РЕГЛАМЕНТ (ЕС, ЕВРАТОМ) № 1023/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 336 от него,
като взеха предвид Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, и по-специално член 12 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Комитета по правилника за персонала,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Съда на Европейския съюз (1),
като взеха предвид становището на Сметната палата (2),
действайки в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз и неговите над 50 институции и агенции следва да продължат да разполагат с висококвалифицирана европейска публична администрация, така чеда може той да постига целите си, да осъществява своите политики и дейности и да изпълнява задачите си съобразно най-високите стандарти в съответствие с Договорите, с цел да отговори на вътрешните и външните предизвикателства, които ще се изправят пред него в бъдеще, и да служи на гражданите на Съюза.
(2)
Затова е необходимо да се осигури рамка за привличането, назначаването и запазването на висококвалифициран многоезичен персонал, подбран на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите-членки и с дължимото внимание към балансираното представителство на двата пола - персонал, независим и отговарящ на най-високите професионални стандарти, и да се осигурят необходимите условия персоналът да изпълнява задълженията си по възможно най-ефективния и ефикасен начин. Във връзка с това е необходимо да се преодолеят настоящите трудности, които срещат институциите при наемането на длъжностни лица или служители от някои държави-членки.
(3)
Предвид числеността на европейската публична администрация, съпоставена с целите на Съюза и неговото население, намаляването на числеността на персонала на институциите и агенциите на Съюза не следва да засяга по никакъв начин изпълнението на неговите задачи, задължения и функции в съответствие със задълженията и правомощията по силата на Договорите. Във връзка с това е необходима прозрачност по отношение на разходите за персонал, направени от всяка институция и агенция по отношение на всички категории нает от нея персонал.
(4)
От европейската публична администрация се очаква да отговаря на най-високите стандарти за професионалната етика и да остава винаги независима. За тази цел следва допълнително да се изяснят разпоредбите на дял II от Правилника за персонала (4), който предвижда рамка за правата и задълженията. За всяко неизпълнение на тези задължения от страна на длъжностни лица или бивши длъжностни лица те следва да носят дисциплинарна отговорност.
(5)
Ценността на европейската публична администрация е както в културното, така и в езиковото ѝ многообразие, което може да бъде гарантирано само ако се осигури подходящо равновесие по отношение на гражданството на длъжностните лица. Процедурите по подбора и наемането следва да осигурят назначаване на персонал на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на всички държави - членки на Европейския съюз, без обаче да се запазват постове за граждани на конкретна държава-членка. За тази цел и за да се преодолее възможното значително неравновесие по отношение на гражданствата сред длъжностните лица, което не е обосновано от обективни критерии, на всяка институция следва да се предостави възможността да приема обосновани и подходящи мерки. Тези мерки не могат в никакъв случай да водят до критерии за подбор, различни от основаващите се на качествата. Комисията следва да докладва пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на подходящи мерки от институциите.
(6)
За да се улесни подбора на възможно най-широка географска основа, институциите следва да се стремят да подкрепят многоезичното и многокултурното образование за децата на своя персонал. Желателно е Съюзът да участва във финансирането на европейските училища, което участие да бъде определено от бюджетния орган съгласно съответните правила и да бъде заплатено от бюджета на Съюза. Когато това е необходимо в интерес на функционирането на институциите, Комисията следва да може да поиска от компетентните органи преразглеждане на решението за определяне на местонахождението на ново европейско училище.
(7)
По-широката цел следва да бъде подобряване на управлението на човешките ресурси в европейска публична администрация, която се характеризира със своите отлични качества, компетентност, независимост, лоялност, безпристрастност и стабилност, както и с културно и езиково многообразие и привлекателни условия за наемане на работа.
(8)
Длъжностните лица следва да преминават деветмесечен срок за изпитване. Когато взема решение за титуляризирането на длъжностно лице, органът по назначаването следва да взема предвид доклада относно срока за изпитване, изготвен в края на този срок, и изпълнението на задълженията от страна на длъжностното лице, съгласно Правилника за персонала. Следва да бъде възможно докладът относно срока за изпитване да бъде изготвен по всяко време, ако работата на длъжностното лице през този срок се е доказала като очевидно незадоволителна. В противен случай доклад следва да се изготвя само в края на срока за изпитване.
(9)
С цел да се гарантира, че покупателната способност на длъжностните лица и на другите служители на Европейския съюз се променя успоредно с тази на националните служители в централните държавни администрации на държавите-членки, изключително важно е да се запази принципът за многогодишен механизъм за актуализиране на заплащането, известен като „методът“, като се гарантира неговото прилагане до края на 2023 г., с извършване на преглед в началото на 2022 г., и като се предвиди механизъм за временно удължаване на действието на метода. Освен това, с цел преодоляване на трудностите, възникнали във връзка с прилагането на метода в миналото, следва да се предвиди метод, който да позволи ежегодно автоматично актуализиране на всички заплати, пенсии и надбавки, включително автоматично приложима клауза в условия на криза. За тази цел съответните суми, посочени в Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, следва да се тълкуват като референтни суми, които са предмет на редовна и автоматична актуализация. Тези актуализирани суми следва да се публикуват от Комисията в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение. Този механизъм за актуализиране следва да бъде използван също така за всички други случаи, в които се предвижда такава актуализация.
(10)
Важно е да се гарантира качеството на статистическите данни, използвани за актуализиране на възнагражденията и пенсиите. В съответствие с принципа на безпристрастност националните статистически институти или други подходящи органи в държавите-членки следва да събират данни на национално равнище и да ги предават на Евростат.
(11)
Възможните предимства за длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз от прилагането на метода следва да бъдат балансирани чрез повторното въвеждане на системата на „налог“. Както и в случая с метода, прилагането на налога за солидарност може да бъде временно удължено. Предвид на настоящите обстоятелства е целесъобразно налогът за солидарност да се увеличи в сравнение с равнището на специалния налог, който се прилагаше в периода 2004-2012 г., и да се предвиди по-прогресивна ставка. Това има за цел да се отчетат особено трудният икономически и социален контекст в Съюза и неговите последици за публичните финанси в целия Съюз. Необходимостта от оздравяване на публичните финанси в Съюза, включително в краткосрочен план, изисква спешното полагане на особени усилия на солидарност от страна на персонала на институциите на Съюза. Следователно този налог за солидарност следва да се прилага за всички длъжностни лица и други служители на Съюза, считано от 1 януари 2014 г.
(12)
В своите заключения от 8 февруари 2013 г. относно многогодишната финансова рамка Европейският съвет изтъкна, че необходимостта от оздравявяване на публичните финанси в краткосрочен, средносрочен и дългосрочен план изисква специални усилия от всички публични администрации и техните служители за подобряване на ефикасността и ефективността и за приспособяване към променящата се икономическа обстановка. Този призив всъщност отново подчерта целта на предложението на Комисията от 2011 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, което цели осигуряването на разходна ефективност и в което се признава, че предизвикателствата, пред които понастоящем е изправен Европейският съюз, изискват всяка публична администрация и всеки член на нейния персонал да положат особени усилия, за да подобрят ефективността си и да се приспособят към променящите се икономически и социални условия в Европа. Освен това Европейският съвет призова - като част от реформата на Правилника за персонала - за адаптиране на заплатите и пенсиите на всички служители на институциите на Съюза посредством спиране на прилагането на метода за адаптиране на заплатите за две години и въвеждане отново на новия налог за солидарност като част от реформата на метода за актуализиране на заплатите.
(13)
Предвид тези заключения и за да се отговори на бъдещите бюджетни ограничения, както и за да се демонстрира солидарността от страна на европейската публична администрация със строгите мерки, предприемани от държавите-членки вследствие на безпрецедентната финансова криза и особено трудните социални и икономически условия в държавите-членки и Съюза като цяло, е необходимо да се предвиди спиране на прилагането на метода за две години за всички възнаграждения, пенсии и надбавки на длъжностните лица и да се приложи налогът за солидарност въпреки това спиране.
(14)
Демографските промени и промяната на възрастовата структура на съответната група лица налагат увеличаване на пенсионната възраст, като едновременно с това обаче бъдат въведени преходни мерки по отношение на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз, които вече са наети на работа. Тези преходни мерки са необходими за зачитане на правата, придобити от длъжностните лица, които вече са на служба и които са плащали вноски към условния пенсионен фонд на длъжностните лица на Европейския съюз. Пенсионната възраст следва също така да стане по-гъвкава, като служителите бъдат улеснени да продължават доброволно да работят до 67-годишна възраст и им се даде възможност в изключителни случаи и при специални условия да работят до 70-годишна възраст.
(15)
Тъй като пенсионната схема на Европейския съюз е в актюерски баланс, който трябва да се поддържа в краткосрочен и дългосрочен план, служителите, назначени преди 1 януари 2014 г., следва да бъдат обезщетени за пенсионните си вноски чрез преходни мерки, като например чрез адаптиран процент на натрупване за пенсия за прослужените години след навършване на пенсионна възраст (стимулът от Барселона) и чрез прилагане на половината от намалението за предсрочно пенсиониране на възраст между 60 години и нормативно определената пенсионна възраст.
(16)
Общоприетата актюерска практика изисква използването на минали периоди, обхващащи между 20 и 40 години, за лихвените проценти и ръста на заплатите с оглед осигуряване на баланса на пенсионните схеми. Затова плъзгащите се средни стойности на лихвените проценти и на ръста на заплатите следва да се увеличат на 30 години с преходен период от седем години.
(17)
Съветът поиска от Комисията да проучи и представи подходящи предложения по член 5, параграф 4, приложение I, раздел А и член 45, параграф 1 от Правилника за персонала с цел да се установи ясна връзка между отговорности и степен и в контекста на повишаването да се наблегне повече на равнището на отговорностите при съпоставянето на постигнатото в работата.
(18)
Като се има предвид това искане, уместно е повишаването в по-висока степен да зависи от личната отдаденост, подобряването на уменията и компетентностите, както и от изпълнението на задължения, чиято важност обосновава назначаването на длъжностното лице на тази по-висока степен.
(19)
Кариерният поток във функционални групи AD и AST следва да бъде преструктуриран по такъв начин, че най-високите степени да бъдат запазени за ограничен брой длъжностни лица, които поемат отговорности от най-високо равнище. Поради това повишаването на администраторите може да достига само до степен AD 12, освен ако те са назначени на конкретен пост над тази степен, а степени AD 13 и 14 следва да бъдат запазени за персонала, чиито функции са свързани със значителни отговорности. По същия начин, длъжностните лица от степен AST 9 могат да бъдат повишавани в степен AST 10 само в съответствие с процедурата по член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала.
(20)
С оглед приспособяването в по-голяма степен на кариерната структура в настоящите области на дейност на персонала от група AST спрямо различните равнища на отговорност и като необходим принос към ограничаването на административните разходи, следва да бъде въведена нова функционална група AST/SC за персонала със секретарски и деловодителски функции. Заплатите и процентът на повишенията следва да установяват подходящо съотношение между равнището на отговорност и размера на възнаграждението. Това ще позволи да се запазят стабилността и многостранният характер на европейската публична администрация. Комисията следва да направи оценка на мащаба и въздействието от въвеждането на тази нова функционална група и да докладва по въпроса, като отчете по-специално положението на жените, така че да се гарантира запазването на стабилна и многостранна по своя характер европейска публична администрация.
(21)
Минималният период от две години преди повишаването на длъжностно лице в следващата, по-висока степен се запазва с цел да се осигури възможност за по-бързо повишаване на длъжностните лица с високи постижения. Всяка институция следва да гарантира, че нейните вътрешни политики в областта на човешките ресурси използват възможностите, предоставени от Правилника за персонала, за да се създаде възможност за подходящо кариерно развитие на длъжностни лица с висок потенциал и високи постижения.
(22)
Работното време в институциите следва да бъде приведено в съответствие с нормите в сила в някои от държавите-членки на Европейския съюз, за да се компенсира намаляването на персонала в институциите. Това привеждане в съответствие следва да е съобразено с работното време, прилагано в държавните администрации на държавите-членки. Установяването на минимална продължителност на седмичното работно време ще гарантира, че персоналът, работещ за институциите, ще се справи с обема от работа, свързана с целите на политиката на Европейския съюз, като същевременно се хармонизират условията на труд в институциите в интерес на солидарността в цялата публична администрация на Съюза.
(23)
Правилата за гъвкаво работно време са съществен елемент на съвременната и ефикасната публична администрация, тъй като те създават съобразени със семейния живот условия на труд и позволяват да се установи подходящо равновесие между половете в институциите. Поради това е необходимо в Правилника за персонала да се въведе изрична препратка към тези правила.
(24)
Правилата за годишния брой дни за пътуване и ежегодното плащане на пътни разноски от мястото на работа до мястото на произход следва да бъдат осъвременени, рационализирани и обвързани със статуса на експатрирано лице, за да се осигури по-лесното и по-прозрачното им прилагане. По-специално годишният брой дни за пътуване следва да бъде заменен с отпуск за пътуване до дома и да се ограничи до максимум два и половина дни.
(25)
Също така правилата за възстановяване на разходите за пренасяне следва да бъдат опростени, за да се улесни тяхното прилагане както за администрацията, така и за съответните членове на персонала. За тази цел следва да се въведат пределни размери на разходите, които да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице или на договорно/срочно наетото лице и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
(26)
Налага се някои членове на персонала често да бъдат изпращани в командировка до основните места на работа на своята институция. Понастоящем тези случаи не са отразени по подходящ начин в правилата за командировките. Затова правилата следва да бъдат адаптирани, за да се позволи в такива случаи разходите за настаняване да се възстановяват въз основа на еднократна обща сума.
(27)
Необходимо е да се осъвременят условията на труд на персонала, работещ в трети държави, и да се постигне по-голяма разходна ефективност, като се постигат икономии от разходите. Следва да се адаптират годишните отпуски и да се предвиди възможност за включване на по-широк набор от параметри за определяне на надбавката за условия на живот, без да се засяга общата цел за постигане на икономии от разходите. Условията за предоставяне на надбавка за квартирни разноски следва да бъдат преразгледани, за да бъдат отчетени в по-голяма степен местните условия и да се намали административната тежест.
(28)
Целесъобразно е да се създаде по-гъвкава рамка за назначаването на договорно нает персонал. Ето защо на институциите на Съюза следва да се предостави възможност да назначават служители на договор за максимален срок от шест години, за да изпълняват задачи под ръководството на длъжностни лица или срочно наети служители. Освен това, въпреки че по-голямата част от длъжностните лица ще продължат да бъдат назначавани въз основа на конкурси на общо основание, институциите следва да имат право да организират вътрешни конкурси, до които - по изключение и при специални условия, да се допускат за участие и договорно наети служители.
(29)
Следва да бъдат предвидени преходни разпоредби, позволяващи постепенното прилагане на новите правила и мерки, при съблюдаване на придобитите права и оправданите правни очаквания на персонала, назначен преди влизането в сила на настоящите изменения на Правилника за персонала.
(30)
Заедно с останалия персонал, за когото се прилага Правилникът за персонала, служителите на агенциите са включени в пенсионноосигурителната схема на ЕС. Агенциите, които се самофинансират изцяло, понастоящем плащат на схемата частта от вноските, дължима от работодателите. За да се гарантира бюджетна прозрачност и по-равномерно поделяне на тежестта, агенциите, които се финансират частично от общия бюджет на Европейския съюз, следва да плащат частта от вноските, дължима от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи. Тъй като тази нова разпоредба може да налага коригиране на съответните правила за таксите, събирани от агенциите, тя следва да се прилага само считано от 1 януари 2016 г. Когато е целесъобразно, Комисията следва да представя предложения за адаптиране на тези правила.
(31)
В интерес на опростяването и на провеждането на последователна политика за персонала правилата, приети от Комисията за прилагане на Правилника за персонала, следва да се прилагат по аналогия към агенциите. С цел да се гарантира обаче, че особеното положение на агенциите може да бъде взето под внимание, ако е необходимо, агенциите следва да имат право да поискат от Комисията разрешение да приемат правила за прилагане, които се отклоняват от тези, приети от Комисията, или въобще да не прилагат правилата на Комисията.
(32)
Следва да бъде създаден регистър на всички правила, приети за прилагане на Правилника за персонала, който да се води от Съда на Европейския съюз. Този регистър, достъпен за справки от всички институции, агенции и държави-членки, ще внесе прозрачност и ще насърчи съгласуваното прилагане на Правилника за персонала.
(33)
С цел хармонизиране и изясняване на правилата за приемането на разпоредби за прилагане и като се има предвид техния вътрешен и административен характер, е целесъобразно съответните правомощия за вземане на решение да се предоставят на органа по назначаването и органа, оправомощен да сключва договори.
(34)
Предвид големия брой срочно наети служители в агенциите и нуждата да се провежда последователна политика за персонала е необходимо да се създаде нова категория срочно нает персонал, като за тази категория се установят специални правила.
(35)
Комисията следва да продължи да наблюдава състоянието на бюджета на общата здравноосигурителна схема и да предприема всички необходими стъпки при структурен дисбаланс на системата.
(36)
Член 15 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз предвижда предаването на определени данни за длъжностни лица и други служители на правителствата на държавите-членки.
(37)
За постигане на целите, определени в Правилника за персонала, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално във връзка с някои аспекти на условията на труд. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз се изменя, както следва:
1)
Член 1г се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За целите на параграф 1 дадено лице е лице с увреждане, ако страда от трайно физическо, умствено, интелектуално или сетивно увреждане, което при взаимодействие с различни пречки би могло да възпрепятства неговото пълноценно и ефективно участие в обществото равноправно с останалите. Наличието на увреждане се определя в съответствие с процедурата, предвидена в член 33.
Лицето с увреждане отговаря на условията, предвидени в член 28, буква д), ако то е в състояние да изпълнява основните работни функции при разумно приспособяване на работните условия.
„Разумно приспособяване на работните условия“ във връзка с основните работни функции означава вземане на подходящи мерки, ако такива са необходими, за да се позволи на лице с увреждане да получи достъп до съответната форма на заетост, да участва в нея, да бъде повишавано или да премине обучение, освен ако тези мерки биха наложили несъразмерна тежест за работодателя.
Принципът на равно третиране не възпрепятства органите по назначаването на институциите да запазват или приемат мерки, предвиждащи специални предимства за улесняване на лицата с увреждания при упражняването на професионална дейност или за предотвратяване или компенсиране на тяхното по-неблагоприятно положение в професионалната кариера.“;
2)
В член 1д параграф 1 се заменя със следното:
„1. Активно заетите длъжностни лица имат достъп до мерки от социален характер, включително специални мерки за съвместяване на професионалния и семейния живот, приети от институциите, и до услугите, предоставяни от органите за социални грижи, посочени в член 9. На бивши длъжностни лица може да се предостави достъп до ограничен брой специални мерки от социален характер.“;
3)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностите, уредени в Правилника за персонала, се класифицират според естеството и значението на функциите, с които са свързани, на функционална група „администратори“ (наричана по-долу „AD“), функционална група „асистенти“ (наричана по-долу „AST“) и функционална група „секретари и деловодители“ (наричана по-долу „AST/SC“).“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Функционална група AD се състои от дванадесет степени, съответстващи на функции, свързани с управление, изготвяне на концепции и анализиране, както и задължения от езиков и научен характер. Функционална група AST се състои от единадесет степени, съответстващи на изпълнителни и технически функции. Функционална група AST/SC се състои от шест степени, съответстващи на деловодителски и секретарски функции.“;
в)
в параграф 3, буква а) след думите „за функционална група AST“ се добавят думите „и функционална група AST/SC“;
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. В приложение I, раздел А се съдържа таблица на видовете длъжности, въз основа на която, след консултация с Комитета по правилника за персонала, органът по назначаването на всяка институция може да определя по-подробно задълженията и правомощията, свързани с всеки вид длъжност.“;
4)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. В щатното разписание, приложено към раздела от бюджета, свързан с всяка институция, се посочва броят на длъжностите за всяка степен и за всяка функционална група.
2. Без да се засяга принципът на повишаване въз основа на заслугите, установен в член 45, това разписание гарантира, че към 1 януари на всяка година за всяка институция броят на свободните длъжности във всяка степен от щатното разписание съответства на броя на активно заетите длъжностни лица на по-ниската степен към 1 януари на предходната година, умножен по стойностите, посочени в приложение I, раздел Б за тази степен. Тези стойности се прилагат на петгодишна усреднена основа, считано от 1 януари 2014 г.
3. Стойностите, предвидени в приложение I, раздел Б, са част от доклада, посочен в член 113.
4. Прилагането на разпоредбите, засягащи функционална група AST/SC, и на преходните разпоредби, предвидени в член 31 от приложение XIII, като отчитат промените в нуждите от персонал, изпълняващ секретарски и деловодителски задачи, във всички институции и промените при постоянните и срочните длъжности от функционални групи AST и AST/SC е част от доклада, посочен в член 113.“.
5)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1а, във всяка институция се създават:
-
комитет по персонала, който може да бъде организиран в секции за различните места на работа;
-
една или повече съвместни комисии според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече дисциплинарни съвети според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече съвместни консултативни комитети по професионална некомпетентност според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
ако е необходимо - комитет по атестиране;
-
комисия по инвалидност,
които изпълняват функциите, възложени им с настоящия правилник.“;
б)
параграф 1а се заменя със следното:
„1а. За прилагането на определени разпоредби на настоящия правилник може да се създаде обща съвместна комисия за две или повече институции. Другите комитети и комисии, посочени в параграф 1, и дисциплинарният съвет могат да бъдат учредени като общи органи от две или повече агенции.“;
в)
в параграф 2 след първа алинея се вмъква следната алинея:
„Агенциите могат да се отклонят от разпоредбите на член 1 от приложение II по отношение на състава на комитетите по персонала, за да се съобразят със състава на своя персонал. Агенциите могат да решат да не определят заместник-членове на съвместната комисия или комисии, предвидени в член 2 от приложение II.“;
6)
В член 10, първа алинея, второ изречение думата „институциите“ се заменя с думите „органите по назначаването на институциите“;
7)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
При изпълнението на служебните си задължения и в поведението си длъжностното лице се ръководи единствено от интересите на Съюза; то не може да търси или да получава указания от правителство, орган, организация или лице извън рамките на своята институция. Длъжностното лице изпълнява възложените му функции обективно, безпристрастно и при спазване на задължението за лоялност към Съюза.
Без разрешението на органа по назначаването длъжностното лице не може да приема от което и да е правителство или от който и да е друг източник извън институцията, към която принадлежи, почести, ордени, услуги, дарения или парични суми от никакъв вид, освен за предоставени от него услуги преди назначаването му или по време на специалния му отпуск за военна или друга национална служба и във връзка с тази служба.
Преди да наеме длъжностно лице на работа, органът по назначаването проучва дали кандидатът има личен интерес, който би накърнил неговата независимост, или някакъв друг конфликт на интереси. За тази цел кандидатът, като използва специален формуляр, информира органа по назначаването за всеки действителен или възможен конфликт на интереси. В такива случаи органът по назначаването взема тази информация предвид в надлежно обосновано становище. При необходимост органът по назначаването предприема мерките, посочени в член 11а, параграф 2.
Настоящият член се прилага mutatis mutandis за длъжностни лица, завръщащи се от отпуск по лични причини.“;
8)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
След прекратяване на служебното правоотношение длъжностното лице продължава да е обвързано от задължението за почтеност и дискретност по отношение на приемането на определени назначения или облаги.
Длъжностни лица, които възнамеряват да се заемат с професионална дейност, независимо дали тя е възмездна или не, в рамките на две години след прекратяване на служебното правоотношение, уведомяват институцията си за това, като използват специален формуляр. Ако дейността е свързана с работата, извършвана от длъжностното лице през последните три години служба, и би могла да доведе до конфликт със законните интереси на институцията, органът по назначаването може, като отчита интересите на службата, да му забрани да поеме тази дейност или да даде съгласието си за нейното осъществяване, като постави за това условия, каквито прецени за подходящи. Органът по назначаването, след като се е консултирал със съвместната комисия, съобщава решението си в срок от 30 работни дни от уведомяването. Ако до изтичането на срока не бъде направено такова съобщение, това се приема за мълчаливо съгласие.
В случая на бившите длъжностни лица на ръководни длъжности, определени в мерките по прилагане, органът по назначаването им забранява по принцип за период от 12 месеца след прекратяване на служебното правоотношение да се занимават с лобиране или застъпничество пред служители на своята бивша институция в полза на свои предприятия, клиенти или работодатели по въпроси, за които те са отговаряли през последните три години служба.
В съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5) всяка институция публикува ежегодно информация относно прилагането на третата алинея, включително списък на случаите, подложени на оценка.
9)
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всички права върху писмени или други разработки, създадени от длъжностно лице при изпълнение на служебните му задължения, са собственост на Европейския съюз, ако тези писмени или други разработки са свързани с неговите дейности, или ако такива писмени или други разработки са свързани с дейности на Европейската общност за атомна енергия са собственост на тази общност. Съюзът или, когато е приложимо, Европейската общност за атомна енергия имат правото да придобиват принудително авторските права върху такива разработки.“;
10)
Член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Без разрешение на органа по назначаването длъжностното лице няма право при никакви обстоятелства да разкрива в хода на съдебни производства информация, която му е станала известна във връзка със служебните му задължения. Такова разрешение бива отказано само ако интересите на Съюза налагат това и отказът не води до наказателноправни последици за съответното длъжностно лице. Длъжностното лице продължава да бъде обвързано от това задължение и след прекратяване на функциите му.
Разпоредбите на първа алинея не се прилагат по отношение на настоящо или бивше длъжностно лице, което дава показания пред Съда на Европейския съюз или пред дисциплинарния съвет на институция по въпрос, свързан с настоящ или бивш служител на Европейския съюз.“;
11)
В член 21а се добавя следният параграф:
„3. Длъжностно лице, което информира началниците си за заповеди, които счита за неправомерни или за такива, които биха създали сериозни затруднения, не понася никакви неблагоприятни последствия във връзка с това.“;
12)
Вмъква се следният член:
„Член 22в
В съответствие с членове 24 и 90 всяка институция установява процедура за разглеждане на жалбите, подадени от длъжностни лица, относно начина, по който са третирани след или вследствие на изпълнението от тях на съответните им задължения съобразно член 22а или член 22б. Съответната институция гарантира, че такива жалби се разглеждат поверително и когато обстоятелствата налагат това - преди изтичането на сроковете, определени в член 90.
Органът по назначаването на всяка институция определя вътрешни правила, наред с другото, относно:
-
предоставянето на длъжностните лица, посочени в член 22а, параграф 1 или член 22б, на информация относно предприетите мерки във връзка с въпросите, докладвани от тях,
-
защитата на законните интереси на тези длъжностни лица и тяхното право на неприкосновеност на личния живот, както и
-
процедурата за разглеждането на жалби, посочена в първа алинея от настоящия член.“;
13)
В член 26а думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
14)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Назначаването има за цел да осигури на институцията услугите на длъжностни лица със способности, ефикасност и почтеност, отговарящи на най-високите стандарти, подбрани на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Европейския съюз. Не се запазват длъжности за граждани на определени държави-членки.
Принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значителна липса на баланс между гражданите на различни държави-членки сред длъжностните лица, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по назначаването на съответната институция приема разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаването на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своя персонал.”;
15)
В член 29 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Преди заемането на свободна длъжност в дадена институция органът по назначаването първо разглежда следните възможности:
а)
дали мястото може да бъде заето чрез:
i)
преместване; или
ii)
назначаване по член 45а; или
iii)
повишаване
в рамките на институцията;
б)
дали са постъпили заявления за преместване от длъжностни лица от същата степен от други институции и/или
в)
ако не е възможно свободната длъжност да се заеме посредством посочените по-горе възможности, дали да се разгледат списъци с подходящи кандидати по смисъла на член 30, отчитайки, когато е уместно, съответните разпоредби относно подходящите кандидати в приложение III, и/или
г)
дали да се проведе вътрешен конкурс за институцията, открит само за длъжностни лица и срочно наети служители съгласно определението в член 2 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз;
или да се пристъпи към процедурата за провеждане на конкурси - по документи или чрез изпити, или по документи и чрез изпити. Процедурата за провеждане на конкурси е определена в приложение III.
Процедурата може да се проведе и с цел съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения.
Като се запазва принципът, че по-голямата част от длъжностните лица се назначават въз основа на конкурси на общо основание, органът по назначаването може да реши чрез дерогация от буква г) и само в изключителни случаи да проведе вътрешен за институцията конкурс, до който се допускат за участие и договорно наети служители по смисъла на членове 3а и 3б от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Последната посочена категория служители подлежи на ограничения по отношение на тази възможност, както е предвидено в член 82, параграф 7 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, и по отношение на конкретните задачи, които са имали право да изпълняват като договорно наети служители.“;
16)
Член 30 се заменя със следното:
„Член 30
За всеки конкурс органът по назначаването определя конкурсна комисия. Комисията съставя списък с подходящите кандидати.
Органът по назначаването решава кои от тези кандидати да назначи на свободните длъжности.
Тези кандидати следва да имат достъп до подходяща информация относно подходящите свободни места, публикувани от институциите и агенциите.“;
17)
В член 31, параграф 2, първа алинея първо изречение се заменя със следното:
„Без да се засягат разпоредбите на член 29, параграф 2, длъжностните лица се назначават само на степени SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8.“;
18)
В член 32, трети параграф думата „институция“ се заменя с „органа по назначаването на съответната институция“;
19)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
1. Длъжностното лице преминава деветмесечен срок за изпитване, преди да бъде титуляризирано. Решението за титуляризиране на длъжностно лице се взема въз основа на доклада по параграф 3, както и въз основа на данните, с които разполага органът по назначаването, във връзка с поведението на длъжностното лице по отношение на дял II.
Ако по време на срока за изпитване длъжностното лице бъде възпрепятствано да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 или злополука, органът по назначаването може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване при никакви обстоятелства не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за длъжностното лице в срок на изпитване може да бъде направен по всяко време преди края на срока за изпитване, ако работата на съответното длъжностно лице е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на лицето, което е в срок за изпитване, на органа по назначаването, който в срок от три седмици получава становището на Съвместния комитет по атестиране относно действието, което да бъде предприето. Органът по назначаването може да реши да освободи длъжностното лице в срок за изпитване преди изтичането на този срок, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи длъжностното лице в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се подготвя доклад относно способностите на лицето да изпълнява присъщите на своята длъжност задължения, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Този доклад се предава на лицето, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в доклада бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на лицето незабавно изпраща оценката и забележките на органа по назначаването, който в срок от три седмици се консултира със Съвместния комитет по атестиране относно действията, които да бъдат предприети.
Служител в срок за изпитване, чиято работа или поведение не са доказано подходящи за титуляризиране, се освобождава от длъжност.
4. Освен ако няма възможност да започне незабавно друга работа, освободеното преди изтичане на срока за изпитване длъжностно лице получава обезщетение в размер на три основни месечни заплати, в случай че е било на служба в продължение на повече от една година, две основни месечни заплати, ако е било на служба поне шест месеца, и една основна месечна заплата, ако е било на служба в продължение на по-малко от шест месеца.
5. Параграфи 2, 3 и 4 не се прилагат по отношение на длъжностни лица, които подадат оставка преди изтичане на техния срок за изпитване.“;
20)
В член 35 се добавя следната буква:
„ж)
в отпуск в интерес на службата“;
21)
В член 37, буква б), второ тире думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
22)
Член 40 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„1a. Член 12б продължава да се прилага за срока на отпуск по лични причини. Разрешението съгласно член 12б не се предоставя на длъжностно лице с цел упражняване на професионална дейност, възмездна или не, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.”
б)
в параграф 2, втора алинея думите „15 години“ се заменят с „12 години“;
в)
параграф 2, трета алинея се изменя както следва:
i)
подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
да последва съпруг, последният също длъжностно лице или друг служител на Съюза, което по повод на изпълнението на служебните си задължения трябва да установи обичайното си пребиваване на такова разстояние от мястото на работа на лицето, поискало отпуск по лични причини, че установяването на пребиваването на съпрузите на това място би довело до затруднения за изпълнението на служебните му функции; или“;
ii)
добавя се следната подточка:
„iii)
да подпомага съпруга(та) си, роднина по възходяща линия, роднина по низходяща линия, брат или сестра в случай на удостоверено от медицински орган сериозно заболяване или увреждане,“;
23)
Член 42а се заменя със следното:
„Член 42а
За всяко дете длъжностното лице има право на отпуск за отглеждане на дете без основна заплата с продължителност не повече от шест месеца, който може да ползва през първите дванадесет години от раждането или осиновяването на детето. Продължителността на отпуска може да бъде удвоена за самотните родители, признати за такива, съгласно общите разпоредби за прилагане, приети от органа по назначаването на всяка институция, и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от медицинското лице на институцията. Минималният отпуск, взет по всяко време, не може да бъде по-малък от един месец.
За срока на отпуска за отглеждане на дете членството на длъжностното лице в социалноосигурителната схема се запазва; придобиването на пенсионни права и правата на надбавки за деца на издръжка и за образование се запазват. Длъжностното лице запазва длъжността си и правото си на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен. Отпускът може да се ползва на пълен работен ден или на половин работен ден. Когато отпускът за отглеждане на дете се ползва под формата на отпуск на половин работен ден, максималният срок, предвиден в първа алинея, се удвоява. За срока на отпуска за отглеждане на дете длъжностното лице има право на месечна надбавка в размер на 911,73 EUR или на 50 % от тази сума, ако е в отпуск на половин работен ден, като обаче не може да извършва друг вид възмездна професионална дейност. Пълният размер на вноските към социалноосигурителната схема, предвидена в членове 72 и 73, се поема от институцията и се изчислява въз основа на основната заплата на длъжностното лице. Независимо от това, при отпуск на половин работен ден тази разпоредба се прилага само по отношение на разликата между пълната основна заплата и пропорционално намалената основна заплата. За действително получената част от основната заплата вноските, дължими от длъжностното лице, се изчисляват при прилагане на същите проценти като при заетост на пълен работен ден.
Надбавката е в размер на 1 215,63 EUR на месец или 50 % от тази сума, ако длъжностното лице е в отпуск на половин работен ден, за самотните родители и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от съответното медицинско лице, посочено в първа алинея, и през първите три месеца от отпуска за отглеждане на дете, когато такъв отпуск се ползва от бащата по време на отпуска за бременност и раждане или от единия от двамата родители непосредствено след изтичането на отпуска за бременност и раждане, или по време на или непосредствено след отпуска за осиновяване.
Отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още шест месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по втора алинея. За самотни родители по първа алинея отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още дванадесет месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по трета алинея.
Сумите, предвидени в настоящия член, се актуализират в зависимост от възнаграждението.“;
24)
В глава 2 се вмъква следният раздел:
„Раздел 7
Отпуск в интерес на службата
Член 42в
Най-рано пет години преди настъпването на пенсионна възраст на длъжностно лице, длъжностно лице с най-малко десет години служебен стаж може да бъде задължен да ползва с решение на органа по назначаването отпуск в интерес на службата, за организационни нужди, свързани с придобиването на нови компетентности в рамките на институциите.
Общият брой на длъжностните лица, задължени да ползват отпуск в интерес на службата, за всяка година не може да надвишава 5 % от броя на длъжностните лица във всички институции, които са се пенсионирали през предходната година. Така изчисленият общ брой се разпределя между институциите съгласно съответния им брой длъжностни лица към 31 декември предходната година. За всяка институция резултатът от това разпределение се закръгля към най-близкото по-голямо цяло число.
Този отпуск не съставлява дисциплинарна мярка.
Продължителността на отпуска съответства по принцип на периода до момента, в който длъжностното лице достига пенсионна възраст. В изключителни ситуации обаче органът по назначаването може да реши да прекрати отпуска и да възстанови длъжностното лице на работа.
Когато длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, достигне пенсионна възраст, то се пенсионира автоматично.
Отпускът в интерес на службата се урежда със следните правила:
а)
на длъжността, заемана от длъжностното лице в отпуск, може да бъде назначено друго длъжностно лице;
б)
длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, няма право на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен.
Така задълженото да ползва отпуск в интерес на службата длъжностно лице получава обезщетение, изчислено в съответствие с приложение IV.
По искане на длъжностното лице от обезщетението се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на база на това обезщетение. В такъв случай периодът на трудов стаж като длъжностно лице в отпуск в интерес на службата, се взема предвид за целите на изчисляването на годините на осигурителен стаж по смисъла на член 2 от приложение VIII.
По отношение на обезщетението не се прилага корекционен коефициент.“;
25)
Член 43 се заменя със следното:
„Член 43
Способностите, ефикасността и поведението в службата на всяко длъжностно лице ще бъдат обект на годишен доклад, както е предвидено от органа по назначаването на всяка институция в съответствие с член 110. Този доклад посочва дали нивото на работата на длъжностното лице е задоволително или не. Органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби, с които се дава право на обжалване в рамките на процедурата по атестиране, което e задължителна предпоставка за обжалване по член 90, параграф 2.
За длъжностни лица от степен AST 5 нагоре докладът може да съдържа също и мнение за това дали длъжностното лице, въз основа на неговото изпълнение, има потенциала да изпълнява функции на администратор.
Докладът се съобщава на длъжностното лице. То има право да направи по него всякакви забележки, които счита за целесъобразни.“;
26)
Член 44 се заменя със следното:
„Член 44
Длъжностно лице, което в продължение на две години е било в една и съща стъпка в своята степен, автоматично се повишава в следващата стъпка в тази степен, освен ако неговата работа е оценена като незадоволителна според последния годишен доклад по член 43. Длъжностно лице се повишава в следващата стъпка в своята степен след не повече от четири години, освен ако се прилага процедурата, посочена в член 51, параграф 1.
