РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 488/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества кадмий в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (2) са определени максималните количества кадмий за редица храни.
(2)
На 30 януари 2009 г. Научният комитет по замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие становище относно кадмия в храните (3). В посоченото становище ЕОБХ определи приемлив седмичен прием (TWI) за кадмий от 2,5 μg/kg телесно тегло. В своето становище относно приемливия седмичен прием на кадмий (4) ЕОБХ отчете направената неотдавна от Съвместния експертен комитет на ФАО и СЗО по добавките в храните (JECFA) (5) оценка на риска и потвърди TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло.
(3)
В научното си становище относно кадмия в храните Комитетът CONTAM заключи, че в европейските държави медианната експозиция на кадмий чрез храната е близка до или надхвърля с малко TWI от 2,5 μg/kg телесно тегло. При някои подгрупи от населението TWI може и да бъде надвишен до около 2 пъти. Комитетът CONTAM заключи освен това, че въпреки че не е вероятно при лице, изложено на прием при тези равнища, да се стигне до неблагоприятни последици за функцията на бъбреците, експозицията на кадмий за населението като цяло следва да бъде намалена.
(4)
В съответствие с научното становище на Комитета CONTAM относно кадмия в храните групите храни, на които се дължи най-голяма част от експозицията на кадмий чрез храната, най-вече поради тяхната голяма консумация, са зърнените култури и зърнените продукти, зеленчуците, ядките и варивата, съдържащите нишесте кореноплодни, картофите, месото и месните продукти. Най-високи концентрации на кадмий са установени при хранителните стоки морски водорасли, риба и морски дарове, шоколад и храни със специално диетично предназначение, както и гъби, маслодайни семена и годна за консумация карантия.
(5)
В по-прецизирана оценка на експозицията, направена от ЕОБХ в неговия научен доклад „Експозиция на европейското население на кадмий чрез храната“ (6) с помощта на новата комплексна база данни за консумацията на храни, която съдържа актуална информация относно консумацията на храни в различните държави членки и сред различните възрастови групи на населението, е предоставена по-подробна информация по възрастови групи относно конкретните хранителни стоки, които допринасят за експозицията на кадмий. При възрастните съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, както и зеленчуците и зеленчуковите продукти са основните фактори за експозицията. При децата и подрастващите основни фактори за експозиция са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури, продуктите на база зърнени култури, захарта и захарните изделия, докато при кърмачетата и малките деца това са съдържащите нишесте кореноплодни и клубени, зърнените култури и продуктите на база зърнени култури, зеленчуците и продуктите на база зеленчуци, млякото и млечните произведения и храните за кърмачета и малки деца. По-прецизираната оценка на експозицията показва, че цялостната експозиция е следствие не само от няколко основни фактора, а сбор от приноса на редица различни групи храни.
(6)
За кадмий са определени максимални количества по отношение на широка гама от храни, включително зърнени култури, зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храни. За някои храни, които имат значителен принос към експозицията на определени групи от населението (шоколад и какаови продукти, храни за кърмачета и малки деца), все още не са определени максимално допустими количества. Поради това е необходимо за тези храни да се определят максимално допустими количества.
(7)
За замърсители максимално допустимите количества се определят в съответствие с принципа АЛАРА - „толкова ниски стойности, колкото е разумно постижимо“, както при стоките, за които максимално допустими количества съществуват към момента (като зеленчуци, месо, риба, морски дарове, карантия и добавки в храните), така и за стоките, за които максимално допустимите количества са нови (като какаови и шоколадови продукти) и при определянето на които са били използвани данни за наличието и моделите на консумация сред гражданите на Европейския съюз.
(8)
Шоколадът и какаото на прах, продавани на крайния потребител, могат да съдържат големи количества кадмий и са важен източник по отношение на експозицията на човека. Те често се консумират от деца, например като шоколад или под формата на различни видове посладено какао на прах, използвано в какаовите напитки. При определянето на максимално допустими количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при различните видове шоколад и какао на прах, продавани на крайния потребител. Тъй като количеството на кадмия в какаовите продукти е свързано със съдържанието на какаото в тях, е целесъобразно да бъдат определени различни максимално допустими количества кадмий за продуктите, съдържащи различен процент какао. Това следва да гарантира, че на максимално допустимите количества ще могат да отговарят и шоколади с по-високо съдържание на какао.
