РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1219/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 декември 2012 година
за установяване на преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения между държавите членки и трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
След влизането в сила на Договора от Лисабон преките чуждестранни инвестиции попадат в списъка с тематични области в обхвата на общата търговска политика. В съответствие с член 3, параграф 1, буква д) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Европейският съюз разполага с изключителна компетентност в областта на общата търговска политика. Следователно само Съюзът може да законодателства и да приема правно обвързващи актове в тази област. Държавите членки имат тази възможност единствено ако са оправомощени за това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Освен това в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС се предвиждат общи правила за движението на капитали между държавите членки и трети държави, включително по отношение на движението на капитали, предполагащи инвестиции. Тези правила могат да бъдат засегнати от международни споразумения, свързани с чуждестранни инвестиции, сключени от държавите членки.
(3)
Настоящият регламент не засяга разпределението на компетентностите между Съюза и неговите държави членки в съответствие с ДФЕС.
(4)
Към момента на влизане в сила на Договора от Лисабон държавите членки имат значителен брой действащи двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, свързани с инвестиции. ДФЕС не съдържа изрични преходни разпоредби за подобни споразумения, които вече попадат в изключителната компетентност на Съюза. Освен това някои от тези споразумения може да включват разпоредби, засягащи общите правила за движението на капитали, установени в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС.
(5)
Въпреки че двустранните инвестиционни споразумения остават обвързващи за държавите членки съгласно международното публично право и постепенно ще бъдат заменени от споразумения на Съюза със същия предмет, условията за оставането им в сила и връзката им с инвестиционната политика на Съюза изискват подходящо третиране. Тази връзка ще се развива с упражняването от Съюза на неговата компетентност.
(6)
В интерес на инвеститорите от Съюза и на техните инвестиции в трети държави, както и на държавите членки, които приемат чуждестранни инвеститори и инвестиции, двустранните инвестиционни споразумения, които конкретизират и гарантират условията на инвестициите, следва да останат в сила и постепенно да бъдат заменени от инвестиционни споразумения на Съюза, осигуряващи високи стандарти за защита на инвестициите.
(7)
Настоящият регламент следва да уреди правния статут съгласно правото на Съюза на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки, подписани преди 1 декември 2009 г. Тези споразумения могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с настоящия регламент.
(8)
В настоящия регламент следва да се определят и условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да сключват и/или да оставят в сила двустранни инвестиционни споразумения, подписани в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
(9)
Освен това в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да изменят или да сключват двустранни инвестиционни споразумения с трети държави след 9 януари 2013 г.
(10)
Оставянето в сила на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави от държавите членки съгласно настоящия регламент или разрешаването на държавите членки да започнат преговори или да сключат такива споразумения не следва да възпрепятства преговорите или сключването на инвестиционни споразумения от Съюза.
(11)
От държавите членки се изисква да предприемат необходимите мерки за отстраняване на евентуални несъответствия с правото на Съюза в двустранните инвестиционни споразумения, сключени между тях и трети държави. Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга прилагането на член 258 от ДФЕС при неизпълнение от страна на държава членка на задължение, произтичащо от правото на Съюза.
(12)
Разрешението за изменение или сключване на двустранни инвестиционни споразумения, предвидено в настоящия регламент, следва по-специално да позволи на държавите членки да отстранят евентуални несъответствия между техни двустранни инвестиционни споразумения и правото на Съюза, различни от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентности между Съюза и неговите държави членки, които са уредени с настоящия регламент.
(13)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. В посочения доклад следва, наред с останалото, да се прецени необходимостта от по-нататъшно прилагане на глава III. Ако докладът съдържа препоръка да се прекрати прилагането на разпоредбите на глава III или предложение да се изменят посочените разпоредби, той може по целесъобразност да бъде придружен от законодателно предложение.
(14)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да вземат мерки всяка информация, определена като поверителна, да се третира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2).
(15)
Инвестиционните споразумения между държавите членки не следва да попадат в обхвата на настоящия регламент.
(16)
Необходимо е да се вземат някои мерки, за да се гарантира, че двустранните инвестиционни споразумения, оставащи в сила съгласно настоящия регламент, продължават да функционират, включително и по отношение на разрешаването на спорове, като в същото време се съобразяват с изключителната компетентност на Съюза.
(17)
С оглед да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (3).
(18)
По-специално тези правомощия следва да се предоставят на Комисията предвид факта, че процедурите съгласно членове 9, 11 и 12 дават на държавите членки правото да действат в области от изключителната компетентност на Съюза и решенията за това трябва да се вземат на равнището на Съюза.