Когато длъжностно лице бъде назначено за началник отдел, директор или генерален директор в същата степен и неговата работа е задоволителна по смисъла на член 43 през първите девет месеца от назначението, то със задна дата се повишава в следващата стъпка в тази степен, считано от датата на назначаването. Повишаването в по-висока стъпка води до увеличаване на основната месечна заплата, съответстващо на процента между първата и втората стъпка за всяка степен. Ако увеличението е по-малко или длъжностното лице вече е в последната стъпка от своята степен, то получава увеличение на основната заплата, покриващо увеличението между първата и втората стъпка докато неговото следващо повишение влезе в сила.“;
27)
Член 45 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Повишаването се извършва с решение на органа по назначаването при спазване на член 6, параграф 2. Освен ако се прилага процедурата, предвидена в член 4 и член 29, параграф 1, длъжностните лица могат да бъдат повишавани само ако заемат длъжност, която съответства на един от видовете длъжности, определени в приложение I, раздел А, за следващата по-висока степен. Повишаването се изразява в назначаване на длъжностното лице на следващата по-висока степен във функционалната група, към която то принадлежи. За повишаване се избират само длъжностни лица, които са прослужили най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на отговарящите на условията за повишаване длъжностни лица. При съпоставяне на заслугите органът по назначаването по-специално взема предвид докладите от атестирането на длъжностните лица, ползването при изпълнение на задълженията им на езици, различни от тези, за които в съответствие с член 28, буква е), са представили доказателства, че владеят задълбочено, и нивото на упражняваните от тях отговорности.“;
б)
в параграф 2, първо изречение думите „член 55 от Договора за Европейския съюз“ се заменят с „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
в)
в параграф 2, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
28)
Член 45а се изменя, както следва:
а)
в параграф 2, първа алинея думите „периодично атестиране“ се заменят с „годишните доклади от атестирането”;
б)
в параграф 5 думата „Институциите“ се заменя с „Органите по назначаването на всяка институция“;
29)
В член 48, трета алинея думите „функционална група AST“ се заменят с „функционални групи AST и AST/SC“;
30)
В член 50, осма алинея думите „55“ се заменят с „58“;
31)
Член 51 се заменя със следното:
„Член 51
1. Органът по назначаването на всяка институция определя процедури за установяването, справянето с и подобряването на случаите на некомпетентност,своевременно и по подходящ начин.
При приемането на вътрешни разпоредби органът по назначаването на всяка институция спазва следните изисквания:
а)
длъжностно лице, което според три последователни незадоволителни годишни доклади от атестирането по член 43 продължава да не показва положително развитие на професионалната си компетентност, се понижава с една степен. Ако следващите два годишни доклада от атестирането продължават да показват незадоволителна работа, длъжностното лице се уволнява;
б)
всяко предложение за понижение в степен или уволнение на длъжностно лице се мотивира и съобщава на длъжностното лице, за което се отнася. Предложението на органа по назначаване се изпраща на Съвместния консултативен комитет по член 9, параграф 6.
2. Длъжностното лице има право да получи пълното си служебно досие и да прави копия от всички документи, свързани с процедурата. То разполага с най-малко 15 дни, но не повече от 30 дни, считано от датата на получаване на предложението, за да подготви защитата си. То може да бъде подпомагано от друго лице по свой избор. Длъжностното лице може да представи писмени забележки. То се изслушва от Съвместния консултативен комитет. Длъжностното лице може също така да призове свидетели.
3. Пред Съвместния консултативен комитет институцията се представлява от длъжностно лице, определено за тази цел от органа по назначаване. Това длъжностно лице има същите права като длъжностното лице, по отношение на което е образувана процедурата.
4. Като взема предвид предложението по параграф 1, буква б) и всички писмени и устни изявления на съответното длъжностно лице или свидетелите, Съвместният консултативен комитет приема с мнозинство мотивирано становище, в което определя мярката, която счита за подходяща предвид установените по негово искане факти. Комитетът изпраща становището си на органа по назначаване и на съответното длъжностно лице в срок от два месеца от датата, на която е бил сезиран. При гласуване на решенията на Съвместния консултативен комитет председателят няма право на глас, освен по процедурни въпроси и при равен брой гласове „за“ и „против“.
5. За срока, определен в параграф 6, уволненото поради некомпетентност длъжностно лице има право на месечно обезщетение за уволнение, равно на основната месечна заплата на длъжностно лице в първа стъпка на степен AST 1. За същия период длъжностното лице има право и на семейните надбавки по член 67. Надбавката за жилищни нужди се изчислява въз основа на основната месечна заплата на длъжностно лице на степен AST 1 в съответствие с член 1 от приложение VII.
Надбавката не се изплаща, ако лицето подаде оставка след началото на процедурата по параграфи 1 и 2 или ако за него незабавно възникне право на пълна пенсия. Ако то се ползва с право на обезщетение за безработица по национална схема за безработица, сумата на получаваното по този ред обезщетение се приспада от горепосочената надбавка.
6. Срокът, през който се дължат плащанията по параграф 5, е както следва:
а)
три месеца, ако към датата на вземане на решението за уволнение длъжностното лице има навършени по-малко от пет години на служба;
б)
шест месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко пет, но по-малко от 10 години служба;
в)
девет месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко 10, но по-малко от 20 години служба;
г)
12 месеца, ако длъжностното лице има навършени над 20 години служба.
7. Длъжностни лица, които са понижени на основание професионална некомпетентност, могат след изтичането на срок от шест години да поискат всяко отбелязване на тази мярка да бъде заличено от личните им досиета.
8. Длъжностните лица имат право да им бъдат възстановени разумно направените по тяхна инициатива разноски в хода на производството, включително хонорарите, дължими на защитник, неработещ към институцията, ако предвиденото в настоящия член производство приключи без решение за уволнение или понижение.“;
32)
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностното лице се пенсионира:
а)
автоматично в последния ден на месеца, през който навърши 66 години; или
б)
по негово искане в последния ден на месеца, за който е подадено искането, ако е достигнало пенсионна възраст или ако е на възраст между 58 години и пенсионна възраст и отговаря на изискванията за незабавно изплащане на пенсия съгласно член 9 от приложение VIII. Член 48, втора алинея, второ изречение се прилага по аналогия.
Независимо от това, по собствено искане и когато органът по назначаването счита това за оправдано в интерес на службата, длъжностното лице може да продължи да работи до навършването на 67-годишна възраст, или, по изключение, до 70-годишна възраст, като в този случай бива автоматично пенсионирано в последния ден на месеца, през който навърши тази възраст.
Решението на органа по назначаването да разреши на длъжностно лице да остане на служба след 66-годишна възраст се предоставя за не повече от една година. То може да бъде подновено по искане на длъжностното лице.“;
33)
Член 55 се изменя, както следва:
а)
алинеите се номерират;
б)
втора алинея, първо изречение се заменя със следното:
„Нормалната работна седмица е между 40 и 42 часа, като продължителността на работния ден се определя от органа по назначаването.“;
в)
в трета алинея, второ изречение се заменя със следното:
„Органът по назначаването на всяка институция определя подробни правила за прилагането на настоящата алинея след консултация с Комитета по персонала“;
г)
добавя се следният параграф:
„4. Органът по назначаването на всяка институция може да въведе правила за гъвкаво работно време. В рамките на тези правила не се предоставят цели работни дни на длъжностни лица в степен AD/AST9 или по-висока. Тези правила не се прилагат за длъжностни лица, за които се прилагат разпоредбите на член 44, втора алинея. Тези длъжностни лица управляват своето работно време по споразумение със своите началници.“;
34)
В член 55а параграф 2 се заменя със следното:
„2. Длъжностното лице има право на такова разрешение в следните случаи:
а)
за отглеждане на дете на издръжка, ненавършило 9-годишна възраст;
б)
за полагане на грижи за дете на издръжка на възраст между 9 и 12 години, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 20 % от нормалното работно време;
в)
за полагане на грижи за дете на издръжка, докато то навърши 14-годишна възраст, ако служителят е самотен родител;
г)
в случай на сериозни трудности - за полагане на грижи за дете на издръжка докато то навърши 14-годишна възраст, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 5 % от нормалното работно време. В такъв случай не се прилагат първите две алинеи на член 3 от приложение IVa. Когато и двамата родители са на служба на Съюза, на такова намаление има право само един от родителите;
д)
за полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра;
е)
за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация; или
ж)
през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст.
Ако преминаването на непълно работно време е поискано с цел участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация или през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст, органът по назначаването може да откаже разрешение или да отложи влизането в сила на разрешението само при изключителни обстоятелства и поради особено важни свързани със службата причини.
Ако правото на това разрешение е упражнено с цел полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра, или за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация, общата продължителност на периодите на работа на непълно работно време за цялата кариера на длъжностното лице не може да надвишава пет години.“;
35)
В член 56 трета алинея се заменя със следното:
„Съгласно предвиденото в приложение VI за извънреден труд, положен от длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват компенсирането с отпуск да стане през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
36)
В член 56а втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
37)
В член 56б втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
38)
В член 56в втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на специални надбавки, условията за изплащане на такива надбавки и техния размер.“;
39)
В член 57, първа алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
40)
Член 58 се заменя със следното:
„Член 58
Наред с отпуска по член 57, при представяне на медицинско свидетелство бременните жени имат право на още 20 седмици отпуск. Този отпуск започва да тече не по-рано от шест седмици преди посочената в медицинското свидетелство очаквана дата на раждане и изтича не по-рано от 14 седмици след датата на раждане. В случай на раждане на повече от едно дете, на преждевременно раждане или на раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване, продължителността на отпуска е 24 седмици. За целите на настоящата разпоредба преждевременно е раждането, настъпило преди края на 34-та седмица на бременността.“;
41)
Член 61 се заменя със следното:
„Член 61
Списъците на официалните празници се изготвя по споразумение между органите по назначаването на институциите на Съюза след консултиране с комитета по Правилника за персонала“;
42)
Член 63 се заменя със следното:
„Член 63
Възнаграждението на длъжностните лица се изразява в евро. То се изплаща във валутата на държавата, в която длъжностното лице изпълнява служебните си задължения, или в евро.
Възнаграждението, изплащано във валута, различна от еврото, се изчислява въз основа на обменните курсове, използвани за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз на 1 юли на съответната година.
Всяка година обменните курсове се актуализират със задна дата към момента на годишното актуализиране на възнагражденията, предвидено в член 65.“;
43)
Член 64 се заменя със следното:
„Член 64
След приспадане на задължителните удръжки, предвидени в настоящия правилник или в актовете за неговото прилагане, възнаграждението на длъжностното лице, изразено в евро, се умножава по корекционен коефициент, който е по-голям, по-малък или равен на 100 % в зависимост от условията на живот на различните места на работа.
Корекционните коефициенти се създават или отменят, както и се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. По отношение на актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията носи отговорност за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент, като се има предвид специалната референтна роля на тези места на работа като основни и първоначални седалища на повечето от институциите.“;
44)
Член 65 се заменя със следното:
„Член 65
1. Възнагражденията на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз се актуализират ежегодно, като се вземат предвид икономическата и социалната политика на Съюза. По-специално се вземат предвид всякакви увеличения на заплатите в държавната администрация на държавите-членки и нуждите от назначаване на нов персонал. Актуализацията на възнагражденията се извършва в съответствие с приложение XI. Актуализацията се извършва преди края на съответната година съгласно доклад на Комисията, изготвен въз основа на статистически данни, предоставени от Статистическата служба на Европейския съюз в съгласие с националните статистически служби на държавите-членки. Статистическите данни отразяват положението към 1 юли във всяка от държавите-членки. Този доклад съдържа данни относно бюджетното въздействие върху възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза. Той се предоставя на Европейския парламент и на Съвета.
Сумите, посочени в член 42а, втора и трета алинея, членове 66 и 69, член 1, параграф 1, член 2, параграф 1, член 3, параграфи 1 и 2, член 4, параграф 1, член 7, параграф 2, член 8, параграф 2, член 10, параграф 1 от приложение VII и член 8, параграф 2 от приложение XIII, както и в предишния член 4а от приложение VII, които трябва да бъдат актуализирани в съответствие с член 18, параграф 1 от приложение XIII, размерите, посочени в член 24, параграф 3, член 28а, параграф 3, втора алинея, член 28а, параграф 7, член 93, член 94, член 96, параграф 3, втора алинея и член 96, параграф 7, членове 133, 134 и 136 от Условията за работа на другите служители, размерите в член 1, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 300/76 на Съвета (6) и коефициентът за размерите, посочени в член 4 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 на Съвета (7) се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
2. В случай на съществена промяна на издръжката на живота сумите, посочени в параграф 1, както и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се актуализират в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми и корекционните коефициенти в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
3. Сумите, посочени в параграф 1 и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се считат за суми и корекционни коефициенти, чиято реална стойност подлежи на актуализиране в даден момент без намесата на друг правен акт.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 3, параграфи 5 и 6 от приложение XI, през 2013 и 2014 г. не се извършва актуализацията, предвидена в параграфи 1 и 2.
45)
Член 66 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея уводното изречение се заменя със следното:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционални групи AD и AST са посочени в следната таблица:“
б)
добавя се следната алинея:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционална група AST/SC са посочени в следната таблица:
Стъпка
Степен
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“
46)
Член 66а се заменя със следното:
„Член 66а
1. Чрез дерогация от член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 и за да се вземе предвид, без да се засяга член 65, параграф 3, прилагането на метода за актуализиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, по отношение на възнаграждението, плащано от Съюза на активно заетия персонал, от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г. се прилага временна мярка, наричана „налог за солидарност.
2. Ставката на този налог за солидарност, която се прилага към облагаемата основа, определена в параграф 3, е 6 %. Ставката обаче е 7 % за длъжностни лица от степен AD 15, стъпка 2 и по-висока.
3.
а)
Основата за изчисляване на налога за солидарност е равна на основната заплата, използвана за изчисляване на възнаграждението, като се приспаднат:
i)
вноските за социално и пенсионно осигуряване и данъкът, преди прилагането на налога за солидарност, платим от длъжностно лице със същата степен и стъпка, което няма лица на своя издръжка по смисъла на член 2 от приложение VII; и
ii)
сума, равна на основната заплата на длъжностно лице от степен AST 1, стъпка 1.
б)
Компонентите, използвани за определяне на основата за изчисляване на налога за солидарност, се изразяват в евро при корекционен коефициент 100.
4. Налогът за солидарност се приспада ежемесечно при източника; получените средства се внасят като приход в общия бюджет на Европейския съюз.“;
47)
В член 67 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Размерът на надбавката за дете на издръжка може да бъде удвоен със специално мотивирано решение на органа по назначаването въз основа на медицински документи, удостоверяващи, че съответното дете е с увреждане или трайно заболяване, което води до високи разходи за длъжностното лице.“;
48)
Член 72 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, първа алинея, първо изречение и в параграф 1, трета алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
в параграф 2 думите „до навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „до навършване на пенсионна възраст“;
в)
в параграф 2а, подточки i) и ii) думите „преди навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „преди навършване на пенсионна възраст“;
г)
в параграф 2б думите „степен 1“ се заменят със „степен AST 1“;
49)
В член 73, параграф 1 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
50)
В член 76а, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
51)
Член 77 се заменя със следното:
„Член 77
Длъжностно лице, което е прослужило най-малко десет години, има право на пенсия за осигурителен стаж. Независимо от продължителността на служебния му стаж, то има право на такава пенсия, ако е навършило пенсионна възраст и възстановяването му през период на неактивна заетост не е било възможно или лицето е било пенсионирано в интерес на службата.
Максималният размер на пенсията за осигурителен стаж е 70 % от последната основна заплата за последната степен, в която е било класирано длъжностното лице в продължение на най-малко една година. 1,80 % от последната му основна заплата се изплащат на длъжностното лице за всяка година служебен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Независимо от това, в случая, когато длъжностни лица са осъществявали функции по подпомагане на лице, заемащо длъжност, предвидена в Договора за Европейския съюз или в Договора за функционирането на Европейския съюз, на избрания председател на институция или орган на Съюза или избрания председател на политическа група в Европейския парламент, размерът на пенсията, съответстваща на годините осигурителен стаж, прослужени на тази длъжност, се изчислява въз основа на последната основна заплата, получена през този период, ако тази основна заплата надвишава онази, която се използва като отправна точка за целите на втора алинея от настоящия член.
Размерът на пенсията за осигурителен стаж не може да бъде по-малък от 4 % от жизнения минимум за година служба.
Пенсионната възраст е 66 години.
Пенсионната възраст се подлага на оценка на всеки пет години, считано от 1 януари 2014 г., въз основа на доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета. В доклада се разглеждат по-специално промените в пенсионната възраст за служителите в държавната администрация на държавите-членки и промените в средната продължителност на живота на длъжностните лица на институциите.
Когато това е целесъобразно, Комисията прави предложение за промяна на пенсионната възраст в съответствие със заключенията от този доклад, като обръща специално внимание на съответното развитие в държавите-членки.“;
52)
Член 78 се заменя със следното:
„Член 78
При условията на членове 13-16 от приложение VIII длъжностното лице има право на обезщетение за инвалидност в случай на пълна трайна инвалидност, която не му позволява да изпълнява служебните задължения, присъщи на длъжност от неговата функционална група.
Член 52 се прилага по аналогия по отношение на получателите на обезщетения за инвалидност. Ако получателят на обезщетението се пенсионира, преди да е навършил 66 години, без да е придобил правото на максимална пенсия, се прилагат общите правила за пенсиите за осигурителен стаж. Размерът на пенсията за осигурителен стаж се определя въз основа на заплатата за степента и стъпката, заемани от длъжностното лице към момента на инвалидизиране.
Обезщетенията за инвалидност са равни на 70 % от последната основна заплата на длъжностното лице. Те не могат обаче да бъдат по-малки от размера на жизнения минимум.
От обезщетенията за инвалидност се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на базата на тези обезщетения.
Когато инвалидността е следствие от злополука, настъпила при или по повод изпълнението на служебните задължения на длъжностно лице, от професионално заболяване, от действие, извършено в обществен интерес или от риск за живота с цел спасяване на друго човешко същество, размерът на обезщетенията за инвалидност е не по-малко от 120 % от размера на жизнения минимум. Освен това в такива случаи вноските в пенсионноосигурителната схема се заплащат изцяло от бюджета на институцията или органа по член 1б.“;
53)
В член 80 шеста алинея се заменя със следното:
„Правото на пенсия, предвидено в първа, втора и трета алинея, възниква в случай на смърт на бивше длъжностно лице с право на надбавка по член 50 от Правилника за персонала, член 5 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (8), член 3 от Регламент (Евратом, ЕОВС, ЕИО) № 2530/72 на Съвета (9) или член 3 от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1543/73 на Съвета (10) и в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е било прекратено преди навършване на пенсионна възраст и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст.
54)
В член 81а параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква б) думите „65-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
б)
буква г) се заменя със следното:
„г)
в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст - размера на пенсията за осигурителен стаж, на която лицето би имало право, ако беше живо при навършването на пенсионна възраст, при прилагане на надбавките и удръжките, посочени в буква б)“;
в)
в буква д) думите „надбавките по член 41 или 50“ се заменят с „надбавките по член 41, 42в или 50“;
55)
В член 82 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато възнагражденията се актуализират в съответствие с член 65, параграф 1, същата актуализация се прилага и към пенсиите.“;
56)
В член 83, параграф 1 втора алинея се заличава;
57)
Член 83а, параграфи 2, 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„2. Агенциите, които не получават субсидии от общия бюджет на Европейския съюз, внасят в този бюджет пълния размер на вноските, необходими за финансиране на схемата. От 1 януари 2016 г. агенциите, които частично се финансират от този бюджет, плащат частта от вноските, дължими от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи.
„3. Равновесието на пенсионната схема се осигурява чрез пенсионната възраст и размера на вноските в схемата. Във връзка с петгодишната актюерска оценка по приложение ХII размерът на вноските в пенсионната схема се актуализира за осигуряване на равновесието на схемата.“;
„4. Комисията ежегодно актуализира актюерската оценка по параграф 3 в съответствие с член 1, параграф 2 от приложение ХII. При показана разлика от поне 0,25 пункта между прилагания понастоящем размер на вноските и размера, необходим за поддържане на актюерския баланс, размерът се актуализира в съответствие с предвиденото в приложение ХII.“;
„5. За целите на параграфи 3 и 4 от настоящия член процентът, посочен в член 83, параграф 2, се актуализира. Комисията отговаря за публикуването на получения в резултат от това актуализиран размер на вноската в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.“;
58)
Дял VIII се заличава;
59)
Член 110 се заменя със следното:
„Член 110
1. Разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящия правилник се приемат от органа по назначаването на всяка институция след консултации с комитета по персонала и с комитета по Правилника за персонала.
2. Правилата за прилагане на настоящия правилник, приети от Комисията, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, се прилагат по аналогия спрямо агенциите. За тази цел Комисията уведомява агенциите за всяко правило за прилагане незабавно след приемането му.
Тези правила за прилагане влизат в сила за агенциите на по-късната от следните дати: девет месеца след влизането им в сила за Комисията или девет месеца след датата, на която Комисията е уведомила агенциите за приемането на съответното правило за прилагане. Независимо от горепосоченото, дадена агенция може също така да реши, че правилата за прилагане влизат в сила на по-ранна дата.
Чрез дерогация дадена агенция може, преди изтичането на деветмесечния срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, и след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията. При същите условия дадена агенция може да поиска съгласието на Комисията да не прилага някои от тези правила за прилагане. В последния случай Комисията може, вместо да приеме или отхвърли искането, да поиска от агенцията да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията.
Деветмесечният срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, спира да тече от датата, на която агенцията поиска съгласието на Комисията, до датата, на която Комисията изрази своята позиция.
Агенцията може също така, след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които се отнасят до области, различни от правилата за прилагане, приети от Комисията.
За целите на приемането на правила за прилагане агенциите се представляват от своя управителен съвет или от равностоен орган, посочен в акта на Съюза за създаването им.
3. За целите на приемането на правила по споразумение между институциите агенциите не се считат за институции. Въпреки това Комисията се консултира с агенциите преди приемането на такива правила.
4. Правилата за прилагане на настоящия правилник, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, и правилата, приети по споразумение между органите по назначаването на институциите, се свеждат до знанието на персонала.
5. Административните отдели на институциите и агенциите редовно се консултират помежду си относно прилагането на настоящия правилник. На тези консултации агенциите са общо представени в съответствие с правилата, определени по споразумение между тях.
6. Съдът на Европейския съюз води регистър на правилата, приети от органа по назначаването на всяка институция за прилагането на настоящия правилник, и правилата, приети от агенциите, доколкото те се отклоняват от правилата, приети от Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 2, включително на всички техни изменения. Институциите и агенциите имат пряк достъп до този регистър и пълно право да изменят собствените си правила. Държавите-членки имат пряк достъп до него. Освен това на всеки три години Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета относно правилата, приети от всяка институция за прилагането на настоящия правилник.“;
60)
Вмъкват се следните членове:
„Член 111
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 112 относно някои аспекти на условията на труд и някои аспекти на прилагането на правилата за възнагражденията и социалноосигурителната схема.
Член 112
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 56а, 56б и 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение ХI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 1 януари 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 56а, 56б, 56в от Правилника на персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 56а, 56б, 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него или член 28а, параграф 11 или член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 113
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящия Правилник за персонала.“;
61)
Приложение I се изменя, както следва:
а)
раздел А се заменя със следното:
„A. Видове длъжности във всяка функционална група съгласно предвиденото в член 5, параграф 4
1. Функционална група AD
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Съветник или равностойна длъжност
AD 13- AD 14
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Функционална група AST
Старши асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи висока степен на самостоятелност и поемане на значителна отговорности по отношение на управлението на персонала, изпълнението на бюджета или политическото координиране
AST 10 - AST 11
Асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи известна степен на самостоятелност, по-специално по отношение на прилагането на правила и правилници или общи указания или като личен асистент на член на институцията, на началника на кабинета на член на институцията или на (заместник) генерален директор или ръководител на равностойно равнище
AST 1 - AST 9
3. Функционална група AST/SC
Секретар/Деловодител
Изпълняващ деловодителски и секретарски задачи, управляване на офис и други подобни задачи, изискващи определена степен на самостоятелност (11)
SC 1 - SC 6
б)
Раздел Б се заменя със следното:
„Б. Коефициенти за еквивалентност на средната кариера
1.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционални групи AST и AD:
Степен
Асистенти
Администратори
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционална група AST/SC:
Степен
Секретари/Деловодители
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
Приложение II се изменя, както следва:
а)
в член 1, първа алинея, второ изречение думата „Институцията“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция“;
б)
в член 1, втора алинея второ изречение се заменя със следното;
„Въпреки това органът по назначаването на всяка институция може да реши, че условията за избор трябва да бъдат определени в съответствие с предпочитанията на персонала на институцията, изразени на общо допитване.“;
в)
в член 1, четвърта алинея думите „двете функционални групи“ се заменят с „трите функционални групи“;
г)
в член 2, втора алинея, първо тире думите „, трета алинея“ се заличават;
63)
Член единствен от приложение IV се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, втора алинея думите „63 години“ се заменят с „66 години“;
б)
параграф 1, трета алинея се заличава;
в)
в последния ред на таблицата в параграф 3 думите „от 59 до 64“ се заменят с „от 59 до 65“;
г)
в параграф 4, четвърта алинея думите „63-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
64)
Приложение IVа се изменя, както следва:
а)
в член 1, втора алинея, думите "член 55а, параграф 2, буква д)" се заменят с думите "член 55а, параграф 2, буква ж)";
б)
в член 4, първа алинея, думите „длъжностните лица над 55 години, на които е разрешено да работят на половин работен ден в очакване на пенсиониране,“ се заменят с „длъжностните лица, на които е разрешено в съответствие с член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала да работят на непълно работно време,“;
65)
Приложение V се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
Наред с годишния отпуск по заявление на длъжностното лице му се разрешава ползването на специален отпуск. В частност специален отпуск се разрешава в следните случаи:
-
встъпване в брак: четири дни;
-
преместване в ново жилище: до два дни;
-
сериозно заболяване на съпруг(а): до три дни;
-
смърт на съпруг(а): четири дни;
-
сериозно заболяване на близък роднина по възходяща линия: до два дни;
-
смърт на близък роднина по възходяща линия: два дни;
-
встъпване в брак на дете: два дни;
-
раждане на дете: 10 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване: 20 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
смърт на съпругата по време на отпуска за бременност и раждане: брой дни, отговарящ на остатъка от отпуска за бременност и раждане; ако починалата съпруга не е длъжностно лице, остатъкът от отпуска за бременност и раждане се определя чрез прилагане по аналогия на разпоредбите на член 58 от Правилника за персонала;
-
сериозно заболяване на дете: до два дни;
-
много сериозно заболяване на дете, удостоверено от лекар, или хоспитализация на дете на 12 или по-малко години: до пет дни;
-
смърт на дете: четири дни;
-
осиновяване на дете: 20 седмици; 24 седмици при осиновяване на дете с увреждане.
-
С всяко осиновено дете се получава еднократно право на ползване на срока на специалния отпуск, който може да бъде поделен между осиновителите, в случай че и двамата са длъжностни лица. Той се разрешава само ако съпругът на длъжностното лице упражнява възмездна професионална дейност най-малко на половин работен ден. Ако съпругът работи извън институциите на Съюза и се ползва с право на подобен отпуск, съответен брой дни се приспада от отпуска, на който има право длъжностното лице.
-
Органът по назначаването може при необходимост да разреши допълнителен специален отпуск, ако националното законодателство на държавата, в която се провежда процедурата по осиновяването и която е различна от държавата по мястото на работа на осиновяващото длъжностно лице, изисква престой на единия или двамата осиновители.
-
Ако длъжностното лице няма право да ползва пълния специален отпуск от 20 или 24 седмици на основание първото изречение от настоящото тире, се разрешава специален отпуск от 10 работни дни; този допълнителен специален отпуск се разрешава само веднъж за всяко осиновено дете.
Институцията може да разреши специален отпуск за обучение за повишаване на професионалната квалификация в рамките, предвидени в програмата за повишаване на професионалната квалификация, съставена от институцията по реда на член 24а от Правилника за персонала.
Освен това специален отпуск може да бъде разрешен по изключение на длъжностните лица в случай на извънредна работа, излизаща извън рамките на нормалните задължения на длъжностното лице. Такъв специален отпуск се разрешава най-късно три месеца след решението на органа по назначаването относно изключителния характер на работата на длъжностното лице.
За целите на настоящия член небрачният партньор на длъжностно лице се счита за съпруг, ако са изпълнени първите три условия на член 1, параграф 2, буква в) от приложение VII.
Когато специалният отпуск се разрешава съгласно настоящия раздел, дните за пътуване се определят със специално решение, отчитащо особените нужди.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, ежегодно имат право на два и половина дни допълнителен отпуск, за да посетят държавата си по произход.
Първа алинея се прилага по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Ако мястото на работа е извън тази територия, продължителността на отпуска за пътуване до дома се определя чрез специално решение, отчитащо особените нужди.“;
66)
Приложение VI се изменя, както следва:
а)
член 1 се заменя със следното:
„В определените в член 56 от Правилника за персонала граници за извънреден труд, положен от длъжностно лице от степени SC 1-SC 6 или степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, както следва:
а)
за всеки час извънреден труд лицето има право на час и половина отсъствие под формата на допълнителен отпуск; ако часът извънреден труд е положен между 22:00 часа и 7:00 часа, в неделя или в официален празничен ден, размерът на допълнителния отпуск е два часа; при предоставянето на допълнителен отпуск се вземат предвид изискванията на службата и предпочитанията на съответното длъжностно лице;
б)
когато изискванията на службата не допускат ползването на допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, органът по назначаването разрешава изплащането на възнаграждение за часовете извънреден труд в размер на 0,56 % от основната месечна заплата за всеки час извънреден труд на базата по буква а);
в)
за получаване на допълнителен отпуск или на възнаграждение за един час извънреден труд продължителността на извънредния труд трябва да е била повече от 30 минути.“;
б)
член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Независимо от предходните разпоредби на настоящото приложение, възнаграждението за извънреден труд, положен от някои категории длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4 при специални обстоятелства, може да бъде изплатено под формата на определена по размер надбавка, чийто размер и условия за получаване се определят от органа по назначаването след консултации със съвместната комисия.“;
67)
Приложение VII се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 3 думите „степен 3“ се заменят с „степен AST 3“;
б)
в член 3, параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„Правото на тази надбавка се поражда в първия ден на месеца, през който детето започва да посещава основното училище, и се прекратява в края на месеца, през който детето завърши образованието си, или в края на месеца, през който детето навърши 26 години, като се взема по-ранната дата.“;
в)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. Длъжностното лице има право на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването за себе си, съпруга(та) си и лицата на издръжка, действително живеещи в същото домакинство:
а)
при встъпването си в длъжност - от мястото, на което е наето, до мястото си на работа;
б)
при прекратяване на служебното правоотношение по смисъла на член 47 от Правилника за персонала - от мястото на работа до мястото си на произход по смисъла на параграф 4 от настоящия член;
в)
при всяко преместване, включващо промяна на мястото на работата.
При смърт на длъжностното лице преживелият(ялата) съпруг(а) и лицата на издръжка имат право на еднократна обща сума при същите условия.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя въз основа на надбавка за километри географско разстояние между местата, посочени в параграф 1.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,3158 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,0631 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0305 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
94,74 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е между 600 и 1 200 километра,
-
189,46 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на заплатата.
3. Чрез дерогация от параграф 2 пътните разноски, свързани с преместване, включващо промяна между място на работа на територията на държавите - членки на Европейския съюз, и място на работа извън тази територия, или преместване, включващо промяна между места на работа извън тази територия, се възстановяват под формата на плащане на еднократна обща сума въз основа на стойността на самолетен билет от непосредствено по-горната класа след икономичната.
4. Мястото на произход на длъжностното лице се определя при встъпването му в длъжност, като се взема предвид мястото, на което е бил нает, или, при изрично и надлежно обосновано искане - центърът на неговите интереси. Така определеното място на произход може със специално решение на органа по назначаването да бъде променено, докато длъжностното лице е на служба или при прекратяване на служебното му правоотношение. Все пак, докато длъжностното лице е на служба, такова решение може да се вземе само по изключение и след представяне от длъжностното лице на документи, надлежно обосноваващи искането му.
Тази промяна обаче не може да има за последица признаването като център на интересите на длъжностното лице място извън територията на държавите-членки на Съюза и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз и територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия.“;
г)
член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, за всяка календарна година имат право, в рамките на предвиденото в параграф 2, на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването от мястото на работа до мястото на произход по смисъла на член 7 за себе си и - ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга и лицата на издръжка по смисъла на член 2.
Ако и двамата съпрузи са длъжностни лица на Европейския съюз, всеки от тях има право на възстановяване на пътните разноски за себе си и за лицата на издръжка, като това възстановяване се определя като еднократна обща сума в съответствие с горните разпоредби, като всяко лице на издръжка има право само на едно плащане. Сумата за децата на издръжка се определя по искане на единия от съпрузите въз основа на мястото на произход на единия от тях.
Ако длъжностното лице сключи брак през календарната година и на това основание придобие право на надбавка за жилищни нужди, пътните разноски, на които има право съпругът(ата), се изчисляват пропорционално на времето от датата на сключване на брака до края на годината.
Всяка промяна в основата за изчисляване, която може да възникне в резултат на промяна в семейното положение на лицето, настъпила след датата на изплащане на въпросните суми, не задължава съответното лице да възстанови сумите.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и мястото му на произход.
Когато мястото на произход по смисъла на член 7 е извън територията на държавите-членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и столицата на държавата-членка, чийто гражданин е то. Длъжностните лица, чието място на произход е извън територията на държавите - членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, и които не са граждани на една от държавите-членки, нямат право на тази еднократна обща сума.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,6316 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,1262 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0609 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
189,48 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е между 600 и 1 200 километра;
-
378,93 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на възнаграждението.
3. Ако служебното правоотношение на длъжностното лице бъде прекратено в хода на календарната година по причина, различна от смъртта му, или ако то е в отпуск по лични причини за част от годината, като през тази година продължителността на активната му заетост на служба в институция на Съюза е била по-малко от девет месеца, длъжностното лице има право да получи само част от еднократната обща сума, предвидена в параграфи 1 и 2, изчислена пропорционално на времето на активна заетост.
4. Параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член се прилагат по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Длъжностните лица, чието място на работа е извън територията на държавите-членки, имат право за всяка календарна година за себе си и -ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга(та) си и за другите лица на издръжка по смисъла на член 2, на еднократна обща сума за пътните разноски до мястото си на произход или на пътните разноски до друго място, но не повече от размера на разноските до мястото на произход. Независимо от това, ако съпругът(ата) и лицата по член 2, параграф 2 не живеят с длъжностното лице на мястото на неговата работа, те имат право за всяка календарна година на възстановяване на пътните разноски от мястото на произход до мястото на работа или до друго място, но не повече от стойността на посоченото пътуване.
Еднократната обща сума се определя въз основа на стойността на самолетен билет от икономична класа.“;
д)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
1. В рамките на предвидените пределни размери на разходите разноските във връзка с пренасянето на мебели и лични вещи, включително размера на застраховката срещу обичайните рискове (по-специално повреда, кражба, пожар), които не са му били възстановени от друг източник, се възстановяват на длъжностното лице, което е принудено да промени своето място на пребиваване, за да изпълни изискванията на член 20 от Правилника за персонала, при постъпване на служба или при последваща промяна на мястото на работа, докато е на служба.
Пределните размери трябва да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице към момента на пренасянето, както и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
За прилагането на настоящия параграф органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби за прилагане от общ характер.
2. При прекратяване на служебното правоотношение или при смърт на длъжностното лице разноските за пренасянето от мястото му на работа до мястото му на произход се възстановяват в определените в параграф 1 граници. Ако починалото лице няма сключен брак, разноските се възстановяват на неговите правоприемници.
3. В случай на длъжностно лице - титуляр пренасянето трябва да се осъществи в срок от една година след изтичането на неговия срок за изпитване. При прекратяване на служебното правоотношение пренасянето трябва да се осъществи в срок от три години съгласно предвиденото в член 6, параграф 4, втора алинея. Разноските по пренасяне, осъществено след изтичане на определените в настоящия параграф срокове, се възстановяват само в изключителни случаи и със специално решение на органа по назначаването.“
е)
член 13 се изменя, както следва:
i)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. На всеки две години Комисията прави преглед на размера на сумите, определени в параграф 2, буква а). Това става въз основа на доклад относно цените на хотелите, ресторантите и услугите за обществено хранене, в който се отчитат индексите на изменение на тези цени. За целите на този преглед Комисията действа чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала.“;
ii)
добавя се следният параграф:
„4. Чрез дерогация от параграф 1 квартирните разноски, направени от длъжностни лица за командировки до основните места на работа на техните институции, посочени в Протокол № 6 към Договора за функционирането на Европейския съюз, могат да бъдат възстановени въз основа на еднократна обща сума, която не надвишава максималния размер, определен за съответната държава-членка.“;
ж)
в член 13а думите „различните институции“ се заменят с „органите по назначаването на всяка институция“;
з)
член 17 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. За всяко длъжностно лице плащането се извършва на мястото и във валутата на държавата, в която то изпълнява служебните си задължения, или по искане на длъжностното лице - в евро в банка в Европейския съюз.“;
ii)
в параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„При условията, предвидени в правилата, определени от органите по назначаването на всяка институция по общо съгласие и след консултации с комитета по Правилника за персонала, длъжностните лица могат да поискат специален редовен превод на част от възнаграждението им.“;
iii)
в параграф 3, първо изречение след думите „се правят“ се вмъква „във валутата на съответната държава-членка“.
iv)
в параграф 4, първо изречение след думите „до друга държава-членка“ се вмъква „в местна валута“;
68)
Приложение VIII се изменя, както следва:
а)
в член 3, буква б) думите „по членове 41 и 50“ се заменят с „по членове 41, 42в и 50“;
б)
член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Независимо от разпоредбите на член 2 от настоящото приложение, длъжностните лица, които останат на служба след навършване на пенсионна възраст, имат право за всяка година осигурителен стаж след навършване на тази възраст на увеличение на пенсията, равно на 1,5 % от основната заплата, взета предвид при изчисляване на пенсията, при условие че общият размер на получаваната пенсия и увеличението не надвишава 70 % от последната основна заплата по смисъла на член 77, втора или трета алинея, според случая, от Правилника за персонала.
