РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1297/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави членки, които изпитват или са застрашени от сериозни затруднения с финансовата стабилност, относно правилата за освобождаване на бюджетни задължения по отношение на някои държави членки и относно правилата за плащанията на окончателното салдо
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната продължителна световна финансова криза и икономическият спад сериозно засегнаха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите, икономическите и социалните условия в държавите членки. По-конкретно някои държави членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени от такива затруднения, по-специално във връзка с икономическия растеж и финансовата стабилност, както и с влошаването на позициите си по отношение на дефицита и дълга - също вследствие на международната икономическа и финансова конюнктура.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети сериозни мерки за намаляване на отрицателното въздействие на финансовата криза, включително изменения в нормативната уредба, последиците от тази криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявяват в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси нараства и следва спешно да бъдат предприети допълнителни мерки за намаляването му чрез максимално и оптимално използване на финансирането от структурните фондове и Кохезионния фонд (наричани по-долу „Фондовете“). С оглед на продължаващите финансови затруднения е необходимо да се удължи прилагането на мерките, приети с Регламент (ЕС) № 1311/2011 на Европейския парламент и на Съвета (3). Тези мерки бяха приети съгласно член 122, параграф 2 и членове 136 и 143 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
(3)
С цел да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се спомогне за ускоряване на инвестициите в държавите членки и регионите и да се подобри достъпът до източници на финансиране за икономиката, Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (4) бе изменен с Регламент (ЕС) № 1311/2011, за да бъде разрешено увеличение на междинните плащания от Фондовете, в размер, съответстващ на десет процентни пункта над определения процент на съфинансиране за всяка приоритетна ос за държави членки, които са изправени пред сериозни затруднения, свързани с тяхната финансова стабилност, и които са поискали да се възползват от тази мярка.
(4)
Член 77, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 позволява прилагането на увеличения процент на съфинансиране до 31 декември 2013 г. Тъй като обаче държавите членки продължават да срещат сериозни затруднения, свързани с финансовата си стабилност, срокът на прилагането на увеличения процент на съфинансиране следва да не бъде ограничен до 31 декември 2013 г.
(5)
В съответствие със заключенията на Европейския съвет от 7 и 8 февруари 2013 г. и съгласно предвиденото в член 22 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5) увеличеният с десет процентни пункта процент на съфинансиране се прилага по отношение на програмния период 2014-2020 г. до 30 юни 2016 г., когато възможността за увеличение ще бъде преразгледана. Тъй като програмните периоди 2007-2013 г. и 2014-2020 г. се застъпват, е необходимо да се гарантира съгласувано и еднакво третиране на държавите членки, получаващи финансова помощ през двата периода. Поради това получаващите финансова помощ държави членки следва да се ползват и от увеличен процент на съфинансиране до края на периода на допустимост и следва да отправят искане в този смисъл в заявленията си за плащане на окончателното салдо, дори когато вече не се предоставя финансова помощ.
(6)
Регламент (ЕС) № 1303/2013 има за цел да допринесе за постигането на подходящо насочване на финансирането по политиката на сближаване към най-слабо развитите региони и държави членки. С цел да бъдат намалени различията в интензитета на помощта на глава от населението, максималното ниво на трансфер (въвеждането на горна граница) от Фондовете за всяка отделна държава членка съгласно бъдещите регламенти ще бъде в размер на 2,35 % от БВП на съответната държава членка. Горната граница ще се прилага на годишна основа и - ако е приложимо - ще доведе до пропорционално намаление на всички трансфери (с изключение на тези за по-развитите региони и по „Европейско териториално сътрудничество“) към съответната държава членка, за да се постигне максимално ниво на трансфер. За държавите членки, които са се присъединили към Съюза преди 2013 г. и чийто среден растеж на реалния БВП за периода 2008-2010 г. е бил по-нисък от - 1 %, максималното ниво на трансфер ще бъде определено на 2,59 % от техния БВП.
(7)
С Регламент (ЕС) № 1303/2013 се определя горна граница на средствата, разпределени на всяка държава членка, от 110 % от тяхното равнище в реално изражение за периода 2007-2013 г. Държавите членки, засегнати от въвеждането на горна граница, следва да бъдат защитени в по-голяма степен от риска от автоматично освобождаване на бюджетни задължения във връзка с разпределените през периода 2007-2013 г. средства.