(19)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на разрешенията по членове 9, 11 и 12, като се има предвид, че посочените разрешения следва да се предоставят въз основа на ясно определени критерии, установени в настоящия регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да засяга разделението на компетенциите, установени с ДФЕС, настоящият регламент урежда правния статут на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки съгласно правото на Съюза и определя реда, условията и процедурите, при които на държавите членки се разрешава да изменят или сключват двустранни инвестиционни споразумения.
2. За целите на настоящия регламент понятието „двустранно инвестиционно споразумение“ означава всяко споразумение с трета държава, което съдържа разпоредби за защита на инвестициите. Настоящият регламент обхваща само тези разпоредби на двустранните инвестиционни споразумения, които засягат защитата на инвестициите.
ГЛАВА II
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ОСТАВЯНЕ В СИЛА НА ЗАВАРЕНИ ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 2
Уведомяване на Комисията
До 8 февруари 2013 г. или в рамките на 30 дни от датата на присъединяването им към Съюза държавите членки уведомяват Комисията за всички двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, подписани преди 1 декември 2009 г. или преди датата на присъединяването им - прилага се по-късната дата - които желаят да оставят в сила или допускат да влязат в сила съгласно настоящата глава. Уведомлението включва и копие на тези двустранни инвестиционни споразумения. Освен това държавите членки уведомяват Комисията за всяка последваща промяна в правния статут на посочените споразумения.
Член 3
Разрешение за оставяне в сила
Без да се засягат другите задължения на държавите членки съгласно правото на Съюза, двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2 от настоящия регламент, могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с ДФЕС и настоящия регламент до влизането в сила на двустранно инвестиционно споразумение между Съюза и същата трета държава.
Член 4
Публикуване
1. На всеки дванадесет месеца Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, член 11, параграф 6 или член 12, параграф 6.
2. Първото публикуване на списъка с двустранни инвестиционни споразумения, посочен в параграф 1 от настоящия член, се извършва не по-късно от три месеца след крайния срок за уведомяванията, направени съгласно член 2.
Член 5
Оценка
Комисията може да направи оценка на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, като прецени дали една или повече разпоредби на посочените споразумения представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
Член 6
Задължение за сътрудничество
1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки за това разпоредбите на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, да не представляват сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
2. Ако Комисията установи, че една или повече разпоредби на двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно член 2, представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, Комисията и съответната държава членка своевременно започват консултации и си сътрудничат, за да набележат подходящите действия за разрешаване на проблема. Консултациите продължават не повече от 90 дни.
3. Без да се засяга параграф 1, Комисията може в срок от 60 дни след приключване на консултациите да посочи подходящите мерки, които да бъдат предприети от съответната държава членка за премахване на споменатите в параграф 2 пречки.
ГЛАВА III
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ ИЛИ СКЛЮЧВАНЕ НА ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 7
Разрешение за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение
Съобразно условията, предвидени в членове 8 - 11, на държава членка се разрешава да започне преговори с трета държава за изменение на заварено или за сключване на ново двустранно инвестиционно споразумение.
Член 8
Уведомяване на Комисията
1. Когато държава членка възнамерява да започне преговори с трета държава цел да измени или да сключи двустранно инвестиционно споразумение, тя уведомява Комисията за намерението си в писмен вид.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, включва съответната документация и указва кои са разпоредбите, които подлежат на договаряне или предоговаряне, целите на преговорите и всяка друга информация, която е от значение.
3. Уведомлението, посочено в параграф 1, се прави най-малко пет месеца преди започването на официалните преговори.
4. Когато съобщената от държавата членка информация не е достатъчна, за да се даде разрешението за започване на официални преговори в съответствие с член 9, Комисията може да поиска допълнителна информация.
5. Комисията предоставя посоченото в параграф 1 от настоящия член уведомление и при поискване съпътстващата документация на другите държави членки при спазване на изискванията за поверителност, предвидени в член 14.
Член 9
Разрешение за започване на официални преговори
1. Комисията разрешава държавите членки да започнат официални преговори с трета държава за изменение на или за сключване на двустранно инвестиционно споразумение, освен ако не стигне до заключението, че започването на тези преговори:
а)
би било в противоречие с правото на Съюза, различно от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентностите между Съюза и държавите членки;
б)
би било излишно, тъй като Комисията е представила или е взела решение да представи препоръка за започване на преговори със съответната трета държава в съответствие с член 218, параграф 3 от ДФЕС;
в)
би било в несъответствие с принципите и целите на външната дейност на Съюза, разработени в съответствие с общите разпоредби в дял V, глава 1 от Договора за Европейския съюз; или
г)
би представлявало сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави.