Увеличението се изплаща и в случай на смърт на длъжностно лице, което е останало на служба след навършване на пенсионна възраст.“;
в)
в член 6 думите „първа стъпка в степен 1“ се заменят с „първа стъпка в степен AST 1“;
г)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Длъжностно лице, чието служебно правоотношение бъде прекратено преди да достигне пенсионна възраст, може да поиска плащането на пенсията му за осигурителен стаж да:
а)
да бъде отложено до първия ден на месеца, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст; или
б)
да започне незабавно, при условие че има навършени най-малко 58 години. В този случай размерът на пенсията за осигурителен стаж се намалява със сума, изчислена в зависимост от възрастта на лицето към началния момент на изплащане на пенсията.
Размерът на пенсията се намалява с 3,5 % за всяка година, предшестваща годината, в която лицето би придобило право на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала. Ако разликата между възрастта на възникване на правото на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала и възрастта на съответното лице в този момент надвишава точен брой години, към намалението се добавя още една година.“;
д)
в член 11, параграф 2, втора алинея думата „институцията“ се заменя с „органът по назначаването на институцията“;
е)
член 12 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностно лице на възраст под пенсионната, чието служебно правоотношение бъде прекратено по причина, различна от смърт или инвалидност, и което няма право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното правоотношение има право:
а)
ако прослуженото време е по-малко от година и лицето не се е възползвало от механизма по член 11, параграф 2 - на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение, равно на трикратния размер на сумата, удържана от основната му заплата за пенсионно осигуряване, след приспадане на сумите по членове 42 и 112 от Условията за работа на другите служители;
б)
в останалите случаи - на обезщетенията, предвидени в член 11, параграф 1, или на прехвърляне на тяхната актюерска равностойност на частно застрахователно дружество или пенсионен фонд по негов избор, при условие че това дружество или фонд гарантира, че:
i)
основната сума няма да бъде изплатена обратно;
ii)
че не по-рано от навършването на 60 години и не по-късно от навършването на 66 години на лицето ще започне да се изплаща месечен доход;
iii)
е предвидена възможност за вдовишка или за наследствена пенсия;
iv)
прехвърлянето на друго осигурително дружество или на друг фонд ще бъде разрешено само в случай че този фонд изпълни условията, предвидени в подточки i), ii) и iii).“;
ii)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) длъжностните лица на възраст под пенсионната, които след постъпване на служба, с цел да придобият или запазят пенсионни права, са участвали в национална или частна осигурителна схема или пенсионен фонд по техен избор, отговарящи на изискванията по параграф 1, и чието служебно правоотношение бъде прекратено по причини, различни от смърт или инвалидност, без да имат право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното си правоотношение имат право на обезщетение за прекратяване на служебното правоотношение, равно на актюерската стойност на придобитите пенсионни права за прослуженото в институциите време. В този случай плащанията, направени с цел придобиване или запазване на пенсионни права по националната осигурителна схема при прилагане на член 42 или член 112 от Условията за работа на другите служители, се приспадат от обезщетението при прекратяване на служебното правоотношение.“;
ж)
в член 15 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
з)
в член 18а думите „63 години“ и „63-годишна възраст“ се заменят с „пенсионна възраст“;
и)
в член 27, втора алинея думата „адаптирана“ се заменя с „актуализирана“;
й)
Член 45 се изменя, както следва:
i)
в трета алинея думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват по банков път в еуро в банка по местопребиваване“ се заменят с думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват в евро в банка в Европейския съюз“;
ii)
в първото изречение на четвърта алинея думите „в Европейския съюз или“ се вмъкват след думата „банка“;
iii)
в четвърта алинея, второ изречение думите „в еуро в банка в държавата, където е седалището на институцията, или“ се заличават;
69)
Приложение IX се изменя, както следва:
а)
в член 2, параграф 3 думите „Институциите приемат“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция приема“;
б)
в член 5, параграф 1 първо изречение се заменя със следното:
„Във всяка институция се създава Дисциплинарен съвет, наричан по-нататък „съветът“, освен ако две или повече агенции не решат в съответствие с член 9, параграф 1а от Правилника за персонала да създадат общ съвет.“;
в)
член 30 се заменя със следното:
„Член 30
Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 3, органът по назначаването на всяка институция приема, ако счете за уместно, правила за прилагането на настоящото приложение след консултация с комитета по персонала.“;
70)
Приложение X се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
За всяка календарна година длъжностното лице има право на годишен отпуск в размер на два работни дни за всеки прослужен пълен месец служба.
Независимо от първа алинея на настоящия член, длъжностните лица, вече изпратени на работа в трета държава на 1 януари 2014 г. имат право на:
-
три работни дни от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.;
-
два и половина работни дни от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2015 г.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
За годината, през която длъжностното лице поеме или прекрати службата си в трета държава, то има право на два работни дни отпуск за всеки пълен прослужен месец; на два работни дни за всеки непълен прослужен месец, състоящ се от повече от 15 дни, и на един работен ден за всеки непълен месец, състоящ се от 15 или по-малко дни.
Ако до края на текущата календарна година длъжностното лице не е използвало целия си годишен отпуск по причини, различни от изискванията на службата, остатъкът, но не повече от 14 работни дни, може да се прехвърли за следващата година.“;
в)
в член 8 се добавя следната алинея:
„Длъжностни лица, които участват в курсове за повишаване на професионалната квалификация съгласно член 24а от Правилника за персонала и на които е бил предоставен отпуск за почивка съгласно първа алинея от настоящия член, когато е уместно, вземат мерки за съчетаване на периодите за повишаване на професионалната си квалификация със своя отпуск за почивка.“;
г)
в член 9 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Годишният отпуск може да се ползва наведнъж или на няколко пъти в зависимост от желанието на длъжностното лице и изискванията на службата. Той трябва обаче да включва най-малко един период от две последователни седмици.“;
д)
член 10 се заменя със следното:
„Член 10
1. Размерът на надбавката за условия на живот се определя като процент от референтна сума в зависимост от мястото на работа на длъжностното лице. Референтната сума се състои от цялата основна заплата заедно с надбавката за експатриране, надбавката за жилищни нужди и надбавката за дете на издръжка, като се приспаднат задължителните удръжки съгласно Правилника за персонала или регламентите за неговото прилагане.
Ако длъжностното лице работи в държава, в която условията на живот се считат за еквивалентни на обичайните в Европейския съюз, този вид надбавка не се отпуска.
За други места на работа надбавката за условия на живот се определя, като се вземат предвид, наред с другото, следните параметри:
-
здравна и болнична среда,
-
сигурност,
-
климат,
-
степен на изолираност,
-
други местни условия на живот.
Определената за всяко място на работа надбавка за условия на живот подлежи на преглед и ако е необходимо, се адаптира ежегодно от органа по назначаване след получаване на становището на комитета по персонала.
Органът по назначаването може да реши да отпусне допълнителна премия наред с надбавката за условия на живот в случаи, когато длъжностно лице е било назначавано повече от веднъж на място на работа, където условията на живот се считат за трудни или много трудни. Тази допълнителна премия не превишава 5 % от референтната сума, посочена в първа алинея, и с цел спазване на принципа на равно третиране органът по назначаването надлежно обосновава всяко отделно решение, като се основава на степента на трудност на предишното назначение.
2. Когато условията на живот на мястото на работа са такива, че излагат на риск живота или здравето на длъжностното лице, със специално мотивирано решение на органа по назначаване се отпуска временна допълнителна надбавка. Размерът на тази надбавка се определя като процент от референтната сума по параграф 1, първа алинея:
-
когато органът по назначаване препоръчва на служителите си да не се установяват със семействата си на това място на работа, при условие че те изпълнят тази препоръка;
-
когато органът по назначаване реши временно да намали броя на персонала на това място на работа.
В надлежно обосновани случаи органът по назначаване може също така да определи, че при назначаване на определена длъжност не се допускат семейства. Горната надбавка се изплаща на членовете на персонала, които се съобразят с това предписание.
3. Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване.“;
е)
в член 11, първо изречение думата „Белгия“ се заменя с „Европейския съюз“;
ж)
член 13 се заменя със следното:
„Член 13
За да се гарантира, доколкото е възможно, изравняване на покупателна способност на длъжностните лица, независимо от мястото им на работа, корекционният коефициент по член 12 се актуализира ежегодно съгласно приложение ХI. Във връзка с актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
Ако обаче за дадена държава се установи, че промяната в издръжката на живота, измерена въз основа на корекционния коефициент и на съответния обменен курс, е повече от 5 % от последната актуализация, се извършва междинна актуализация на корекционния коефициент в съответствие с процедурата, посочена в първа алинея.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
Въз основа на списък от държави, изготвен от органа по назначаване, и ако на длъжностното лице не бъде осигурено жилище от институцията, органът по назначаване изплаща на длъжностното лице надбавка за квартира или възстановява плащания от него наем.
Надбавката за квартира се изплаща при представяне на договор за наем, освен ако органът по назначаване не отмени това задължение по надлежно обосновани причини, свързани с обичаите и местните условия на места на работа в съответната трета държава. Надбавката за квартира се изчислява на първо място в зависимост от нивото на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - в зависимост от броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Наемът се възстановява, при условие че наемането на квартирата е било изрично разрешено от органа по назначение и съответства на първо място на равнището на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - на броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване. Надбавката за квартира в никакъв случай не превишава разноските, направени от длъжностното лице.“;
71)
Приложение XI се заменя със следното:
„ПРИЛОЖЕНИЕ ХI
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕНОВЕ 64 И 65 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
ГЛАВА 1
ГОДИШНА АКТУАЛИЗАЦИЯ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА, ПРЕДВИДЕНА В ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 1 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
Раздел 1
Фактори за определяне на годишната актуализация
Член 1
1. Доклад на Статистическата служба на Европейския съюз (Евростат)
За целите на актуализацията, предвидена в член 65, параграф 1 от Правилника за персонала и в член 13 от приложение Х, Евростат ежегодно преди края на октомври съставя доклад относно променитев издръжката на живота в Брюксел и Люксембург, икономическите паритети между Брюксел и някои населени места в държавите-членки и, при необходимост, в трети държави, както и относно промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служители в централните държавни администрации.
2. Промени в издръжката на живота в Белгия и Люксембург
Евростат изготвя индекс за измерване на промените в издръжката на живота за длъжностните лица на Съюза в Белгия и Люксембург. Този индекс (по-долу „общият индекс“) се изчислява, като се използва корекционен коефициент за националната инфлация (измерена от Хармонизираните индикации за потребителските цени (HICP) за Белгия и Индекса на потребителските цени (CPI) за Люксембург) между месец юни на предходната година и месец юни на текущата година съобразно разпределението на персонала в тези държави-членки.
3. Промяна в издръжката на живота извън Брюксел
а)
След съгласуване с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат изчислява икономическите паритети, определени в Регламент (ЕО) № 223/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12) (наричани по-нататък "националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки"), установяващи еквивалентността на покупателната способност:
i)
на заплатите на длъжностните лица на Съюза, работещи в столиците на държавите-членки, с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам, и в някои други места на работа спрямо Брюксел;
ii)
на пенсиите на длъжностните лица, изплащани в държавите-членки, спрямо Белгия.
б)
Икономическите паритети се отнасят за месец юни на съответната година.
в)
Икономическите паритети се изчисляват по такъв начин, че всеки основен компонент да позволява актуализиране два пъти годишно и се проверяват чрез пряко проучване най-малко веднъж на пет години. Евростат актуализира икономическите паритети, като използва промяната на хармонизирания индекс на потребителските цени в държавите-членки и най-подходящите индекси, определени от работната група по членове 64 и 65 от Правилника за персонала, посочена в член 13.
г)
Промените в издръжката на живота извън Белгия и Люксембург за съответния референтен период се измерват с помощта на имплицитните индекси. Тези индекси се изчисляват чрез умножаване на общия индекс по промяната на икономическия паритет.
4. Промени в покупателната способност на заплатите на националните служители в централната държавна администрация (специфични индикатори)
а)
За целите на измерването на процентната промяна - в посока нагоре или надолу- в покупателната способност на заплатите на националните държавни служители въз основа на информацията, предоставена преди края на септември от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, Евростат изчислява специфичните индикатори, отразяващи промените в реалните заплати на служителите в централната държавна администрация, настъпили между месец юли на предходната година и месец юли на текущата година. Двете трябва да включват една дванадесета от всички годишно плащани компоненти.
Специфичните индикатори имат две форми:
i)
индикатор за всяка функционална група, така както са определени в Правилника за персонала;
ii)
усреднен индикатор, към който се прилага корекционен коефициент, така че да отразява броя на националните държавни служители, съответстващ на всяка функционална група.
Всеки от тези индикатори се определя в реален брутен и реален нетен размер. При преминаването от бруто към нето се вземат предвид нормативно установените удръжки и факторите, свързани с общото данъчно облагане.
За определяне на брутните и нетните индикатори за Европейския съюз като цяло Евростат използва извадка, съставена от следните държави-членки: Белгия, Германия, Испания, Франция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Полша, Швеция и Обединеното кралство. По предложение на Комисията и съгласно процедурата, предвидена в член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Европейският парламент и Съветът могат да приемат нова извадка, представяща най-малко 75 % от общия брутен вътрешен продукт (БВП) на Съюза, която да се прилага считано от годината след приемането ѝ. Резултатите за всяка страна се претеглят пропорционално на съответния съвкупен национален БВП, измерен с помощта на паритетите на покупателната способност, посочени в последната публикувана статистика в съответствие с определенията за национални сметки на действащата към момента европейска система от сметки.
б)
По искане на Евростат националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки предоставят на Евростат допълнителната информация, считана за необходима за съставяне на специфичния индикатор за точно измерване на промените в покупателната способност на националните държавни служители.
Ако след допълнителни консултации с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат констатира статистически нередности в получената информация или сметне за невъзможно съставянето на точни статистически индикатори за измерване на промените в реалните доходи на държавните служители на дадена държава-членка, Евростат докладва на Комисията и ѝ предоставя всички необходими за извършването на оценката материали.
в)
Наред със специфичните индикатори Евростат изчислява и подходящи контролни индикатори. Един от тях е под формата на данни за действителните брутни заплати на служител в централната държавна администрация, изготвен в съответствие с определенията за национални сметки в действащата към момента европейска система от сметки.
Докладът на Евростат за специфичните индикатори се придружава от пояснение относно разликите между тези индикатори и контролните индикатори, посочени в настоящата буква.
Член 2
За целите на член 15 от настоящото приложение Комисията редовно проучва потребностите от назначаване на персонал на институциите.
Раздел 2
Годишна актуализация на възнагражденията и пенсиите
Член 3
1.
Съгласно член 65 от Правилника за персонала възнагражденията и пенсиите се актуализират преди края на всяка година въз основа на критериите, посочени в раздел 1 от настоящото приложение, с действие от 1 юли.
2.
Размерът на актуализацията се определя чрез умножаване на общия индекс по специфичния индикатор. Актуализацията е в нетно изражение в еднакъв за всички процент.
3.
Размерът на така определената актуализация се отразява в таблиците на основните заплати по член 66 от Правилника за персонала, в приложение XIII към него и в членове 20, 93 и член 133 от Условията за работа на другите служители по следния метод:
а)
нетната заплата и нетната пенсия без прилагане на корекционния коефициент се увеличават или намаляват в съответствие с посочената по-горе актуализация;
б)
съставя се нова таблица на основните заплати чрез изчисляване на брутната сума, която, след приспадане на данъците, като се има предвид параграф 4, и задължителните удръжки за социално и пенсионно осигуряване, съответства на нетната сума;
в)
преобразуването на нетните размери в брутни се базира на положението на несключило брак длъжностно лице, което не получава надбавките, предвидени в Правилника за персонала.
4.
За целите на прилагането на Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 размерите, посочени в член 4 от този регламент, се умножават по коефициент, състоящ се от:
а)
коефициента, получен при предходната актуализация; и/или
б)
процента на актуализирането на възнагражденията, посочен в параграф 2.
5.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент. Корекционните коефициенти, приложими:
а)
към заплатите на длъжностните лица на Европейския съюз, работещи в друга държава-членка и в някои други места на работа;
б)
чрез дерогация от член 82, параграф 1 от Правилника за персонала - към пенсиите на Европейския съюз, изплащани в други държави-членки за частта, която съответства на правата, придобити преди 1 май 2004 г.,
се определят въз основа на съотношенията между съответните икономически паритети, посочени в член 1 от настоящото приложение, и обменните курсове, определени за съответните държави в член 63 от Правилника за персонала.
Прилагат се процедурите, предвидени в член 8 от настоящото приложение, относно обратното действие на корекционните коефициенти на местата на работа с висок ръст на инфлацията.
6.
Съответната положителна или отрицателна актуализация на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, бившите длъжностни лица и на другите заинтересовани лица се прилага от институциите с обратно действие за периода от датата, на която тя поражда действие, до датата на влизане в сила на следващата актуализация.
Ако тази актуализация с обратно действие налага събирането на недължимо платени суми, то може да се разпредели за срок, не по-дълъг от 12 месеца, считано от датата на влизане в сила на следващата годишна актуализация.
ГЛАВА 2
МЕЖДИННИ АКТУАЛИЗАЦИИ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА И ПЕНСИИТЕ (ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 2 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 4
1.
В случай на значителна промяна в издръжката на живота, настъпила между юни и декември (във връзка с прага на чувствителност, определен в член 6 от настоящото приложение), се извършва междинна актуализация на възнагражденията и пенсиите съгласно член 65, параграф 2 от Правилника за персонала, с действие от 1 януари и като се взема надлежно предвид прогнозната промяна на покупателната способност в рамките на текущия годишен референтен период.
2.
Тази междинна актуализация се взема предвид при годишната актуализация на заплатите.
Член 5
1.
През март всяка година Евростат прави прогноза за промяната на покупателната способност за съответния период въз основа на информацията, представена на заседанието, посочено в член 13 от настоящото приложение.
Ако тази прогноза покаже отрицателен процент, при изчисляване на междинната актуализация се взема предвид половината от този процент.
2.
Промяна в издръжката на живота за Белгия и Люксембург се измерва чрез общия индекс за периода от юни до декември от предходната календарна година.
3.
За всяко място с определен корекционен коефициент (различно от Белгия и Люксембург) се изготвя декемврийска прогноза за икономическите паритети, посочени в член 1, параграф 3. Промяната в издръжката на живота се изчислява в съответствие с правилата, посочени в член 1, параграф 3.
Член 6
1.
Прагът на чувствителност за шестмесечния период по член 5, параграф 2 от настоящото приложение е процент, съответстващ на 6 % за 12-месечен период.
2.
Прагът се прилага съгласно следната процедура, при спазване на член 5, параграф 1, втора алинея от настоящото приложение:
а)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност бъде достигнат или надхвърлен (според общия индекс между юни и декември), размерът на възнагражденията на всички места на работа се актуализира по реда на процедурата за годишно актуализиране;
б)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност не бъде достигнат, на актуализиране подлежат само корекционните коефициенти на местата, на които промяната в издръжката на живота (измерена с помощта на имплицитните индекси между юни и декември) е надхвърлила прага.
Член 7
За целите на прилагане на член 6 от настоящото приложение:
Размерът на актуализацията е равен на общия индекс, умножен, когато това е приложимо, по половината от специфичния прогнозен индикатор, ако той е отрицателен.
Корекционните коефициенти са равни на съотношението между съответния икономически паритет и обменния курс, предвиден в член 63 от Правилника за персонала, умножено - когато прагът за актуализиране не е бил достигнат в Белгия и Люксембург, по размера на актуализацията.
ГЛАВА 3
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА НА КОРЕКЦИОННИЯ КОЕФИЦИЕНТ (МЕСТА НА РАБОТА С ГОЛЯМО УВЕЛИЧАВАНЕ НА ИЗДРЪЖКАТА НА ЖИВОТА)
Член 8
1.
За местата с висока степен на увеличение на издръжката на живота (измерена чрез промяна на имплицитните индекси) корекционният коефициент започва да се прилага преди 1 януари в случай на междинна актуализация или на 1 юли в случай на годишна актуализация. Целта е намалената покупателна способност да се приближи към покупателната способност, съществувала на място на работа, където промяната в издръжката на живота съответства на прага на чувствителност.
2.
Датите, от които започва да се прилага годишната актуализация, са следните:
а)
16 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
3.
Датите, от които започва да се прилага междинната актуализация, са следните:
а)
16 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
ГЛАВА 4
СЪЗДАВАНЕ И ПРЕМАХВАНЕ НА КОРЕКЦИОННИТЕ КОЕФИЦИЕНТИ (ЧЛЕН 64 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 9
1.
Компетентните органи на съответните държави-членки, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа могат да поискат създаването на специфичен за това място корекционен коефициент.
Това искане следва да бъде подкрепено от обективни фактори, разкриващи значителна разлика в продължение на няколко години в издръжката на живота между мястото на работа и столицата на съответната държава-членка (с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам). Ако Евростат потвърди наличието на значителна (повече от 5 %) и устойчива разлика, Комисията приема чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала корекционен коефициент за това място.
2.
Комисията решава чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала, да спре прилагането на специален за дадено място корекционен коефициент. В такъв случай решението се основава на един от следните елементи:
а)
искане от компетентните органи на съответната държава-членка, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа, сочещо, че разликата в издръжката на живота между това място и столицата на съответната държава-членка вече не е значителна (по-малка от 2 %). Това сближаване трябва да е устойчиво и потвърдено от Евростат,
б)
факта, че в това място вече не работят длъжностни лица и срочно наети служители на Съюза.
ГЛАВА 5
ОГРАНИЧАВАНЕ И КЛАУЗИ ЗА ИЗКЛЮЧВАНЕ
Член 10
Към стойността на специфичния индикатор, използван за годишната актуализация, се прилага горна граница от 2 % и долна граница от - 2 %. Ако стойността на специфичния индикатор надвиши горната граница или е по-ниска от долната граница, за изчисляване на размера на актуализацията се използва стойността на съответната граница.
Първа алинея не се прилага в случаите,в които се прилага член 11.
Остатъкът от годишната актуализация, който произтича от разликата между размера на актуализацията, изчислен със специфичния индикатор, и размера на актуализацията, изчислен със съответната граница, се прилага, считано от 1 април на следващата година.
Член 11
1.
Ако според прогнозите на Комисията е налице намаляване на реалния БВП на Съюза за текущата година и специфичният индикатор е положителен, само част от този индикатор се използва за изчисляване на размера на актуализацията. Остатъкът от размера на актуализацията, който съответства на остатъка на специфичния индикатор, се прилага от по-късна дата през следващата година. Този остатък от размера на актуализацията не се взема предвид за целите на член 10. Размерът на БВП на Съюза, последиците по отношение на разделяне на специфичния индикатор и началната дата на прилагане се определят в съответствие със следната таблица:
БВП на Съюза
Последици за специфичния индикатор
Дата на плащане на втората част
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1 април от година n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1 април от година n + 1
под - 3 %
0 %
-
2.
Когато има несъответствие между посочената в параграф 1 прогноза и окончателните данни относно БВП на Съюза, представени от Комисията, и ако тези окончателни данни биха довели до изменение в последиците, предвидени в таблицата по параграф 1, необходимите корекции, включително корекции с обратно действие, положителни или отрицателни, се извършват в съответствие със същата таблица.
3.
Актуализираните референтни суми, получени в резултат от корекции, се публикуват от Комисията в рамките на две седмици от актуализацията в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
4.
Когато прилагането на параграф 1 или 2 е довело до ситуация, при която стойността на специфичния индикатор не служи за актуализирането на възнагражденията и пенсиите, тази стойност формира основата на изчисляването на бъдеща актуализация, след като кумулативното увеличаване на БВП на Съюза, измерено от годината на прилагане на параграф 1, достигне положителна стойност. При всички случаи, за посочената в първото изречение стойност се приагат по аналогия ограниченията и принципите, установени в член 10 от настоящото приложение. Изменението на БВП на Съюза се измерва редовно от Евростат за тази цел.
5.
Когато е приложимо, правните последици от прилагането на член 10 и настоящия член се запазват в пълна степен дори след датата на изтичане на срока на действие на настоящото приложение, посочена в член 15.
ГЛАВА 6
РОЛЯ НА ЕВРОСТАТ И ОТНОШЕНИЯ С НАЦИОНАЛНИТЕ СТАТИСТИЧЕСКИ ИНСТИТУТИ ИЛИ ДРУГИ ПОДХОДЯЩИ ОРГАНИ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 12
Евростат има за задача да следи за качеството на основните данни и статистическите методи, използвани за определяне на факторите, които се вземат предвид при актуализиране на възнагражденията. По-специално, Евростат извършва всички необходими за тази цел доклади и проучвания.
Член 13
През март всяка година Евростат свиква заседание на работна група, съставена от експерти от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, наричана „Работна група по член 64 и член 65 от Правилника за персонала“.
На това заседание се обсъждат статистическата методика и нейното прилагане във връзка със специфичните и контролните индикатори, общия индекс и икономическите паритети.
На срещата се предоставя и необходимата информация за изготвянето на прогноза на промените в покупателната способност за целите на междинната актуализацция на възнагражденията, заедно с данни за работното време в централните държавни администрации.
Член 14
По искане на Евростат държавите-членки я уведомяват за всички фактори, които пряко или косвено се отразяват върху състава и промените във възнагражденията на служителите в централната държавна администрация.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И КЛАУЗА ЗА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕ
Член 15
1.
Разпоредбите на настоящото приложение се прилагат от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г.
2.
Преди 31 март 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до проучването, проведено съгласно член 2 от настоящото приложение, и оценява, по-специално, дали развитието на покупателната способност на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза е в съответствие с промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служителите в централните държавни администрации. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение, както и на член 66а от Правилника за персонала, въз основа на член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
3.
Докато Европейският парламент и Съветът не са приели регламент въз основа на предложение на Комисията, настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала продължават да се прилагат временно и след изтичане на крайните срокове, определени в параграф 1 от настоящия член и в член 66а от Правилника за персонала.
4.
В края на 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала.“;
72)
Приложение XII се изменя, както следва:
а)
член 2 се заменя със следното:
„Член 2
1. Всяка актуализация на размера на вноските поражда действие на 1 юли едновременно с годишната актуализация на заплатите по член 65 от Правилника за персонала. Актуализацията не може да доведе до увеличаване на размера на вноската с повече от един процент разлика над или под размера за предходната година.
2. Установената разлика между актуализацията на размера на вноските, което би настъпило в резултат на актюерското изчисление, и актуализацията, произтичаща от вариацията, посочена в последното изречение от параграф 1, не подлежи на възстановяване и следователно не се взема предвид при последващи актюерски изчисления. Размерът на вноските, който би бил получен от актюерското изчисление, се посочва в актюерската оценка, предвидена в член 1 от настоящото приложение.”
б)
в член 4, параграф 6 думите „12 месечни плъзгащи се средни аритметични стойности на лихвения процент и на увеличението на размера на заплатите“ се заменят с „30-годишни плъзгащи се средни стойности на лихвения процент и на ръста в скалата на заплатите“;
в)
в член 10, параграф 2 и в член 11, параграф 2 думите „12-те години“ се заменят с думите „30-те години“;
г)
вмъква се следният член:
„Член 11a
До 2020 г. за прилагането на член 4, параграф 6, член 10, параграф 2 и член 11, параграф 2 от настоящото приложение плъзгащата се средна стойност се изчислява въз основа на следната времева скала:
През 2014 г. - 16 години
През 2015 г. - 18 години
През 2016 г. - 20 години
През 2017 г. - 22 години
През 2018 г. - 24 години
През 2019 г. - 26 години
През 2020 г. - 28 години“;
д)
член 12 се заменя със следното:
„Член 12
Размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII за изчисляване на сложната лихва е ефективният процент по член 10 от настоящото приложение, който, ако е необходимо, се актуализира при петгодишните актюерски оценки.
По отношение на актуализацията размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII се счита за референтен лихвен процент. Комисията отговаря за публикуването на актуализирания ефективен лихвен процент в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.”;
е)
член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. През 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до бюджетните последици от настоящото приложение и оценява актюерския баланс на пенсионната система. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение.
2. През 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение.“;
73)
Приложение XIII се изменя, както следва:
а)
в член 7, параграф 2, трета алинея думите "адаптиране на заплатите" се заменя с "актуализация на възнагражденията";
б)
членове 10, 14-17 и член 18, параграф 2 се заличават;
в)
в член 18, параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“, а думата „адаптиране“ се заменя с „актуализиране“;
г)
член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), членове 63, 64, 65, 82 и 83a от Правилника за персонала, приложения XI и XII към него и член 20, параграф 1 и членове 64, 92 и 132 от Условията за работа на другите служител в редакцията в сила преди 1.11.2013, продължават да се прилагат изключително за целта на корекции, необходими за изпълнението на решение на Съда на Европейския съюз по член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно прилагането на тези членове.
д)
член 20 се изменя, както следва:
i)
параграф 2 се заличава;
ii)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Корекционният коефициент се прилага към пенсиите на тези лица само ако мястото на пребиваване на лицето съвпада с последното му място на работа или с държавата по неговото място на произход по смисъла на член 7, параграф 4 от приложение VII. По семейни или здравословни причини обаче длъжностните лица, които получават пенсия, могат да подадат до органа по назначаване заявление за промяна на тяхното място по произход; решението в това отношение се взема след представянето от въпросното длъжностно лице на подходящи документи в подкрепа на искането.“;
iii)
в параграф 4 последното изречение се заличава;
е)
член 21 се заменя със следното:
„Член 21
Чрез дерогация от член 77, втора алинея, второ изречение от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 май 2004 г., имат право на 2 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Длъжностни лица, които са постъпили на служба в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., имат право на 1,9 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.”
ж)
член 22 се заменя със следното:
„Член 22
1. Длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. имат 20 или повече години служба, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 60 години.
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 35 или повече години и които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършването на възрастта, посочена в следната таблица:
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
60 години и повече
60 години
47 години
62 години и 6 месеца
59 години
60 години и 2 месеца
46 години
62 години и 8 месеца
58 години
60 години и 4 месеца
45 години
62 години и 10 месеца
57 години
60 години и 6 месеца
44 години
63 години и 2 месеца
56 години
60 години и 8 месеца
43 години
63 години и 4 месеца
55 години
61 години
42 години
63 години и 6 месеца
54 години
61 години и 2 месеца
41 години
63 години и 8 месеца
53 години
61 години и 4 месеца
40 години
63 години и 10 месеца
52 години
61 години и 6 месеца
39 години
64 години и 3 месеца
51 години
61 години и 8 месеца
38 години
64 години и 4 месеца
50 години
61 години и 11 месеца
37 години
64 години и 5 месеца
49 години
62 години и 2 месеца
36 години
64 години и 6 месеца
48 години
62 години и 4 месеца
35 години
64 години и 8 месеца
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. не са навършили 35-годишна възраст, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 65 години.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 45 или повече години и са постъпили на служба между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., пенсионната възраст остава 63 години.
Освен ако в настоящия правилник не е предвидено друго, за длъжностни лица, постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., възрастта за пенсиониране, която се взема предвид при всички позовавания на възрастта за пенсиониране в настоящия правилник, се определя по реда на горните разпоредби.
2. Независимо от член 2 от приложение VIII длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и останат на служба след навършване на възрастта, която им дава право на пенсия за осигурителен стаж, имат право на допълнително увеличение от 2,5 % от последната си основна заплата за всяка прослужена година след навършването на тази възраст, при условие че общият размер на пенсията им не надхвърля 70 % от последната основна заплата по смисъла съответно на член 77, втора или трета алинея от Правилника за персонала.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. са имали 50 навършени години или са имали 20 или повече години служба, увеличението на пенсията, предвидено в предходната алинея, е не по-малко от 5 % от размера на пенсионните права, придобити на 60-годишна възраст.
Увеличението се отпуска и в случай на смърт, ако длъжностното лице е останало на служба след навършване на възрастта, която му дава право на пенсия за осигурителен стаж.
Ако съгласно приложение IVa длъжностно лице, постъпило на служба преди 1 януари 2014 г. и работещо на непълно работно време, прави вноски в пенсионната схема пропорционално на прослуженото време, увеличението на пенсионните права, предвидено в настоящия член, се прилага при спазване на същото съотношение.
3. Ако длъжностното лице се пенсионира, преди да достигне пенсионната възраст, предвидена в настоящия член, само половината от намалението, предвидено в член 9, буква б) от приложение VIII, се прилага за периода между 60-годишна възраст и пенсионната възраст.
4. Чрез дерогация от член единствен, параграф 1, втора алинея от приложение IV длъжностно лице, за което в съответствие с параграф 1 се прилага пенсионна възраст под 65 години, получава надбавката, предвидена в това приложение, при посочените в него условия до деня, в който длъжностното лице достигне пенсионна възраст.
Независимо от това, длъжностното лице продължава да получава надбавката и след навършването на тази възраст - но най-късно до навършването на 65-годишна възраст - докато придобие право на максимална пенсия за осигурителен стаж, освен ако се прилага член 42в от Правилника за персонала.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
1. Когато се прилага член 52, буква а) от Правилника за персонала и без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностно лице, което е на служба преди 1 януари 2014 г., се пенсионира автоматично на последния ден от месеца, през който навършва 65-годишна възраст. За длъжностни лица, които са на служба преди 1 януари 2014 г., думите „66-годишна възраст“ и „66 години“ в член 78, втора алинея, и член 81а, буква б) от Правилника за персонала, и в член 12, параграф 1, буква б) от приложение VIII се заменят с „65-годишна възраст“ и „65 години“.
2. Независимо от разпоредбите на член 52 от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и чието служебно правоотношение е прекратено, преди да са навършили възрастта, на която придобиват право на пенсия за осигурителен стаж съгласно член 22 от настоящото приложение, могат да поискат спрямо тях да се прилага член 9, буква б), от приложение VIII
а)
до 31 декември 2015 г. от 55-годишна възраст;
б)
до 31 декември 2016 г. от 57-годишна възраст.
3. Чрез дерогация от осма алинея на член 50 от Правилника за персонала, длъжностно лице, което се пенсионира в интерес на службата в съответствие с член 50, параграф 1 от Правилника за персонала, има право да му бъде изплащана пенсия по член 9 от приложение VIII в съответствие със следната таблица:
Дата на решението по член 50, първа алинея
Възраст
До 31 декември 2016 г.
55 години
След 31 декември 2016 г.
58 години“
и)
вмъква се следният член:
„Член 24a
В случай че пенсията е определена преди 1 януари 2014 г., след тази дата правото на пенсия на получателя продължава да се определя съгласно правилата, приложими към момента на първоначалното определяне на правото на пенсия. Същият принцип се прилага и към правата по общата здравноосигурителна схема.“;
й)
член 28 се заменя със следното:
„Член 28
1. Служителите, посочени в член 2 от Условията за работа на другите служители, с които към 1 май 2004 г. има сключен договор и които са назначени като длъжностни лица след тази дата, но преди 1 януари 2014 г., при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала.
2. Служителите, посочени в членове 2, 3а и 3б от Условията за работа на другите служители, с които към 1 януари 2014 г. има сключен договор и които бъдат назначени като длъжностни лица след тази дата, при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители или договорно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала, при условие че към 1 май 2014 г. те са на възраст най-малко 35 години.“;
к)
добавя се следният раздел:
„Раздел 5
Член 30
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AD:
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Съветник или равностойна длъжност
AD 13 - AD 14
Старши администратор в преход
AD 14
Администратор в преход
AD 13
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Считано от 1 януари 2014 г. органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AD, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 14 и които не са заемали длъжност „Директор“ или равностойна длъжност, „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Старши администратор в преход“.
б)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор в преход“.
в)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 9 до AD 14 и които са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“.
г)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 или AD 14 и които са заемали длъжност „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Съветник или равностойна длъжност“.
д)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 5 до AD 12 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор“.
3. Чрез дерогация от параграф 2 длъжностните лица в степен от AD 9 до AD 14, които имат специални отговорности, могат да бъдат назначени от органа по назначаване преди 31 декември 2015 г. на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“. Всеки орган по назначаване установява разпоредби за прилагане на настоящия член. Независимо от това, общият брой на длъжностните лица, които се ползват от тази разпоредба, не може да надвишава 5 % от длъжностните лица във функционална група AD към 31 декември 2013 г.
4. Назначаването на определена длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност.
5. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които заемат длъжност „Администратор”, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.
6. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор“ или се ползват от мярката по параграф 5, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
7. Чрез дерогация от параграф 5 следните разпоредби се прилагат по отношение на длъжностните лица в степен AD 12, които са на длъжност „Администратор”, назначени са преди 1 май 2004 г. и не са били повишавани в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г.:
а)
ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в стъпка 8, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.;
б)
ако се ползват от мярката по буква а), след две години длъжностните лица в стъпка 8 получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
8. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 4, и тази на степен AD 13, стъпка 3.
9. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“ или се ползват от мярката по параграф 8, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 5, и тази на степен AD 13, стъпка 4.
10. Длъжностни лица, получили увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5-9, които впоследствие са назначени на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“ в същата степен, запазват това увеличение на основната заплата.
11. Чрез дерогация от първото изречение на член 46 длъжностните лица, назначени в следващата по-висока степен и получаващи увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9, се класират във втора стъпка от съответната степен. Те губят увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9.
12. Увеличението на основната заплата по параграф 7 не се изплаща след повишение и не се включва в основата, използвана за определяне на увеличението на основната месечна заплата, посочено в член 7, параграф 5 от настоящото приложение.
Член 31
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AST:
Старши асистент в преход
AST 10 - AST 11
Асистент в преход
AST 1 - AST 9
Административен асистент в преход
AST 1 - AST 7
Служител с помощни функции в преход
AST 1 - AST 5
2. Считано от 1 януари 2014 г., органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AST, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са в степен AST 10 или AST 11, се класират като „Старши асистент в преход“.
б)
Длъжностните лица извън обхвата на буква а), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория B или които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D и са станали част от функционална група AST без ограничения, както и длъжностните лица от група AST, назначени след 1 май 2004 г., се класират като „Асистент в преход“.
в)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория C, се класират като „Административен асистент в преход“.
г)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория D, се класират като „Служител с помощни функции в преход“.