(8)
В заключенията си от 8 февруари 2013 г. Европейският съвет прикани Комисията да проучи възможните практически решения във връзка с намаляване на риска от автоматично освобождаване на средствата за периода 2007-2013 г. от националния пакет за Румъния и Словакия, включително изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(9)
Европейският съвет подчерта също необходимостта от осигуряване на управляемо равнище и профил на плащанията по всички позиции с цел ограничаване на неизползваните бюджетни задължения, по-специално чрез прилагане на правилата за автоматично освобождаване по всички позиции. Ето защо разпоредбите за прилагане на правилата за освобождаване на бюджетни задължения по отношение на държавите членки, които са засегнати от въвеждането на горна граница съгласно Регламент (ЕС) № 1303/2013, следва да бъдат балансирани с оглед на отражението им върху неизползваните бюджетни задължения.
(10)
Крайният срок за изчисляването на автоматичното освобождаване на годишните бюджетни задължения за 2011 г. и 2012 г. следва да бъде удължен с една година, но бюджетните задължения за 2012 г., които все още не са използвани към 31 декември 2015 г., трябва да бъдат обосновани до 31 декември 2015 г. Това удължаване следва да подобри усвояването на средства, заделени за оперативни програми в държавите членки, които са засегнати от въвеждането на горна граница за разпределяните в бъдеще средства по политиката на сближаване в размер на 110 % от тяхното равнище в реално изражение за периода 2007-2013 г. Подобна гъвкавост е необходима, за да се отчете по-бавното от очакваното изпълнение на програмите, засягащо тези държави членки в частност.
(11)
С цел оптимално усвояване на средствата от Фондовете при определянето на размера на окончателното салдо, което следва да се плати по оперативните програми, следва да се прилагат ограничени корекции на максималния размер на помощта от Фондовете за всяка приоритетна ос.
(12)
Предвид безпрецедентния характер на кризата е необходимо бързо да бъдат приети мерки за подпомагане и поради това е целесъобразно настоящият регламент да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(13)
Поради това Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1083/2006 се изменя, както следва:
1)
Член 77 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се изменя, както следва:
„2. Чрез дерогация от член 53, параграф 2, от член 53, параграф 4, второ изречение, както и от таваните, определени в приложение III, междинните плащания и плащанията на окончателното салдо се увеличават с размер, който съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране, приложим за всяка приоритетна ос, но без да надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите разходи, последно декларирани във всеки сертифициран отчет за разходите, подаден преди края на програмния период, ако след 21 декември 2013 година дадена държава членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета (6) или - преди влизането в сила на посочения регламент - от други държави членки от еврозоната;
б)
предоставя ѝ се средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета (7);
в)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност след влизането му в сила;
(6) Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (ОВ L 118, 12.5.2010 г, стp. 1)." 						
(7) Регламент (ЕО)№ 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите членки (ОВ L 53, 23.2.2002 г., стp. 1).“;" 						
б)
параграф 6 се заличава;
в)
добавя се следният параграф:
„12. Чрез дерогация от параграф 10 участието на Съюза посредством плащания на окончателното салдо за всяка приоритетна ос не може да надвишава с повече от 10 % максималния размер на помощта от Фондовете за всяка приоритетна ос съгласно предвиденото в решението на Комисията за одобрение на оперативната програма. Въпреки това участието на Съюза чрез плащания на окончателното салдо не може да надвишава декларираното публично участие и максималния размер на помощта от всеки фонд за всяка оперативна програма съгласно предвиденото в решението на Комисията за одобрение на оперативната програма.“;
2)
Член 93 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„2б. Чрез дерогация от параграф 1, първа алинея и от параграф 2 за държавите членки с разпределени средства по политиката на сближаване в програмния период 2014-2020 г., ограничени до 110 % от тяхното равнище в реално изражение за периода 2007-2013 г., крайният срок, посочен в параграф 1, е 31 декември на третата година след годината на годишното бюджетно задължение за периода 2007 - 2012 г. по техните оперативни програми.“;
б)
в параграф 3 се добавя следната алинея:
„Първа алинея не засяга прилагането на срока, предвиден в параграф 2б, за бюджетните задължения за 2012 г. за държавите членки, посочени в същия параграф.“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1297/2013,
11. detsember 2013,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1083/2006 seoses teatavate finantsjuhtimist käsitlevate sätetega selliste liikmesriikide puhul, kes on sattunud tõsistesse finantsstabiilsusega seotud raskustesse või keda ähvardab oht sattuda sellistesse raskustesse, ja seoses kulukohustustest vabastamise eeskirjadega teatavate liikmesriikide puhul ning lõppmakseid käsitlevate eeskirjadega
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 177,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Kestev enneolematu ulatusega ülemaailmne finantskriis ja majanduslangus on oluliselt pärssinud liikmesriikide majanduskasvu ja kahjustanud finantsstabiilsust ning seega järsult halvendanud nende finants-, majandus- ja sotsiaaltingimusi. Eeskätt on teatavad liikmesriigid muu hulgas rahvusvahelise majandus- ja rahanduskeskkonna tõttu sattunud tõsistesse raskustesse või neid ähvardavad tõsised raskused, iseäranis probleemid majanduskasvu ja finantsstabiilsusega ning suurenev eelarvepuudujääk ja võlakoormus, seda ka.