(9)
В някои региони на държавите производителки на какао могат да се срещат естествено високи нива на кадмия в почвата. Поради това при определянето на максимално допустимите количества за кадмия следва да се отчитат данните за наличието при какаови и шоколадови продукти, предоставени от държавите с високи нива на кадмий в почвата.
(10)
Храните за кърмачета и преходните храни имат значителен принос за експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Храните за кърмачета и преходните храни, произвеждани само от изолати на соевия белтък или от смес от такива изолати и белтъци на кравето мляко, могат да съдържат по-големи количества кадмий от продуктите на база мляко, тъй като соята поема естествено кадмия от почвата. Храните на база соя са важна алтернатива за кърмачетата с непоносимост към лактозата, поради което трябва да се гарантира достатъчното снабдяване на пазара с тях. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за продуктите на база соя.
(11)
Обработените храни на база зърнени култури и останалите детски храни за кърмачета и малки деца са важен източник по отношение на експозицията на кърмачетата и малките деца на кадмий. Поради това следва да се определи специално максимално допустимо количество кадмий за обработените храни на база зърнени култури и за останалите бебешки храни.
(12)
Намалената експозиция на една силно уязвима група потребители може да бъде постигната чрез определянето на максимално допустими количества за определени категории храни със специално диетично предназначение (например храни за кърмачета, предназначени за специални медицински цели). Ако липсват обаче данни, които да мотивират подобно максимално равнище, с оглед на евентуалното определяне на специални максимално допустими количества в бъдеще следва да бъдат събирани данни за наличието.
(13)
При някои зеленчуци (козя брада, пащърнак, листна и дръжкова целина, хрян) е трудно да се постигне съответствие със сега действащите максимално допустими количества, като данните за наличието, предоставени от държавите членки, показват, че естествените фонови количества са по-високи и са съпоставими с тези за главеста целина. Тъй като консумацията на тези стоки е ограничена и въздействието върху експозицията на човека е пренебрежимо, е целесъобразно максимално допустимите количества кадмий за пащърнак, козя брада, листна и дръжкова целина и хрян да бъдат увеличени до тези за главеста целина.
(14)
Някои видове риби понастоящем са освободени от изискването за максимално допустимото количество, приложимо по подразбиране за риба - 0,05 mg/kg. За видовете паламуд (Sarda sarda), обикновена морска каракуда (Diplodus vulgaris), змиорка (Anguilla anguilla), морски кефал (Mugil labrosus labrosus), сафрид (Trachurus species), лувар (Luvarus imperialis), сардинопс (Sardinops species) и морски език (Dicologoglossa cuneata) нови данни относно наличието показват, че освобождаването от това изискване вече не е необходимо и че максимално допустимото количество по подразбиране може да бъде постигнато при спазване на добрите практики в рибното стопанство. Поради това за тези видове риби повече не са необходими специални максимално допустими количества.
(15)
За ауксида (Auxis species), хамсия (Engraulis species) и риба меч (Xiphias gladius) нови данни относно наличието показват, че при спазване на добрите практики в рибното стопанство може да бъде спазено и по-ниско максимално допустимо количество. Поради това максимално допустимите количества за тези видове риби следва да бъдат коригирани.
(16)
За сардини (Sardina pilchardus) и черен кардинал (Sicyopterus lagocephalus) данните относно наличието показват, че е трудно да се постигне съответствие със сегашните максимално допустими количества, тъй като естествените фонови равнища могат да бъдат по-високи. Консумацията и на двата вида риби е ограничена и има пренебрежимо малко отражение върху експозицията на човека. Поради това е целесъобразно да бъдат определени по-високи максимално допустими количества за двата вида риби с цел да се гарантира предлагането им на пазара.
(17)
Поради това Регламент (ЕО) № 1881/2006 следва да бъде съответно изменен.