3. Класирането по длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност. Административните асистенти в преход и служителите с помощни функции в преход могат да бъдат класирани като „Асистент“ по смисъла на раздел A от приложение I„ единствено в съответствие с процедурата, установена в член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала. Повишаване се допуска само в рамките на кариерните потоци, съответстващи на всеки вид длъжност, посочен в параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 6, параграф 1 от Правилника за персонала и от раздел Б от приложение I броят на свободните длъжности в следващата по-висока степен, нужни за целите на повишаването в длъжност, се изчисляват отделно за „Служители с помощни функции в преход“. Прилагат се следните коефициенти:
Степен
Коефициент
Служители с помощни функции в преход
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Що се отнася до „Служители с помощни функции в преход“, съпоставянето на техните заслуги за целите на повишаването в длъжност (член 45, параграф 1 от Правилника за персонала) се извършва между длъжностните лица, отговарящи на условията за повишаване, от една и съща степен и класиране.
5. На „Административни асистенти в преход“ и „Служители с помощни функции в преход“, които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D, продължава да се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват отпускът да бъде използван през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, както е предвидено в приложение VI.
6. Длъжностните лица, на които е било разрешено въз основа на член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала и член 4 от приложение IVa към Правилника за персонала, да работят на непълно работно време за срок, започващ преди 1 януари 2014 г. и продължаващ след тази дата, могат да продължат да работят при същите условия за максимален общ срок от пет години.
7. За длъжностните лица, за които пенсионната възраст съгласно член 22 от настоящото приложение е под 65 години, тригодишният срок, посочен в член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала, може да продължи да тече, след като навършат пенсионна възраст, но не и след като навършат 65 години.
Член 32
Чрез дерогация от член 1, четвърта алинея, първо изречение от приложение II към Правилника за персонала не е необходимо функционална група AST/SC да бъде представлявана в комитета по персонала до следващите избори на нов комитет по персонала, на които персоналът AST/SC може да бъде представляван.
Член 33
Чрез дерогация от член 40, параграф 2 от Правилника за персонала, когато към 31 декември 2013 г. дадено длъжностно лице в рамките на цялата си кариера е било в отпуск по лични причини за срок, надвишаващ 10 години, общата продължителност на отпуска по лични причини не може да надвишава 15 години в рамките на цялата кариера на длъжностното лице.“.
Член 2
Условията за работа на другите служители на Европейския съюз се изменят, както следва:
1)
В член 1 второ тире се заличава;
2)
В член 2 се добавя следната буква:
„е)
персонал, назначен на длъжност, която е включена в щатното разписание, приложено към частта от бюджета за дадена агенция по член 1а, параграф 2 от Правилника за персонала, и която бюджетните органи са класирали като срочна, с изключение на ръководителите на агенции и заместник-ръководителите на агенции, посочени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, и длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
3)
Член 3 се заличава;
4)
В член 3б, буква б) подточка i) се заменя със следното:
„i)
длъжностни лица или срочно наети служители от функционална група AST/SC и AST.“;
5)
В член 8, първа алинея думите „член 2, буква а)“ се заменят с „член 2, буква а) или член 2, буква е)“;
6)
В член 10 параграф 4 се заличава;
7)
Член 11 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея, първо изречение думите „членове 11-26“ се заменят с думите „членове 11-26а“;
б)
в трета алинея думите „втора алинея“ се заменят с думите „трета алинея“;
8)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Назначаването на срочно наети служители има за цел да осигури на институциите услугите на лица, които притежават най-високи професионални качества, ефикасност и почтеност, наети на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Съюза.
Срочно наетите служители се назначават без оглед на раса, политически, философски или религиозни убеждения, пол или сексуална ориентация и независимо от тяхното семейно положение.
Не се запазват длъжности за граждани на дадена държава-членка. Независимо от това, принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значително неравновесие между гражданите на различни държави-членки сред срочно наетите служители, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по член 6, първа алинея приема разпоредби от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаване на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своите служители“;
б)
в параграф 5 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
9)
Член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. Срочно наетият служител преминава деветмесечен срок за изпитване.
Ако по време на срока за изпитване срочно наетият служител е възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за срочно нает служител може да бъде изготвен по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на срочно наетия служител до органа по член 6, първа алинея. Въз основа на доклада, органът по член 6, първа алинея може да реши да освободи срочно наетия служител, преди да е изтекъл срокът на изпитване, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи срочно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се изготвя доклад относно способността на срочно наетия служител да изпълнява задълженията, присъщи на неговата длъжност, а също за неговата ефикасност и поведение в службата. Посоченият доклад се съобщава на съответното срочно наето лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
В случай че в доклада се препоръчва уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на срочно наетия служител незабавно изпраща доклада и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Срочно нает служител, който не е показал нужните професионални качества или поведение за титуляризиране в длъжността си, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на доклада, посочен в настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен срочно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.”;
10)
В член 15, параграф 1, първа алинея се добавя следното изречение:
„Срочно наетите служители, на които е дадена степен в съответствие с критериите, приети от органа по член 6, първа алинея, запазват прослуженото си време в стъпката, придобита в това им качество, ако бъдат назначени като срочно наети служители в същата степен непосредствено след изтичането на предходния период срочна служба.“;
11)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Членове 42а, 42б и членове 55 - 61 от Правилника за персонала относно отпуска, работното време, извънредния труд, работата на смени, дежурството на работното място или от дома и официалните празници се прилагат по аналогия. Специалният отпуск и отпускът за отглеждане на дете и по семейни причини не могат да надвишават срока на договора. В допълнение членове 41, 42, 45 и 46 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия и за срочно наетите служители по член 29 от Приложение ХIII към Правилника за персонала, независимо от датата на назначаването им.
Платеният отпуск по болест по член 59 от Правилника за персонала не може обаче да надвишава три месеца или прослуженото от служителя време, ако последното е по-дълго. Отпускът не надвишава срока на договора.
След изтичането на посочените срокове служителят, чийто договор не е прекратен, независимо че не може да възобнови изпълнението на служебните си задължения, излиза в неплатен отпуск.
Независимо от това, при професионално заболяване или злополука, настъпили при изпълнението на служебните задължения, служителят получава пълния размер на заплатата за срока на неработоспособността до момента на отпускане на пенсия за инвалидност по член 33.“;
12)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
В изключителни обстоятелства, по искане на срочно наетия служител може да му бъде разрешен неплатен отпуск по особено сериозни лични причини. Член 12б от Правилника за персонала продължава да се прилага за срока на неплатения отпуск по лични причини.
Разрешението по член 12б не се дава на срочно нает служител с цел упражняване на професионална дейност, независимо дали срещу заплащане, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.
Органът по член 6, първа алинея определя продължителността на този отпуск, която не може да надвишава една четвърт от вече прослуженото от служителя време или:
-
три месеца, ако прослуженото време е по-малко от четири години,
-
дванадесет месеца във всички останали случаи.
Всеки отпуск, разрешен в съответствие с предходната алинея, не се взема предвид за целите на член 44, първа алинея от Правилника за персонала.
Докато срочно наетият служител е в неплатен отпуск, членството му в социалноосигурителната схема по член 28 временно се спира.
Независимо от това, срочно нает служител, който не упражнява възмездна професионална дейност, може, не по-късно от един месец след месеца, в който започва неплатеният отпуск, да поиска да продължи да бъде осигуряван за рисковете по член 28, при условие че за срока на отпуската си поеме половината от вноските, предвидени в посочения член; вноската се изчислява въз основа на неговата последна основна заплата.
Освен това срочно нает служител, спрямо когото се прилага член 2, букви в) или г) и който докаже, че не може да придобие пенсионни права по друга пенсионна схема, може да поиска да продължи да придобива пенсионни права и за времето на неплатения отпуск, при условие че поеме разходите заплащане на вноска, равняваща се на трикратния размер на сумата, определена в член 41; вноската се изчислява въз основа на основната заплата за неговите степен и стъпка.
Жени, чийто отпуск за бременност и раждане започва преди изтичането на техния договор, имат право на отпуск за бременност и раждане и на обезщетение за бременност и раждане.“;
13)
Член 20 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“;
б)
в параграф 3 думите „специалният налог“ се заменят с думите „налога за солидарност“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Член 44 от Правилника за персонала се прилага по аналогия към срочно наетия персонал.“;
14)
Член 28а се изменя, както следва:
а)
в последното изречение на параграф 3 думата „адаптират“ се заменя с „актуализират“;
б)
в параграф 10 думите „институциите на Съюза“ се заменят с „органите на институциите, посочени в член 6, първа алинея“;
в)
параграф 11 се заменя със следното:
„На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7 от настоящия член, ако това е необходимо за баланса на схемата.“;
15)
В член 33, параграф 1, втора алинея думите „65 години“ се заменят с „66 години“.
16)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
Правоприемниците на починал служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в членове 35-38.
При смърт на бивш служител, получаващ обезщетение за инвалидност, или бивш служител по смисъла на член 2, буква a), в), г), д) или е), който е получавал пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, неговите правоприемници по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в посоченото приложение.
Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш срочно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш срочно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
17)
В член 36, първа алинея, трето изречение думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
18)
В член 37, четвърта алинея думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“, а думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
19)
В член 39 параграф 1 се заменя със следното:
„1. При прекратяване на служебното правоотношение служителят по смисъла на член 2 има право на пенсия за осигурителен стаж, прехвърляне на актюерската равностойност или изплащане на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение в съответствие с дял V, глава 3 и приложение VIII към Правилника за персонала. Ако служителят има право на пенсия за осигурителен стаж, пенсионните му права се намаляват пропорционално на сумите, платени по член 42.“;
20)
В член 42 първа алинея се заменя със следното:
„В съответствие с условията, установени от органа по член 6, първа алинея, даден служител може да поиска от посочения орган да превежда вноските, които служителят е длъжен да прави, за да придобие или запази пенсионните си права в държавата си на произход.“;
21)
Член 47 се заменя със следното:
„Член 47
Освен при смърт служебното правоотношение на срочно наетите служители се прекратява:
а)
в края на месеца, през който служителят навършва 66-годишна възраст, или, когато е приложимо, на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала; или
б)
в случай че договорът е с определен срок:
i)
на датата, посочена в договора;
ii)
с изтичане на срока на предизвестие, посочен в договора, даващ на служителя или институцията възможност за предсрочно прекратяване на договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. За срочно наети служители, чиито договори са били подновени, максималният срок е шест месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, потвърдена с медицинско свидетелство, и по времето на отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници. Ако институцията прекрати договора, служителят има право на обезщетение, равно на една трета от неговата основна заплата за периода между датата на прекратяване на служебното правоотношение и датата, на която изтича срокът на договора;
iii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка ii); или
в)
в случай че договорът е за неопределено време:
i)
при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора; срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко три и най-много 10 месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници; или
ii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка i).“;
22)
Вмъква се следният член:
„Член 48а
В рамките на всеки парламентарен мандат член 50 от Правилника за персонала може да се прилага по аналогия по отношение на най-много петима старши срочно наети служители, заемащи ръководни длъжности от степен AD 15 или AD 16 в екипите на политическите групи на Европейския парламент, при условие, че са навършили 55-годишна възраст и имат прослужени 20 години в институциите, и най-малко 2,5 години прослужено време в последната си степен.“;
23)
В член 50в параграф 2 се заличава;
24)
В дял II се добавя следната глава:
„ГЛАВА 11
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА СРОЧНО НАЕТИТЕ СЛУЖИТЕЛИ ПО ЧЛЕН 2, БУКВА е)
Член 51
Член 37, с изключение на първа алинея, буква б), и член 38 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия по отношение на срочно наетите служители по член 2, буква е).
Член 52
Чрез дерогация от член 17, трета алинея, срочно наетите служители по член 2, буква е), чийто договор е сключен за неопределено време, могат независимо от прослуженото време да получат неплатени отпуски с продължителност до една година.
Общата продължителност на такъв отпуск не може да надвишава 12 години за цялата кариера на служителя.
На длъжността, заемана от срочно наетия служител, може да бъде назначено друго лице.
При изтичане на отпуска му срочно наетият служител трябва да бъде възстановен на първата съответстваща на неговата степен длъжност, която бъде освободена в неговата функционална група, при условие че отговаря на изискванията за тази длъжност. Ако срочно наетият служител откаже предложената му длъжност, той запазва правото си на възстановяване при следващото освобождаване на длъжност, съответстваща на степента му в неговата функционална група, при спазване на същото условие; ако той откаже повторно, той може да бъде освободен от институцията без предизвестие. До ефективното възстановяване на длъжност или командироване срочно наетият служител продължава да бъде в неплатен отпуск по лични причини.
Член 53
Срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава въз основа на процедура за подбор, организирана от една или няколко агенции. По искане на съответната агенция или агенции Европейската служба за подбор на персонала подпомага агенциите, по-специално чрез определяне на съдържанието на тестовете и организиране на процедури за подбор. Европейската служба за подбор на персонал гарантира прозрачността на процедурите за подбор.
При външна процедура за подбор срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава само на степени SC1-SC2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8. Независимо от това, когато е целесъобразно и в надлежно обосновани случаи, агенцията може да разреши назначаването да се извърши на степен AD 9, AD 10, AD 11 или по изключение, AD 12, на длъжности със съответстващи отговорности и в рамките на одобреното щатно разписание. Общият брой назначения на степени AD 9-AD 12 в дадена агенция не трябва да надхвърля 20 % от общия брой назначения на срочно наети служители от функционална група AD, изчислени за непрекъснат петгодишен период.
Член 54
Когато става въпрос за срочно наетия персонал по член 2, буква е), класирането в следващата по-горна степен се извършва единствено чрез подбор измежду членовете на персонала, които са били най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на тези членове и на докладите за тях. Член 45, параграф 1, последно изречение и член 45, параграф 2 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия. Не могат да бъдат превишавани коефициентите за еквивалентност на средната кариера, определени за длъжностните лица в раздел Б от приложение I към Правилника за персонала.
В съответствие с член 110 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер за прилагането на настоящия член.
Член 55
Когато срочно нает служител по член 2, буква е) се премести на друга длъжност вследствие на вътрешно публикуване на длъжност или на откриване на нова длъжност в неговата функционална група, той не може да бъде назначен на по-ниска степен или стъпка, отколкото на предишната си длъжност, при условие че неговата степен е сред посочените в обявлението за свободна длъжност.
Същите разпоредби се прилагат по аналогия, когато такъв срочно нает служител сключва нов договор с агенция незабавно след предходен договор за членове на такъв срочно нает персонал с друга агенция.
Член 56
В съответствие с член 110, параграф 2 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер относно процедурите за наемане на работа и използването на срочно наетия персонал по член 2, буква е).“;
25)
Дял III се заличава;
26)
В член 79, параграф 2 думите „Всяка институция“ се заменят с думите „Органът по член 6, първа алинея“;
27)
Член 80 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
'3. Въз основа на таблицата и след консултации с комитета по Правилника за персонала, посоченият в член 6, първа алинея орган на всяка институция, агенция или образувание, посочени в член 3а, може да определи по-подробно правомощията, присъщи на всеки вид функции.";
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Членове 1г и 1д от Правилника за персонала се прилагат по аналогия.“;
28)
Член 82 се изменя, както следва:
а)
в параграф 6 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
б)
добавя се следният параграф:
„7. На договорно наети служители от функционални групи II, III и IV, може да бъде разрешено участието във вътрешни конкурси единствено след като са прослужили три години в институцията. Договорно наети служители от функционална група II могат да получат достъп само до конкурси за степени SC 1-SC 2, от функционална група III - за степени AST 1-AST 2, а от функционална група IV - за степени AST1-AST 4 или за степени AD 5-AD 6. Общият брой на кандидатите - договорно наети служители, назначени на свободните длъжности в някоя от тези степени, не може да надвишава 5 % от общия брой на назначенията в тези функционални групи за година в съответствие с член 30, втора алинея от Правилника за персонала.“;
29)
Член 84 се заменя със следното:
„Член 84
1. Договорно нает служител, чийто договор е със срок от най-малко една година, преминава срок за изпитване през първите шест месеца от правоотношението, ако е във функционална група I, и през първите девет месеца - ако е в друга функционална група.
Когато по време на срока за изпитване договорно наетият служител бъде възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Оценката на договорно нает служител може да бъде изготвена по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Тази оценка се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Оценката и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на договорно наетия служител до органа, посочен в член 6, първа алинея. Въз основа на посочената оценка органът по член 6, първа алинея може да реши с едномесечно предизвестие да освободи договорно наетия служител, преди да е изтекъл срокът за изпитване„ или да назначи оговорно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се прави оценка за способностите на договорно наетия служител да изпълнява присъщите на своята длъжност задълженията, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Тази оценка се съобщава на договорно наетия служител, който има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в оценката бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на договорно наетия служител незабавно изпраща оценката и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Договорно нает служител, който не е показал необходимите професионални качества или поведение за титуляризиране в своята длъжност, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на оценката по настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен договорно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.“;
30)
В член 85, параграф 3 думите „член 314 от Договора за ЕО“ се заменят с думите „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
31)
В член 86 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
във втора алинея се добавя следното изречение:
„Въпреки това, член 32, втора алинея от Правилника за персонала се прилага по аналогия за договорно наетия персонал, нает на степен 1.“;
б)
добавя се следната алинея:
„Общите разпоредби за прилагане се приемат за осигуряване действието на настоящия параграф в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.“;
32)
В член 88, първа алинея, буква б) думите „три години“ се заменят с „шест години“;
33)
Член 91 се заменя със следното:
„Член 91
Членове 16-18 се прилагат по аналогия.
Второто изречение от член 55, параграф 4 от Правилника за персонала не се прилага по аналогия за договорно наети служители.
За извънреден труд, положен от договорно наети служители от функционални групи III и IV, не се полага компенсиране или заплащане.
В съответствие с условията, предвидени в приложение VI към Правилника за персонала, за извънредния труд, полаган от договорно наети служители от функционални групи I и II, се полага допълнителен отпуск или заплащане за случаите, когато интересите на службата не позволяват допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
34)
В член 95 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“;
35)
Член 96 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „се адаптират“ се заменя със „се актуализират“.
б)
параграф 11 се заменя със следното:
„11. На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7, ако това е необходимо за баланса на схемата.”;
36)
В член 101, параграф 1, втора алинея, второ изречение думите „65 години“ се заменят с „66 години“;
37)
Член 103 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При смърт на бивш договорно нает служител, получаващ обезщетение за инвалидност или на бивш договорно нает служител, който получава пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, правоприемниците на починалия бивш договорно нает служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала, имат право на наследствената пенсия, предвидена в това приложение.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш договорно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш договорно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
38)
В член 106, параграф 4 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
39)
В член 120 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
40)
Вмъква се следният член:
„Член 132а
В съответствие с мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, и по изрично искане на съответния член или съответните членове на Европейския парламент, когото/които подпомагат, акредитираните парламентарни сътрудници могат да получат еднократно надбавка за настаняване или надбавка за пренастаняване, заплащана от надбавката на съответния член на Европейския парламент за парламентарни сътрудници, въз основа на доказателства, че се налага смяна на мястото на пребиваване. Размерът на надбавката не превишава една месечна основна заплата на сътрудника.“;
41)
Член 139 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква б) се заменя със следното:
„б)
в края на месеца, в който акредитираният парламентарен сътрудник навършва 66-годишна възраст, или по изключение - на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала;“;
ii)
буква г) се заменя със следното:
„г)
като се има предвид, че доверието е в основата на работните отношения между члена на Европейския парламент и неговия акредитиран парламентарен сътрудник, при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора, който дава право на акредитирания парламентарен сътрудник или на Европейския парламент, който действа по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които акредитираният парламентарен сътрудник е нает да подпомага, да прекрати предсрочно договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените граници;“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. В мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, се предвижда помирителна процедура, която се прилага преди прекратяването на договора на акредитирания парламентарен сътрудник по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които е бил нает да подпомага съответният сътрудник съгласно параграф 1, буква г) и параграф 3, или по искане на самия парламентарен сътрудник.“;
42)
В член 141 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
43)
Вмъква се следният член:
„Член 142а
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящите Условия за работа на другите служители.“;
44)
Приложението се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 1 се добавят следните изречения:
„Член 21, член 22 с изключение на параграф 4, член 23, член 24а и член 31, параграфи 6 и 7 от същото приложение се прилагат по аналогия към служителите, които са на служба към 31 декември 2013 г. Член 30 и член 31, параграфи 1, 2, 3 и 5 от същото приложение се прилагат по аналогия към срочно наетите служители, които са на служба към 31 декември 2013 г. За служители, наети преди 1 януари 2014 г., думите „66 години” в член 33, параграф 1, втора алинея, в член 47, буква а), в член 101, параграф 1, втора алинея и в член 139, параграф 1, буква б) от Условията за работа на другите служители се заменят с „65 години“.”
б)
добавя се следният член:
„Член 6
Считано от 1 януари 2014 г. договорите на срочно наетите служители, към които се прилага член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители и които са на служба в агенция към 31 декември 2013 г., се преобразуват, без процедура за подбор, в договори по член 2, буква е) от настоящите Условия за работа. Останалата част от условията на договора остават непроменени. Настоящият член не се прилага към договорите на срочно наетите служители, назначени за ръководители на агенции или заместник-ръководители на агенции, както са определени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, или към длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2014 г. с изключение на член 1, точка 44 и член 1, точка 73, буква г), които се прилагат, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL, EURATOM) nr 1023/2013,
22. oktoober 2013,
millega muudetakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 336,
võttes arvesse Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli, eriti selle artiklit 12,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, mis esitati pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Kohtu arvamust (1),
võttes arvesse kontrollikoja arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidule ja tema enam kui 50 institutsioonile ja ametile tuleks jätkuvalt tagada kõrgetasemeline Euroopa avalik haldus, et liidul oleks võimalik saavutada oma eesmärke, rakendada oma poliitikat ja meetmeid, täita aluslepingutest tulenevaid ülesandeid võimalikult tulemuslikult, et tulla toime tulevaste nii sisemiste kui ka väliste väljakutsetega ja teenida liidu kodanike huve.
(2)
Seetõttu on vaja kehtestada raamistik, mis oleks atraktiivne ning võimaldaks tööle võtta ja teenistuses hoida kõrgelt kvalifitseeritud ja mitut keelt valdavaid töötajaid, kes valitakse võimalikult laialt geograafiliselt alalt ja soolist tasakaalu nõuetekohaselt arvesse võttes liikmesriikide kodanike hulgast, kes on sõltumatud ja vastavad kõige kõrgematele kutsenõuetele, ning mis võimaldab sellistel töötajatel täita oma tööülesandeid võimalikult tulemuslikult ja tõhusalt. Selleks tuleb ületada praegused raskused, millega institutsioonid puutuvad kokku teatavatest liikmesriikidest ametnike või töötajate töölevõtmisel.
(3)
Arvestades Euroopa avaliku teenistuse suurust liidu eesmärkide ja elanikkonnaga võrreldes, ei tohiks liidu institutsioonide ja ametite töötajate arvu vähendamine halvendada neile vastavalt aluslepingutes sätestatud kohustustele ja volitustele antud ülesannete, kohustuste ja funktsioonide täitmist. Seda silmas pidades peavad institutsioonide ja ametite personalikulud kõigi nende töötajate kategooriate osas olema läbipaistvad.
(4)
Euroopa avalikult teenistuselt oodatakse kutse-eetika kõrgeimatele standarditele vastamist ja igal ajal sõltumatuks jäämist. Seetõttu tuleks veelgi täpsustada personalieeskirjade (4) II jaotist, milles sätestatakse õiguste ja kohustuste raamistik. Ametnikud või endised ametnikud, kes ei täida kõnealuseid kohustusi, peaksid kandma distsiplinaarvastutust.
(5)
Euroopa avaliku teenistuse väärtus seisneb ka selle kultuurilises ja keelelises mitmekesisuses, mida on võimalik saavutada ainult sobiliku tasakaalu kindlustamisega eri liikmesriikidest töölevõetud ametnike vahel. Töölevõtmisel ja ametisse nimetamisel tuleks tagada, et töötajad valitakse võimalikult laialt geograafiliselt alalt kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide kodanike hulgast ja et ühtegi ametikohta ei eraldata ainult konkreetse liikmesriigi kodanikele. Eelnevat silmas pidades ja selleks, et võidelda võimaliku ametnike kodakondsusega seotud suure tasakaalustamatusega, mis ei ole põhjendatud objektiivsete kriteeriumitega, peaks igal institutsioonil olema võimalus võtta põhjendatud ja asjakohaseid meetmeid. Selliste meetmetega ei tohiks kunagi kaasneda muid töölevõtmiskriteeriume peale teenetel põhinevate kriteeriumite. Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande institutsioonide poolt võetud asjakohaste meetmete kohta.
(6)
Selleks et aidata kaasa töötajate töölevõtmisele võimalikult laialt geograafiliselt alalt, peaksid institutsioonid püüdma toetada oma töötajate lastele mitmekeelse ja mitmekultuurilise hariduse andmist. On soovitav, et liidu osa Euroopa koolide rahastamisest, mille otsustavad eelarvepädevad institutsioonid asjakohaste eeskirjade alusel, makstakse liidu eelarvest. Komisjonil peaks olema võimalus paluda pädevatel asutustel uuesti kaaluda uue Euroopa kooli asukohta, kui see on institutsioonide toimimise huvides.
(7)
Laiem eesmärk peaks olema inimressursside haldamise optimeerimine Euroopa avalikus teenistuses, mida iseloomustab kõrge tase, pädevus, sõltumatus, lojaalsus, erapooletus ja stabiilsus, kultuuriline ja keeleline mitmekesisus ning atraktiivsed töölevõtmistingimused.
(8)
Ametnikele tuleks kohaldada üheksakuulist katseaega. Ametniku ametisse kinnitamise üle otsustamisel peaks ametisse nimetav asutus või ametiisik võtma arvesse katseaja lõpus koostatud aruannet ja katseajal oleva isiku käitumist, pidades silmas tema kohustusi vastavalt personalieeskirjadele. Kui katseajal oleva isiku töö on osutunud selgelt nõuetele mittevastavaks, peaks olema võimalik koostada tema kohta aruanne igal ajal. Muul juhul tuleks aruanne koostada üksnes katseaja lõpus.
(9)
Et Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate ostujõud areneks paralleelselt liikmesriikide keskvalitsuste teenistuses olevate riigiteenistujate omaga, tuleb säilitada palkade ajakohastamise mitmeaastane mehhanism, nn meetod, tagada selle kohaldamine kuni 2023. aasta lõpuni koos läbivaatamisega 2022. aasta alguses ning lisada mehhanism meetodi ajutiseks pikendamiseks. Lisaks tuleks varem meetodi kohaldamisega seotud raskuste vältimiseks kehtestada kord, mis võimaldab kõiki palkasid, pensioneid ja toetusi igal aastal automaatselt ajakohastada ja mis sisaldab automaatset kriisiklauslit. Seepärast tuleks Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjades ja muude teenistujate teenistustingimustes esitatud vastavaid summasid käsitleda võrdlussummadena, mida korrapäraselt automaatselt ajakohastatakse. Teavitamise eesmärgil peaks komisjon kõnealused ajakohastatud summad avaldama Euroopa Liidu Teataja C-seerias. Ajakohastamise mehhanismi tuleks kasutada ka kõigil muudel juhtudel, kui selline ajakohastamine on ette nähtud.
(10)
Töötasude ja pensionide ajakohastamiseks kasutatav statistika peab olema kvaliteetne. Seda peaksid siseriiklikul tasandil erapooletuse põhimõttel koguma ja Eurostatile edastama liikmesriikide statistikaametid või muud pädevad asutused.
(11)
Meetodi kohaldamisest Euroopa Liidu ametnikele ja muudele teenistujatele tulenevad võimalikud eelised tuleks tasakaalustada nn maksu taastamisega. Nagu meetodi puhul, võib ka solidaarsusmaksu kohaldamist ajutiselt pikendada. Praeguses olukorras on asjakohane suurendada solidaarsusmaksu, võrreldes erimaksu määraga, mida kohaldati 2004.-2012. aastani, ning kehtestada progressiivsem maksumäär. Selle eesmärk on arvestada liidu äärmiselt keerukat majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ja selle mõju liidu liikmesriikide rahandusele. Vajadus konsolideerida liidu liikmesriikide rahandust ka lühikeses perspektiivis nõuab liidu institutsioonide töötajatelt kiireid ja konkreetseid jõupingutusi solidaarsuse nimel. Solidaarsusmaks peaks seega kõigile liidu ametnikele ja muudele teenistujatele kehtima alates 1. jaanuarist 2014.
(12)
Euroopa Ülemkogu rõhutas oma 8. veebruari 2013. aasta kohtumise järeldustes mitmeaastase finantsraamistiku kohta, et vajadus konsolideerida riikide rahandust lühikeses, keskmises ja pikas perspektiivis nõuab kõikidelt avaliku halduse asutustelt ja nende töötajatelt erilisi pingutusi, et parandada tõhusust ja tulemuslikkust ning kohaneda muutuva majandusolukorraga. Selles nõudmises korrati tegelikkuses eesmärke, mille komisjon esitas 2011. aasta ettepankus Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ja muude teenistujate teenistustingimuste muutmiseks, mille eesmärk oli tagada kulutõhusus ning milles tunnistati, et Euroopa Liidu ees praegu seisvad probleemid nõuavad igalt avaliku halduse asutuselt ja igalt selle töötajalt erilisi jõupingutusi, et suurendada tõhusust ja kohaneda Euroopa muutuva majandusliku ja sotsiaalse olukorraga. Euroopa Ülemkogu nõudis lisaks, et osana personalieeskirjade reformist peatataks kõigi liidu institutsioonide töötajate palkade ja pensionide meetodi alusel kohandamine kaheks aastaks ning palgasüsteemi reformi osana taaskehtestataks uus solidaarsusmaks.
(13)
Nimetatud järeldusi arvestades ja uute eelarvepiirangutega toimetulemiseks ning selleks, et näidata Euroopa avaliku teenistuse solidaarsust liikmesriikide võetud rangete meetmetega enneolematu finantskriisi ning liikmesriikides ja kogu liidus valitseva äärmiselt raske sotsiaalse ja majandusliku olukorra tagajärjel, tuleb kaheks aastaks peatada meetodi kohaldamine kõigi ametnike töötasude, pensionide ja toetuste suhtes ning kohaldada meetodi peatamisest hoolimata solidaarsusmaksu.
(14)
Demograafilistest muutustest ja asjaomase elanikkonna vanusestruktuuri muutumisest tulenevalt tuleb pensioniiga tõsta, kuid rakendada samas üleminekumeetmeid juba tööle võetud Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate suhtes. Üleminekumeetmeid on vaja selleks, et austada nende ametnike omandatud õigusi, kes on juba tööle võetud ja kes on teinud sissemakseid Euroopa Liidu ametnike nominaalpensioni fondi. Pensioniiga tuleks muuta ka paindlikumaks, et töötajatel oleks lihtsam jätkata soovi korral töötamist 67-aastaseks saamiseni ning erandkorras ja eritingimustel 70-aastaseks saamiseni.
(15)
Kuna Euroopa Liidu pensioniskeem on kindlustusmatemaatilises tasakaalus, mida tuleb hoida nii lühikeses kui ka pikas perspektiivis, tuleks enne 1. jaanuari 2014 tööle võetud töötajatele nende pensioni sissemaksed hüvitada üleminekumeetmetega, nagu näiteks kohandatud aastakoefitsient pensioniikka jõudmisele järgnevate aastate eest (Barcelona stiimul) ning 60. eluaasta ja seadusliku pensioniea vahel ennetähtaegselt pensionile jäämise korral kehtiva pensionivähenduse kohaldamine ainult pooles ulatuses.
(16)
Üldtunnustatud kindlustusmatemaatilise tava kohaselt tuleb pensioniskeemide tasakaalus hoidmiseks intressimäärade ja palkade tõusu puhul arvesse võtta viimase 20-40 aasta kogemusi. Seepärast tuleks intressimäärade ja palkade tõusu liikuvad keskmised pikendada 30 aastani koos seitsme-aastase üleminekuperioodiga.
(17)
Nõukogu taotles komisjonilt uurimust ja asjakohaseid ettepanekuid personalieeskirjade artikli 5 lõike 4, I lisa A jao ning artikli 45 lõike 1 kohta, et luua selge seos vastutuse ja palgaastme vahel ning et rõhutada töötajate edutamisel rohkem nende vastutuse taset.
(18)
Kõnealust taotlust arvesse võttes on asjakohane, et edutamine kõrgemale palgaastmele peaks sõltuma isiklikust pühendumusest, oskuste ja pädevuste parandamisest ning selliste tööülesannete täitmisest, mille olulisus õigustab ametniku määramist vastavale kõrgemale astmele.
(19)
Tegevusüksustes AD ja AST tuleks ametialane edutamine ümber korraldada nii, et kõrgeimad palgaastmed oleksid reserveeritud ainult sellistele ametnikele, kellel on selles üksuses kõige suurem vastutus. Seega saab administraatoreid edutada ainult kuni palgaastmeni AD 12, kui neid ei nimetata konkreetsele sellest palgaastmest kõrgemale palgaastmele, ning palgaastmed AD 13 ja 14 peaksid jääma sellistele töötajatele, kellel on suur vastutus. Samuti võib ametnikke, kelle palgaaste on AST 9, edutada palgaastmele AST 10 üksnes personalieeskirjade artiklis 4 ja artikli 29 lõikes 1 ette nähtud korra kohaselt.
(20)
Praeguse tegevusüksuse AST karjääristruktuuride edasiseks kohandamiseks mitmesuguste töökohustustega ja halduskulude vähendamise vältimatu sammuna tuleks sekretäride ja kantseleitöötajate jaoks kasutusele võtta uus tegevusüksus AST/SC. Palkade ja ametialase edutamise määrade abil tuleks luua asjakohane seos vastutuse ja palga vahel. Nii on võimalik säilitada stabiilne ja igakülgne Euroopa avalik teenistus. Komisjon peaks hindama selle uue tegevusüksuse kasutuselevõtmise ulatust ja mõju ning esitama sellekohase aruande, võttes eriti arvesse naiste olukorda, et oleks võimalik säilitada stabiilne ja igakülgne Euroopa avalik teenistus.
(21)
Säilib nõue, mille kohaselt peab ametnik enne kõrgemale palgaastmele edutamist töötama samal palgaastmel vähemalt kaks aastat, et silmapaistvaid töötajaid oleks võimalik kiiremini edutada. Kõik institutsioonid peaksid tagama, et nende asutusesiseses personalipoliitikas kasutatakse personalieeskirjades ette nähtud võimalusi, et anda võimekatele ja silmapaistvatele ametnikele sobilikud karjäärivõimalused.
(22)
Institutsioonides kehtivad tööajad tuleks viia kooskõlla teatavates Euroopa Liidu liikmesriikides kehtivate tööaegadega, et tasakaalustada töötajaskonna vähenemist institutsioonides. Tööaja kohandamisel tuleks arvesse võtta liikmesriikide avalikus teenistuses kehtivaid tööaegu. Minimaalse nädalase tööaja kehtestamine tagab, et institutsioonide töötajad tulevad toime Euroopa Liidu poliitikaeesmärkidest tuleneva töökoormusega, ning ühtlustab solidaarsusest institutsioonide töötingimused kogu liidu avalikus teenistuses.
(23)
Paindlik tööaja korraldus on oluline osa nüüdisaegsest ja tõhusast avalikust haldusest, mis võimaldab kasutada peresõbralikke töötingimusi ning saavutada institutsioonides sobiva soolise tasakaalu. Seepärast on vaja nimetatud tööaja korraldusele personalieeskirjades selgelt viidata.
(24)
Töötamiskohast päritolukohta sõidu aega ja iga-aastast sõidukulude hüvitamist reguleerivaid eeskirju tuleks ajakohastada, ratsionaliseerida ja seostada võõrsil elamisega, et muuta nende kohaldamine lihtsamaks ja läbipaistvamaks. Eelkõige tuleks iga-aastane sõiduaeg asendada kodumaapuhkusega ja seda tuleks vähendada kuni kahe ja poole päevani.
(25)
Samamoodi tuleks lihtsustada kolimiskulude hüvitamist, et hõlbustada nende kohaldamist nii administratsiooni kui ka töötajate jaoks. Seepärast tuleks kasutusele võtta kulude ülempiirid, mis lähtuvad ametniku või teenistuja perekondlikust olukorrast ning kolimise ja sellega seotud kindlustuse keskmisest maksumusest.
(26)
Mõned töötajad peavad sageli viibima lähetuses oma institutsiooni teistes põhitegevuskohtades. Sedalaadi olukorda ei ole praegustes lähetusi reguleerivates eeskirjades piisavalt arvesse võetud. Seepärast tuleks neid eeskirju kohandada, et majutuskulusid oleks võimalik hüvitada kindla summa põhjal.
(27)
Vaja on ajakohastada kolmandates riikides töötavate töötajate töötingimusi ja muuta need kulutõhusamaks, vähendades sellega kulusid. Samuti tuleks põhipuhkust kohandada ja sätestada võimalus võtta kasutusele rohkem parameetreid elamistingimuste eest makstava toetuse määramiseks, ilma et see mõjutaks üldist eesmärki kulusid vähendada. Majutustoetuse andmise tingimused tuleks läbi vaadata, et võtta rohkem arvesse kohalikke olusid ja vähendada halduskoormust.
(28)
Lepinguliste töötajate töölevõtmiseks tuleb ette näha paindlikum raamistik. Liidu institutsioonidele tuleks seepärast anda võimalus võtta ametnike või ajutiste töötajate järelevalve all täidetavate ülesannete jaoks tööle lepingulisi töötajaid kuni kuueks aastaks. Kuigi valdav enamik ametnikke võetakse ka edaspidi tööle avaliku konkursi korras, tuleks institutsioonidele lisaks anda õigus korraldada sisekonkursse, mis oleksid erandkorras ja eritingimustel avatud ka lepingulistele töötajatele.
(29)
Uute eeskirjade ja meetmete järkjärguliseks kohaldamiseks tuleks sätestada üleminekukord, mis austaks enne kõnealuste personalieeskirjade muudatuste jõustumist tööle võetud töötajate omandatud õigusi ja õiguspäraseid ootusi.
