse tulemuse oma tegevuste likvideerimiseks või restruktureerimiseks ettenähtud ajavahemikuga, mis on kindlaks määratud lõike 2 kohaselt. Kõnealuse arvutuse tulemus kajastab keskse vastaspoole tegevuste nõuetekohaseks likvideerimiseks või restruktureerimiseks ette nähtud kapitali.
2. Selleks et määrata kindlaks lõike 1 kohane tegevuste likvideerimiseks või restruktureerimiseks ettenähtud ajavahemik, esitab keskne vastaspool pädevale asutusele heakskiitmiseks vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 III jaotise kohastele pädevate asutuste volitustele oma hinnangu tegevuste likvideerimiseks või restruktureerimiseks ettenähtud ajavahemiku kohta. Prognoositav ajavahemik on piisav, et tagada ka halvenenud turutingimustes tegevuste nõuetekohane likvideerimine, restruktureerimine ja ümberkorraldamine, kliiringuportfelli likvideerimine või kliirimistegevuse üleandmine teisele kesksele vastaspoolele. Ajavahemiku prognoosimisel võetakse arvesse keskse vastaspoole positsioonide suurust, tähtaegu ja võimalikke piiriüleseid tõkkeid ning kliiritavate toodete liiki. Tegevuste likvideerimiseks või restruktureerimiseks ettenähtud minimaalne ajavahemik, mida kasutatakse kapitalinõuete arvutamiseks, on kuus kuud.
3. Prognoosi aluseks olevate eelduste märkimisväärse muutuse korral ajakohastab keskne vastaspool tegevuste likvideerimiseks või restruktureerimiseks ettenähtud ajavahemiku prognoosi ja esitab ajakohastatud prognoosi pädevatele asutustele heakskiitmiseks.
4. Käesoleva artikli kohaldamisel käsitletakse tegevuskulusid vastavalt rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele, mis on vastu võetud kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1606/2002, või vastavalt nõukogu direktiividele 78/660/EMÜ, (7) 83/349/EMÜ (8) ja 86/635/EMÜ (9) või vastavalt kolmanda riigi üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele, mida komisjoni määruse (EÜ) nr 1569/2007 (10) kohaselt käsitatakse võrdväärsena rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega (või vastavalt kolmanda riigi raamatupidamisstandarditele, mille kasutamine on lubatud vastavalt käesoleva määruse artiklile 4). Keskne vastaspool kasutab kõige värskemat auditeeritud raamatupidamise aastaaruande teavet.
Artikkel 3
Operatsiooni- ja õigusliku riski kapitalinõuded
1. Keskne vastaspool arvutab artikli 1 kohased kapitalinõuded operatsiooni- ja õigusliku riski puhul direktiivis 2006/48/EÜ sätestatud baasmeetodi või täiustatud mõõtmismudelil põhinevate meetodite kohaselt, võttes arvesse lõigetes 2-7 sätestatud piiranguid.
2. Selleks et arvutada kapitalinõuded operatsiooniriski puhul võib keskne vastaspool kasutada baasmeetodit vastavalt direktiivi 2006/48/EÜ artiklile 103.
3. Keskne vastaspool kohaldab nõuetekohast operatsiooniriski hindamise ja juhtimise süsteemi, mille vastutusalad on selgelt määratud. Keskne vastaspool teeb kindlaks operatsiooniriskile avatud positsioonid ja jälgib asjakohaseid operatsiooniriski andmeid, sealhulgas oluliste kahjude andmeid. Kõnealuse süsteemi vaatab korrapäraselt läbi sõltumatu isik, kellel on selliseks läbivaatamiseks vajalikud teadmised.
4. Keskse vastaspoole operatsiooniriski hindamise süsteem on põhjalikult integreeritud keskse vastaspoole riskijuhtimisprotsessiga. Selle tulemused moodustavad lahutamatu osa keskse vastaspoole operatsiooniriski profiili jälgimise ja kontrollimise protsessist.