(18)
На държавите членки и стопанските субекти в хранителната промишленост следва да се даде време да се приспособят към новите максимално допустими количества, определени с настоящия регламент по отношение на какаовите продукти и храните за кърмачета и малки деца. Поради това датата на прилагане на максимално допустимите количества кадмий в тези стоки следва да бъде отложена.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точки 3.2.19 и 3.2.20 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2015 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2015 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
2. Максимално допустимите количества за кадмий, определени в точка 3.2.7 от приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, се прилагат от 1 януари 2019 г. Храните, които не съответстват на тези максимално допустими количества и които са законно пуснати на пазара преди 1 януари 2019 г., могат да продължат да се предлагат и след тази дата до датата на минималната им трайност или до срока им на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 май 2014 година.
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 488/2014,
12. mai 2014,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1881/2006 seoses toiduainetes sisalduva kaadmiumi piirnormidega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 315/93, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisalduvate saasteainete suhtes, (1) eriti selle artikli 2 lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni määruses (EÜ) nr 1881/2006 (2) on sätestatud kaadmiumi piirnormid mitmesugustes toiduainetes.
(2)
Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „EFSA”) teaduskomisjon (edaspidi „CONTAM-komisjon”) võttis 30. jaanuaril 2009. aastal vastu arvamuse (3) toiduainetes esineva kaadmiumi kohta. Kõnealuses arvamuses kehtestas EFSA kaadmiumi lubatud nädaladoosi 2,5 μg/kehamassi kilogrammi kohta. EFSA võttis oma avalduses (4)„Statement on tolerable weekly intake for cadmium” („Avaldus kaadmiumi lubatud nädaladoosi kohta”) arvesse hiljutist riskihindamist, mille tegi ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni ja Maailma Tervishoiuorganisatsiooni ühine lisaainete ekspertkomisjon (JECFA), (5) ja kinnitas lubatud nädaladoosiks 2,5 μg/kehamassi kilogrammi kohta.
(3)
CONTAM-komisjon järeldas toidus esineva kaadmiumi kohta esitatud arvamuses, et Euroopa riikides saadakse toidust kaadmiumi nädalas keskmiselt ligikaudu 2,5 μg/kehamassi kilogrammi kohta. On võimalik, et teatavates elanikkonnarühmades ületatakse lubatud nädaladoosi umbes kaks korda. CONTAM-komisjon järeldas lisaks, et kuigi tõenäoliselt ei avalda selline kaadmiumi kogus inimese neerudele kahjulikku mõju, tuleks inimeste kokkupuudet kaadmiumiga siiski vähendada.
(4)
Toidus esineva kaadmiumi kohta CONTAM-komisjoni esitatud teadusliku arvamuse kohaselt saadakse suurem osa kaadmiumist suure tarbimise tõttu järgmistest toiduainerühmadest: teraviljad ja teraviljatooted, köögiviljad, pähklid, kaunviljad, tärkliserikkad juurköögiviljad, kartulid, liha ja lihatooted. Suurim kaadmiumisisaldus on kindlaks tehtud järgmistes toiduainerühmades: merevetikad, kala ja mereannid, šokolaad ja eriotstarbeks mõeldud toit ning seened, õliseemned ja söödav rups.
(5)
EFSA tegi teadusliku aruande „Cadmium dietary exposure in the European population” (6) („Euroopa elanikkonna kokkupuude toidust saadava kaadmiumiga”) jaoks põhjalikuma kokkupuute hindamise, mille puhul kasutati uut ulatuslikku toidu tarbimise andmebaasi, mis sisaldab ajakohast teavet toiduainete tarbimise kohta liikmesriikide ja elanikkonna eri vanuserühmade kaupa; hinnangus esitas EFSA üksikasjalikuma teabe teatavate kokkupuudet suurendavate toiduainete tarbimise kohta vanuserühmade kaupa. Täiskasvanute seas on peamised kokkupuute allikad tärkliserikkad juur- ja mugulköögiviljad, teraviljad ja teraviljapõhised tooted ning köögiviljad ja köögiviljatooted. Laste ja noorukite seas on peamised kokkupuute allikad tärkliserikkad juur- ja mugulköögiviljad, teravili ja teraviljapõhised tooted, suhkur ja kondiitritooted ning imikute ja väikelaste seas tärkliserikkad juur- ja mugulköögiviljad, teravili ja teraviljapõhised tooted, köögiviljad ja köögiviljapõhised tooted, piim ja piimatooted ning imikutele ja väikelastele ettenähtud toidud. Põhjalikum kokkupuute hindamine näitab, et kogukokkupuude ei tulene ainult mõnest üksikust peamisest allikast, vaid eri toiduainerühmadest.