(30)
Sarnaselt muudele töötajatele, kellele kohaldatakse personalieeskirju, hõlmab ELi pensioniskeem ka ametite töötajaid. Täielikul omafinantseerimisel olevad ametid tasuvad praegu skeemi tööandja sissemakseid. Eelarve läbipaistvuse tagamiseks ja tasakaalustatumaks koormuse jagamiseks peaksid ametid, mida rahastatakse osaliselt Euroopa Liidu üldeelarvest, tasuma tööandja sissemaksetest selle osa, mis vastab ameti kogutulude ja nende tulude vahekorrale, millest on maha arvatud Euroopa Liidu eelarvest saadav toetus. Kuna see uus säte võib nõuda ametite kogutavaid tasusid käsitlevate asjaomaste eeskirjade kohandamist, tuleks seda kohaldada alles alates 1. jaanuarist 2016. Vajaduse korral peaks komisjon esitama ettepanekud kõnealuste eeskirjade kohandamiseks.
(31)
Lihtsuse ja personalipoliitika järjepidevuse huvides tuleks komisjoni poolt personalieeskirjade rakendamiseks vastu võetud eeskirju kohaldada analoogia põhjal ka ametite suhtes. Selleks et vajaduse korral oleks võimalik arvesse võtta ametite eriolukorda, tuleks neile anda õigus taotleda komisjonilt luba võtta vastu rakenduseeskirjad, mis erinevad komisjoni vastu võetud eeskirjadest, või mitte kohaldada komisjoni eeskirju.
(32)
Tuleks luua personalieeskirjade rakendamiseks vastu võetud eeskirjade register, mida peaks haldama Euroopa Liidu Kohus. Kõnealune register, millega võivad tutvuda kõik institutsioonid, ametid ja liikmesriigid, tagab läbipaistvuse ja edendab personalieeskirjade ühtset kohaldamist.
(33)
Et ühtlustada ja selgitada rakendussätete vastuvõtmist reguleerivaid eeskirju ja arvestada sellega, et tegemist on halduslikku laadi sise-eeskirjadega, on asjakohane anda vastavate otsuste tegemise volitused ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule ja lepingute sõlmimise õigusega asutusele.
(34)
Arvestades, et ametites töötab palju ajutisi töötajaid ja on vaja töötada välja sidus personalipoliitika, tuleb luua uus ajutiste töötajate kategooria ning kehtestada nende jaoks eraldi eeskirjad.
(35)
Komisjon peaks jätkuvalt teostama järelevalvet ühise ravikindlustusskeemi eelarve olukorra üle ja võtma süsteemi struktuurilise tasakaalutuse korral vajalikke meetmeid.
(36)
Protokolli nr 7 (Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide kohta) artiklis 15 on sätestatud, et liikmesriikide valitsustele teatatakse ametnike ja muude teenistujate teatavad andmed.
(37)
Personalieeskirjades sätestatud eesmärkide saavutamiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte eelkõige seoses töötingimuste teatavate aspektidega. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklit 1d muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 3 asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”;
b)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Lõike 1 tähenduses on inimesel puue, kui tal on pikaajaline füüsiline, vaimne, intellektuaalne või meeleline vaegus, mis võib koostoimes eri takistustega tõkestada tema täielikku ja tõhusat osalemist ühiskonnaelus teistega võrdsetel alustel. Vaegus määratakse kindlaks artiklis 33 sätestatud korras.
Puudega inimene vastab artikli 28 punktis e sätestatud tingimustele, kui ta suudab sooritada olulised tööülesanded mõistlike abinõude abil.
„Mõistlikud abinõud” seoses oluliste tööülesannetega tähendavad asjakohaseid, konkreetsel juhul vajalikke meetmeid, et võimaldada puudega inimesel tööle pääseda, töös osaleda või edeneda või saada koolitust, kui sellised meetmed ei põhjusta tööandjale ebaproportsionaalselt suurt koormust.
Võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine ei takista institutsioonide ametisse nimetavatel asutustel või ametiisikutel rakendada või vastu võtta meetmeid, millega nähakse ette erisoodustused, et puudega inimestel oleks lihtsam oma kutsealal töötada või vältida või kompenseerida ebasoodsaid tingimusi nende kutsetegevuses.”
2)
Artikli 1e lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Töötavatel ametnikel on juurdepääs institutsioonide poolt vastu võetud sotsiaalmeetmetele, sealhulgas tööelu pereeluga ühitamise erimeetmetele, ja artiklis 9 osutatud sotsiaalhoolekandeorganite pakutavatele teenustele. Endistel ametnikel on piiratud ulatuses juurdepääs sotsiaalsetele erimeetmetele.”
3)
Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Personalieeskirjadega hõlmatud ametikohad liigitatakse vastavalt nendega seotud ülesannete laadile ja tähtsusele administraatorite tegevusüksuseks (edaspidi „AD”), assistentide tegevusüksuseks (edaspidi „AST”) ning sekretäride ja kantseleitöötajate tegevusüksuseks (edaspidi „AST/SC”).”;
b)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Tegevusüksus AD koosneb kaheteistkümnest palgaastmest, mis hõlmavad juhtimis-, kontseptuaalseid ja analüütilisi ning keelevaldkonna- ja teaduslikke ülesandeid. Tegevusüksus AST koosneb üheteistkümnest palgaastmest, mis hõlmavad täitev- ja tehnilisi ülesandeid. Tegevusüksus AST/SC koosneb kuuest palgaastmest, mis hõlmavad sekretäri- ja kantseleitööd.”;
c)
lõike 3 punktis a lisatakse sõnade „tegevusüksuse AST” järele sõnad „ja tegevusüksuse AST/SC”;
d)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Ametikoha liike kirjeldav tabel on esitatud I lisa A jaos. Nimetatud tabeli põhjal võib institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega määrata üksikasjalikumalt kindlaks iga ametikoha liigiga kaasnevad ülesanded ja volitused.”
4)
Artikkel 6 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
1. Institutsiooni käsitlevale eelarve osale lisatud ametikohtade loetelus on näidatud iga palgaastme ja tegevusüksuse ametikohtade arv.
2. Ilma et see piiraks artiklis 45 sätestatud teenetel põhineva ametialase edutamise põhimõtte kohaldamist, tagab kõnealune loetelu, et igas institutsioonis vastab ametikohtade loetelu iga palgaastme vabade ametikohtade arv iga aasta 1. jaanuaril eelmise aasta 1. jaanuaril madalamal palgaastmel töötavate ametnike arvule, korrutatuna I lisa B jaos kõnealusele palgaastmele sätestatud määradega. Kõnealuseid määrasid kohaldatakse viie aasta keskmise põhjal alates 1. jaanuarist 2014.
3. I lisa B jaos sätestatud määrad moodustavad osa artiklis 113 osutatud aruandest.
4. Tegevusüksust AST/SC käsitlevate sätete ning XIII lisa artikliga 31 kehtestatud üleminekusätete rakendamine, võttes arvesse seda, kuidas on kõigis institutsioonides muutunud vajadus sekretäride ja kantseleitöötajate järele ning kuidas on muutunud alalised ja ajutised ametikohad tegevusüksustes AST ja AST/SC, moodustab osa artiklis 113 osutatud aruandest.”
5)
Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ilma et see piiraks lõike 1a kohaldamist, moodustatakse igas institutsioonis:
-
personalikomitee, mille tööd võib eri töötamiskohtade korral korraldada sektsioonide kaupa;
-
töötamiskohtades töötavate ametnike arvust olenevalt üks või mitu ühiskomiteed;
-
töötamiskohtades töötavate ametnike arvust olenevalt üks või mitu distsiplinaarnõukogu;
-
töötamiskohtades töötavate ametnike arvust olenevalt üks või mitu ametialast ebapädevust käsitlevat ühist nõuandekomiteed;
-
vajaduse korral hindamiskomitee;
-
töövõimetuskomitee,
mis täidab talle käesolevate personalieeskirjadega määratud ülesandeid.”;
b)
lõige 1a asendatakse järgmisega:
„1a. Käesolevate personalieeskirjade teatavate sätete kohaldamiseks võib kahe või enama institutsiooni jaoks luua ühise ühiskomitee. Lõikes 1 osutatud ülejäänud komiteesid ja distsiplinaarnõukogu võivad ühisorganina moodustada kaks või enam ametit.”;
c)
lõikes 2 lisatakse esimese lõigu järele järgmine lõik:
„Ametid võivad oma personali koosseisu silmas pidades kõrvale kalduda personalikomiteede koosseisu käsitleva II lisa artikli 1 sätetest. Ametid võivad otsustada jätta nimetamata ühiskomitee või -komiteede asendusliikmed, mis on ette nähtud II lisa artiklis 2.”
6)
Artikli 10 esimese lõigu teises lauses asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
7)
Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 11
Ametnik täidab oma kohustusi ja tegutseb ainult liidu huve silmas pidades. Ta ei küsi ega võta vastu juhiseid üheltki institutsiooniväliselt valitsuselt, asutuselt, organisatsioonilt ega isikult. Ta täidab talle pandud kohustusi objektiivselt, erapooletult ja kooskõlas lojaalsuskohustusega liidu ees.
Ametnik ei võta ilma ametisse nimetava asutuse või ametiisiku loata üheltki valitsuselt ega mujalt väljastpoolt oma institutsiooni vastu autasu, teenetemärki, soodustust, kinki või ükskõik millist tasu, välja arvatud teenete eest, mis on osutatud kas enne tema ametisse nimetamist või eripuhkuse ajal sõjaväe- või muus riiklikus teenistuses ja sellise teenistusega seoses.
Enne ametniku töölevõtmist teeb ametisse nimetav asutus või ametiisik kindlaks, et kandidaadil ei ole tema sõltumatust kahjustada võivaid isiklikke huvisid või muud huvide konflikti. Sel eesmärgil teavitab kandidaat ametisse nimetavat asutust või ametiisikut erivormi kasutades igasugusest olemasolevast või võimalikust huvide konfliktist. Ametisse nimetav asutus või ametiisik võtab seda arvesse nõuetekohaselt põhjendatud arvamuses. Vajaduse korral võtab ametisse nimetav asutus või ametiisik artikli 11a lõikes 2 osutatud meetmeid.
Käesolevat artiklit kohaldatakse analoogia põhjal ametnike suhtes, kes naasevad isiklikel põhjustel võetud puhkuselt.”
8)
Artikkel 16 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 16
Ka pärast teenistusest lahkumist on ametnik kohustatud käituma ausameelselt ja diskreetselt teatavate ametissenimetamiste puhul või soodustuste vastuvõtmisel.
Ametnik, kes kahe aasta jooksul pärast teenistusest lahkumist kavatseb hakata tegelema palgalise või tasustamata kutsealase tegevusega, teatab sellest oma institutsioonile kasutades erivormi. Kui kõnealune tegevus on seotud ametniku poolt viimasel kolmel aastal teenistuses tehtud tööga ja võib viia konfliktini institutsiooni õigustatud huvidega, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik teenistuse huvisid silmas pidades kas keelata tal sellega tegeleda või anda oma nõusoleku vastavalt tingimustele, mida ta peab kohaseks. Ametisse nimetav asutus või ametiisik teatab pärast nõupidamist ühiskomiteega oma otsuse 30 tööpäeva jooksul pärast vastava teate saamist. Kui nimetatud ajavahemiku lõpuks ei ole otsusest teatatud, käsitatakse seda kui vaikivat nõusolekut.
Rakendusmeetmetes määratletud endiste kõrgemate ametnike puhul keelab ametisse nimetav asutus või ametiisik põhimõtteliselt neil 12 kuu jooksul pärast teenistusest lahkumist tegeleda oma endise institutsiooni töötajatele suunatud lobi- või nõustamistegevusega oma ettevõtte, klientide või tööandjate heaks küsimustes, mille eest nad olid vastutavad viimasel kolmel teenistusaastal.
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001 (5) avaldab iga institutsioon kord aastas kolmanda lõigu kohaldamist käsitleva teabe, sealhulgas hinnatud juhtude loetelu.
9)
Artikli 18 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Kõik õigused mis tahes kirjutistele või muule tööle, mida ametnik on teinud oma kohustuste täitmisel, kuuluvad Euroopa Liidule, kui selline kirjutis või töö on seotud liidu tegevusega, või Euroopa Aatomienergiaühendusele, kui selline kirjutis või töö on seotud kõnealusele ühenduse tegevusega. Euroopa Liidul või, kui see on kohaldatav, Euroopa Aatomienergiaühendusel on õigus nõuda, et selliste tööde autoriõigused kantakse talle üle.”
10)
Artikkel 19 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 19
Kohtumenetluses ei avalda ametnik ilma ametisse nimetava asutuse või ametiisiku loata mingil alusel teavet, mida ta teab oma ametikohustuste tõttu. Luba ei anta ainult juhul, kui seda nõuavad liidu huvid ja kui keeldumine ei too ametniku suhtes kaasa kriminaalõiguslikke tagajärgi. Ametnik järgib seda kohustust ka pärast teenistusest lahkumist.
Esimese lõigu sätteid ei kohaldata ametniku või endise ametniku suhtes, kes annab Euroopa Liidu Kohtule või mõne institutsiooni distsiplinaarnõukogule tunnistusi asjas, mis käsitleb Euroopa Liidu teenistujat või endist teenistujat.”
11)
Artiklile 21a lisatakse järgmine lõige:
„3. Ametnikule, kes teavitab oma ülemusi korraldustest, mida ta pidas ebatavaliseks või tõenäoliselt suuri raskusi tekitavateks, ei tohi selle tõttu kahju tekitada.”
12)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 22c
Vastavalt artiklitele 24 ja 90 kehtestab institutsioon menetluse, mille kohaselt käsitletakse ametnike kaebusi selle kohta, kuidas neid koheldi artiklist 22a või 22b tulenevate kohustuste täitmise järel või tagajärjel. Asjaomane institutsioon tagab, et kaebusi käsitletakse konfidentsiaalselt ja põhjendatud juhtudel enne artiklis 90 sätestatud tähtaegade möödumist.
Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab sise-eeskirjad, mis reguleerivad muu hulgas järgmist:
-
artikli 22a lõikes 1 või artiklis 22b osutatud ametnikele teabe andmine nende poolt teatatud asja käsitlemise kohta;
-
kõnealuste ametnike õigustatud huvide ja eraelu puutumatuse kaitse ning
-
käesoleva artikli esimeses lõigus osutatud kaebuste käsitlemise menetlus.”
13)
Artiklis 26a asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
14)
Artikkel 27 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 27
Ametnike töölevõtmisel lähtutakse eesmärgist võtta institutsiooni teenistusse võimalikult võimekad, tulemuslikult töötavad ja sõltumatud ametnikud, kes valitakse liidu liikmesriikide kodanike hulgast võimalikult laialt geograafiliselt alalt. Ühtki ametikohta ei eraldata konkreetse liikmesriigi kodanikele.
Liidu kodanike võrdsuse põhimõte võimaldab igal institutsioonil ametnike kodakondsusega seotud suure tasakaalustamatuse korral, mis ei ole põhjendatud objektiivsete kriteeriumitega, võtta vastu asjakohased meetmed. Kõnealused meetmed peavad olema põhjendatud ega tohi seisneda muudes töölevõtukriteeriumites peale teenetel põhinevate kriteeriumite. Enne asjakohaste meetmete vastuvõtmist kehtestab institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik üldsätted käesoleva lõike rakendamiseks vastavalt artiklile 110.
Kolme aasta möödumisel 1. jaanuarist 2014 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande teise lõigu rakendamise kohta.
Selleks et aidata kaasa töötajate töölevõtmisele võimalikult laialt geograafiliselt alalt, püüavad institutsioonid toetada oma töötajate lastele mitmekeelse ja mitmekultuurilise hariduse andmist.”
15)
Artikli 29 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Enne vaba ametikoha täitmist institutsioonis kaalub ametisse nimetav asutus või ametiisik kõigepealt:
a)
kas seda kohta on võimalik täita:
i)
üleviimise teel või
ii)
ametisse nimetamise teel vastavalt artiklile 45a või
iii)
ametialase edutamise teel
institutsiooni sees;
b)
kas teiste institutsioonide sama palgaastme ametnikud on esitanud üleviimistaotlusi ja/või
c)
kui vaba ametikohta ei olnud võimalik täita punktides a ja b nimetatud viisil, kas kaaluda kandidaadi valimist sobivate kandidaatide nimekirjast artikli 30 tähenduses, võttes vajaduse korral arvesse III lisa asjakohaseid sätteid sobivate kandidaatide kohta, ja/või
d)
kas korraldada institutsioonis sisekonkurss, mis on avatud üksnes ametnikele ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artiklis 2 määratletud ajutistele töötajatele;
või kas rakendada konkursimenetlust kvalifikatsioonide või katsete või nii kvalifikatsioonide kui ka katsete põhjal. Konkursimenetlus on sätestatud III lisas.
Nimetatud menetlust võib rakendada ka tulevaste ametnike reservi moodustamiseks.
Säilitades põhimõtte, et valdav enamik ametnikke võetakse tööle avaliku konkursi korras, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik erandina punktist d ja ainult erandjuhul korraldada institutsioonis sisekonkursi, mis on avatud ka Euroopa Liidu muude teenistujate töötingimuste artiklites 3a ja 3b määratletud lepingulistele töötajatele. Viimatinimetatud töötajate kategooria suhtes kehtivad kõnealuse võimaluse osas piirangud vastavalt Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 82 lõikele 7, ja piirangud konkreetsete ülesannete osas, mida ta oli volitatud lepingulise töötajana täitma.”
16)
Artikkel 30 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 30
Ametisse nimetav asutus või ametiisik nimetab iga konkursi puhuks ametisse valimiskomisjoni. Valimiskomisjon koostab sobivate kandidaatide nimekirja.
Ametisse nimetav asutus või ametiisik otsustab, millised kandidaatidest määrata vabadele ametikohtadele.
Kandidaatidel on juurdepääs vastavaid vabasid ametikohtasid käsitlevale asjakohasele teabele, mille institutsioonid ja ametid on avaldanud.”
17)
Artikli 31 lõike 2 esimese lõigu esimene lause asendatakse järgmisega:
„Ilma et see piiraks artikli 29 lõike 2 kohaldamist, võetakse ametnikke tööle vaid palgaastmetele SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 või AD 5-AD 8.”
18)
Artikli 32 kolmandas lõigus asendatakse sõna „institutsiooni” sõnadega „institutsiooni ametisse nimetava asutuse või ametiisiku”.
19)
Artikkel 34 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 34
1. Ametnikule kohaldatakse enne ametisse kinnitamist üheksakuulist katseaega. Ametniku ametisse kinnitamise otsus tehakse lõikes 3 osutatud aruande põhjal ja andmete põhjal, millele ametisse nimetaval asutusel või ametiisikul on juurdepääs, katseajal oleva isiku käitumise kohta II jaotist silmas pidades.
Kui ametnik ei saa katseaja jooksul haiguse, artikli 58 kohase rasedus- ja sünnituspuhkuse või õnnetuse tõttu täita oma kohustusi järjest vähemalt ühe kuu jooksul, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik katseaega vastava ajavahemiku võrra pikendada. Katseaja kogukestus ei ületa 15 kuud.
2. Kui katseajal olev isik osutub selgelt nõuetele mittevastavaks, võib tema kohta koostada aruande ükskõik mis ajal enne katseaja lõppu.
Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul. Katseajal oleva isiku otsene ülemus edastab aruande koos märkustega viivitamatult ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule, kes küsib ühiselt hindamiskomiteelt kolme nädala jooksul arvamust selle kohta, milliseid meetmeid tuleb võtta. Ametisse nimetav asutus või ametiisik võib otsustada katseajal oleva isiku teenistusest vabastada enne katseaja lõppu, teatades talle sellest kuu aega ette, või määrata ametniku ülejäänud katseajaks tööle muusse talitusse.
3. Vähemalt üks kuu enne katseaja lõppu koostatakse aruanne katseajal oleva isiku suutlikkuse kohta täita oma töökohustusi, samuti tema võimekuse ja käitumise kohta teenistuses. Kõnealune aruanne edastatakse katseajal olevale isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul.
Kui aruandes soovitatakse katseajal olev isik teenistusest vabastada või erandlike asjaolude korral tema katseaega vastavalt lõikele 1 pikendada, edastab katseajal oleva isiku otsene ülemus aruande koos märkustega viivitamatult ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule, kes peab ühise hindamiskomiteega kolme nädala jooksul nõu selle üle, milliseid meetmeid tuleb võtta.
Kui katseajal oleva isiku töö või käitumine ei vasta tema ametikohale, lõpetatakse temaga teenistussuhe.
4. Kui katseajal olev isik vabastatakse teenistusest ja tal ei ole võimalust viivitamatult asuda tööle mujal, saab katseajal teenistusest vabastatu hüvitist kolme kuu põhipalga ulatuses, kui ta on olnud teenistuses rohkem kui aasta, kahe kuu põhipalga ulatuses, kui ta on olnud teenistuses vähemalt kuus kuud, ja ühe kuu põhipalga ulatuses, kui ta on olnud teenistuses alla kuue kuu.
5. Lõikeid 2, 3 ja 4 ei kohaldata ametnike suhtes, kes lahkuvad ametist omal soovil enne katseaja lõppu.”
20)
Artiklile 35 lisatakse järgmine punkt:
„g)
puhkusele saadetud teenistuse huvides.”
21)
Artikli 37 punkti b teises taandes asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
22)
Artiklit 40 muudetakse järgmiselt:
a)
lisatakse järgmine lõige:
„1a. Artikli 12b kohaldamist jätkatakse isiklikel põhjustel võetud puhkuse ajal. Artikli 12b alusel ei anta ametnikule luba niisuguse palgalise või tasustamata kutsealase tegevuse alustamiseks, mis hõlmab tema institutsioonile suunatud lobitööd või nõustamistegevust, mis toob või võib tuua kaasa konflikti institutsiooni õigustatud huvidega.”;
b)
lõike 2 teises lõigus asendatakse sõnad „15 aastat” sõnadega „12 aastat”;
c)
lõike 2 kolmandat lõiku muudetakse järgmiselt:
i)
punkt ii asendatakse järgmisega:
„ii)
saata oma abikaasat, kes on samuti liidu ametnik või muu teenistuja ning kes peab oma tööülesannete tõttu asuma alaliselt elama sedavõrd kaugele taotluse esitanud ametniku teenistuskohast, et ühise kodu loomine sellisesse kohta kahjustaks taotluse esitanud ametniku töökohustuste täitmist, või”;
ii)
lisatakse järgmine punkt:
„iii)
abistada oma abikaasat, ülenejat sugulast, alanejat sugulast, venda või õde arstitõendiga kinnitatud raske haiguse või puude korral,”.
23)
Artikkel 42a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 42a
Ametnikul on õigus saada iga lapse kohta kuni kuus kuud põhipalgata lapsehoolduspuhkust, mis tuleb võtta esimese kaheteistkümne aasta jooksul pärast lapse sündi või lapsendamist. Puhkuse kestust võib kahekordistada institutsiooni ametisse nimetava asutuse või ametiisiku poolt vastu võetud üldiste rakendussätete põhjal üksikvanemana tunnustatud vanemate puhul ja vanemate puhul, kelle ülalpeetaval lapsel on institutsiooni meditsiinitöötaja poolt tuvastatud puue või raske haigus. Korraga võetav miinimumpuhkus ei või olla lühem kui üks kuu.
Lapsehoolduspuhkuse ajal kehtib ametniku suhtes jätkuvalt sotsiaalkindlustusskeem; ametnikul jätkub pensioniõiguste kogumine ning säilivad ülalpeetava lapse toetus ja õppetoetus. Ametnikul säilib tema ametikoht ja tal on jätkuvalt õigus tõusta kõrgemale palgajärgule või -astmele. Puhkust võib võtta täisajaga või töötades edasi poole kohaga. Kui lapsehoolduspuhkust võetakse poole kohaga töötamist jätkates, kahekordistatakse esimeses lõigus sätestatud maksimumperioodi. Lapsehoolduspuhkuse ajal on ametnikul õigus saada 911,73 euro suurust toetust kuus või 50 % sellest summast puhkuse ajal poole kohaga töötamise korral, kuid nad ei tohi teha muud tasustatavat tööd. Institutsioon maksab artiklites 72 ja 73 sätestatud sotsiaalkindlustusmaksed täies ulatuses ja need maksed arvutatakse ametniku põhipalga alusel. Kui puhkuse ajal töötatakse poole kohaga, kohaldatakse käesolevat sätet üksnes kogu põhipalga ja proportsionaalselt vähendatud põhipalga vahe suhtes. Tegelikult saadud põhipalga osas arvutatakse ametniku sissemakse samasid protsendimäärasid kasutades nagu siis, kui ta töötaks täistööajaga.
Üksikvanemate puhul ja vanemate puhul, kelle ülalpeetaval lapsel on esimeses lõigus osutatud institutsiooni meditsiinitöötaja poolt tuvastatud puue või raske haigus, ning lapsehoolduspuhkuse esimese kolme kuu jooksul, kui sellise puhkuse võtab isa ema rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal või ükskõik kumb vanematest kohe pärast rasedus- ja sünnituspuhkust või selle ajal või kohe pärast lapsendamispuhkust, on toetus 1 215,63 eurot kuus või vastavalt 50 % sellest summast, kui ametnik töötab puhkuse ajal poole kohaga.
Lapsehoolduspuhkust võib pikendada lisaks kuue kuu võrra, sel ajal on toetus 50 % teises lõigus osutatud summast. Esimeses lõigus osutatud üksikvanemate puhul võib lapsehoolduspuhkust pikendada lisaks kaheteistkümne kuu võrra, sel ajal on toetus 50 % kolmandas lõigus osutatud summast.
Käesolevas artiklis nimetatud summasid ajakohastatakse samadel tingimustel nagu töötasu.”
24)
III jaotise 2. peatükki lisatakse järgmine jagu:
„7. jagu
Puhkusele saatmine teenistuse huvides
Artikkel 42c
Kõige varem viis aastat enne ametniku pensioniiga võib vähemalt kümme aastat teenistuses olnud ametniku saata ametisse nimetava asutuse või ametiisiku otsusega teenistuse huvides puhkusele organisatsiooniliste vajaduste tõttu, mis on seotud uute pädevuste omandamisega institutsioonides.
Igal aastal teenistuse huvides puhkusele saadetavate ametnike koguarv ei ole suurem kui 5 % kõikide institutsioonide ametnike arvust, kes jäid pensionile sellele eelnenud aastal. Selliselt arvutatud koguarv jagatakse institutsioonide vahel vastavalt eelnenud aasta 31. detsembri seisuga institutsioonis töötanud ametnike arvule. Igale institutsioonile määratud arv ümardatakse suurenemise suunas lähima täisarvuni.
Selline puhkus ei ole distsiplinaarmeede.
Kõnealune puhkus kestab üldjuhul seni, kuni ametnik jõuab pensioniikka. Erandkorras võib ametisse nimetav asutus või ametiisik otsustada puhkuse katkestada ja ametniku tööle tagasi kutsuda.
Kui ametnik jõuab teenistuse huvides puhkusel viibimise ajal pensioniikka, jääb ta automaatselt pensionile.
Teenistuse huvides puhkusele saatmise suhtes kohaldatakse järgmisi eeskirju:
a)
ametniku kohale võib määrata teise ametniku;
b)
teenistuse huvides puhkusele saadetud ametnikul ei ole õigust tõusta kõrgemale palgajärgule või -astmele.
Puhkusele saadetud ametnik saab toetust, mida arvutatakse IV lisa kohaselt.
Toetusest tehakse ametniku taotlusel pensioniskeemi sissemakseid, mis arvutatakse kõnealuse toetuse alusel. Sellisel juhul võetakse arvesse teenistuse huvides puhkusele saadetud ametniku teenistuse kestust, et arvutada VIII lisa artikli 2 kohaselt pensioniõiguslik staaž.
Toetuse suhtes ei kohaldata paranduskoefitsienti.”
25)
Artikkel 43 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 43
Ametniku pädevuse, tulemuslikkuse ja tööalase käitumise kohta koostatakse igal aastal hindamisaruanne institutsiooni ametisse nimetava asutuse või ametiisiku poolt vastavalt artiklile 110 kehtestatud tingimustel. Kõnealuses aruandes märgitakse, kas ametnik on oma tööülesandeid täitnud rahuldaval tasemel. Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab sätted, millega antakse õigus esitada aruandemenetluse käigus kaebus ning seda õigust tuleb kasutada enne artikli 90 lõikes 2 osutatud kaebuse esitamist.
Palgaastmest AST 5 alates võib aruandes esitada ametniku töö tulemuslikkuse põhjal arvamuse ka selle kohta, kas ametnik on võimeline täitma administraatori ülesandeid.
Aruanne tehakse ametnikule teatavaks. Tal on õigus seda kommenteerida, kui ta peab seda vajalikuks.”
26)
Artikkel 44 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 44
Ametnik, kes on kaks aastat olnud oma palgaastme ühes järgus, tõuseb automaatselt sama palgaastme järgmisesse järku, välja arvatud juhul, kui tema tööülesannete täitmist on artiklis 43 osutatud viimase iga-aastase aruande kohaselt hinnatud mitterahuldavaks. Ametnik tõuseb oma palgaastme järgmisesse järku hiljemalt nelja aasta pärast, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artikli 51 lõikes 1 sätestatud menetlust.
Kui ametnik nimetatakse üksuse juhatajaks, direktoriks või peadirektoriks samal palgaastmel, tõuseb ta ametisse nimetamise jõustumisel tagasiulatavalt ühe järgu võrra samal palgaastmel, tingimusel et tema töö tulemuslikkus on esimese üheksa kuu jooksul pärast ametisse nimetamist olnud rahuldav artikli 43 tähenduses. Sellise tõusuga kaasneb igakuise põhipalga tõus, mis vastab iga palgaastme esimese ja teise järgu vahelisele protsendimäärale. Kui palgatõus on väiksem või kui ametnik on sel ajal juba oma palgaastme viimases järgus, tõuseb tema põhipalk selliselt, et tagatakse tõus esimese ja teise palgajärgu vahel kuni järgmise edutamise jõustumiseni.”
27)
Artiklit 45 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ametialane edutamine toimub ametisse nimetava asutuse või ametiisiku otsusega, võttes arvesse artikli 6 lõiget 2. Ametnikke võib järgmisele palgaastmele edutada üksnes juhul, kui nad töötavad ametikohal, mis vastab ühele I lisa A jaos määratletud ametikoha liigile, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artiklis 4 ja artikli 29 lõikes 1 ette nähtud korda. Edutamiseks nimetatakse ametnik tema tegevusüksuse järgmisele kõrgemale palgaastmele. Edutamiseks valitakse eranditult ametnikke, kes on oma palgaastmele vastaval ametikohal töötanud vähemalt kaks aastat, võrreldes enne seda edutamiseks kõlblike ametnike teeneid. Teenete võrdlemisel võtab ametisse nimetav asutus või ametiisik muu hulgas arvesse ametnike hindamisaruandeid, muude keelte kasutamist oma kohustuste täitmisel peale keele, mille põhjaliku valdamise kohta on ametnik esitanud tõendid artikli 28 punkti f kohaselt, ja ametnike vastutuse määra.”;
b)
lõike 2 esimeses lauses asendatakse sõnad „Euroopa Liidu lepingu artiklis 55” sõnadega „Euroopa Liidu lepingu artikli 55 lõikes 1”;
c)
lõike 2 teises lauses asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”.
28)
Artiklit 45a muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 2 esimeses lõigus asendatakse sõnad „korrapäraste aruannete” sõnadega „iga-aastaste aruannete”;
b)
lõikes 5 asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”.
29)
Artikli 48 kolmandas lõigus asendatakse sõnad „tegevusüksuse AST” sõnadega „tegevusüksuste AST ja AST/SC”.
30)
Artikli 50 kaheksandas lõigus asendatakse sõna „55aastaseks” sõnaga „58-aastaseks”.
31)
Artikkel 51 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 51
1. Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab menetluse ebapädevuse tuvastamiseks, sellega tegelemiseks ja selle lahendamiseks õigeaegselt ja sobival viisil.
Sise-eeskirjade vastuvõtmisel järgib institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik järgmiseid nõudeid:
a)
ametnik, kes artiklis 43 osutatud kolme järjestikuse mitterahuldava iga-aastase aruande kohaselt ei tee ikka veel edusamme ametialase pädevuse osas, viiakse ühe astme võrra madalamale palgaastmele. Kui kahes järgmises iga-aastases aruandes on märgitud, et ametniku töötulemused on endiselt mitterahuldavad, vabastatakse ametnik teenistusest;
b)
ametniku madalamale palgaastmele viimise või teenistusest vabastamise ettepanekus esitatakse selle põhjendused ja ettepanekust teavitatakse asjaomast ametnikku. Ametisse nimetava asutuse või ametiisiku ettepanek edastatakse artikli 9 lõikes 6 sätestatud ühisele nõuandekomiteele.
2. Ametnikul on õigus tutvuda täies mahus oma isikutoimikuga ning teha kõikidest menetlusega seotud dokumentidest koopiaid. Tal on pärast ettepaneku kättesaamist aega vähemalt 15 päeva, kuid mitte rohkem kui 30 päeva, et valmistada ette kaitse. Teda võib abistada tema valitud isik. Ametnik võib esitada kirjalikke märkusi. Ametniku kuulab ära ühine nõuandekomitee. Ametnik võib kutsuda ka tunnistajaid.
3. Institutsiooni esindab ühises nõuandekomitees ametisse nimetava asutuse või ametiisiku poolt selleks määratud ametnik. Kõnealusel ametnikul on samad õigused kui asjaomasel ametnikul.
4. Ühine nõuandekomitee võtab pärast lõike 1 punkti b kohaste ettepanekute ning asjaomase ametniku või tunnistajate kirjalike või suuliste seletuste arvessevõtmist häälteenamusega vastu põhjendatud arvamuse meetme kohta, mida ta peab tema taotluse alusel tuvastatud asjaolude põhjal vajalikuks. Ühine nõuandekomitee edastab kõnealuse arvamuse ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule ja asjaomasele ametnikule kahe kuu jooksul alates asja komiteele esitamise kuupäevast. Esimees ei hääleta ühise nõuandekomitee otsuste tegemisel, välja arvatud menetlusküsimustes ja häälte võrdse jagunemise korral.
5. Ebapädevuse tõttu teenistusest vabastatud ametnikul on lõikes 6 määratletud ajavahemiku jooksul õigus igakuisele vallandamistoetusele, mis võrdub ametniku igakuise põhipalgaga palgaastme AST 1 esimeses järgus. Samuti on ametnikul õigus saada samal ajavahemikul artiklis 67 sätestatud peretoetust. Majapidamistoetus arvutatakse palgaastmel AST 1 töötava ametniku igakuise põhipalga põhjal VII lisa artikli 1 kohaselt.
Toetust ei maksta juhul, kui ametnik lahkub teenistusest pärast lõigetes 1 ja 2 osutatud menetluste alustamist või kui tal on õigus kohe makstavale täispensionile. Kui tal on õigus riiklikule töötushüvitisele, arvatakse kõnealuse hüvitise summa eespool nimetatud toetusest maha.
6. Lõikes 5 osutatud toetusi makstakse järgmise ajavahemiku jooksul:
a)
kolm kuud, kui ametnik on teenistusest vabastamist käsitleva otsuse tegemise päevaks töötanud vähem kui viis aastat;
b)
kuus kuud, kui ametnik on töötanud vähemalt viis aastat, kuid vähem kui 10 aastat;
c)
üheksa kuud, kui ametnik on töötanud vähemalt 10 aastat, kuid vähem kui 20 aastat;
d)
12 kuud, kui ametnik on töötanud vähemalt 20 aastat.
7. Ametnik, kes on ebapädevuse tõttu viidud madalamale palgaastmele, võib kuue aasta pärast taotleda, et tema isikutoimikust kustutatakse kõik viited kõnealusele meetmele.
8. Ametnikul on õigus talle menetluse käigus tekkinud põhjendatud kulude, sealhulgas institutsiooni mittekuuluvale kaitsjale makstavate tasude hüvitamisele, kui käesolevas artiklis sätestatud menetlus lõppeb ilma, et tehtaks otsust ametniku teenistusest vabastamise või madalamale palgaastmele viimise kohta.”
32)
Artikkel 52 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 52
Ilma et see piiraks artikli 50 sätete kohaldamist, jääb ametnik pensionile:
a)
kas automaatselt selle kuu viimasel päeval, mille jooksul ta saab 66-aastaseks, või
b)
tema enda taotluse põhjal selle kuu viimasel päeval, mille kohta on taotlus esitatud, kui ta on jõudnud pensioniikka või kui tema vanus on 58 aasta ja pensioniea vahel ja vastab kohe makstava pensioni saamise tingimustele vastavalt VIII lisa artiklile 9. Artikli 48 teise lõigu teist lauset kohaldatakse analoogia põhjal.
Ametnik võib oma taotluse kohaselt ja juhul, kui ametisse nimetav asutus või ametiisik peab seda teenistuse huvides põhjendatuks, jätkata töötamist kuni 67-aastaseks saamiseni või erandkorras 70-aastaseks saamiseni; sel juhul läheb ta automaatselt pensionile selle kuu viimasel päeval, mil ta jõuab kõnealusesse ikka.
Kui ametisse nimetava asutus või ametiisik annab loa jääda ametnikul teenistusse pärast 66. eluaastat, antakse luba kõige rohkem üheks aastaks. Luba võib ametniku taotlusel pikendada.”
33)
Artiklit 55 muudetakse järgmiselt:
a)
lõigud nummerdatakse;
b)
teise lõigu esimene lause asendatakse järgmisega:
„Tavapärane töönädal on 40-42 tundi, mis jaotatakse ametisse nimetava asutuse või ametiisiku määratud ajakava alusel”;
c)
kolmanda lõigu teine lause asendatakse järgmisega:
„Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab pärast nõupidamist personalikomiteega käesoleva lõike rakendamise üksikasjalikud eeskirjad.”;
d)
lisatakse järgmine lõige:
„4. Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik võib kasutusele võtta paindliku tööaja korralduse. Kõnealuse tööaja korralduse alusel ei võimaldata ametnikel, kes on palgaastmel AD/AST 9 või kõrgemal, võtta vabaks täispikki tööpäevi. Paindlik tööaja korraldus ei kehti ametnikele, kelle suhtes kohaldatakse artikli 44 teise lõigu sätteid. Kõnealused ametnikud haldavad oma tööaega kokkuleppel oma ülemustega.”