2. Като част от разрешението, посочено в параграф 1, Комисията може да изиска държавата членка да включи или да изключи от тези преговори и от евентуалното двустранно инвестиционно споразумение някои клаузи, които са необходими за постигането на съответствие с инвестиционната политика на Съюза или на съвместимост с правото на Съюза.
3. Разрешението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се дава в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по член 8. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
4. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
5. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 1, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 10
Участие на Комисията в преговори
Комисията е информирана редовно за напредъка и резултатите от преговорите за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение по време на различните етапи и може да поиска да участва в преговорите относно инвестиции между държавата членка и трета държава.
Член 11
Разрешение за подписване и сключване на двустранно инвестиционно споразумение
1. Преди да подпише дадено двустранно инвестиционно споразумение, съответната държава членка уведомява Комисията за резултата от преговорите и представя на Комисията текста на това споразумение.
2. Настоящият член се прилага също за двустранни инвестиционни споразумения, които са договорени преди 9 януари 2013 г., но не са предмет на задължението за уведомяване съгласно член 2 или съгласно член 12.
3. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали договореното двустранно инвестиционно споразумение противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
4. Когато Комисията констатира, че резултатът от преговорите е двустранно инвестиционно споразумение, което отговаря на изискванията по член 9, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент, тя разрешава на държавата членка да подпише и сключи това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
5. Решенията съгласно параграф 4 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по параграфи 1 и 2 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
6. Когато Комисията даде разрешение съгласно параграф 4, съответната държава членка уведомява Комисията за сключването и влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на същото споразумение.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 4.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 4, тя информира съответната държава членка и посочва причините за това.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Споразумения, подписани от държавите членки в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
1. Когато в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г. дадена държава членка е подписала двустранно инвестиционно споразумение, същата държава членка уведомява Комисията за споразумението, което желае да остави в сила или да допусне да влезе в сила, в срок до 8 февруари 2013 г. Уведомлението включва и копие на това споразумение.
2. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали двустранното инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
3. Ако Комисията установи, че двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, отговаря на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2, тя разрешава оставането в сила или влизането в сила на това споразумение съгласно правото на Съюза.
4. Комисията взема решението, посочено в параграф 3 от настоящия член, в срок от 180 дни от датата на получаване на уведомлението по параграф 1 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 180 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация. Решенията съгласно параграф 3 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2.
5. Освен ако дадено двустранно инвестиционно споразумение е било разрешено съгласно параграф 3, държавата членка не предприема по-нататъшни действия за сключване на споразумението, а прекратява или отменя вече предприетите действия.
6. Когато Комисията дава разрешение в съответствие с параграф 3 от настоящия член, съответната държава членка уведомява Комисията за влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 3, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 13
Поведение на държавите членки по отношение на двустранно инвестиционно споразумение с трета държава
Когато двустранно инвестиционно споразумение попада в обхвата на настоящия регламент, съответната държава членка:
а)
информира своевременно Комисията за всички заседания, които ще се проведат по силата на разпоредбите на споразумението. На Комисията се предоставят дневният ред и цялата необходима информация за разбиране на поставените за обсъждане теми на посочените заседания. Във връзка с това Комисията може да изиска допълнителна информация от съответните държави членки. Когато някой от поставените за обсъждане въпроси може да засегне изпълнението на политиките на Съюза в областта на инвестициите, и по-конкретно на общата търговска политика, Комисията може да изиска от държавата членка да заеме определена позиция;
б)
информира своевременно Комисията за всяка получена информация, че дадена мярка не съответства на споразумението. Освен това държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички искания за уреждане на спорове, възникнали по силата на двустранното инвестиционно споразумение, веднага щом държавата членка разбере за такова искане. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на ефективна защита, което може да включва по целесъобразност участието на Комисията в процедурата;
в)
търси съгласието на Комисията, преди да задейства някой от механизмите за разрешаване на спорове срещу трета държава, предвидени в двустранното инвестиционно споразумение, и задейства тези механизми по искане на Комисията. Посочените механизми включват консултации с другата страна по двустранното инвестиционно споразумение и разрешаване на спора, когато това се предвижда в споразумението. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно при изпълнение на процедурите в рамките на съответните механизми, които могат да включват по целесъобразност участието на Комисията в съответните процедури.