(2)
Kuigi finantskriisi negatiivse mõju tasakaalustamiseks on juba võetud peamisi meetmeid, sealhulgas muudetud õigusraamistikku, on kriisi mõju reaalmajandusele, tööturule ja kodanikele ikkagi suur. Surve liikmesriikide finantsvahenditele kasvab ja selle leevendamiseks tuleks kiiresti võtta täiendavaid meetmeid struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi (edaspidi „fondid) vahendite maksimaalse ja optimaalse kasutamise kaudu. Jätkuvate finantsraskuste taustal on vaja pikendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1311/2011 (3) kehtestatud meetmete kohaldamist. Need meetmed võeti vastu kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõikega 2 ning artiklitega 136 ja 143.
(3)
Selleks et hõlbustada liidu rahaliste vahendite haldamist, kiirendada investeeringute tegemist liikmesriikides ja piirkondades ning parandada rahastamise kättesaadavust majandusele, muudeti määrusega (EL) nr 1311/2011 nõukogu määrust (EÜ) nr 1083/2006 (4) eesmärgiga anda luba suurendada fondidest tehtavaid vahemakseid kümne protsendi võrra praegusest prioriteetse suuna kohta kehtivast kaasrahastamise määrast liikmesriikide puhul, kes on tõsistes finantsstabiilsusega seotud raskustes ning on taotlenud selle meetme kaudu abi saamist.
(4)
Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 77 lõike 6 kohaselt võib suuremat kaasrahastamise määra kohaldada 31. detsembrini 2013. Kuna aga liikmesriikidel on ikka veel tõsiseid finantsstabiilsusega seotud probleeme, ei peaks suurema kaasrahastamise määra kohaldamist lubama vaid 31. detsembrini 2013.
(5)
Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 7.-8. veebruari 2013. aasta järeldustega ning vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (5) artiklis 22 sätestatule kohaldatakse 10 protsendipunkti võrra suuremat kaasrahastamismäära seoses programmiperioodiga 2014-2020 kuni 30. juunini 2016. Selleks ajaks vaadatakse suurendamisvõimalus läbi. Programmiperioodide 2007-2013 ja 2014-2020 kattuvust arvestades tuleb tagada kahel programmiperioodil toetust saavate liikmesriikide järjekindel ja ühesugune kohtlemine. Seepärast peaks finantsabi saavatel liikmesriikidel olema võimalik kasutada suurendatud kaasrahastamismäära kuni rahastamiskõlblikkuse lõppkuupäevani ja taotleda seda oma lõppmaksetaotlustes, isegi kui nad finantsabi enam ei saa.
(6)
Määruse (EL) nr 1303/2013 eesmärk on aidata saavutada Ühtekuuluvusfondi vahendite asjakohane jaotamine kõige vähem arenenud piirkondadele ja liikmesriikidele. Erinevuste vähendamiseks elaniku kohta antava keskmise abi osatähtsuses tuleb kavandatavates määrustes ette näha igale üksikule liikmesriigile fondidest antavate summade suhtes maksimummäär (ülemmäär) 2,35 % vastava liikmesriigi SKPst. Ülemmäärasid kohaldatakse aastapõhiselt ning asjakohasel juhul vähendatakse nendega proportsionaalselt kõiki ülekandeid (välja arvatud ülekanded enamarenenud piirkondadele ja ülekanded Euroopa territoriaalse koostöö raames) asjaomastele liikmesriikidele, et saavutada ülekannete maksimummäär. Liikmesriikide puhul, kes ühinesid liiduga enne 2013. aastat ja kelle keskmine SKP reaalkasv aastatel 2008-2010 oli alla - 1 %, kehtestatakse ülekannete maksimummääraks 2,59 % nende SKPst.
(7)
Määrusega (EL) nr 1303/2013 seatakse liikmesriikidele antavate eraldiste piirmääraks 110 % nende tegelikust tasemest ajavahemikul 2007-2013. Liikmesriike, keda see piirang mõjutab, tuleb paremini kaitsta ajavahemiku 2007-2013 eraldiste suhtes automaatse kulukohustustest vabastamise kohaldamise eest.
(8)
Euroopa Ülemkogu kutsus oma 8. veebruari 2013. aasta järeldustes komisjoni üles uurima Rumeenia ja Slovakkia puhul praktilisi lahendusi, kuidas vähendada ohtu, et riiklikud assigneeringud aastate 2007-2013 jäävad automaatselt kasutamata, sealhulgas võimalust muuta määrust (EÜ) nr 1083/2006.