34)
Artikli 55a lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Ametnikul on õigus saada luba järgmistel juhtudel:
a)
alla 9-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks;
b)
9-12-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks, kui tööaega ei vähendata rohkem kui 20 % tavalisest tööajast;
c)
alla 14-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks, kui ametnik on üksikvanem;
d)
raske olukorra puhul alla 14-aastase ülalpeetava lapse eest hoolitsemiseks, kui tööaega ei vähendata rohkem kui 5 % tavalisest tööajast. Sellisel juhul IVa lisa artikli 3 esimest kahte lõiku ei kohaldata. Kui mõlemad vanemad töötavad liidu teenistuses, lubatakse tööaega vähendada vaid ühel vanemal;
e)
raskelt haige või puudega abikaasa, üleneja sugulase, alaneja sugulase, õe või venna eest hoolitsemiseks;
f)
täiendkoolitusel osalemiseks või
g)
alates 58. eluaastast viimase kolme aasta jooksul enne pensioniikka jõudmist.
Kui osalise tööajaga töötamise luba taotletakse täiendkoolitusel osalemiseks või viimase kolme aasta jooksul enne pensioniikka jõudmist, kuid mitte enne 58. eluaastat, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik keelduda loa andmisest või lükata loa andmise jõustumiskuupäeva edasi üksnes erandjuhtudel ning kaalukatel teenistuse huvidest tingitud põhjustel.
Kui loa saamise õigust kasutatakse raskelt haige või puudega abikaasa, üleneja sugulase, alaneja sugulase, venna või õe eest hoolitsemiseks või täiendkoolitusel osalemiseks, ei tohi sellised ajavahemikud kokku ületada viit aastat kogu ametniku ametiaja vältel.”
35)
Artikli 56 kolmas lõik asendatakse järgmisega:
„Nagu on sätestatud VI lisas, on palgaastmete SC 1-SC 6 ning AST 1-AST 4 ametnikel õigus saada ületunnitöö eest kas hüvitavat puhkust või lisatasu, kui teenistuse vajadused ei võimalda anda hüvitavat puhkust ületunnitöö tegemise kuule järgneva kahe kuu jooksul.”
36)
Artikli 56a teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon määrab pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega artiklite 111 ja 112 alusel vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kindlaks ametnike kategooriad, kellel on õigus saada kõnealuseid hüvitisi, ning nende hüvitiste määrad ja maksmise tingimused.”
37)
Artikli 56b teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon määrab pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega artiklite 111 ja 112 alusel vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kindlaks ametnike kategooriad, kellel on õigus saada kõnealuseid hüvitisi, ning hüvitiste määrad ja maksmise tingimused.”
38)
Artikli 56c teine lõik asendatakse järgmisega:
„Komisjon määrab pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega artiklite 111 ja 112 alusel vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kindlaks ametnike kategooriad, kellel on õigus saada kõnealuseid erihüvitisi, ning hüvitiste määrad ja maksmise tingimused.”
39)
Artikli 57 esimeses lõigus asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
40)
Artikkel 58 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 58
Rasedatel on arstitõendi esitamise korral lisaks artiklis 57 sätestatud puhkusele õigus saada 20 nädalat puhkust. Kõnealune puhkus algab kõige varem kuus nädalat enne tõendile märgitud eeldatavat sünnituskuupäeva ja lõpeb mitte varem kui 14 nädalat pärast sünnituskuupäeva. Mitmike, enneaegse sünnituse või puude või raske haigusega lapse sünni korral kestab puhkus 24 nädalat. Käesoleva sätte tähenduses on „enneaegne sünnitus” sünnitus, mis toimub enne 34. rasedusnädala lõppu.”
41)
Artikkel 61 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 61
Riigipühade loetelud koostatakse liidu institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute kokkuleppel pärast konsulteerimist personalieeskirjade komiteega.”
42)
Artikkel 63 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 63
Ametniku töötasu väljendatakse eurodes. Seda makstakse selle riigi vääringus, kus ametnik oma kohuseid täidab, või eurodes.
Muus vääringus kui eurodes makstavat töötasu arvutatakse vahetuskursside põhjal, mida kasutati Euroopa Liidu üldeelarve täitmisel vastava aasta 1. juulil.
Vahetuskursse uuendatakse igal aastal tagasiulatuvalt artiklis 65 ette nähtud töötasude iga-aastase ajakohastamise ajal.”
43)
Artikkel 64 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 64
Ametniku eurodes väljendatud töötasu suhtes kohaldatakse pärast käesolevates personalieeskirjades või rakendusmäärustes ettenähtud kohustuslikke kinnipidamisi paranduskoefitsienti, mis on suurem, väiksem või võrdne 100 %-ga, sõltuvalt elamistingimustest eri teenistuskohtades.
Paranduskoefitsiente arvutatakse või tühistatakse ning ajakohastatakse igal aastal kooskõlas XI lisaga. Ajakohastamise puhul käsitletakse kõiki väärtusi võrdlusväärtustena. Komisjon avaldab ajakohastatud väärtused kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
Belgias ja Luksemburgis paranduskoefitsiente ei kohaldata, kuna nendes riikides asuvad enamiku institutsioonide peamised ja esialgsed teenistuskohad, mistõttu on neil eriline roll võrdlusalusena.”
44)
Artikkel 65 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 65
1. Euroopa Liidu ametnike ja muude teenistujate töötasu ajakohastatakse igal aastal, võttes arvesse liidu majandus- ja sotsiaalpoliitikat. Erilist tähelepanu pööratakse palgatõusudele liikmesriikide avalikus teenistuses ning vajadusele uute ametnike järele. Töötasuga seotud ajakohastamist rakendatakse vastavalt XI lisale. Kõnealune ajakohastamine toimub enne aasta lõppu ja selle käigus võetakse arvesse aruannet, mille komisjon koostab Euroopa Liidu Statistikaameti poolt kokkuleppel liikmesriikide statistikaametitega kogutud statistika põhjal, mis kajastab iga liikmesriigi olukorda 1. juuli seisuga. Kõnealune aruanne sisaldab andmeid selle kohta, milline on liidu ametnike töötasu ja pensionide eelarveline mõju. Aruanne esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikli 42a teises ja kolmandas lõigus, artiklites 66 ja 69, VII lisa artikli 1 lõikes 1, artikli 2 lõikes 1, artikli 3 lõigetes 1 ja 2, artikli 4 lõikes 1, artikli 7 lõikes 2, artikli 8 lõikes 2 ja artikli 10 lõikes 1 ning XIII lisa artikli 8 lõikes 2 osutatud summasid, VII lisa endises artiklis 4a osutatud summasid, mida ajakohastatakse vastavalt XIII lisa artikli 18 lõikele 1, muude teenistujate töötingimuste artikli 24 lõikes 3, artikli 28a lõike 3 teises lõigus, artikli 28a lõikes 7, artiklites 93 ja 94 ning artikli 96 lõike 3 teises lõigus, artikli 96 lõikes 7 ning artiklites 133, 134 ja 136 osutatud summasid, nõukogu määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 300/76 (6) artikli 1 lõike 1 esimeses lõigus osutatud summasid ning nõukogu määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 (7) artiklis 4 osutatud summade koefitsienti ajakohastatakse igal aastal vastavalt XI lisale. Komisjon avaldab ajakohastatud summad kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
2. Elukalliduse olulise muutumise korral ajakohastatakse lõikes 1 osutatud summasid ja artiklis 64 osutatud koefitsiente vastavalt XI lisale. Komisjon avaldab ajakohastatud summad ja koefitsiendid kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
3. Lõikes 1 osutatud summasid ja artiklis 64 osutatud koefitsiente, käsitletakse summadena ja koefitsientidena, mille tegelikku väärtust teataval ajahetkel ajakohastatakse ilma vajaduseta võtta vastu uus õigusakt.
4. Ilma et see piiraks XI lisa artikli 3 lõigete 5 ja 6 kohaldamist, ei toimu lõigetes 1 ja 2 sätestatud ajakohastamist 2013. ja 2014. aastal.
45)
Artiklit 66 muudetakse järgmiselt:
a)
esimese lõigu sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:
„Tegevusüksustes AD ja AST määratakse igakuine põhipalk igale palgaastmele ja -järgule järgmise tabeli kohaselt:”
;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„Tegevusüksuses AST/SC määratakse igakuine põhipalk igale palgaastmele ja -järgule järgmise tabeli kohaselt:
Palgajärk
Palgaaste
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17”
46)
Artikkel 66a asendatakse järgmisega:
„Artikkel 66a
1. Erandina määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 artikli 3 lõikest 1 ning selleks, et võtta artikli 65 lõike 3 kohaldamist piiramata arvesse ametnike töötasude ja pensionide ajakohastamise meetodi kohaldamist, kohaldatakse liidu poolt tema teenistuses olevatele töötajatele makstava töötasu suhtes 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2023 ajutist meedet, mida nimetatakse solidaarsusmaksuks.
2. Kõnealuse solidaarsusmaksu määr, mida kohaldatakse lõikes 3 kindlaks määratud põhitöötasu suhtes, on 6 %. Alates palgaastme AD 15 teisest palgajärgust on solidaarsusmaksu määr 7 %.
3.
a)
Solidaarsusmaks põhineb töötasu arvutamiseks kasutataval põhipalgal, millest on maha arvatud:
i)
sotsiaalkindlustusmaks ja pensionimaksed ning maksud, mida sama palgaastme ja -järgu ametnik, kellel ei ole ülalpeetavaid VII lisa artikli 2 tähenduses, maksab enne solidaarsusmaksu tasumist, ning
ii)
palgaastme AST 1 esimese järgu ametniku põhipalga suurune summa.
b)
Solidaarsusmaksu lähtesumma määramiseks kasutatavaid tegureid väljendatakse eurodes ja nende suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti 100.
4. Solidaarsusmaks arvatakse iga kuu palgast maha; sellest laekuv raha kantakse tuluna Euroopa Liidu üldeelarvesse.”
47)
Artikli 67 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Ülalpeetava lapse toetust võib ametisse nimetava asutuse või ametiisiku põhjendatud eriotsusega kahekordistada, kui arstitõenditega on tõendatud, et lapsel on puue või pikaajaline haigus, mistõttu on ametnikul suured väljaminekud.”
48)
Artiklit 72 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 esimese lõigu esimeses lauses asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute” ja kolmandas lõigus asendatakse sõnad „institutsioonid” ja „institutsioonile” vastavalt sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud” ja „institutsiooni ametisse nimetavale asutusele või ametiisikule”;
b)
lõikes 2 asendatakse sõnad „kuni 63-aastaseks saamiseni” sõnadega „kuni pensioniikka jõudmiseni”;
c)
lõike 2a punktides i ja ii asendatakse sõnad „enne 63-aastaseks saamist” sõnadega „enne pensioniikka jõudmist”;
d)
lõikes 2b asendatakse sõnad „palgaastme 1” sõnadega „palgaastme AST 1”.
49)
Artikli 73 lõikes 1 asendatakse sõna „institutsioonid” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”.
50)
Artikli 76a teises lauses asendatakse sõna „institutsioonide” sõnadega „institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute”.
51)
Artikkel 77 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 77
Ametnikul, kes on teenistuses olnud vähemalt kümme aastat, on õigus saada vanaduspensioni. Tal on õigus saada pensioni teenistuse pikkusest olenemata, kui tema vanus ületab pensioniea, kui teda ei ole olnud võimalik tööle ennistada tema reservis viibimise ajal või kui ta on teenistuse huvides teenistusest vabastatud.
Maksimaalne vanaduspension on 70 % viimasest põhipalgast viimasel palgaastmel, millel ametnik oli vähemalt ühe aasta jooksul. Ametnikule makstakse 1,80 % tema viimasest põhipalgast iga VIII lisa artikli 3 kohaselt arvestatud teenistuses oldud aasta eest.
Kui tegemist on ametnikuga, kes on assisteerinud isikut, kes töötab Euroopa Liidu lepingu või Euroopa Liidu toimimise lepinguga ette nähtud ametikohal, või mõne liidu institutsiooni või organi valitud presidenti või mõne Euroopa Parlamendi fraktsiooni valitud esimeest, arvutatakse pensioni suurus vastavalt asjaomases ametis kogunenud pensioniõiguslikule staažile kõnealuse aja jooksul saadud viimase põhipalga põhjal, kui saadud põhipalk on suurem kui käesoleva artikli teise lõigu kohaldamisel aluseks võetav põhipalk.
Vanaduspension ei või olla väiksem kui 4 % elatusmiinimumist iga teenistuses oldud aasta kohta.
Pensioniiga algab 66-aastaselt.
Alates 1. jaanuarist 2014 hinnatakse pensioniiga iga viie aasta järel aruande põhjal, mille komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Aruandes hinnatakse eelkõige liikmesriikide avaliku teenistuse töötajate pensioniea muutusi ning institutsioonide töötajate oodatava eluea muutusi.
Komisjon teeb vajaduse korral ettepaneku pensioniea muutmiseks vastavalt kõnealuse aruande järeldustele, võttes eelkõige arvesse muutusi liikmesriikides.”
52)
Artikkel 78 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 78
Ametnikul on VIII lisa artiklites 13-16 ette nähtud korras õigus invaliidsustoetusele püsiva täieliku invaliidsuse korral, mille tõttu ametnikul ei ole võimalik täita oma tegevusüksuse ametikohale vastavaid kohustusi.
Artiklit 52 kohaldatakse analoogia põhjal invaliidsustoetuse saajate suhtes. Kui invaliidsustoetuse saaja jääb pensionile enne 66. eluaastat, ilma et ta oleks saavutanud õigust maksimumpensionile, kohaldatakse vanaduspensioni käsitlevaid üldeeskirju. Vanaduspensioni suurus põhineb ametniku palgaastmel ja -järgul, mis ametnikul oli invaliidiks jäämise hetkel.
Invaliidsustoetus võrdub 70 %-ga ametniku viimasest põhipalgast, kuid ei või olla väiksem kui elatusmiinimum.
Invaliidsustoetusest tehakse sissemakseid pensioniskeemi, maksete suurus arvutatakse kõnealuse toetuse põhjal.
Kui invaliidsus on tekkinud tööülesannete täitmise ajal või seoses tööülesannete täitmisega juhtunud õnnetuse tagajärjel, kutsehaiguse või ühiskasuliku tegevuse tõttu või teise inimese päästmisel eluga riskides, ei või invaliidsustoetus olla väiksem kui 120 % elatusmiinimumist. Sellisel juhul tehakse sissemakseid pensioniskeemi täies mahus artiklis 1b osutatud institutsiooni või asutuse eelarvest.”
53)
Artikli 80 kuues lõik asendatakse järgmisega:
„Esimeses, teises ja kolmandas lõigus ette nähtud õigus kehtib ka sellise endise ametniku surma korral, kellel oli õigus toetusele personalieeskirjade artikli 50, nõukogu määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (8) artikli 5, nõukogu määruse (Euratom, ESTÜ, EMÜ) nr 2530/72 (9) artikli 3 või nõukogu määruse (ESTÜ, EMÜ, Euratom) nr 1543/73 (10) artikli 3 alusel, ning sellise endise ametniku surma korral, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ja taotles oma vanaduspensioni saamise edasilükkamist pensioniikka jõudmise kalendrikuule järgneva kalendrikuu esimesele päevale.
54)
Artikli 81a lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
punktis b asendatakse sõna „65aastaseks” sõnaga „66-aastaseks”;
b)
punkt d asendatakse järgmisega:
„d)
sellise endise ametniku surma korral, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ja oli taotlenud oma vanaduspensioni saamise edasilükkamist pensioniikka jõudmise kalendrikuule järgneva kalendrikuu esimese kuupäevani, vanaduspensioni summat, mida tal elus olles oleks olnud õigus pensioniikka jõudmise korral saada, võttes arvesse punktis b osutatud toetusi ja kinnipidamisi;”
c)
punktis e asendatakse sõnad „artikli 41 või 50” sõnadega „artiklite 41, 42c või 50”.
55)
Artikli 82 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Kui ajakohastatakse töötasu vastavalt artikli 65 lõikele 1, ajakohastatakse samamoodi ka pensioneid.”
56)
Artikli 83 lõike 1 teine lõik jäetakse välja.
57)
Artikli 83a lõiked 2, 3, 4 ja 5 asendatakse järgmisega:
„2. Ametid, mis ei saa Euroopa Liidu üldeelarvest toetust, teevad kõnealusesse eelarvesse kõik pensioniskeemi rahastamiseks vajalikud sissemaksed täies ulatuses. Alates 1. jaanuarist 2016 teevad need ametid, mida rahastatakse osaliselt liidu eelarvest, tööandja sissemaksetest selle osa, mis vastab ameti kogutulude ja nende tulude vahekorrale, millest on maha arvatud Euroopa Liidu üldeelarvest saadav toetus.
3. Pensioniskeemi tasakaal tagatakse pensioniea ja sissemaksete määra abil. Iga viie aasta järel XII lisa kohaselt korraldataval kindlustusmatemaatilisel hindamisel ajakohastatakse pensioniskeemi tehtavate sissemaksete määra, et tagada pensioniskeemi tasakaal.
4. Komisjon ajakohastab igal aastal lõikes 3 osutatud kindlustusmatemaatilist hinnangut vastavalt XII lisa artikli 1 lõikele 2. Kui ilmneb, et antud hetkel kohaldatava sissemaksete määra ja kindlustusmatemaatilise tasakaalu säilitamiseks vajaliku määra vahel on vähemalt 0,25-punktiline vahe, ajakohastatakse määra XII lisas sätestatud korra kohaselt.
5. Käesoleva artikli lõigete 3 ja 4 kohaldamisel ajakohastatakse artikli 83 lõikes 2 sätestatud võrdlusväärtust. Komisjon avaldab ajakohastatud sissemaksete määra kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.”
58)
VIII jaotis jäetakse välja.
59)
Artikkel 110 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 110
1. Käesolevate personalieeskirjade üldised rakendussätted võtab vastu institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist personalikomitee ja personalieeskirjade komiteega.
2. Käesolevate personalieeskirjade jõustamiseks komisjoni poolt vastu võetud rakenduseeskirju, sealhulgas lõikes 1 osutatud üldisi rakendussätteid, kohaldatakse analoogia põhjal ka ametite suhtes. Komisjon teatab ametitele viivitamata selliste rakenduseeskirjade vastuvõtmisest.
Rakenduseeskirjad jõustuvad ametite suhtes üheksa kuu möödumisel nende jõustumisest komisjonis või üheksa kuu möödumisel kuupäevast, mil komisjon teatas ametitele nende vastuvõtmisest, olenevalt sellest, milline kuupäev on hilisem. Olenemata eespool sätestatust võib amet otsustada, et rakenduseeskirjad jõustuvad varasemal kuupäeval.
Erandina võib amet enne käesoleva lõike teises lõigus nimetatud üheksakuulise tähtaja möödumist ja pärast nõupidamist personalikomiteega esitada komisjonile nõusoleku saamiseks komisjoni vastuvõetud eeskirjadest erinevad rakenduseeskirjad. Samadel tingimustel võib amet taotleda komisjonilt nõusolekut teatavate rakenduseeskirjade kohaldamata jätmiseks. Viimatinimetatud juhul võib komisjon taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise asemel nõuda ametilt, et see esitaks talle nõusoleku saamiseks komisjoni vastuvõetud eeskirjadest erinevad rakenduseeskirjad.
Käesoleva lõike teises lõigus osutatud üheksakuuline tähtaeg peatub kuupäeval, mil amet esitab taotluse komisjonilt nõusoleku saamiseks, ja jätkub kuupäeval, mil komisjon esitab oma seisukoha.
Pärast konsulteerimist personalikomiteega võib amet esitada komisjonile nõusoleku saamiseks ka rakenduseeskirjad küsimustes, mida komisjoni rakenduseeskirjades ei käsitata.
Rakenduseeskirjade vastuvõtmisel esindab ametit kas juhatus või samaväärne organ, millele on osutatud asjaomase ameti asutamist käsitlevas liidu õigusaktis.
3. Institutsioonide kokkuleppel vastuvõetud eeskirjade kohaldamisel ei käsitata ameteid institutsioonidena. Komisjon siiski konsulteerib ametitega enne kõnealuste eeskirjade vastuvõtmist.
4. Töötajaid teavitatakse käesolevate personalieeskirjade jõustamiseks vastu võetud rakenduseeskirjadest, sealhulgas lõikes 1 osutatud üldistest rakendussätetest, ning institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute kokkuleppel vastuvõetud eeskirjadest.
5. Institutsioonide haldusüksused ja ametid peavad omavahel regulaarselt nõu käesolevate personalieeskirjade kohaldamise üle. Ametid osalevad kõnealustel nõupidamistel ühise esindusega nendevahelisel kokkuleppel kindlaksmääratud eeskirjade kohaselt.
6. Euroopa Liidu Kohus haldab registrit, mis sisaldab institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute poolt käesolevate personalieeskirjade jõustamiseks vastu võetud eeskirju ning ametite poolt lõikes 2 sätestatud korras vastu võetud eeskirju, mis erinevad komisjoni eeskirjadest, samuti nende muudatusi. Institutsioonidel ja ametitel on registrile vahetu juurdepääs ja õigus oma eeskirju muuta. Liikmesriikidel on registrile vahetu juurdepääs. Lisaks esitab komisjon iga kolme aasta järel Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande eeskirjade kohta, mille institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud on vastu võtnud käesolevate personalieeskirjade rakendamiseks.”
60)
Lisatakse järgmised artiklid:
„Artikkel 111
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 112 vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse töötingimuste teatavaid aspekte ning tasude maksmist ja sotsiaalkindlustusskeemi käsitlevate eeskirjade rakendamise teatavaid aspekte.
Artikkel 112
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Personalieeskirjade artiklites 56a, 56b ja 56c, VII lisa artikli 13 lõikes 3 ja XI lisa artiklis 9 ning muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõikes 11 ja artikli 96 lõikes 11 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks alates 1. jaanuarist 2014.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad personalieeskirjade artiklites 56a, 56b ja 56c, VII lisa artikli 13 lõikes 3 ja XI lisa artiklis 9 ning muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõikes 11 ja artikli 96 lõikes 11 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Personalieeskirjade artiklite 56a, 56b ja 56c, VII lisa artikli 13 lõike 3 või XI lisa artikli 9 või muude teenistujate teenistustingimuste artikli 28a lõike 11 või artikli 96 lõike 11 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 113
Komisjon esitab 31. detsembriks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse käesolevate personalieeskirjade toimimist.”
61)
I lisa muudetakse järgmiselt:
a)
A jagu asendatakse järgmisega:
„A. Artikli 5 lõikes 4 sätestatud ametikohtade liigid igas tegevusüksuses
1. Tegevusüksus AD
Peadirektor
AD 15 - AD 16
Direktor
AD 14 - AD 15
Nõunik või samaväärne
AD 13 - AD 14
Üksuse juhataja või samaväärne
AD 9 - AD 14
Administraator
AD 5 - AD 12
2. Tegevusüksus AST
Vanemassistent
Täidab haldus-, tehnilisi või koolitusülesandeid, mis nõuavad suurt iseseisvust ja suurt vastutust personali juhtimisel, eelarve täitmisel või poliitika koordineerimisel.
AST 10 - AST 11
Assistent
Täidab haldus-, tehnilisi või koolitusülesandeid, mis nõuavad teatavat iseseisvust eelkõige seoses eeskirjade või üldiste juhiste täitmisega või institutsiooni liikme, liikme isikliku büroo juhi, (ase)peadirektori või nendega samaväärse kõrgema astme juhi abina.
AST 1 - AST 9
3. Tegevusüksus AST/SC
Sekretär/kantseleitöötaja
Täidab sekretäri ja kantseleitöötaja ülesandeid, ameti toimimisega seotud ja muid taolisi ülesandeid, mis nõuavad teatavat iseseisvust (11).
SC 1 - SC 6
b)
B jagu asendatakse järgmisega:
„B. Keskmisele teenistuskäigule vastavad protsendimäärad
1.
Keskmisele teenistuskäigule vastavad protsendimäärad tegevusüksustes AST ja AD:
Palgaaste
Assistendid
Administraatorid
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Keskmisele teenistuskäigule vastavad protsendimäärad tegevusüksuses AST/SC:
Palgaaste
Sekretärid/kantseleitöötajad
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %”
62)
II lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 esimese lõigu teises lauses asendatakse sõna „institutsioon” sõnadega „institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik”;
b)
artikli 1 teise lõigu teine lause asendatakse järgmisega:
„Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik võib siiski otsustada, et valimistingimused määratakse kindlaks vastavalt institutsiooni töötajatele korraldatud hääletusel väljendatud eelistusele.”;
c)
artikli 1 neljandas lõigus asendatakse sõnad „mõlema personalieeskirjade artiklis 5 nimetatud tegevusüksuse” sõnadega „kõigi kolme personalieeskirjade artiklis 5 sätestatud tegevusüksuse”;
d)
artikli 2 teise lõigu esimeses taandes asendatakse sõnad „artikli 2 kolmandas lõigus” sõnadega „artiklis 2”.
63)
IV lisa ainsat artiklit muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 teises lõigus asendatakse sõna „63aastaseks” sõnaga „66-aastaseks”;
b)
lõike 1 kolmas lõik jäetakse välja;
c)
lõike 3 tabeli viimases reas asendatakse arvud „59-64” arvudega „59-65”;
d)
lõike 4 neljandas lõigus asendatakse sõna „63aastaseks” sõnaga „66-aastaseks”.
64)
IVa lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 teises lõigus asendatakse fraas „artikli 55a lõike 2 punkt e” fraasiga „artikli 55a lõike 2 punkt g”;
b)
artikli 4 esimeses lõigus asendatakse fraas „üle 55-aastased ametnikud, kellel on lubatud töötada poole kohaga pensionile jäämisele valmistumiseks” fraasiga „ametnikud, kellel on personalieeskirjade artikli 55a lõike 2 punkti g kohaselt lubatud töötada poole kohaga”.
65)
V lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 6 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
Lisaks põhipuhkusele võib ametnik taotluse korral saada eripuhkust. Eripuhkust antakse eelkõige järgmistel juhtudel järgmiselt:
-
ametniku abiellumine: neli päeva;
-
ametniku elukohavahetus: kuni kaks päeva;
-
abikaasa raske haigus: kuni kolm päeva;
-
abikaasa surm: neli päeva;
-
üleneja sugulase raske haigus: kuni kaks päeva;
-
üleneja sugulase surm: kaks päeva;
-
lapse abiellumine: kaks päeva;
-
lapse sünd: 10 päeva, mis tuleb võtta välja 14 nädala jooksul pärast sündi;
-
puudega või raskelt haige lapse sünd: 20 päeva, mis tuleb võtta välja 14 nädala jooksul pärast sündi;
-
abikaasa surm rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal: ülejäänud rasedus- ja sünnituspuhkuse päevadele vastav arv päevi; kui surnud abikaasa ei olnud ametnik, määratakse ülejäänud rasedus- ja sünnituspuhkus kindlaks, kohaldades personalieeskirjade artikli 58 sätteid analoogia põhjal;
-
lapse raske haigus: kuni kaks päeva;
-
lapse väga raske haigus, mis on arstitõendiga tõendatud, või kuni 12-aastase lapse haiglaravi: kuni viis päeva;
-
lapse surm: neli päeva;
-
lapse lapsendamine: 20 nädalat, ja 24 nädalat, kui lapsendatakse puudega laps.
-
Iga lapse lapsendamisel võib saada üksnes ühe eripuhkuse, mida kasuvanemad võivad omavahel jagada, kui mõlemad on ametnikud. Puhkust antakse üksnes siis, kui ametniku abikaasa töötab tasustataval töökohal vähemalt poole kohaga. Kui abikaasa töötab väljaspool liidu institutsioone ja saab võrreldavat puhkust, arvestatakse vastav arv päevi ametniku õigusest maha.
-
Ametisse nimetav asutus või ametiisik võib vajaduse korral anda täiendavat eripuhkust juhul, kui selle riigi siseriiklike õigusaktidega, kus lapsendamismenetlus toimub ja mis ei ole lapsendava ametniku töökohariik, nõutakse ühe või mõlema kasuvanema kohalolekut.
-
10-päevast eripuhkust antakse siis, kui ametnik ei kasuta täielikult 20- või 24-nädalast eripuhkust käesoleva taande esimese lause tõttu; kõnealust täiendavat eripuhkust antakse ainult üks kord iga lapse lapsendamisel.
Täiendõppe puhul võib institutsioon anda eripuhkust institutsiooni poolt personalieeskirjade artikli 24a kohaselt koostatud täiendõppe programmiga ettenähtud piires.
Lisaks võib erandkorras eripuhkust anda ametnikule erandliku töö korral, mis ei kuulu ametniku tavapäraste kohustuste hulka. Sellist eripuhkust antakse hiljemalt kolm kuud pärast seda, kui ametisse nimetav asutus või ametiisik on teinud otsuse ametniku töö erandliku iseloomu kohta.
Käesoleva artikli kohaldamisel käsitatakse ametniku elukaaslast abikaasana, kui VII lisa artikli 1 lõike 2 punktis c sätestatud kolm esimest tingimust on täidetud.
Kui vastavalt käesolevale jaole antakse eripuhkust, määratakse sõiduaeg eriotsusega, võttes arvesse konkreetseid vajadusi.”;
b)
artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
Ametnikel, kellel on õigus saada kodumaalt lahkumise või välismaal elamise toetust, on õigus saada igal aastal kaks ja pool päeva lisapuhkust kodumaal käimiseks.
Esimest lõiku kohaldatakse ametnike suhtes, kelle töötamiskoht asub liikmesriikide territooriumil. Kui töötamiskoht asub väljaspool liikmesriikide territooriumi, määratakse kodumaapuhkuse kestus eriotsusega, võttes arvesse konkreetseid vajadusi.”
66)
VI lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 1 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 1
Personalieeskirjade artiklis 56 sätestatud piirides on palgaastmete SC 1-SC 6 või AST 1-AST 4 ametnikul õigus saada ületunnitöö eest hüvituseks puhkust või tasu vastavalt järgmistele tingimustele:
a)
iga ületunni eest on õigus saada hüvituseks poolteist vaba tundi; kui ületunnitöö tehakse kella 22 ja kella 7 vahel või pühapäeval või riigipühal, on iga tunni eest õigus saada hüvituseks kaks tundi puhkust; hüvitava puhkuse andmisel võetakse arvesse teenistusüksuse vajadusi ja asjaomase ametniku eelistusi;
b)
kui teenistusüksuse vajadused ei võimalda võtta hüvitavat puhkust kahe kuu jooksul pärast kuud, mil ületunnitöö tehti, lubab ametisse nimetav asutus või ametiisik tasuda hüvitamata ületunnid määraga 0,56 % igakuisest põhipalgast iga ületunni eest punktis a sätestatu alusel;
c)
ületunnitöö eest hüvitava puhkuse või tasu saamiseks peab täiendavalt töötatud aeg kestma üle 30 minuti.”;
b)
artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 3
Olenemata käesoleva lisa eelnevatest sätetest, võib teatavate palgaastmete SC 1-SC 6 või AST 1-AST 4 ametnike eritingimustes tehtud ületunnitöö eest maksta hüvitist kindlasummalise toetuse kujul, mille summa ja maksmistingimused määrab ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist ühiskomiteega.”
67)
VII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 lõikes 3 asendatakse fraas „palgaastme 3” fraasiga „palgaastme AST 3”;
b)
artikli 3 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Õigus kõnealust toetust saada algab selle kuu esimesel päeval, mil laps hakkab õppima põhikoolis, ja lõpeb selle kuu lõpus, mil laps lõpetab hariduse omandamise, või selle kuu lõpus, mil laps saab 26-aastaseks, olenevalt sellest, kumb toimub varem.”;
c)
artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
1. Ametnikul on õigus saada kindlasummalist hüvitist tema enda ning abikaasa ja tegelikult perekonnas elavate ülalpeetavate isikute sõidukulude eest:
a)
tööle asudes: töölevõtmiskohast töökohta;
b)
teenistuse lõpetamisel personalieeskirjade artikli 47 tähenduses: töökohast käesoleva artikli lõikes 4 määratletud päritolukohta;
c)
iga üleviimise korral, millega kaasneb töökoha vahetus.
Ametniku surma korral on lesel ja ülalpeetavatel õigus saada kindlasummalist hüvitist sõidukulude eest samadel tingimustel.
Nende laste sõidukulusid, kes on kogu kalendriaasta jooksul alla 2-aastased, ei hüvitata.
2. Kindlasummaline hüvitis põhineb lõikes 1 osutatud kohtade geograafilise vahemaa kilomeetrite eest makstaval toetusel.
Kilomeetrite eest makstav toetus on:
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
0-200 km
0,1895 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
201-1 000 km
0,3158 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
1 001-2 000 km
0,1895 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
2 001-3 000 km
0,0631 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
3 001-4 000 km
0,0305 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
4 001-10 000 km
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemaa selles osas, mis ületab
10 000 km
Eespool nimetatud kilomeetrite eest makstavale toetusele lisatakse kindlasummaline lisahüvitis:
-
94,74 eurot, kui lõikes 1 osutatud kohtade geograafiline vahemaa on vahemikus 600-1 200 km,
-
189,46 eurot, kui lõikes 1 osutatud kohtade geograafiline vahemaa on üle 1 200 km.
Eespool nimetatud kilomeetrite eest makstavaid toetusi ja kindlasummalisi lisahüvitisi ajakohastatakse igal aastal võrdeliselt töötasudega.
3. Erandina lõikest 2 hüvitatakse sõidukulud, mis on seotud üleviimisega, millega kaasneb töötamiskoha vahetus Euroopa Liidu liikmesriikide territooriumilt väljapoole liikmesriikide territooriumi või töötamiskoha vahetus väljaspool liikmesriikide territooriumi, kindlasummalise hüvitisena, mille aluseks on lennukulud turistiklassist vahetult järgmises kõrgemas klassis.
4. Ametniku päritolukoht määratakse kindlaks tema tööleasumisel, võttes arvesse töölevõtmiskohta või tema selgesõnalise ja põhjendatud taotluse alusel kohta, millega ta on põhiliselt seotud. Sel viisil kindlaks määratud päritolukohta võib ametisse nimetava asutuse või ametiisiku eriotsusega ametniku teenistuses oleku ajal või lahkumisel muuta. Ametniku teenistuse ajal tehakse selline otsus üksnes erandjuhtudel ning juhul, kui ametnik esitab asjakohased tõendid.
Muutmisotsusega ei saa ametniku põhiliseks viibimiskohaks tunnistada kohta väljaspool Euroopa Liidu liikmesriikide territooriumi või Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisas loetletud riike ja territooriume ning Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikide territooriumi.”;
d)
artikkel 8 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 8
1. Ametnikul, kellel on õigus saada kodumaalt lahkumise või välismaal elamise toetust, on lõikes 2 sätestatud määra piires õigus saada igal kalendriaastal kindlasummalist hüvitist, mis võrdub töötamiskohast artiklis 7 määratletud päritolukohta sõitmise kuludega, ja kui tal on õigus saada majapidamistoetust, siis samuti hüvitist tema abikaasa ja artikli 2 tähenduses ülalpeetavate sõidukulude eest.
Kui mõlemad abikaasad on Euroopa Liidu ametnikud, on mõlemal õigus saada enda ja oma ülalpeetavate sõidukulude katteks eelnevate sätete kohast kindlasummalist hüvitist; igal ülalpeetaval on õigus üksnes ühele hüvitisele. Ülalpeetavate laste sõidukulud hüvitatakse vanemate taotluse põhjal ükskõik kumma päritolukoha alusel.
Kui ametnik abiellub aasta kestel ja omandab seetõttu õiguse saada majapidamistoetust, hüvitatakse abikaasa reisikuludest see osa, mis on võrdeline ajavahemikuga abiellumise kuupäevast aasta lõpuni.
Kui hüvitise arvestamise alus muutub pärast kõnealuste summade maksmise päeva perekonnaseisu muutumise tõttu, ei ole ametnik kohustatud neid tagasi maksma.
Nende laste sõidukulusid, kes on kogu kalendriaasta jooksul alla 2-aastased, ei hüvitata.
2. Kindlasummaline hüvitis põhineb ametniku töötamiskoha ja päritolukoha vahelise geograafilise vahemaa kilomeetri kohta makstaval toetusel.
Kui artiklis 7 määratletud päritolukoht on väljaspool liidu liikmesriikide territooriumi ja ühtlasi väljaspool Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisas loetletud riike ja territooriume ning Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikide territooriumi, põhineb kindlasummaline hüvitis ametniku töötamiskoha ja selle liikmesriigi pealinna, mille kodakondsus tal on, vahelise geograafilise vahemaa kilomeetrite eest makstaval toetusel. Ametnikul, kelle päritolukoht on väljaspool liidu liikmesriikide territooriumi ja ühtlasi väljaspool Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisas loetletud riike ja territooriume ning Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikide territooriumi ja kes ei ole nende liikmesriikide kodanik, ei ole õigust kindlasummalisele hüvitisele.
Kilomeetrite põhjal makstav toetus on:
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
0-200 km
0,3790 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
201-1 000 km
0,6316 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
1 001-2 000 km
0,3790 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
2 001-3 000 km
0,1262 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
3 001-4 000 km
0,0609 eurot iga kilomeetri kohta vahemikus
4 001-10 000 km
0 eurot iga kilomeetri kohta vahemaa selle osa puhul, mis ületab
10 000 km
Eespool nimetatud kilomeetrite põhjal makstavale toetusele lisandub kindlasummaline lisahüvitis:
-
189,48 eurot juhul, kui töötamiskoha ja päritolukoha geograafiline vahemaa on vahemikus 600-1 200 km;
-
378,93 eurot juhul, kui töötamiskoha ja päritolukoha geograafiline vahemaa on üle 1 200 km.