Член 14
Поверителност
При уведомяването на Комисията относно преговорите и резултата от тях в съответствие с членове 8 и 11 държавите членки могат да посочат дали дадена информация, предоставена от тях, трябва да се разглежда като поверителна и дали тя може да бъде споделяна с другите държави членки.
Член 15
Преразглеждане
1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент преди 10 януари 2020 г.
2. Докладът включва преглед на поисканите и дадени разрешения съгласно глава III и преглед на необходимостта от по-нататъшното прилагане на посочената глава.
3. Ако в доклада се съдържа препоръка за прекратяване на прилагането на глава III или за изменение на нейните разпоредби, същият доклад се придружава от съответното законодателно предложение.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет за инвестиционните споразумения. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 декември 2012 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1219/2012,
12. detsember 2012,
millega kehtestatakse üleminekukord liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete investeerimislepingute jaoks
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Lissaboni lepingu jõustumise järel kuuluvad välismaised otseinvesteeringud ühise kaubanduspoliitika valdkonda kuuluvate küsimuste nimekirja. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 3 lõike 1 punktile e on ühine kaubanduspoliitika Euroopa Liidu ainupädevuses. Järelikult võib selles valdkonnas õiguslikult siduvaid akte menetleda ja vastu võtta ainult liit. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikele 1 võivad liikmesriigid seda teha ainult liidu volitusel.
(2)
Lisaks on ELi toimimise lepingu kolmanda osa IV jaotise 4. peatükis sätestatud ühised eeskirjad kapitali liikumise kohta liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel ning siia hulka kuulub ka investeeringutega seotud kapitali liikumine. Liikmesriikide sõlmitud rahvusvahelised lepingud välisinvesteeringute kohta võivad neid eeskirju mõjutada.
(3)
Käesoleva määrusega ei piirata ELi toimimise lepingu kohast pädevuse jagunemist liidu ja liikmesriikide vahel.
(4)
Lissaboni lepingu jõustumise ajal oli liikmesriikidel märkimisväärsel hulgal kahepoolseid investeerimislepinguid kolmandate riikidega. ELi toimimise leping ei sisalda selgesõnalisi üleminekusätteid selliste lepingute kohta, mis nüüd kuuluvad liidu ainupädevusse. Lisaks võivad mõned neist lepingutest sisaldada sätteid, mis mõjutavad ELi toimimise lepingu kolmanda osa IV jaotise 4. peatükis sätestatud ühiseid eeskirju kapitali liikumise kohta.
(5)
Kuigi kahepoolsed investeerimislepingud jäävad rahvusvahelise avaliku õiguse alusel liikmesriikidele siduvaks ning need asendatakse järk-järgult liidu samasisuliste lepingutega, nõuavad nende jätkuva kehtivuse tingimused ning nende seos liidu investeerimispoliitikaga asjakohast korraldamist. See seos areneb edasi sedamööda, kuidas liit oma pädevust teostab.
(6)
Liidu investorite ja nende kolmandates riikides tehtud investeeringute ning ka välisinvestoreid ja -investeeringuid vastu võtvate liikmesriikide huvides peaksid kahepoolsed investeerimislepingud, milles määratakse kindlaks ja garanteeritakse investeerimistingimused, jõusse jääma ning need tuleks järk-järgult asendada liidu investeerimislepingutega, milles nähakse ette kõrged investeeringute kaitse standardid.
(7)
Käesolevas määruses tuleks käsitleda enne 1. detsembrit 2009 allkirjastatud liikmesriikide kahepoolsete investeerimislepingute staatust liidu õiguses. Nimetatud lepingud võivad käesoleva määruse kohaselt kas jõusse jääda või jõustuda.
(8)
Käesolevas määruses tuleks sätestada ka tingimused, mille kohaselt on liikmesriikidel õigus sõlmida ja/või jätta jõusse kahepoolseid investeerimislepinguid, mis on allkirjastatud 1. detsembri 2009. aasta ja 9. jaanuari 2013. aasta vahelisel ajavahemikul.
(9)
Lisaks tuleks käesolevas määruses sätestada tingimused, mille kohaselt on liikmesriikidel õigus muuta või sõlmida kahepoolseid investeerimislepinguid kolmandate riikidega pärast 9. jaanuari 2013.