(9)
Euroopa Ülemkogu rõhutas vajadust tagada kõigi rubriikide kohaste maksete hallatav tase ja profiil, et piirata täitmata eelarvelisi kulukohustusi, eelkõige kohaldades automaatse kulukohustustest vabastamise eeskirju kõigi rubriikide puhul. Seega tuleks sätted, mis vabastavad kulukohustuste vabastamise eeskirjade kohaldamisest liikmesriigid, keda mõjutab määrusega (EL) nr 1303/2013 kehtestatud piirmäär, viia tasakaalu nende arvatava mõjuga täitmata eelarvelistele kulukohustustele.
(10)
Eelarvelisest kulukohustusest automaatse vabastamise tähtaega, mis on seotud aastatega 2011 ja 2012, tuleks pikendada ühe aasta võrra, kuid 2012. aasta kulukohustused, mis 31. detsembriks 2015 on veel avatud, tuleb nimetatud kuupäevaks põhjendada. Pikendamine peaks võimaldada rakenduskavade jaoks ette nähtud vahendite paremat kasutamist liikmesriikides, keda mõjutab tulevaste Ühtekuuluvusfondist tehtavate eraldiste piiramine 110 %-le nende tegelikust tasemest ajavahemikul 2007-2013. Selline paindlikkus on vajalik rakenduskavade oodatust aeglasema rakendamise tõttu, eriti kõnelustes liikmesriikides.
(11)
Fondide optimaalseks kasutamiseks tuleks rakenduskavadele eraldatava lõppmakse summa kindlakstegemisel iga prioriteetse suuna puhul fondist antava abi maksimumsummas teha piiratud määral kohandusi.
(12)
Kriisi enneolematut laadi arvestades on kiiresti vaja vastu võtta toetusmeetmed, mistõttu on asjakohane, et käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
(13)
Määrust (EÜ) nr 1083/2006 tuleks seetõttu vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1083/2006 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 77 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiget 2 muudetakse järgmiselt:
„2. Erandina artikli 53 lõikest 2, artikli 53 lõike 4 teisest lausest ja III lisas kehtestatud piirmääradest suurendatakse abikõlblike kulude puhul, mida on viimati kinnitatud igas enne programmiperioodi lõppu esitatud tõendatud kuluaruandes, vahemakseid ja lõppmakset summa võrra, mis on kümme protsendipunkti suurem kui vastava prioriteetse suuna suhtes kohaldatav kaasrahastamise määr, kuid mis ei ületa 100 %, kui liikmesriik vastab pärast 21. detsember 2013
a)
liikmesriik saab finantsabi kooskõlas nõukogu määrusega (EL) nr 407/2010 (6) või teiselt euroala liikmesriigilt enne kõnealuse määruse jõustumist;
b)
liikmesriik saab keskmise tähtajaga finantsabi kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 332/2002 (7);
c)
liikmesriik saab finantsabi kooskõlas Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepinguga pärast selle jõustumist.
(6) Nõukogu 11. mai 2010. aasta määrus (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (ELT L 118, 12.5.2010, lk 1)." 						
(7) Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem (EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1).”;" 						
b)
lõige 6 jäetakse välja;
c)
lisatakse järgmine lõige:
„12. Erandina lõikest 10 ei ületa lõppmaksetena makstav liidu toetus ühegi prioriteetse suuna puhul 10 % fondidest vastava prioriteetse suuna jaoks eraldatava abi maksimumsummast, nagu on sätestatud rakenduskava heakskiitmist käsitlevas komisjoni otsuses. Lõppmaksetena makstav liidu toetus ei ole aga suurem kui deklareeritud avaliku sektori toetus ega ühestki fondist ühelegi rakenduskavale eraldatud abi maksimumsumma, mis on sätestatud rakenduskava heakskiitmist käsitlevas komisjoni otsuses.”
2)
Artiklit 93 muudetakse järgmiselt:
a)
lisatakse järgmine lõige:
„2b. Liikmesriikide puhul, kelle ühtekuuluvuspoliitika eraldistele programmiperioodil 2014-2020 on seatud piirmäär 110 % nende tegelikust tasemest ajavahemikul 2007-2013, on lõikes 1 osutatud tähtaeg erandina lõike 1 esimesest lõigust ja lõikest 2 nende liikmesriikide rakenduskavades sisalduvate, ajavahemikus 2007-2012 võetud iga-aastaste eelarvekohustuste täitmise aastale järgneva kolmanda aasta 31. detsember.”;
b)
lõikesse 3 lisatakse järgmine lõik:
„Esimene lõik ei piira lõikes 2b sätestatud tähtaja kohaldamist selles lõikes osutatud liikmesriikide 2012. aasta eelarveliste kulukohustuste suhtes.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäeval.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 11. detsember 2013