Eespool nimetatud kilomeetrite põhjal makstavaid toetusi ja kindlasummalisi lisahüvitisi ajakohastatakse igal aastal võrdeliselt töötasudega.
3. Ametnikul, kes lahkub teenistusest kalendriaasta jooksul muul põhjusel kui surm või kes on osa aastast olnud isiklikel põhjustel võetud puhkusel, on juhul, kui ta on selle aasta jooksul olnud mõne liidu institutsiooni teenistuses alla üheksa kuu, õigus saada lõigetes 1 ja 2 sätestatud kindlasummalisest hüvitisest ainult osa, mis arvestatakse võrdeliselt kõnesoleval aastal tegelikult töötatud ajaga.
4. Käesoleva artikli lõikeid 1, 2 ja 3 kohaldatakse ametnike suhtes, kelle töötamiskoht asub liikmesriikide territooriumil. Ametnikel, kelle töökoht asub väljaspool liikmesriikide territooriumi, on iseenda eest ning juhul, kui neil on õigus majapidamistoetusele, ka oma abikaasa ja teiste artikli 2 tähenduses ülalpeetavate eest õigus igal kalendriaastal kindlasummalisele hüvitisele päritolukohta sõitmise kulude katmiseks või selliste muusse kohta sõitmise kulude hüvitamisele, mis ei ületa nende päritolukohta sõitmise kulusid. Kui abikaasa ja artikli 2 lõikes 2 osutatud isikud ei ela koos ametnikuga tema töötamiskohas, on neil igal kalendriaastal õigus saada hüvitist sõidukulude eest oma päritolukohast töötamiskohta või mujale, kui sõitmise kulud ei ületa eespool osutatud sõidu kulusid.
Kindlasummalise hüvitise aluseks on lennukulud turistiklassis.”;
e)
artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
1. Ametnikul, kes peab personalieeskirjade artikli 20 täitmiseks teenistusse asumisel või teenistuse ajal töötamiskoha muutumise tõttu elukohta muutma ning kes ei ole saanud samade kulude eest hüvitust mujalt, on ülemmäärade piires õigus saada hüvitust mööbli ja isiklike esemete kolimise eest, kaasa arvatud kindlustus harilike ohtude vastu (eelkõige purunemine, vargus, tulekahju).
Ülemmäärad lähtuvad ametniku perekondlikust olukorrast kolimise ajal ning kolimise ja sellega seotud kindlustuse keskmisest maksumusest.
Institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik võtab käesoleva lõike jõustamiseks vastu üldised rakendussätted.
2. Ametniku töölt lahkumise või surma korral hüvitatakse lõikes 1 sätestatud piirides töökohast päritolukohta kolimise kulud. Vallalise ametniku surma korral hüvitatakse kolimiskulud tema pärijatele.
3. Alalise ametniku puhul toimub kolimine ühe aasta jooksul alates ametniku katseaja lõpust. Töölt lahkumise korral peab kolimine toimuma vastavalt artikli 6 lõike 4 teisele lõigule kolme aasta jooksul. Pärast käesolevas lõikes sätestatud tähtaegade lõppu toimuvate kolimiste kulud hüvitatakse ainult erandjuhtudel ametisse nimetava asutuse või ametiisiku eriotsusega.”;
f)
artiklit 13 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Komisjon vaatab lõike 2 punktis a sätestatud määrad läbi iga kahe aasta järel. Kõnealune läbivaatamine põhineb hotellide, restoranide ja toitlustusteenuste hindasid käsitleval aruandel ning selliste hindade arengut näitavatel indeksitel. Kõnealuseks läbivaatamiseks teeb komisjon otsuse vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega.”;
ii)
lisatakse järgmine lõige:
„4. Erandina lõikest 1 võib majutuskulusid, mis tekivad ametniku lähetamisel institutsiooni põhitegevuskohtadesse, nagu need on määratletud Euroopa Liidu toimimise lepingu protokollis nr 6, hüvitada kindla summaga, mis ei ole suurem kui asjaomaste liikmesriikide kohta kindlaks määratud maksimumsumma.”;
g)
artiklis 13a asendatakse sõnad „eri institutsioonid” sõnadega „eri institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”;
h)
artiklit 17 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ametnikule tehakse väljamakseid selles kohas ja selle riigi vääringus, kus ta oma kohustusi täidab, või ametniku taotlusel eurodes Euroopa Liidus asuvasse panka.”;
ii)
lõike 2 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„Tingimustel, mis on sätestatud institutsioonide ametisse nimetavate asutuste või ametiisikute ühisel kokkuleppel pärast nõupidamist personalieeskirjade komiteega, võivad ametnikud taotleda osa oma töötasu korrapärast ülekandmist erikorras.”;
iii)
lõike 3 esimeses lauses lisatakse sõna „tehakse” järele sõnad „asjaomase liikmesriigi vääringus”;
iv)
lõike 4 esimeses lauses lisatakse sõnade „teise liikmesriiki” järele sõnad „kohalikus vääringus”.
68)
VIII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 3 punktis b asendatakse fraas „artiklite 41 ja 50” fraasiga „artiklite 41, 42c ja 50”;
b)
artikkel 5 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 5
Olenemata käesoleva lisa artiklist 2, kui ametnik jääb pärast pensioniikka jõudmist teenistusse, on tal õigus pensionitõusule, mis on võrdne 1,5 %-ga tema pensioni arvutamisel arvesse võetavast põhipalgast iga pärast pensioniiga töötatud aasta kohta, tingimusel et kogupension koos tõusuga ei ületa 70 % tema personalieeskirjade artikli 77 teises või kolmandas lõigus osutatud viimasest põhipalgast.
Selline pensionitõus kuulub väljamaksmisele ka pärast pensioniikka jõudmist liidu teenistusse jäänud ametniku surma korral.”;
c)
artiklis 6 asendatakse fraas „palgaastme 1 esimese järgu” fraasiga „palgaastme AST 1 esimese järgu”;
d)
artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Enne pensioniikka jõudmist teenistusest lahkuv ametnik võib taotleda, et tema vanaduspensioni hakataks maksma:
a)
edasilükatuna alates tema pensioniikka jõudmise kalendrikuule järgneva kuu esimese päevast või
b)
kohe, kui ta on saanud vähemalt 58-aastaseks. Sel juhul vähendatakse vanaduspensioni summa võrra, mis arvutatakse ametniku vanuse põhjal pensioni saamise alguse ajal.
Pensioni vähendatakse 3,5 % iga aasta kohta, mis jääb vanuseni, mil ametnik omandaks õiguse jääda vanaduspensionile personalieeskirjade artikli 77 tähenduses. Kui personalieeskirjade artiklis 77 nimetatud vanaduspensioni saamise õigust andva ea ja asjaomase isiku tegeliku vanuse vahe ületab täisaastate arvu, lisatakse vähendusele üks aasta.”;
e)
artikli 11 lõike 2 teises lõigus asendatakse sõna „institutsioon” sõnadega „institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik”;
f)
artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Pensioniikka mittejõudnud ametnikul, kelle teenistus lõpeb muul põhjusel kui surma või invaliidsuse tõttu ja kellel ei ole õigust saada kohest või edasilükatud vanaduspensioni, on teenistusest lahkudes õigus saada:
a)
lahkumistoetust, mis võrdub tema põhipalgast pensionimakseteks kinnipeetud summa kolmekordse väärtusega pärast muude teenistujate teenistustingimuste artiklite 42 ja 112 kohaselt tasutud summade mahaarvamist, kui ta on olnud teenistuses vähem kui üks aasta ja tema suhtes ei ole kohaldatud artikli 11 lõikes 2 kehtestatud korda;
b)
muudel juhtudel artikli 11 lõikes 1 sätestatud hüvitisi või oma valikul eraõigusliku kindlustusseltsi või pensionifondi hüvitiste kindlustusmatemaatilisi ekvivalente, tingimusel et kindlustusselts või fond tagab, et:
i)
kapitali ei maksta tagasi;
ii)
igakuist elatist makstakse kõige varem alates 60. eluaastast ja hiljemalt 66. eluaastast;
iii)
nähakse ette perepension või toitjakaotuspensionid;
iv)
üleminekut teise kindlustusseltsi või muusse fondi lubatakse üksnes juhul, kui selline fond täidab punktides i, ii ja iii kehtestatud tingimusi.”;
ii)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Erandina lõike 1 punktist b on pensioniikka mittejõudnud ametnikul, kes on teenistusse asumisest alates pensioniõiguste saamiseks või säilitamiseks teinud sissemakseid riiklikusse pensioniskeemi või omal valikul eraõiguslikku kindlustusskeemi või pensionifondi, mis vastab lõikes 1 sätestatud nõuetele, ja kelle teenistus lõpeb muul põhjusel kui surma või invaliidsuse tõttu, ilma et tal oleks õigus saada kohest või edasilükatud vanaduspensioni, teenistusest lahkudes õigus saada lahkumistoetust, mis võrdub tema institutsioonide teenistuses olles omandatud pensioniõiguste kindlustusmatemaatilise väärtusega. Sellistel juhtudel arvatakse lahkumistoetusest maha muude teenistujate teenistustingimuste artikli 42 või 112 kohaselt pensioniõiguste saamiseks või säilitamiseks riiklikusse pensioniskeemi tehtud sissemaksed.”;
g)
artiklis 15 asendatakse sõnad „on alla 63 aasta vanune” sõnadega „ei ole veel jõudnud pensioniikka”;
h)
artiklis 18a asendatakse sõnad „63 aastaseks saamist”, „63 aastaseks saamise”, „63 aastaselt” ja „63 aastasena” vastavalt fraasidega „pensioniikka jõudmist”, „pensioniikka jõudmise”, „pensioniikka jõudmisel” ja „pensioniikka jõudmisel”;
i)
artikli 27 teises lõigus asendatakse sõna „kohandatud” sõnaga „ajakohastatud”;
j)
artiklit 45 muudetakse järgmiselt:
i)
kolmandas lõigus asendatakse sõna „elukohaliikmesriigi” sõnadega „mõnda Euroopa Liidu”;
ii)
neljanda lõigu esimeses lauses lisatakse sõna „elukohariigi” järele sõnad „või mõnda Euroopa Liidu”;
iii)
neljanda lõigu teises lauses jäetakse välja sõnad „eurodes selle riigi panka, kus institutsioonil on peakorterid, või”.
69)
IX lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 2 lõikes 3 asendatakse sõna „Institutsioonid” sõnadega „Institutsioonide ametisse nimetavad asutused või ametiisikud”;
b)
artikli 5 lõike 1 esimene lause asendatakse järgmisega:
„Distsiplinaarnõukogu („nõukogu”), moodustatakse igas institutsioonis, välja arvatud juhul, kui kaks või enam ametit otsustavad kooskõlas personalieeskirjade artikli 9 lõikega 1a moodustada ühise nõukogu.”;
c)
artikkel 30 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 30
Ilma et see piiraks artikli 2 lõike 3 kohaldamist, võtab institutsiooni ametisse nimetav asutus või ametiisik pärast nõupidamist oma personalikomiteega vajaduse korral vastu käesoleva lisa rakenduskorra.”
70)
X lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 6 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 6
Ametnikul on õigus saada kalendriaasta jooksul iga teenistuses oldud kuu eest põhipuhkust kaks tööpäeva.
Olenemata käesoleva artikli esimesest lõigust on 1. jaanuaril 2014 kolmandas riigis juba töötaval ametnikul õigus saada:
-
kolm tööpäeva ajavahemikus 1. jaanuar 2014-31. detsember 2014;
-
kaks ja pool tööpäeva ajavahemikus 1. jaanuar2015-31. detsember 2015.”;
b)
artikkel 7 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 7
Aastal, mil ametnik alustab teenistust või lõpetab teenistuse kolmandas riigis, on tal õigus saada puhkust kaks tööpäeva iga täispikkuses töötatud kuu kohta, kaks tööpäeva iga mittetäieliku teenistuskuu kohta, mil ta on töötanud rohkem kui 15 päeva, ning üks tööpäev mittetäieliku teenistuskuu kohta, mil ta on töötanud vähem kui 15 päeva.
Kui ametnik ei ole muudel kui teenistusest sõltuvatel põhjustel kasutanud oma põhipuhkust ära enne asjaomase kalendriaasta lõppu, võib puhkust järgmisse aastasse üle kanda kuni 14 tööpäeva ulatuses.”;
c)
artiklisse 8 lisatakse järgmine lõik:
„Ametnik, kes osaleb täiendkoolitusel vastavalt personalieeskirjade artiklile 24a ja kellele on antud käesoleva artikli esimese lõigu kohaselt lisapuhkust, kohustub ühendama täiendõppeaja lisapuhkusega, kui see on asjakohane.”;
d)
artikli 9 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Põhipuhkuse võib võtta korraga või mitmes osas vastavalt ametniku soovile ja teenistusüksuse vajadustele. Vähemalt üks puhkuseosa peab sisaldama kahte järjestikust nädalat.”;
e)
artikkel 10 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 10
1. Elamistingimuste eest makstav toetus määratakse vastavalt ametniku teenistuskohale kindlaks protsendimäärana võrdlussummast. Võrdlussumma hõlmab kogu põhipalka, millele lisatakse kodumaalt lahkumise toetus, majapidamistoetus ja ülalpeetava lapse toetus ning millest arvatakse maha personalieeskirjades või nende rakendusmäärustes nimetatud kohustuslikud kinnipidamised.
Seda toetust ei maksta, kui ametnik töötab riigis, mille elamistingimusi peetakse samaväärseks Euroopa Liidus tavaliselt valitsevate elamistingimustega.
Muude teenistuskohtade puhul määratakse elamistingimuste eest makstav toetus kindlaks, võttes muu hulgas arvesse järgmisi näitajaid:
-
tervishoiu ja haiglate olukord,
-
julgeolek,
-
kliima,
-
eraldatuse aste,
-
muud kohalikud elutingimused.
Igal aastal vaatab ametisse nimetav asutus või ametiisik teenistuskohtade jaoks määratud elamistingimuste eest makstava toetuse uuesti läbi ning muudab seda vajaduse korral pärast personalikomiteelt arvamuse saamist.
Juhul kui ametnik on rohkem kui ühel korral lähetatud raskeks või väga raskeks peetavasse teenistuskohta, võib ametisse nimetav asutus või ametiisik otsustada määrata elamistingimuste eest makstavale toetusele täiendava lisatasu. Kõnealune lisatasu ei tohi ületada 5 % esimeses lõigus osutatud võrdlussummast ning ametisse nimetav asutus või ametiisik peab võrdse kohtlemise põhimõttest kinnipidamiseks iga sellist otsust nõuetekohaselt põhjendama, tuginedes eelmise lähetuse raskusastmele.
2. Kui elamistingimused teenistuskohas seavad ohtu ametniku isikliku julgeoleku, makstakse talle ametisse nimetava asutuse või ametiisiku põhjendatud eriotsusega ajutist lisatoetust. Kõnealuse toetuse suurus määratakse kindlaks protsendimäärana lõike 1 esimeses lõigus osutatud võrdlussummast:
-
kui asutus või ametiisik ei soovita töötajatel oma perekonda või muid ülalpeetavaid teenistuskohta kolida, eeldusel et nad seda soovitust järgivad;
-
kui asutus või ametiisik otsustab ajutiselt vähendada teenistuskoha töötajate arvu.
Põhjendatud juhtudel võib ametisse nimetav asutus või ametiisik määratleda, et konkreetse ametikoha puhul ei ole tegemist perekonda hõlmava lähetusega. Eespool nimetatud toetust makstakse töötajatele, kes nimetatud määratlusest kinni peavad.
3. Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud sätted määrab kindlaks ametisse nimetav asutus või ametiisik.”;
f)
artikli 11 esimeses lauses asendatakse sõna „Belgias” sõnadega „Euroopa Liidus”;
g)
artikkel 13 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 13
Et tagada ametnike võimalikult samaväärne ostujõud nende teenistuskohast olenemata, ajakohastatakse artiklis 12 osutatud paranduskoefitsienti kord aastas vastavalt XI lisale. Ajakohastamise puhul käsitletakse kõiki väärtusi, mis sätestatakse asjakohastes õigusaktides, võrdlusväärtustena. Komisjon avaldab ajakohastatud väärtused kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
Kui teatava riigi puhul on paranduskoefitsiendi ja vastava vahetuskursi alusel mõõdetud elukallidus viimase ajakohastamisega võrreldes muutunud rohkem kui 5 %, tehakse paranduskoefitsiendi kohandamiseks vahe-ajakohastamine esimeses lõigus sätestatud korras.”;
h)
artikkel 23 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 23
Ametisse nimetava asutuse või ametiisiku kehtestatud riikide nimekirja alusel, ja juhul kui institutsioon ei paku ametnikule elamispinda, maksab ametisse nimetav asutus või ametiisik ametnikule majutustoetust või hüvitab ametnikule tema poolt makstava üüri.
Majutustoetust makstakse üürilepingu esitamisel, välja arvatud juhul, kui ametisse nimetav asutus või ametiisik loobub kõnealusest nõudest nõuetekohaselt motiveeritud põhjustel, mis on seotud kohalike tavade ja tingimustega asjaomases kolmandas riigis asuvas teenistuskohas. Majutustoetuse arvutamisel arvestatakse eelkõige ametniku tööülesannete taset ja seejärel tema ülalpeetava pere koosseisu.
Üürikulud hüvitatakse tingimusel, et ametisse nimetav asutus või ametiisik on andnud loa konkreetse eluaseme üürimiseks ning see vastab eelkõige ametniku tööülesannete tasemele ja seejärel tema ülalpeetava pere koosseisule.
Käesoleva artikli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad kehtestab ametisse nimetav asutus või ametiisik. Majutustoetuse suurus ei tohi mingil juhul ületada ametniku majutuskulusid.”
71)
XI lisa asendatakse järgmisega:
„XI LISA
PERSONALIEESKIRJADE ARTIKLITE 64 JA 65 RAKENDUSEESKIRJAD
1. PEATÜKK
PERSONALIEESKIRJADE ARTIKLI 65 LÕIKES 1 ETTENÄHTUD TÖÖTASU IGA-AASTANE AJAKOHASTAMINE
1. Jagu
Tegurid, mille alusel määratakse kindlaks iga-aastased ajakohastused
Artikkel 1
1. Euroopa Liidu Statistikaameti aruanne
Personalieeskirjade artikli 65 lõikes 1 ja X lisa artiklis 13 ettenähtud ajakohastamise eesmärgil koostab Euroopa Liidu Statistikaamet enne iga aasta oktoobri lõppu aruande, mis käsitleb elukalliduse muutumist Belgias ja Luksemburgis, Brüsseli ning teatavate liikmesriikide ja vajaduse korral kolmandate riikide asukohtade vahelisi ostujõu pariteete ning muutusi keskvalitsuse riigiteenistujate palkade ostujõus.
2. Elukalliduse muutumine Belgias ja Luksemburgis
Euroopa Liidu Statistikaamet koostab indeksi, mille abil mõõdetakse liidu ametnike elukalliduse muutumist Belgias ja Luksemburgis. Kõnealuse indeksi („ühisindeks”) arvutamiseks kaalutakse nende riikide inflatsiooni (Belgia puhul tarbijahindade harmoneeritud indeks ja Luksemburgi puhul tarbijahinnaindeks) eelnenud aasta juunist kuni jooksva aasta juunini vastavalt töötajate jaotumisele kõnealustes liikmesriikides.
3. Elukalliduse muutumine mujal kui Brüsselis
a)
Euroopa Liidu Statistikaamet arvutab kokkuleppel liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutustega, kes on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 223/2009 (12) („liikmesriikide statistikaametid või muud siseriiklikud asutused”), ostujõu pariteedid, mille põhjal tehakse kindlaks:
i)
liikmesriikide pealinnades (välja arvatud Madalmaad, mille puhul võetakse Amsterdami asemel aluseks Haag) ja muudes töötamiskohtades töötavate liidu ametnike palkade ostujõud võrreldes Brüsseliga,
ii)
liikmesriikides ametnikele makstavate pensionide ostujõud võrreldes Brüsseliga.
b)
Ostujõu pariteedid arvutatakse iga aasta juuni kohta.
c)
Ostujõu pariteedid arvutatakse nii, et iga põhikomponenti on võimalik ajakohastada kaks korda aastas ja kontrollida otsevaatluse abil vähemalt kord iga viie aasta jooksul. Euroopa Liidu Statistikaamet ajakohastab ostujõu pariteete, kasutades muutust liikmesriikide tarbijahindade harmoneeritud indeksis ning kõige asjakohasemaid artiklis 13 osutatud personalieeskirjade artiklite 64 ja 65 töörühma määratletud indekseid.
d)
Mujal kui Belgias ja Luksemburgis mõõdetakse elukalliduse muutumist võrdlusperioodi jooksul kaudsete indeksite abil. Kõnealuste indeksite arvutamiseks korrutatakse ühisindeks ostujõu pariteedi muutusega.
4. Muutused keskvalitsuste teenistuses olevate riigiteenistujate palkade ostujõus (erinäitajad)
a)
Riigiteenistujate palkade ostujõu suurenemise või vähenemise mõõtmiseks protsentides arvutab Euroopa Liidu Statistikaamet liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutuste poolt enne septembri lõppu edastatavate andmete põhjal erinäitajad, mis kajastavad muutusi keskvalitsuse teenistuses olevate riigiteenistujate tegelikus töötasus eelmise aasta juuli ja jooksva aasta juuli vahel. Mõlemad peavad sisaldama ühte kaheteistkümnendikku igal aastal makstavatest osadest.
Erinäitajaid on kahesuguseid:
i)
üks näitaja kummagi tegevusüksuse jaoks, mis on määratletud personalieeskirjades,
ii)
keskmine näitaja, mida kaalutakse nii, et see kajastaks igale tegevusüksusele vastavate riigiteenistujate arvu.
Kõnealused näitajad koostatakse tegeliku bruto- ja netosummana. Brutosummade ümberarvestamisel netosummadeks võetakse arvesse kohustuslikke kinnipidamisi ja üldisi maksustamistingimusi.
Kogu Euroopa Liidu bruto- ja netonäitajate kehtestamiseks kasutab Euroopa Liidu Statistikaamet järgmistest liikmesriikidest koosnevat valimit: Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Poola, Rootsi ja Ühendkuningriik. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad komisjoni poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 336 kohaselt esitatud ettepaneku alusel võtta vastu uue valimi, mis esindab vähemalt 75 % liidu sisemajanduse koguproduktist (SKP) ning mida kohaldatakse alates selle vastuvõtmisele järgnevast aastast. Liikmesriike käsitlevaid tulemusi kaalutakse proportsionaalselt vastava riigi sisemajanduse koguprodukti määrosaga, mille mõõtmisel kasutatakse ostujõu pariteete, nagu on esitatud kõige viimases statistikas, mis on avaldatud kehtiva Euroopa arvepidamissüsteemi rahvamajanduse arvepidamiste määratluste kohaselt.
b)
Euroopa Liidu Statistikaameti nõudmisel esitavad liikmesriikide statistikaametid või muud siseriiklikud asutused lisateavet, mida ta peab vajalikuks erinäitaja koostamiseks, millega mõõdetakse täpselt muutusi riigiteenistujate ostujõus.
Kui Euroopa Liidu Statistikaamet leiab pärast täiendavat nõupidamist liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutustega statistilisi kõrvalekaldeid saadud andmetes või peab võimatuks selliste näitajate koostamist, mis mõõdavad teatava liikmesriigi riigiteenistujate tegelikus sissetulekus toimunud muutusi statistiliselt täpselt, esitab Euroopa Liidu Statistikaamet komisjonile aruande ja edastab viimasele kogu materjali, mis on vajalik hinnangu koostamiseks.
c)
Lisaks erinäitajatele arvutab Euroopa Liidu Statistikaamet välja asjakohased kontrollnäitajad. Üks selline näitaja on kehtiva Euroopa arvepidamissüsteemi rahvamajanduse arvepidamise määratluste kohaselt koostatud andmed, mis käsitlevad tegelikku kogutöötasu isiku kohta keskvalitsuses.
Euroopa Liidu Statistikaameti aruanne erinäitajate kohta sisaldab ka selgitusi kõnealuste näitajate ja käesolevas punktis osutatud kontrollnäitajate vaheliste erinevuste kohta.
Artikkel 2
Käesoleva lisa artikli 15 kohaldamiseks koostab komisjon regulaarselt ülevaateid institutsioonide vajadustest uute töötajate töölevõtmiseks.
2. Jagu
Töötasude ja pensionide iga-aastase ajakohastamise kord
Artikkel 3
1.
Vastavalt personalieeskirjade artiklile 65 ajakohastatakse töötasusid ja pensioneid enne iga aasta lõppu käesoleva lisa 1. jaos sätestatud kriteeriumite alusel; ajakohastus jõustub 1. juulil.
2.
Ajakohastuse suurus saadakse ühisindeksi korrutamisel erinäitajaga. Ajakohastus esitatakse netosummas ühtse üldprotsendina.
3.
Sel viisil kindlaks määratud ajakohastuse suurus arvatakse personalieeskirjade artiklis 66 ja XIII lisas ning muude teenistujate teenistustingimuste artiklites 20, 93 ja 133 esitatud põhipalkade tabelitesse järgmise meetodi kohaselt:
a)
netotöötasu ja -pensioni suurendatakse või vähendatakse paranduskoefitsienti arvestamata eespool osutatud ajakohastuse võrra,
b)
uus põhipalkade tabel koostatakse, arvutades brutosumma, mis pärast maksude kinnipidamist lõike 4 kohaselt ning kohustuslike sotsiaalkindlustus- ja pensionimaksete kinnipidamist vastab netosummale,
c)
netosummade ümberarvestamisel brutosummadeks võetakse aluseks vallalise ametniku olukord, kes ei saa personalieeskirjadega ettenähtud toetusi.
4.
Määruse (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 260/68 kohaldamisel korrutatakse kõnealuse määruse artiklis 4 osutatud summasid teguriga, mis koosneb:
a)
eelnevast ajakohastusest tulenevast tegurist ja/või
b)
lõikes 2 osutatud töötasu ajakohastusmäärast.
5.
Belgias ja Luksemburgis paranduskoefitsienti ei kohaldata. Paranduskoefitsiendid, mida kohaldatakse:
a)
teistes liikmesriikides ja muudes töötamiskohtades töötavate Euroopa Liidu ametnike palkade suhtes,
b)
erandina personalieeskirjade artikli 82 lõikest 1 Euroopa Liidu pensionide suhtes, mida makstakse teistes liikmesriikides enne 1. maid 2004 saadud õigustele vastava osa alusel,
määratakse kindlaks käesoleva lisa artiklis 1 osutatud vastavate ostujõu pariteetide ja personalieeskirjade artiklis 63 asjaomaste riikide suhtes kindlaksmääratud vahetuskursside vaheliste suhete põhjal.
Suure inflatsioonimääraga töötamiskohtade suhtes kohaldatakse käesoleva lisa artiklis 8 sätestatud menetlust, mis käsitleb paranduskoefitsiendi kohaldamist tagasiulatuvalt.
6.
Institutsioonid teevad ametnike, endiste ametnike ja muude asjaomaste isikute töötasudes ja pensionides asjakohase positiivse või negatiivse ajakohastuse, mida kohaldatakse tagasiulatuvalt järgmise ajakohastamise kohaldamise algkuupäeva ja jõustumise kuupäeva vahelises ajavahemikus.
Kui kõnealuse tagasiulatuvalt kohaldatava ajakohastusega kaasneb enammakstud summade tagasimaksmise vajadus, võib tagasimaksed jaotada maksimaalselt 12 kuu peale, mis järgnevad järgmise iga-aastase ajakohastuse jõustumiskuupäevale.
2. PEATÜKK
TÖÖTASUDE JA PENSIONIDE VAHEPEALSED AJAKOHASTUSED (PERSONALIEESKIRJADE ARTIKLI 65 LÕIGE 2)
Artikkel 4
1.
Personalieeskirjade artikli 65 lõike 2 kohaseid töötasude ja pensionide vahepealseid ajakohastusi, mis jõustuvad 1. jaanuaril, tehakse juhul, kui elukallidus juuni ja detsembri vahel muutub oluliselt (arvestades käesoleva lisa artiklis 6 määratletud tundlikkusläve), ja võttes arvesse prognoosi ostujõu muutumise kohta jooksval iga-aastasel vaatlusperioodil.
2.
Selliseid vahepealseid ajakohastusi võetakse arvesse palkade iga-aastasel ajakohastamisel.
Artikkel 5
1.
Iga aasta märtsis koostab Euroopa Liidu Statistikaamet käesoleva lisa artiklis 13 sätestatud nõupidamisel esitatud andmete põhjal prognoosi ostujõu muutumise kohta kõnealusel perioodil.
Kui selle prognoosi tulemusena saadav protsendimäär on negatiivne, võetakse vahepealsete ajakohastuste arvutamisel arvesse pool kõnealuse protsendimäära väärtusest.
2.
Elukalliduse muutumist Belgias ja Luksemburgis mõõdetakse eelnenud kalendriaasta juunist detsembrini kestnud perioodi hõlmava ühisindeksiga.
3.
Iga koha puhul, mille jaoks on kehtestatud paranduskoefitsient (v.a Belgia ja Luksemburg), arvutatakse detsembri kohta artikli 1 lõikes 3 osutatud ostujõu pariteedid. Elukalliduse muutus arvutatakse vastavalt artikli 1 lõikes 3 sätestatud eeskirjadele.
Artikkel 6
1.
Käesoleva lisa artikli 5 lõikes 2 osutatud tundlikkuslävi kuuekuulise perioodi jaoks vastab 12 kuu kohta arvutatud 6 %-le.
2.
Kui käesoleva lisa artikli 5 lõike 1 teisest lõigust ei tulene teisiti, kohaldatakse läve vastavalt järgmisele menetlusele:
a)
kui Belgias ja Luksemburgis saavutatakse tundlikkuslävi või see ületatakse (mõõdetuna ühisindeksiga juuni ja detsembri vahel), ajakohastatakse kõikide kohtade töötasusid iga-aastase ajakohastamiskorra kohaselt,
b)
kui Belgias ja Luksemburgis tundlikkusläve ei saavutata, ajakohastatakse ainult nende kohtade paranduskoefitsiente, kus elukalliduse muutus (mõõdetuna kaudsete indeksitega juuni ja detsembri vahel) on läve ületanud.
Artikkel 7
Käesoleva lisa artikli 6 kohaldamisel:
Ajakohastuse suurus on ühisindeks, mida korrutatakse vajaduse korral poolega prognoositavast erinäitaja väärtusest juhul, kui see on negatiivne.
Paranduskoefitsient on asjakohase ostujõu pariteedi ja personalieeskirjade artiklis 63 ettenähtud vahetuskursi vaheline suhe, mida juhul, kui ajakohastuseks vajalikku läve ei ole Belgias ja Luksemburgis saavutatud, korrutatakse ajakohastuse väärtusega.
3. PEATÜKK
PARANDUSKOEFITSIENDI JÕUSTUMISKUUPÄEV (SUURE ELUKALLIDUSE TÕUSUGA TÖÖTAMISKOHAD)
Artikkel 8
1.
Suure elukalliduse tõusuga (mõõdetuna kaudsete indeksite muutustega) kohtade puhul jõustub paranduskoefitsient enne 1. jaanuari vahepealse ajakohastuse või 1. juulil iga-aastase ajakohastuse puhul. Selle eesmärk on viia ostujõu vähenemine kooskõlla ostujõu vähenemisega sellises töötamiskohas, kus elukalliduse muutus vastab tundlikkuslävele.
2.
Iga-aastase ajakohastuse jõustumiskuupäevad on järgmised:
a)
16. mai töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 6 %, ja
b)
1. mai töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 10 %.
3.
Vahepealse ajakohastuse jõustumiskuupäevad on järgmised:
a)
16. november töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 6 %, ja
b)
1. november töötamiskohtade puhul, mille inflatsioonimäär on suurem kui 10 %.
4. PEATÜKK
PARANDUSKOEFITSIENTIDE KEHTESTAMINE JA KOHALDAMISE LÕPETAMINE (PERSONALIEESKIRJADE ARTIKKEL 64)
Artikkel 9
1.
Asjaomaste liikmesriikide asjakohased ametiasutused, liidu institutsioonide haldusteenistused või liidu ametnike esindajad konkreetses töötamiskohas võivad taotleda paranduskoefitsiendi kehtestamist kõnealuse koha jaoks.
Sellist taotlust tuleks põhjendada objektiivsete teguritega, millest ilmneb, et töötamiskoha ja asjaomase liikmesriigi pealinna (v.a Madalmaad, mille puhul võetakse Amsterdami asemel aluseks Haag) elukallidus on mitme aasta jooksul olnud märkimisväärselt erinev. Kui Euroopa Liidu Statistikaamet kinnitab, et erinevus on oluline (üle 5 %) ja püsiv, kehtestab komisjon vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega kõnealuse koha suhtes paranduskoefitsiendi.
2.
Komisjon võtab vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetavate delegeeritud õigusaktidega vastu otsuse lõpetada konkreetse koha puhul paranduskoefitsiendi kasutamine. Sel juhul põhineb otsus ühel järgmistest asjaoludest:
a)
asjaomase liikmesriigi asjakohase ametiasutuse, liidu institutsiooni haldusteenistuse või konkreetses kohas töötavate liidu ametnike esindajate taotlus, millest nähtub, et elukallidus kõnealuses kohas ei erine enam märkimisväärselt (alla 2 %) asjaomase liikmesriigi pealinna elukallidusest. Selline lähenemine peaks olema püsiv ja Euroopa Liidu Statistikaameti poolt valideeritud,
b)
asjaolu, et liidu ametnikud või ajutised töötajad kõnealuses kohas enam ei tööta.
5. PEATÜKK
MÕÕDUKUS- JA ERANDIKLAUSLID
Artikkel 10
Iga-aastasel ajakohastamisel kasutatava erinäitaja väärtuse ülempiir on 2 % ja alampiir on - 2 %. Kui erinäitaja väärtus ületab nimetatud ülempiiri või jääb alla alampiiri, kasutatakse ajakohastuse väärtuse arvutamisel vastavalt ülem- või alampiiri väärtust.
Esimest lõiku ei kohaldata juhul, kui kohaldatakse artiklit 11.
Iga-aastase ajakohastuse ülejäänud osa, mis tuleneb erinäitaja abil arvutatud ajakohastuse väärtuse ja ülem- või alampiiri abil arvutatud ajakohastuse väärtuse vahest, kohaldatakse alates järgmise aasta 1. aprillist.
Artikkel 11
1.
Kui komisjoni prognoositud reaalne liidu sisemajanduse koguprodukt (SKP) jooksval aastal väheneb ja erinäitaja väärtus on positiivne, kasutatakse ajakohastuse väärtuse arvutamisel vaid osa erinäitaja väärtusest. Ülejäänud ajakohastuse väärtust, mis vastab kasutamata jäänud erinäitaja osale, kohaldatakse alates hilisemast kuupäevast järgmisel aastal. Ülejäänud ajakohastuse väärtust ei võeta arvesse artikli 10 kohaldamisel. Liidu SKP väärtus, mõju erinäitaja kaheks osaks jagamisele ning kohaldamise kuupäev määratakse kindlaks vastavalt järgmisele tabelile:
Liidu SKP
Mõju erinäitajale
Teise osa väljamaksmise kuupäev
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. aprill aastal n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. aprill aastal n + 1
alla - 3 %
0 %
-
2.
Kui lõikes 1 osutatud prognoos ja komisjoni poolt teatavaks tehtud liidu SKP lõplikud andmed on erinevad ning kõnealuste lõplike andmete tõttu muutuks lõike 1 all olevas tabelis esitatud mõju erinäitajale, viiakse vajalikud parandused, sh nii positiivsed kui ka negatiivsed tagasiulatuvad kohandused sisse sama tabeli alusel.
3.
Komisjon avaldab paranduste tõttu ajakohastatud võrdlussummad kahe nädala jooksul pärast paranduste tegemist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.
4.
Kui lõigete 1 või 2 kohaldamine on põhjustanud olukorra, kus erinäitaja väärtust ei saanud kasutada töötasude ja pensionide ajakohastuseks, muutub see väärtus järgmise ajakohastuse arvestamise aluseks hetkest, kui liidu SKP kumulatiivne kasv, mõõdetuna aastast, mil kohaldati lõiget 1 või 2, muutub positiivseks. Igal juhul kohaldatakse esimeses lauses osutatud väärtuse suhtes analoogia põhjal käesoleva lisa artiklis 10 sätestatud piirmäärasid ja põhimõtteid. Sel eesmärgil mõõdab Euroopa Liidu Statistikaamet regulaarselt liidu SKP arengut.
5.
Kui see on asjakohane, kehtivad artikli 10 ja käesoleva artikli kohaldamisest tulenevad õiguslikud tagajärjed ka pärast artiklis 15 osutatud käesoleva lisa sätete kohaldamisaja lõppemist.
6. PEATÜKK
EUROOPA LIIDU STATISTIKAAMETI ROLL JA SUHTED LIIKMESRIIKIDE STATISTIKAMETITE VÕI MUUDE SISERIIKLIKE ASUTUSTEGA
Artikkel 12
Euroopa Liidu Statistikaameti ülesanne on teostada järelevalvet töötasude ajakohastamisel arvesse võetavate näitajate koostamiseks kasutatavate alusandmete ja statistiliste meetodite kvaliteedi üle. Euroopa Liidu Statistikaamet koostab kõik hinnangud ja teostab kõik uuringud, mis on selliseks järelevalveks vajalikud.
Artikkel 13
Iga aasta märtsis kutsub Euroopa Liidu Statistikaamet kokku liikmesriikide statistikaametite või muude siseriiklike asutuste ekspertidest koosneva töörühma („personalieeskirjade artiklite 64 ja 65 töörühm”) nõupidamise.
Kõnealusel nõupidamisel uuritakse eri- ja kontrollnäitajate, ühisindeksi ja ostujõu pariteetidega seotud statistilisi meetodeid ja nende rakendamist.