(10)
Kui liikmesriigid jätavad kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolsed investeerimislepingud käesoleva määruse kohaselt jõusse või kui liikmesriikidele antakse luba läbirääkimiste alustamiseks selliste lepingute sõlmimise üle või luba nende sõlmimiseks, ei tohiks see takistada liidul investeerimislepingute üle läbirääkimiste pidamist ega kõnealuste lepingute sõlmimist.
(11)
Liikmesriikidelt nõutakse vajalike meetmete võtmist, et kõrvaldada vastuolud liidu õigusega, kui sellised vastuolud esinevad nende ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kahepoolsetes investeerimislepingutes. Käesoleva määruse rakendamine ei tohiks piirata ELi toimimise lepingu artikli 258 kohaldamist juhul, kui liikmesriik ei ole täitnud oma liidu õigusest tulenevaid kohustusi.
(12)
Eeskätt peaks käesolevast määrusest tulenev kahepoolsete investeerimislepingute muutmise või sõlmimise luba võimaldama liikmesriikidel lahendada käesolevas määruses käsitletavaid vastuolusid oma kahepoolsete investeerimislepingute ja liidu õiguse vahel, välja arvatud juhul, kui vastuolud tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja selle liikmesriikide vahel.
(13)
Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta. Aruandes tuleks muu hulgas käsitleda, kas III peatüki kohaldamist on vaja jätkata. Kui aruandes soovitatakse lõpetada III peatüki sätete kohaldamine või kõnealuseid sätteid muuta, võib koos aruandega esitada asjakohasel juhul seadusandliku ettepaneku.
(14)
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon peaksid tagama, et konfidentsiaalseks peetavat teavet käsitletakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (2).
(15)
Käesolev määrus ei peaks hõlmama liikmesriikide vahelisi investeerimislepinguid.
(16)
On vaja ette näha teatav kord, mis tagaks, et käesoleva määruse alusel jõusse jäetavad kahepoolsed investeerimislepingud jäävad toimima, sealhulgas ka vaidluste lahendamise osas, austades samal ajal liidu ainupädevust.
(17)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011 (millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes) (3).
(18)
Konkreetselt tuleks kõnealused volitused anda komisjonile, arvestades et artiklites 9, 11 ja 12 sätestatud menetlused annavad liikmesriikidele loa tegutseda liidu ainupädevusse kuuluvates valdkondades ning asjaomased otsused peab võtma liidu tasandil.
(19)
Artiklite 9, 11 ja 12 kohaste lubade andmiseks tuleks kasutada nõuandemenetlust, arvestades et kõnealuseid lubasid antakse käesolevas määruses selgelt kindlaks määratud kriteeriumite alusel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISALA
Artikkel 1
Reguleerimisese ja reguleerimisala
1. Piiramata ELi toimimise lepingus sätestatud pädevuse jagunemist, reguleeritakse käesoleva määrusega liikmesriikide kahepoolsete investeerimislepingute staatust liidu õiguses ning kehtestatakse tingimused ja menetlused, mille kohaselt lubatakse liikmesriikidel kahepoolseid investeerimislepinguid muuta või sõlmida.
2. Käesolevas määruses tähendab termin „kahepoolne investeerimisleping” kolmanda riigiga sõlmitud mis tahes lepingut, mis sisaldab investeeringute kaitse sätteid. Käesolev määrus hõlmab üksnes kahepoolsete investeerimislepingute neid sätteid, mis käsitlevad investeeringute kaitset.
II PEATÜKK
OLEMASOLEVATE KAHEPOOLSETE INVESTEERIMISLEPINGUTE JÕUSSE JÄTMINE
Artikkel 2
Komisjoni teavitamine
Liikmesriigid teavitavad komisjoni hiljemalt 8. veebruariks 2013 või 30 päeva jooksul pärast nende liiduga ühinemise kuupäeva kõikidest sellistest kahepoolsetest investeerimislepingutest, mille nad on allkirjastanud kolmandate riikidega enne 1. detsembrit 2009 või enne nende ühinemiskuupäeva, vastavalt sellele, kumb on hilisem, mida nad soovivad käesoleva peatüki alusel kas jõusse jätta või jõustuda lasta. Sellistele teadetele lisatakse ka kõnealuste kahepoolsete investeerimislepingute koopiad. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ka kõnealuste lepingute staatuse mis tahes hilisematest muudatustest.
Artikkel 3
Lepingute jõusse jätmine
Ilma et see piiraks liikmesriikidel muude liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmist, võivad käesoleva määruse artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsed investeerimislepingud jääda jõusse või jõustuda ELi toimimise lepingu ja käesoleva määruse kohaselt seni, kuni liidu ja sama kolmanda riigi vahel jõustub kahepoolne investeerimisleping.