(6)
Kaadmiumi piirnormid on sätestatud mitmesuguste toiduainete puhul, sealhulgas teravili, köögiviljad, liha, kala, mereannid, rups ja toidulisandid. Teatavate toiduainerühmade (šokolaad- ja kakaotooted, imikutele ja väikelastele ettenähtud toidud) puhul, mille tarbimine suurendab oluliselt kokkupuudet teatavates elanikkonnarühmades, ei ole piirnorme veel sätestatud. Seega on vaja sätestada kaadmiumi piirnormid nende toiduainerühmade jaoks.
(7)
Saasteainete piirnormid kehtestatakse, järgides ALARA põhimõtet (nii madal kui mõistlike vahenditega saavutatav) nii selliste kaupade puhul, mille suhtes on kaadmiumi piirnormid juba kehtestatud (näiteks köögiviljad, liha, kala, mereannid, rups ja toidulisandid) kui ka selliste kaupade puhul, mille suhtes piirnormid alles kehtestatakse (näiteks kakao- ja šokolaaditooted), võttes aluseks andmed ainete esinemise kohta ja Euroopa Liidu kodanike tarbimisharjumused.
(8)
Lõpptarbijale müüdava šokolaadi ja kakaopulbri kaadmiumisisaldus võib olla suur ja need tooted on oluline kaadmiumiga kokkupuute allikas inimeste jaoks. Neid tooteid tarbivad tihti lapsed, näiteks šokolaadina ja magustatud kakaopulbrina kakaojookides. Kaadmiumi piirnorme kehtestades tuleks arvesse võtta lõpptarbijale müüdavate eri liiki šokolaadide ja kakaopulbritega seotud andmeid kaadmiumi esinemise kohta. Kuna kakaotoodete kaadmiumisisaldus on seotud nende kakaosisaldusega, on asjakohane kehtestada erinevad kaadmiumi piirnormid toodetele, mille kakaosisalduse protsent on erinev. Nii on võimalik tagada, et ka suurema protsentuaalse kakaosisaldusega šokolaadid vastavad piirnormidele.
(9)
Teatavate kakaod tootvate riikide piirkondade pinnases võib olla looduslikult palju kaadmiumi. Seega tuleks kaadmiumi piirnormide kehtestamisel arvesse võtta andmeid kaadmiumi esinemise kohta kakao- ja šokolaaditoodetes, mille tootjariigi pinnases on kaadmiumisisaldus suur.
(10)
Imiku piimasegud ja jätkupiimasegud on oluline kaadmiumiga kokkupuute allikas imikutele ja väikelastele. Imiku piimasegud ja jätkupiimasegud, mis on valmistatud sojavalgu isolaatidest kas eraldi või segus lehmapiimavalkudega, võivad sisaldada rohkem kaadmiumi kui piimapõhised tooted, kuna sojaoad omastavad looduslikult pinnasest kaadmiumi. Sojapõhised piimasegud on oluline alternatiiv imikutele, kes kannatavad laktoositalumatuse all ja seepärast tuleb tagada, et selliseid tooteid oleks turul piisavalt. Seega on asjakohane kehtestada sojapõhistele toodetele kõrgemad piirnormid.
(11)
Teraviljapõhised töödeldud toidud ja muud imikutele ja väikelastele ette nähtud toidud on imikute ja väikelaste oluline kaadmiumiga kokkupuute allikas. Seega tuleks teraviljapõhiste töödeldud imikutoitude ja muude imikutoitude suhtes kehtestada eraldi kaadmiumi piirnorm.