5. Keskne vastaspool rakendab kõrgemale juhtkonnale aruannete esitamise süsteemi, mis tagab operatsiooniriski käsitlevate aruannete esitamise keskse vastaspoole asjakohastele funktsioonidele. Keskne vastaspool kohaldab menetlusi, et võtta asjakohaseid meetmeid vastavalt juhtkonnale esitavates aruannetes sisalduvale teabele.
6. Samuti võib keskne vastaspool taotleda pädevalt asutuselt luba täiustatud mõõtmismudelil põhinevate meetodite kasutamiseks. Pädev asutus võib vastavalt direktiivi 2006/48/EÜ artiklile 105 anda kesksele vastaspoolele loa sellise täiustatud mõõtmismudelil põhineva meetodi kasutamiseks, mis põhineb keskse vastaspoole operatsiooniriski mõõtmise süsteemidel.
7. Sellise keskse vastaspoole kapital, kes kasutab operatsiooniriski kapitalinõuete arvutamiseks lõike 6 kohaseid täiustatud mõõtmismudelil põhinevaid meetodeid, on kogu aeg vähemalt 80 % kapitalist, mis peaks olema lõike 2 kohase baasmeetodi kasutamise korral.
Artikkel 4
Kapitalinõuded selliste krediidi-, vastaspoole ja tururiski puhul, mis ei ole juba kaetud määruse (EL) nr 648/2012 artiklites 41-44 osutatud asjakohaste rahaliste vahenditega
1. Artikli 1 kohased keskse vastaspoole kapitalinõuded on krediidiriski ja vastaspoole riski 8 % riskiga kaalutud varade ning tururiski selliste kapitalinõuete summa, mis on arvutatud vastavalt direktiividele 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ, võttes arvesse lõigetes 2-5 sätestatud piiranguid.
2. Kapitalinõuete arvutamiseks tururiski puhul, mis ei ole juba kaetud määruse (EL) nr 648/2012 artiklites 41-44 osutatud asjakohaste rahaliste vahenditega, kasutab keskne vastaspool direktiivi 2006/49/EÜ I-IV lisades sätestatud meetodeid.
3. Riskiga kaalutud varade arvutamiseks tururiski puhul, mis ei ole juba kaetud määruse (EL) nr 648/2012 artiklites 41-44 osutatud asjakohaste rahaliste vahenditega, kasutab keskne vastaspool direktiivi 2006/48/EÜ artiklite 78-83 kohast krediidiriski arvutamise standardmeetodit.
4. Riskiga kaalutud varade arvutamiseks vastaspoole riski puhul, mis ei ole juba kaetud määruse (EL) nr 648/2012 artiklites 41-44 osutatud asjakohaste rahaliste vahenditega, kasutab keskne vastaspool direktiivi 2006/48/EÜ III lisa 3. osa kohast turuväärtuse meetodit ja direktiivi 2006/48/EÜ VIII lisa 3. osa kohast finantstagatise hindamise üldmeetodit, millega kohaldatakse regulatiivseid volatiilsuse korrigeerimistegureid.
5. Kui määruse (EL) nr 648/2012 artiklites 52 ja 53 osutatud kõik tingimused ei ole täidetud ja kui keskne vastaspool ei kasuta omavahendeid, kohaldab keskne vastaspool riskikaalu 1 250 % teise keskse vastaspoole tagatisfondi tehtavate sissemaksetega seotud riski puhul ning riskikaalu 2 % teise keskse vastaspoolega seotud kauplemisriski puhul.
Artikkel 5
Äririski kapitalinõuded
1. Keskne vastaspool esitab pädevale asutusele heakskiitmiseks vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 III jaotise kohastele pädevate asutuste volitustele oma hinnangu kapitali kohta, mida on vaja äririskist tuleneva kahju katmiseks, võttes aluseks tema ärimudeli puhul põhjendatult prognoositavad halvad stsenaariumid.
2. Äririskiga seotud kapitalinõuded vastavad vähemalt asjaomasele heakskiidetud hinnangule ja peavad olema vähemalt 25 % aastasest kogu tegevuskulust. Käesoleva artikli kohaldamisel käsitletakse tegevuskulusid vastavalt artikli 2 lõikele 4.
Artikkel 6
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. detsember 2012