Artikkel 4
Avaldamine
1. Iga 12 kuu järel avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas loetelu kahepoolsetest investeerimislepingutest, millest on teavitatud artikli 2, artikli 11 lõike 6 või artikli 12 lõike 6 kohaselt.
2. Esimene käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kahepoolsete investeerimislepingute loetelu avaldatakse hiljemalt kolm kuud pärast artiklis 2 sätestatud teavitamise tähtaega.
Artikkel 5
Hindamine
Komisjon võib artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolseid investeerimislepinguid hinnata, analüüsides seda, kas mõni kõnealuste lepingute sätetest kujutab liidule tõsist takistust kolmandate riikidega läbirääkimiste pidamisel kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisel, pidades silmas artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute järkjärgulist asendamist.
Artikkel 6
Koostöökohustus
1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute sätted ei kujutaks liidule tõsist takistust läbirääkimiste pidamisel kolmandate riikidega kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisel, pidades silmas artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute järkjärgulist asendamist.
2. Kui komisjon teeb kindlaks, et artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolse investeerimislepingu säte või sätted on liidule tõsiseks takistuseks läbirääkimiste pidamisel kolmandate riikidega kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisel, pidades silmas artikli 2 kohaselt teavitatud kahepoolsete investeerimislepingute järkjärgulist asendamist, alustavad komisjon ja asjaomane liikmesriik omavahel viivitamata konsulteerimist ja koostööd, et määrata kindlaks asjakohased meetmed kõnealuse probleemi lahendamiseks. Konsulteerimine ei kesta kauem kui 90 päeva.
3. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võib komisjon 60 päeva jooksul pärast konsulteerimise lõppemist teatada asjakohastest meetmetest, mida kõnealune liikmesriik peab võtma lõikes 2 osutatud takistuste kõrvaldamiseks.
III PEATÜKK
LUBA MUUTA VÕI SÕLMIDA KAHEPOOLSEID INVESTEERIMISLEPINGUID
Artikkel 7
Luba muuta või sõlmida kahepoolset investeerimislepingut
Kui artiklites 8-11 sätestatud tingimustest ei tulene teisiti, on liikmesriigil lubatud alustada kolmanda riigiga läbirääkimisi, et muuta olemasolevat kahepoolset investeerimislepingut või sõlmida uus.
Artikkel 8
Komisjoni teavitamine
1. Kui liikmesriik kavatseb alustada kolmanda riigiga läbirääkimisi, et muuta või sõlmida kahepoolset investeerimislepingut, teavitab ta oma kavatsusest kirjalikult komisjoni.
2. Lõikes 1 osutatud teatele lisatakse asjakohased dokumendid ja märge sätete kohta, mille üle läbirääkimisi peetakse või mida uuesti läbi räägitakse, läbirääkimiste eesmärk ja muu asjakohane teave.
3. Lõikes 1 osutatud teade edastatakse vähemalt viis kuud enne seda, kui algavad ametlikud läbirääkimised.
4. Kui liikmesriigi edastatud teave ei ole piisav, et anda artikli 9 kohaselt luba ametlike läbirääkimiste alustamiseks, võib komisjon taotleda lisateavet.
5. Kui artiklis 14 sätestatud konfidentsiaalsusnõudest ei tulene teisiti, teeb komisjon käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teate ning taotluse korral ka sellele lisatud dokumendid kättesaadavaks teistele liikmesriikidele.
Artikkel 9
Luba alustada ametlikke läbirääkimisi
1. Komisjon annab liikmesriikidele loa alustada kolmanda riigiga ametlikke läbirääkimisi, et muuta või sõlmida kahepoolset investeerimislepingut, välja arvatud juhul, kui ta jõuab järeldusele, et kõnealuste läbirääkimiste alustamine:
a)
oleks vastuolus liidu õigusega osas, mis läheb kaugemale vastuoludest, mis tulenevad pädevuse jagunemisest liidu ja selle liikmesriikide vahel;
b)
oleks üleliigne, kuna komisjon on esitanud või on otsustanud esitada soovituse alustada asjaomase kolmanda riigiga läbirääkimisi vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 3;
c)
oleks vastuolus liidu välistegevuse põhimõtete ja eesmärkidega, nii nagu need on välja töötatud Euroopa Liidu lepingu V jaotise 1. peatükis ette nähtud üldsätete kohaselt, või
d)
kujutaks tõsist takistust läbirääkimiste pidamisele kolmandate riikide ja liidu vahel kahepoolsete investeerimislepingute üle või kõnealuste lepingute sõlmimisele.