(12)
Eriti ebasoodsas olukorras olevate tarbijarühmade kokkupuudet saaks vähendada, kehtestades piirnormid teatavatele eritoiduks ettenähtud toiduainetele (nt meditsiiniliseks eriotstarbeks ettenähtud imikutoit). Kuna puuduvad andmed, mille alusel kehtestada kõnealune piirnorm, tuleks koguda andmeid kaadmiumi esinemise kohta, mille alusel hiljem võiks kõnealuse eri piirnormi kehtestada.
(13)
Kehtivate piirnormide täitmine on teatavate köögiviljade (aed-piimjuur, pastinaak, seller, mädarõigas) puhul raske ja liikmesriikide esitatud andmed kaadmiumi esinemise kohta näitavad, et looduslikud esinemistasemed on kõrgemad ja võrreldavad juurselleriga. Kuna kõnealuseid köögivilju tarbitakse vähe ja see mõjutab kokkupuudet ebaolulisel määral, on asjakohane tõsta aed-piimjuure, pastinaagi, selleri ja mädarõika puhul kaadmiumi piirnorm juurselleriga samale tasemele.
(14)
Teatavad kalaliigid on praegu vabastatud kalade suhtes kohaldatavast standardpiirnormist 0,05 mg/kg. Uued andmed kaadmiumi esinemise kohta kalaliikide Atlandi pelamiid (Sarda sarda), harilik peitelhammasahven (Diplodus vulgaris), angerjas (Anguilla anguilla), kefaal (Mugil labrosus labrosus), stauriidid või sigarstauriidid (Trachurus sp.), luvar (Luvarus imperialis), sardinopsid (Sardinops sp.) ja merikeel (Dicologoglossa cuneata) puhul näitavad, et vabastus ei ole enam vajalik ja et häid kalandustavasid järgides on võimalik tagada standardpiirnormide täitmine. Kõnealuste kalaliikide puhul ei ole seega enam vaja eripiirnorme.
(15)
Uued andmed kaadmiumi esinemise kohta makrelltuuni (Auxis sp.), anšooviste (Engraulis sp.) ja mõõkkala (Xiphias gladius) puhul näitavad, et häid kalandustavasid järgides on võimalik tagada madalamate piirnormide täitmine. Kõnealuste kalaliikide suhtes kohaldatavaid piirnorme tuleks seega kohandada.
(16)
Uued andmed kaadmiumi esinemise kohta sardiinide (Sardina pilchardus) ja lõuna-aafrika sintsüoptermudila (Sicyopterus lagocephalus) puhul näitavad, et kehtivate piirnormide täitmine on raske, kuna looduslikult võib kaadmiumi rohkem esineda. Kumbagi kalaliiki tarbitakse vähe ja see mõjutab inimeste kokkupuudet kaadmiumiga ebaolulisel määral. Seega on asjakohane kehtestada kõnealuste kalaliikide puhul kõrgemad piirnormid, et tagada turu varustamine.
(17)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1881/2006 vastavalt muuta.
(18)
Liikmesriikidele ja toidukäitlejatele tuleks anda aega kakaotoodete ning imikutele ja väikelastele ettenähtud toodete uute piirnormidega kohanemiseks. Kaadmiumi piirnormide kohaldamist kõnealuste toodete suhtes tuleks seepärast edasi lükata.
(19)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
Artikkel 2
1. Käesoleva määrusega muudetud määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa punktides 3.2.19 ja 3.2.20 sätestatud kaadmiumi piirnorme kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015. Enne 1. jaanuari 2015 seaduslikult turule lastud, kõnealustele piirnormidele mittevastavate toiduainete turustamist võib jätkata pärast nimetatud kuupäeva kuni minimaalse säilivusaja või tarvitamise tähtaja lõpuni.
2. Käesoleva määrusega muudetud määruse (EÜ) nr 1881/2006 lisa punktis 3.2.7 sätestatud kaadmiumi piirnorme kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2019. Enne 1. jaanuari 2019 seaduslikult turule lastud, kõnealustele piirnormidele mittevastavate toiduainete turustamist võib jätkata pärast nimetatud kuupäeva kuni minimaalse säilivusaja või tarvitamise tähtaja lõpuni.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 12. mai 2014