2. Lõikes 1 osutatud loa andmise osana võib komisjon nõuda, et liikmesriik hõlmaks läbirääkimistel ja lisaks tulevasse kahepoolsesse investeerimislepingusse või jätaks läbirääkimistelt ja tulevasest lepingust välja teatavad sätted, mida on vaja kooskõla tagamiseks liidu investeerimispoliitikaga või liidu õigusega.
3. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud luba antakse artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt. Komisjon teeb otsuse 90 päeva jooksul alates artiklis 8 osutatud teate saamisest. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 90-päevast tähtaega lisateabe laekumise kuupäevast.
4. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõike 3 kohaselt tehtud otsustest.
5. Kui komisjon otsustab lõike 1 kohaselt luba mitte anda, teavitab ta asjaomast liikmesriiki ja põhjendab loa andmisest keeldumist.
Artikkel 10
Komisjoni osalemine läbirääkimistel
Komisjoni hoitakse kahepoolse investeerimislepingu muutmise või sõlmimise üle peetavate läbirääkimiste eri etappide jooksul kursis läbirääkimiste edenemise ja tulemustega ning komisjon võib avaldada soovi osaleda liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelistel investeeringut käsitlevatel läbirääkimistel.
Artikkel 11
Luba kirjutada alla ja sõlmida kahepoolne investeerimisleping
1. Enne kahepoolsele investeerimislepingule allakirjutamist teatab asjaomane liikmesriik komisjonile läbirääkimiste tulemustest ning edastab komisjonile asjaomase lepingu teksti.
2. Käesolevat artiklit kohaldatakse ka selliste kahepoolsete investeerimislepingute suhtes, mille üle peeti läbirääkimisi enne 9. jaanuari 2013, kuid mille suhtes ei kohaldata artiklis 2 või artiklis 12 ette nähtud teavitamiskohustust.
3. Teate saamisel hindab komisjon seda, kas läbirääkimiste tulemusel koostatud kahepoolne investeerimisleping on vastuolus artikli 9 lõigete 1 ja 2 nõuetega.
4. Kui komisjon leiab, et läbirääkimiste tulemusel on koostatud kahepoolne investeerimisleping, mis ei ole vastuolus artikli 9 lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetega, annab ta liikmesriigile loa kõnealusele lepingule alla kirjutada ja see sõlmida. Selliste lepingute suhtes kohaldatakse artikleid 3, 5 ja 6, justkui neist oleks teavitatud artikli 2 kohaselt.
5. Käesoleva artikli lõike 4 kohane otsus tehakse artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt. Komisjon teeb otsuse 90 päeva jooksul käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud teate saamisest. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 90-päevase tähtaja kulgemist lisateabe laekumise kuupäevast.
6. Kui komisjon otsustab lõike 4 kohaselt loa anda, teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni kahepoolse investeerimislepingu sõlmimisest ja jõustumisest ning kõnealuse lepingu staatuse mis tahes hilisematest muudatustest.
7. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõike 4 kohaselt tehtud otsustest.
8. Kui komisjon otsustab lõike 4 kohaselt luba mitte anda, teavitab ta asjaomast liikmesriiki ja põhjendab loa andmisest keeldumist.
IV PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 12
Liikmesriikide poolt 1. detsembri 2009 ja 9. jaanuari 2013 vahelisel ajavahemikul allkirjastatud lepingud
1. Kui liikmesriik on allkirjastanud 1. detsembri 2009. aasta ja 9. jaanuari 2013. aasta vahelisel ajavahemikul kahepoolse investeerimislepingu, teavitab asjaomane liikmesriik hiljemalt 8. veebruariks 2013 komisjoni sellistest lepingutest, mida ta soovib jätta jõusse või jõustuda lasta. Teatele lisatakse kõnealuste lepingute koopiad.
2. Teate saamisel hindab komisjon, kas käesoleva artikli lõike 1 kohaselt teavitatud kahepoolne investeerimisleping on vastuolus artikli 9 lõigetes 1 ja 2 kehtestatud nõuetega.
3. Kui komisjon leiab, et käesoleva artikli lõike 1 kohaselt teavitatud kahepoolne investeerimisleping ei ole vastuolus artikli 9 lõigetes 1 ja 2 osutatud nõuetega, annab ta loa selline leping jõusse jätta või lasta sel jõustuda liidu õiguse kohaselt.
4. Komisjon teeb käesoleva artikli lõikes 3 osutatud otsuse 180 päeva jooksul käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teate saamise kuupäevast. Kui otsuse tegemiseks on vaja lisateavet, arvestatakse 180-päevase tähtaja kulgemist lisateabe laekumise kuupäevast. Käesoleva artikli lõike 3 kohane otsus tehakse artikli 16 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt.
5. Kui kahepoolne investeerimisleping ei ole lõike 3 kohaselt lubatud, ei astu liikmesriigid edasisi samme kõnealuse lepingu sõlmimiseks ning võtavad tagasi või tühistavad juba tehtud sammud.
6. Kui komisjon annab loa käesoleva artikli lõike 3 kohaselt, teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni kahepoolse investeerimislepingu jõustumisest ja kõnealuse lepingu staatuse mis tahes hilisematest muudatustest. Selliste lepingute suhtes kohaldatakse artikleid 3, 5 ja 6, justkui neist oleks teavitatud artikli 2 kohaselt.
7. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõike 3 kohaselt tehtud otsustest.
8. Kui komisjon ei anna lõike 3 kohaselt luba, teavitab ta asjaomast liikmesriiki ja põhjendab loa andmisest keeldumist.
Artikkel 13
Liikmesriikide tegutsemine liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelise kahepoolse investeerimislepingu puhul
Kui kahepoolne investeerimisleping kuulub käesoleva määruse reguleerimisalasse, siis asjaomane liikmesriik:
a)
teatab komisjonile ülemäärase viivituseta kõikidest nõupidamistest, mis toimuvad lepingu sätete alusel. Komisjonile edastatakse nõupidamise päevakord ja kogu asjakohane teave, mis aitab tal neil nõupidamistel arutusele tulevaid teemasid mõista. Komisjon võib nõuda asjaomaselt liikmesriigilt lisateavet. Kui arutusele tulev küsimus võib mõjutada investeeringuid käsitleva liidu poliitika ja sealhulgas eelkõige ühise kaubanduspoliitika rakendamist, võib komisjon nõuda, et asjaomane liikmesriik võtaks ettenähtud seisukoha;
b)
teatab komisjonile ülemäärase viivituseta kõikidest talle tehtud avaldustest selle kohta, et konkreetne meede on kahepoolse investeerimislepinguga vastuolus. Samuti teatab liikmesriik komisjonile viivitamata kõikidest kõnealuse lepingu alusel esitatud vaidluste lahendamise taotlustest, niipea kui liikmesriik sellistest taotlustest teada saab. Liikmesriik ja komisjon teevad igakülgset koostööd ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada tõhus kaitse, mille hulka võib asjakohasel juhul kuuluda ka komisjoni osalemine menetluses;
c)
taotleb enne kahepoolses investeerimislepingus sisalduva kolmanda riigi vastu suunatud vaidluste lahendamise mis tahes asjaomase mehhanismi käivitamist komisjoni nõusolekut ning kui komisjon seda taotleb, siis käivitab ta sellise mehhanismi. Selliste mehhanismide hulka kuuluvad konsultatsioonid kahepoolse investeerimislepingu teise poolega ja vaidluste lahendamine, kui see on lepinguga ette nähtud. Liikmesriik ja komisjon teevad vastavate mehhanismide raames ette nähtud menetluste läbiviimisel igakülgselt koostööd, mille hulka võib asjakohasel juhul kuuluda ka komisjoni osalemine vastavas menetluses.
Artikkel 14
Konfidentsiaalsus
Kui liikmesriigid teatavad artiklite 8 ja 11 kohaselt komisjonile läbirääkimistest ja nende tulemustest, võivad nad märkida, kas mingit esitatud teavet tuleb käsitada konfidentsiaalsena ning kas seda võib jagada teiste liikmesriikidega.
Artikkel 15
Läbivaatamine
1. Komisjon esitab hiljemalt 10. jaanuariks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta.
2. Aruanne sisaldab ülevaadet III peatüki alusel taotletud ja antud lubadest ning ülevaadet vajadusest jätkata kõnealuse peatüki kohaldamist.
3. Kui aruandes soovitatakse III peatüki kohaldamine lõpetada või selle sätteid muuta, lisatakse sellele aruandele asjakohane seadusandlik ettepanek.
Artikkel 16
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab investeerimislepingute komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 12. detsember 2012