Samuti esitatakse teave, mis on vajalik ostujõu muutumist käsitleva prognoosi koostamiseks töötasude vahepealse ajakohastamise eesmärgil, koos andmetega keskvalitsuse asutuste tööaja pikkuse kohta.
Artikkel 14
Liikmesriik teavitab Euroopa Liidu Statistikaametit viimase taotlusel kõikidest teguritest, millel on otsene või kaudne mõju keskvalitsuste teenistuses olevate riigiteenistujate töötasude koostisele ja muutustele töötasudes.
7. PEATÜKK
LÕPPSÄTE JA LÄBIVAATAMISKLAUSEL
Artikkel 15
1.
Käesoleva lisa sätteid kohaldatakse 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2023.
2.
Komisjon esitab hiljemalt 31. märtsiks 2022 aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Kõnealuses aruandes võetakse arvesse käesoleva lisa artikli 2 alusel koostatud ülevaadet ning antakse eelkõige hinnang sellele, kas liidu ametnike töötasude ja pensionide ostujõu areng on kooskõlas muutustega keskvalitsuse teenistuses olevate riigiteenistujate palkade ostujõus. Kõnealuse aruande põhjal esitab komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 336 vajadusel ettepaneku käesoleva lisa ja personalieeskirjade artikli 66a muutmiseks.
3.
Seni kuni Euroopa Parlament ja nõukogu ei ole komisjoni esitatud ettepaneku alusel määrust vastu võtnud, jätkatakse ajutiselt käesoleva lisa ja personalieeskirjade artikli 66a kohaldamist ka pärast käesoleva artikli lõikes 1 ja personalieeskirjade artiklis 66a sätestatud kohaldamisaja lõppemist.
4.
Komisjon esitab 2018. aasta lõpus Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande käesoleva lisa ja personalieeskirjade artikli 66a kohaldamise kohta.”
72)
XII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikkel 2 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 2
1. Kindlustusmakse määra ajakohastus jõustub 1. juulil koos personalieeskirjade artikli 65 kohase iga-aastase töötasude ajakohastusega. Ajakohastuse tagajärjel ei või kindlustusmakse olla eelneva aasta kehtivast määrast rohkem kui ühe protsendipunkti võrra suurem või väiksem.
2. Kindlustusmatemaatikast tuleneda võiva kindlustusmakse määra ajakohastuse ja lõike 1 viimases lauses osutatud variatsioonist tuleneva ajakohastuse vahelist erinevust ei hüvitata ja sellest tulenevalt ei võeta seda arvesse hilisemate kindlustusmatemaatiliste arvutuste tegemisel. Kindlustusmatemaatiliselt tuleneda võivat kindlustusmakse määra mainitakse käesoleva lisa artiklis 1 ettenähtud hinnanguaruandes.”;
b)
artikli 4 lõikes 6 asendatakse sõna „12-aastase” sõnaga „30-aastase”;
c)
artikli 10 lõikes 2 asendatakse fraas „12 kuu” fraasiga „30 aasta” ja artikli 11 lõikes 2 asendatakse fraas „12 kuul” fraasiga „30 aastal”;
d)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 11a
Kuni 2020. aastani arvutatakse liikuv keskmine käesoleva lisa artikli 4 lõike 6, artikli 10 lõike 2 ja artikli 11 lõike 2 kohaldamisel järgmise ajakava alusel:
2014. aastal - 16 aastat
2015. aastal - 18 aastat
2016. aastal - 20 aastat
2017. aastal - 22 aastat
2018. aastal - 24 aastat
2019. aastal - 26 aastat
2020. aastal - 28 aastat”;
e)
artikkel 12 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 12
VIII lisa artiklites 4 ja 8 osutatud määr liitintressi arvutamiseks on käesoleva lisa artiklis 10 osutatud tegelik määr ning vajaduse korral ajakohastatakse seda viieaastase kindlustusmatemaatilise hinnangu arvutamisel.
Ajakohastamisel käsitatakse VIII lisa artiklites 4 ja 8 osutatud määra viitemäärana. Komisjon avaldab ajakohastatud tegeliku määra kahe nädala jooksul pärast ajakohastamist teavitamise eesmärgil Euroopa Liidu Teataja C-seerias.”;
f)
artikkel 14 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 14
1. Komisjon esitab 2022. aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Kõnealuses aruandes võetakse arvesse käesoleva lisa mõju eelarvele ning antakse hinnang pensionisüsteemi kindlustusmatemaatilisele tasakaalule. Kõnealuse aruande põhjal esitab komisjon vajaduse korral ettepaneku käesoleva lisa muutmiseks.
2. Komisjon esitab 2018. aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande käesoleva lisa kohaldamise kohta.”
73)
XIII lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 7 lõike 2 kolmandas lõigus asendatakse sõna „kohandamisel” sõnaga „ajakohastamisel”;
b)
artiklid 10, 14-17 ja artikli 18 lõige 2 jäetakse välja;
c)
artikli 18 lõikes 1 asendatakse sõna „kohandatakse” sõnaga „ajakohastatakse” ning sõna „kohandamisel” sõnaga „ajakohastamisel”;
d)
artikkel 19 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 19
Olenemata Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1023/2013 (13) sätetest jäävad personalieeskirjade artiklid 63, 64, 65, 82 ja 83a, XI ja XII lisa ning muude teenistujate teenistustingimuste artikli 20 lõige 1 ja artiklid 64, 92 ja 132 jõusse enne 1.11.2013 jõus oleval kujul üksnes kohandamiseks, mis on nõutav selleks, et järgida Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 266 alusel tehtud Euroopa Liidu Kohtu otsust nimetatud artiklite kohaldamise kohta.
e)
artiklit 20 muudetakse järgmiselt:
i)
lõige 2 jäetakse välja;
ii)
lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Selliste ametnike pensionide suhtes kohaldatakse paranduskoefitsienti ainult juhul, kui ametnik elab oma viimases töötamiskohas või päritolukohas VII lisa artikli 7 lõike 4 tähenduses. Perekondlikel või tervisega seotud põhjustel võib pensioni saav ametnik taotleda ametisse nimetavalt asutuselt või ametiisikult oma päritolukoha muutmist; otsus selle kohta tehakse asjaomase ametniku esitatud tõendite põhjal.”;
iii)
lõike 4 viimane lause jäetakse välja;
f)
artikkel 21 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 21
Olenemata personalieeskirjade artikli 77 teise lõigu teisest lausest, on enne 1. maid 2004 teenistusse asunud ametnikel õigus 2 protsendile eelnimetatud artiklis osutatud palgast iga pensioniõigusliku aasta kohta, mis on arvutatud VIII lisa artikli 3 kohaselt.
Perioodil alates 1. maist 2004 kuni 31. detsembrini 2013 teenistusse asunud ametnikel on õigus 1,9 protsendile oma eelnimetatud artiklis osutatud palgast iga pensioniõigusliku aasta kohta, mis on arvutatud VIII lisa artikli 3 kohaselt.”;
g)
artikkel 22 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 22
1. Ametnikel, kellel on 1. mail 2004 vähemalt 20-aastane staaž, on õigus jääda vanaduspensionile 60-aastaselt.
Ametnikel, kes on 1. mail 2014 kas 35-aastased või vanemad ja kes asusid teenistusse enne 1. jaanuari 2014, on õigus jääda vanaduspensionile järgmises tabelis näidatud vanuses:
Vanus 1. mail 2014
Pensioniiga
Vanus 1. mail 2014
Pensioniiga
60 aastat ja rohkem
60 aastat
47 aastat
62 aastat ja 6 kuud
59 aastat
60 aastat ja 2 kuud
46 aastat
62 aastat ja 8 kuud
58 aastat
60 aastat ja 4 kuud
45 aastat
62 aastat ja 10 kuud
57 aastat
60 aastat ja 6 kuud
44 aastat
63 aastat ja 2 kuud
56 aastat
60 aastat ja 8 kuud
43 aastat
63 aastat ja 4 kuud
55 aastat
61 aastat
42 aastat
63 aastat ja 6 kuud
54 aastat
61 aastat ja 2 kuud
41 aastat
63 aastat ja 8 kuud
53 aastat
61 aastat ja 4 kuud
40 aastat
63 aastat ja 10 kuud
52 aastat
61 aastat ja 6 kuud
39 aastat
64 aastat ja 3 kuud
51 aastat
61 aastat ja 8 kuud
38 aastat
64 aastat ja 4 kuud
50 aastat
61 aastat ja 11 kuud
37 aastat
64 aastat ja 5 kuud
49 aastat
62 aastat ja 2 kuud
36 aastat
64 aastat ja 6 kuud
48 aastat
62 aastat ja 4 kuud
35 aastat
64 aastat ja 8 kuud
Ametnikel, kes on 1. mail 2014 alla 35-aastased, on õigus jääda vanaduspensionile 65-aastaselt.
Ametnikel, kes on 1. mail 2014 kas 45-aastased või vanemad ja asusid teenistusse ajavahemikul 1. maist 2004 kuni 31. detsembrini 2013, jääb pensionieaks endiselt 63 aastat.
Enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud ametnike pensioniiga, mida võetakse arvesse kõikides viidetes käesolevates personalieeskirjades esitatud pensionieale, määratakse kindlaks eespool esitatud sätete kohaselt, kui käesolevate personalieeskirjadega ei ole sätestatud teisiti.
2. Olenemata VIII lisa artiklist 2, on ametnikel, kes on teenistusse asunud enne 1. jaanuari 2014 ja kes jäävad teenistusse pärast iga, mil neil oleks õigus vanaduspensionile jääda, õigus pensioni täiendavale tõusule 2,5 % viimasest põhipalgast iga pärast seda vanust töötatud aasta eest, tingimusel et nende kogupension ei ületa 70 % nende viimasest põhipalgast personalieeskirjade artikli 77 teises või kolmandas lõigus sätestatud tähenduses.
1. maiks 2004. aastaks 50-aastaste või vanemate ametnike või üle 20-aastase staažiga ametnike puhul on eelmises lõigus ettenähtud pensionitõus vähemalt 5 % 60. eluaastaks omandatud pensioniõiguste summast.
See tõus tagatakse ka surma korral, kui ametnik jäi teenistusse pärast iga, mil tal oleks olnud õigus vanaduspensionile jääda.
Kui osaajalise tööajaga töötav ametnik, kes asus teenistusse enne 1. jaanuari 2014, teeb IVa lisa kohaldamisel pensioniskeemi sissemakseid vastavalt töötatud ajale, kohaldatakse käesolevas artiklis ettenähtud pensioniõiguste tõusu ainult samas proportsioonis.
3. Kui ametnik jääb pensionile enne käesolevas artiklis sätestatud pensioniikka jõudmist, kohaldatakse 60. eluaasta ja nimetatud pensioniea vahelise ajavahemiku suhtes vaid poolt VIII lisa artikli 9 punktis b sätestatud vähendusest.
4. Erandina IV lisa ainsa artikli lõike 1 teisest lõigust saab ametnik, kelle suhtes vastavalt lõikele 1 kohaldatakse 65. eluaastast varasemat pensioniiga, nimetatud lisaga ettenähtud tingimustel kõnealuses lisas sätestatud toetust kuupäevani, mil ametnik jõuab pensionikka.
Pärast nimetatud vanusesse jõudmist ja kuni 65-aastaseks saamiseni saab ametnik edasi toetust kuni ajani, mil ta hakkab saama maksimaalset vanaduspensioni, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse personalieeskirjade artiklit 42c.”;
h)
artikkel 23 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 23
1. Personalieeskirjade artikli 52 punkti a kohaldamisel, ilma et see piiraks artikli 50 sätete kohaldamist, läheb enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud ametnik automaatselt pensionile selle kuu viimasel päeval, mille jooksul ta saab 65-aastaseks. Enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud ametnike puhul käsitatakse personalieeskirjade artikli 78 teises lõigus sõnu „66. eluaastat” sõnadena „65. eluaastat”, artikli 81a lõike 1 punktis b sõnu „66-aastaseks” sõnadena „65-aastaseks” ja VIII lisa artikli 12 lõike 1 punktis b sõnu „66. eluaastast” sõnadena „65. eluaastast”.
2. Olenemata personalieeskirjade artiklist 52, võib ametnik, kes asus teenistusse enne 1. jaanuari 2014 ja lahkub teenistusest enne käesoleva lisa artiklis 22 osutatud pensioniikka jõudmist, taotleda VIII lisa artikli 9 punkti b kohaldamist
a)
kuni 31. detsembrini 2015 alates vanusest 55 aastat;
b)
kuni 31. detsembrini 2016 alates vanusest 57 aastat.
3. Erandina personalieeskirjade artikli 50 kaheksandast lõigust on vastavalt personalieeskirjade artikli 50 esimesele lõigule teenistuse huvides teenistusest vabastatud ametnikul õigus saada VIII lisa artikli 9 kohast pensioni vastavalt allpool esitatud tabelile:
Artikli 50 esimese lõigu kohase otsuse kuupäev
Vanus
Kuni 31. detsembrini 2016
55 aastat
Pärast 31. detsembrit 2016
58 aastat”
i)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 24a
Kui pension on kindlaks määratud enne 1. jaanuari 2014, jätkatakse pärast kõnealust kuupäeva pensionisaaja pensioniõiguse kindlaksmääramist vastavalt nendele eeskirjadele, mida kohaldati esialgse õiguse määramiseks. Sama kehtib ühise ravikindlustusskeemi katte kohta.”;
j)
artikkel 28 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 28
1. Muude teenistujate teenistustingimuste artiklis 2 osutatud teenistujatel, kellel oli leping 1. mail 2004 ja kes on pärast seda kuupäeva ning enne 1. jaanuari 2014 nimetatud ametnikeks, on pensionile jäämisel õigus ajutiste teenistujatena omandatud pensioniõiguste kindlustusmatemaatiliseks kohandamiseks, mille puhul võetakse arvesse personalieeskirjade artiklis 77 osutatud pensioniea muutust.
2. Muude teenistujate teenistustingimuste artiklites 2, 3a ja 3b osutatud teenistujatel, kellel on leping 1. jaanuaril 2014 ja kes on pärast seda kuupäeva nimetatud ametnikeks, on pensionile jäämisel õigus ajutiste või lepinguliste töötajatena omandatud pensioniõiguste kindlustusmatemaatiliseks kohandamiseks, mille puhul võetakse arvesse personalieeskirjade artiklis 77 osutatud pensioniea muutust, kui nad on 1. mail 2014 vähemalt 35-aastased.”;
k)
lisatakse järgmine jagu:
„5. jagu
Artikkel 30
1. Erandina I lisa A jao punktist 2 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate ametnike suhtes järgmist tegevusüksuse AD ametikohtade liikide tabelit:
Peadirektor
AD 15 - AD 16
Direktor
AD 14 - AD 15
Üksuse juhataja või samaväärne
AD 9 - AD 14
Nõunik või samaväärne
AD 13 - AD 14
Ülemineku-vanemadministraator
AD 14
Ülemineku-administraator
AD 13
Administraator
AD 5 - AD 12
2. Alates 1. jaanuarist 2014 liigitab ametisse nimetav asutus või ametiisik 31. detsembril 2013 teenistuses olevad tegevusüksuse AD ametnikud ametikohtade liikide alusel järgmiselt:
a)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 14 ja kes ei olnud direktori, üksuse juhataja, nõuniku või nendega samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „ülemineku-vanemadministraator”;
b)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 13 ja kes ei olnud üksuse juhataja, nõuniku või nendega samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „ülemineku-administraator”;
c)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 9 - AD 14 ja kes olid üksuse juhataja või samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „üksuse juhataja või samaväärne”;
d)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 13 või AD 14 ja kes olid nõuniku või samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „nõunik või samaväärne”;
e)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AD 5 - AD 12 ja kes ei olnud üksuse juhataja või samaväärsel ametikohal, määratakse ametikohale „administraator”;
3. Erandina lõikest 2 võib ametisse nimetav asutus või ametiisik määrata palgaastmetel AD 9 - AD 14 olevad erikohustusi täitvad ametnikud enne 31. detsembrit 2015 ametikohale „üksuse juhataja või samaväärne” või „nõunik või samaväärne”. Ametisse nimetav asutus või ametiisik kehtestab sätted käesoleva artikli jõustamiseks. Ametnike koguarv, kelle suhtes käesolevat sätet kohaldatakse, ei või ületada 5 % tegevusüksuse AD ametnikest 31. detsembril 2013.
4. Teatavat liiki ametikohale määramine jääb kehtima seniks, kuni ametnikule määratakse uued ülesanded, mis vastavad muud liiki ametikohale.
5. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 12 järgu 5 ametnikele alates 1. jaanuarist 2016 põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 4 ja palgaastme AD 12 järgu 3 palga erinevusega.
6. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 12 järgu 5 ametnikele, kelle suhtes kohaldatakse lõikes 5 nimetatud meedet, kahe aasta järel täiendav põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 5 ja palgaastme AD 12 järgu 4 palga erinevusega.
7. Erandina lõikest 5 kohaldatakse administraatori ametikohal olevate palgaastme AD 12 ametnike suhtes, kes on tööle võetud enne 1. maid 2004 ja keda ei ole ajavahemikus 1. mai 2004 - 30. detsember 2013 edutatud, järgmisi sätteid:
a)
eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse järgu 8 ametnikele alates 1. jaanuarist 2016 põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 4 ja palgaastme AD 12 järgu 3 palga erinevusega;
b)
eeldusel et nende suhtes kohaldatakse punktis a nimetatud meedet, tagatakse järgu 8 ametnikele kahe aasta järel täiendav põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 12 järgu 5 ja palgaastme AD 12 järgu 4 palga erinevusega.
8. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse ülemineku-administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 13 järgu 5 ametnikele alates 1. jaanuarist 2016 põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 13 järgu 4 ja palgaastme AD 13 järgu 3 palga erinevusega.
9. Eeldusel et nad vastavad artikli 44 esimeses lõigus sätestatud tingimustele, tagatakse ülemineku-administraatori ametikohal olevatele palgaastme AD 13 järgu 5 ametnikele, kelle suhtes kohaldatakse lõikes 8 nimetatud meedet, kahe aasta järel täiendav põhipalga tõus, mis on samaväärne palgaastme AD 13 järgu 5 ja palgaastme AD 13 järgu 4 palga erinevusega.
10. Ametnikele, kes on saanud lõigetes 5-9 ette nähtud põhipalga tõusu ja kes seejärel nimetatakse sama palgaastme ametikohale „üksuse juhataja või samaväärne” või „nõunik või samaväärne”, säilitatakse nimetatud põhipalga tõus.
11. Erandina artikli 46 esimesest lausest määratakse ametnikele, kes nimetatakse järgmisele kõrgemale palgaastmele ja kelle suhtes on kohaldatud lõigetes 5, 6, 8 ja 9 ette nähtud põhipalga tõusu, selle palgaastme teine järk. Nad kaotavad õiguse lõigetes 5, 6, 8 ja 9 ette nähtud põhipalga tõusule.
12. Lõikes 7 osutatud põhipalga tõusu ei maksta pärast edutamist ning seda ei võeta arvesse käesoleva lisa artikli 7 lõikes 5 osutatud igakuise põhipalga suurenemise kindlaksmääramisel.
Artikkel 31
1. Erandina I lisa A jao punktist 2 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate ametnike suhtes järgmist tegevusüksuse AST ametikohtade liikide tabelit:
Ülemineku-vanemassistent
AST 10 - AST 11
Ülemineku-assistent
AST 1 - AST 9
Ülemineku-haldusassistent
AST 1 - AST 7
Ülemineku-tugitöötaja
AST 1 - AST 5
2. Alates 1. jaanuarist 2014 liigitab ametisse nimetav asutus või ametiisik 31. detsembril 2013 teenistuses olevad tegevusüksuse AST ametnikud ametikohtade liikide alusel järgmiselt:
a)
ametnikud, kes 31. detsembril 2013 olid palgaastmel AST 10 või AST 11, määratakse ametikohale „ülemineku-vanemassistent”;
b)
ametnikud, kes ei ole hõlmatud punktiga a ja kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse B-kategooriasse või kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse C- või D-kategooriasse ja on ilma piiranguteta siirdunud tegevusüksusesse AST, ning alates 1. maist 2004 tööle võetud tegevusüksuse AST ametnikud määratakse ametikohale „ülemineku-assistent”;
c)
ametnikud, kes ei ole hõlmatud punktidega a ja b ning kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse C-kategooriasse, määratakse ametikohale „ülemineku-haldusassistent”;
d)
ametnikud, kes ei ole hõlmatud punktidega a ja b ning kes kuulusid enne 1. maid 2004 endisesse D-kategooriasse, määratakse ametikohale „ülemineku-tugitöötaja”.
3. Teatavat liiki ametikohale määramine jääb kehtima seniks, kuni ametnikule määratakse uued ülesanded, mis vastavad muud liiki ametikohale. Ülemineku-haldusassistente ja ülemineku-tugitöötajaid võib määrata I lisa A jaos määratletud assistendi ametikohale üksnes personalieeskirjade artiklis 4 ja artikli 29 lõikes 1 sätestatud korras. Edutamine on lubatud üksnes lõikes 1 iga ametikoha liigi jaoks ette nähtud viisil.
4. Erandina personalieeskirjade artikli 6 lõikest 1 ja I lisa B jaost arvutatakse edutamiseks vajalike järgmise kõrgema palgaastme vabade ametikohtade arv ülemineku-tugitöötajate jaoks eraldi. Kohaldatakse järgmisi protsendimäärasid:
Palgaaste
Määr
Ülemineku-tugitöötajad
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Seoses ülemineku-tugitöötajatega kasutatakse edutamisel (personalieeskirjade artikli 45 lõige 1) edutamiseks kõlblike sama palgaastmega ja sama liiki ametnike teenete võrdlemist.
5. Enne 1. maid 2004 C- ja D-kategooriasse kuulunud ülemineku-haldusassistentidele ja ülemineku-tugitöötajatele jääb õigus saada kas hüvitavat puhkust või lisatasu, kui teenistusüksuse töö ei võimalda hüvitavat puhkust ületunnitööle järgneva kahe kuu jooksul, nagu on ette nähtud VI lisas.
6. Ametnikud, kellele on antud personalieeskirjade artikli 55a lõike 2 punkti g ning IVa lisa artikli 4 alusel luba töötada osalise tööajaga ajavahemikus, mis algab enne 1. jaanuari 2014 ja lõpeb pärast seda, võivad osalise tööajaga edasi töötada samadel tingimustel kokku kuni viis aastat.
7. Ametnike puhul, kelle pensioniiga vastavalt käesoleva lisa artiklile 22 on alla 65 aasta, võib personalieeskirjade artikli 55a lõike 2 punktis g osutatud kolmeaastane periood ületada pensioniea, kuid ei või ületada vanust 65 aastat.
Artikkel 32
Erandina personalieeskirjade II lisa artikli 1 neljanda lõigu esimesest lausest ei pea tegevusüksuse AST/SC esindatus personalikomitees olema tagatud kuni järgmiste uue personalikomitee valimisteni, kus tegevusüksuse AST/SC töötajad on esindatud.
Artikkel 33
Erandina personalieeskirjade artikli 40 lõikest 2 ei või isiklikel põhjustel võetud puhkuse kogukestus, kui ametnik on olnud 31. detsembril 2013 kogu ametiaja jooksul isiklikel põhjustel võetud puhkusel üle 10 aasta, ületada 15 aastat kogu ametniku ametiaja jooksul.”
Artikkel 2
Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 1 teine taane jäetakse välja.
2)
Artiklile 2 lisatakse järgmine punkt:
„f)
töötajad, kes on tööle võetud ametikohtadele, mis kuuluvad personalieeskirjade artikli 1a lõikes 2 osutatud ameti eelarvele lisatud ametikohtade loetellu ja mille eelarvepädevad asutused on liigitanud ajutisteks, välja arvatud ametite juhid ja nende asetäitjad, kellele on osutatud asjaomase ameti loomist käsitlevas liidu õigusaktis, ja ametnikud, kes on lähetatud ametisse teenistuse huvides.”
3)
Artikkel 3 jäetakse välja.
4)
Artikli 3b punktis b asendatakse alapunkt i järgmisega:
„i)
ametnikud või ajutised töötajad tegevusüksustes AST/SC ja AST;”.
5)
Artikli 8 esimeses lõigus asendatakse fraas „artikli 2 punkti a” fraasiga „artikli 2 punkti a või f”.
6)
Artikli 10 lõige 4 jäetakse välja.
7)
Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:
a)
esimese lõigu esimeses lauses asendatakse fraas „artikleid 11-26” fraasiga „artikleid 11-26a”;
b)
kolmandas lõigus asendatakse sõnad „teises lõigus” sõnadega „kolmandas lõigus”.
8)
Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Ajutiste töötajate töölevõtmisel lähtutakse eesmärgist saada institutsiooni teenistusse võimalikult võimekad, tõhusad ja sõltumatud liidu liikmesriikide kodanikud, kes valitakse võimalikult laialt geograafiliselt alalt.
Ajutiste töötajate valimisel ei tehta vahet rassi, poliitiliste, filosoofiliste või usuliste tõekspidamiste, soo või seksuaalse sättumuse põhjal ning ei võeta arvesse perekonnaseisu ega pereolusid.
Ühtegi töökohta ei reserveerita konkreetse liikmesriigi kodanikele. Liidu kodanike võrdsuse põhimõte võimaldab institutsioonil võtta asjakohaseid meetmeid, kui ajutiste töötajate kodakondsuse vahel täheldatakse olulist tasakaalustamatust, mis ei ole objektiivsete kriteeriumitega põhjendatud. Kõnealused asjakohased meetmed peavad olema põhjendatud ega tohi kaasa tuua muid töölevõtukriteeriume peale tulemustel põhinevate kriteeriumite. Enne asjakohaste meetmete vastuvõtmist kehtestab artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik üldsätted käesoleva lõike jõustamiseks vastavalt personalieeskirjade artiklile 110.
Kolme aasta möödudes 1. jaanuarist 2014 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande eelmise lõigu rakendamise kohta.
Eesmärgiga aidata kaasa töötajate töölevõtmisele võimalikult laialt geograafiliselt alalt, püüavad institutsioonid toetada oma töötajate lastele mitmekeelse ja mitmekultuurilise hariduse andmist.”;
b)
lõikes 5 asendatakse fraas „iga institutsioon” järgmisega: „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
9)
Artikkel 14 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 14
1. Ajutisele töötajale kohaldatakse üheksakuulist katseaega.
Kui ajutine töötaja ei ole saanud katseaja jooksul haiguse, personalieeskirjade artiklis 58 osutatud rasedus- ja sünnituspuhkuse või õnnetuse tõttu vähemalt kuu aega järjest oma kohustusi täita, võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik tema katseaega vastava ajavahemiku võrra pikendada. Katseaja kogukestus ei ületa 15 kuud.
2. Kui katseajal olev ajutine töötaja osutub selgelt nõuetele mittevastavaks, võib tema kohta koostada aruande ükskõik mis ajal enne katseaja lõppu.
Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul. Ajutise töötaja otsene ülemus edastab aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule. Aruande alusel võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik otsustada lõpetada teenistussuhte ajutise töötajaga enne katseaja lõppu, teatades talle sellest kuu aega ette, või määrata ajutise töötaja ülejäänud katseajaks tööle muusse teenistusüksusesse.
3. Hiljemalt üks kuu enne katseaja lõppu koostatakse aruanne ajutise töötaja suutlikkuse kohta täita oma töökohustusi, samuti tema võimekuse ja teenistuses käitumise kohta. Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele ajutisele töötajale, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul.
Kui aruandes soovitatakse töötaja teenistusest vabastada või erandlike asjaolude korral katseaega kooskõlas lõikega 1 pikendada, edastab ajutise töötaja otsene ülemus aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule.
Kui ajutise töötaja töö või käitumine ei vasta tema ametikohale, lõpetatakse temaga teenistussuhe.
Lõplik otsus tehakse käesolevas lõigus osutatud aruande ning artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule kättesaadavate andmete põhjal ajutise töötaja käitumise kohta personalieeskirjade II jaotist silmas pidades.
4. Teenistusest vabastatud ajutisel töötajal on õigus saada hüvitist ühe kolmandiku põhipalga ulatuses katseaja iga täitunud kuu eest.”
10)
Artikli 15 lõikes 1 lisatakse esimesele lõigule järgmine lause:
„Artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutuse või ametiisiku kehtestatud palgaastmekriteeriumide kohaselt liigitatud ajutistel töötajatel säilib ajutise töötajana omandatud staaž, kui nad nimetatakse sama palgaastme ajutisteks töötajateks kohe pärast eelmise ajutise teenistuse lõppu.”
11)
Artikkel 16 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 16
Personalieeskirjade artikleid 42a, 42b ja 55-61, mis käsitlevad puhkust, tööaega, ületunnitööd, vahetustega tööd, valveaega töökohal või kodus ning riiklikke pühi, kohaldatakse analoogia põhjal. Eripuhkuse ning lapsehooldus- ja perepuhkuse kestus ei ületa lepingu tähtaega. Lisaks kohaldatakse personalieeskirjade artikleid 41, 42, 45 ja 46 analoogia põhjal personalieeskirjade XIII lisa artiklis 29 osutatud ajutiste teenistujate suhtes, olenemata nende lepingu sõlmimise kuupäevast.
Personalieeskirjade artiklis 59 sätestatud tasulised haiguspäevad ei või kesta üle kolme kuu või ajutise töötaja töötatud aja, kui viimane on pikem. Haiguspuhkus ei jätku pärast lepingu lõppemist.
Nende tähtaegade lõppemisel antakse teenistujale, kelle lepingut ei ole veel lõpetatud, hoolimata tema võimetusest oma kohustusi täita, palgata puhkust.
Kui teenistuja on haigestunud kutsehaigusse või kui temaga on juhtunud tööõnnetus, saab ta edasi täistasu kogu töövõimetusaja eest niikaua, kuni talle ei ole määratud artiklis 33 sätestatud invaliidsuspensioni.”
12)
Artikkel 17 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 17
Erandjuhtudel võib ajutisele töötajale tema taotluse põhjal anda palgata puhkust mõjuvatel isiklikel põhjustel. Isiklikel põhjustel võetud palgata puhkuse ajal jätkatakse personalieeskirjade artikli 12b kohaldamist.
Artikli 12b kohast luba ei anta ajutisele töötajale palgalise või tasustamata kutsealase tegevuse alustamiseks, mis hõlmab tema institutsioonile suunatud lobitööd või nõustamistegevust ja mis võib tuua kaasa konflikti institutsiooni õigustatud huvidega või niisuguse konflikti võimaluse.
Sellise puhkuse pikkuse otsustab artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik ja see ei ole pikem kui veerand ajast, mille teenistuja on juba töötanud, või:
-
kolm kuud, kui teenistuja tööstaaž on lühem kui neli aastat;
-
kaksteist kuud kõigil muudel juhtudel.
Personalieeskirjade artikli 44 esimese lõigu kohaldamisel ei arvestata esimese lõigu kohaselt antud puhkuse aega.
Ajaks, mil ajutine tööaja on palgata puhkusel, peatatakse tema liikmesus artiklis 28 sätestatud sotsiaalkindlustusskeemis.
Ajutine töötaja, kes ei tee tasustatavat tööd, võib hiljemalt ühe kuu jooksul pärast palgata puhkuse alguse kuud taotleda, et jätkuks tema kindlustuskate artiklis 28 osutatud riskide vastu, tingimusel et ta maksab oma puhkuse ajal poole nimetatud artikli kohaseks kindlustamiseks nõutavatest sissemaksetest; sissemakse arvutatakse tema viimase põhipalga alusel.
Ajutine töötaja, kelle suhtes kohaldatakse artikli 2 punkti c või d ja kes tõendab, et ta ei saa omandada pensioniõigust mõne muu pensioniskeemi alusel, võib taotleda palgata puhkuse ajal pensioniõiguste kogumise jätkamist tingimusel, et ta maksab sissemaksed, mis võrduvad kolmekordse artiklis 41 sätestatud määraga; sissemaksed arvutatakse töötaja palgaastmele ja järgule vastava põhipalga alusel.
Naistel, kelle rasedus- ja sünnituspuhkus algab enne lepingu lõppu, on õigus saada rasedus- ja sünnituspuhkust ning rasedus- ja sünnituspuhkuse hüvitist.”
13)
Artiklit 20 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 1 asendatakse sõna „kohandamist” sõnaga „ajakohastamist”;
b)
lõikes 3 asendatakse sõna „erimaksu” sõnaga „solidaarsusmaksu”;
c)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Personalieeskirjade artiklit 44 kohaldatakse ajutiste töötajate suhtes analoogia põhjal.”
14)
Artiklit 28a muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 3 viimases lauses asendatakse sõna „kohandatakse” sõnaga „ajakohastatakse”;
b)
lõikes 10 asendatakse sõnad „liidu institutsioonid” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud institutsioonide asutused või ametiisikud”;
c)
lõige 11 asendatakse järgmisega:
„Komisjon esitab iga kahe aasta järel töötuskindlustusskeemi finantsolukorda käsitleva aruande. Olenemata kõnealusest aruandest, võib komisjon vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kohandada käesoleva artikli lõikes 7 sätestatud sissemakseid, kui see on skeemi tasakaalu jaoks vajalik.”
15)
Artikli 33 lõike 1 teises lõigus asendatakse fraas „65. eluaastat” fraasiga „66. eluaastat”.
16)
Artikkel 34 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 34
Surnud teenistuja pärijatel personalieeskirjade VIII lisa 4. peatükis määratletud tähenduses on õigus toitjakaotuspensionile artiklite 35-38 alusel.
Endise teenistuja, kes sai invaliidsustoetust, või endise teenistuja artikli 2 punkti a, c, d, e või f tähenduses, kes sai vanaduspensioni või kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, surma korral on surnud teenistuja pärijatel personalieeskirjade VIII lisa 4. peatükis määratletud tähenduses õigus saada nimetatud lisas sätestatud toitjakaotuspensioni.
Kui ajutine töötaja või invaliidsustoetust või vanaduspensioni saav endine ajutine töötaja või endine ajutine töötaja, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist tema pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, on olnud teadmata kadunud üle aasta, kohaldatakse personalieeskirjade VIII lisa 5. ja 6. peatüki ajutist pensioni käsitlevaid sätteid tema abikaasa ja tema ülalpeetavateks tunnistatud isikute suhtes analoogia põhjal.”
17)
Artikli 36 esimese lõigu kolmandas lauses asendatakse sõnad „artikli 2 punktis a, c või d” sõnadega „artikli 2 punktis a, c, d, e või f”.
18)
Artikli 37 neljandas lõigus asendatakse sõnad „63-aastaseks saamist” ja „63-aastaseks saamise” sõnadega „pensioniikka jõudmist” ja „pensioniikka jõudmise” ning sõnad „artikli 2 punktis a, c või d” sõnadega „artikli 2 punktis a, c, d, e või f”.
19)
Artikli 39 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Teenistusest lahkumise korral on teenistujal artikli 2 tähenduses õigus vanaduspensionile, kindlustusmatemaatilise väärtuse ülekandmisele või lahkumistoetuse maksmisele vastavalt personalieeskirjade V jaotise 3. peatükile ja VIII lisale. Kui teenistujal on õigus saada vanaduspensioni, vähendatakse tema pensioniõigusi võrdeliselt artikli 42 kohaselt makstud summadega.”
20)
Artikli 42 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„Tingimustel, mille sätestab artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik, võib teenistuja taotleda, et asustus või ametiisik teeks tema eest maksed, mida ta peab tegema selleks, et saada või säilitada pensioniõigusi oma päritoluriigis.”
21)
Artikkel 47 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 47
Ajutise töötaja töösuhe lõpeb surma korral ning alljärgnevatel juhtudel:
a)
selle kuu lõpus, mille jooksul teenistuja saab 66-aastaseks, või vajaduse korral vastavalt personalieeskirjade artikli 52 teisele ja kolmandale lõigule kindlaksmääratud kuupäeval, või
b)
kui leping on tähtajaline:
i)
lepingus märgitud kuupäeval;
ii)
lepingus kindlaks määratud etteteatamistähtaja lõppemisel, andes teenistujale või institutsioonile võimaluse lõpetada leping varem. Etteteatamistähtaeg ei ole lühem kui üks kuu teenistusaasta kohta ning on minimaalselt üks kuu ja maksimaalselt kolm kuud. Töötaja puhul, kelle lepingut on pikendatud, on maksimumperiood kuus kuud. Etteteatamistähtaeg ei või alata arstitõendiga kinnitatud raseduse ajal, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal ega haiguspuhkuse ajal, kui haiguspuhkuse kestus ei ületa kolme kuud. Lisaks peatatakse etteteatamistähtaeg arstitõendiga kinnitatud raseduse ajaks, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajaks või haiguspuhkuse ajaks, võttes arvesse eespool nimetatud piire. Kui lepingu lõpetab institutsioon, on teenistujal õigus saada kohustuste lõppemise kuupäevast kuni lepingu lõppemise kuupäevani kestva ajavahemiku eest hüvitust, mis võrdub ühe kolmandikuga tema põhipalgast;
iii)
kui teenistuja ei täida enam artikli 12 lõike 2 punktis a sätestatud tingimusi, ilma et see piiraks kõnealuse sätte alusel erandi lubamise võimalust. Kui erandiks luba ei anta, kohaldatakse alapunktis ii osutatud etteteatamistähtaega või
c)
kui leping on tähtajatu:
i)
lepingus määratud etteteatamistähtaja lõppemisel; etteteatamistähtaeg ei ole lühem kui üks kuu iga täitunud teenistusaasta kohta ning on minimaalselt kolm kuud ja maksimaalselt kümme kuud. Etteteatamistähtaeg ei või alata arstitõendiga kinnitatud raseduse ajal, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal ega haiguspuhkuse ajal, kui haiguspuhkuse kestus ei ületa kolme kuud. Lisaks peatatakse etteteatamistähtaeg arstitõendiga kinnitatud raseduse ajaks, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajaks või haiguspuhkuse ajaks, võttes arvesse eespool nimetatud piire, või
ii)
kui teenistuja ei täida enam artikli 12 lõike 2 punktis a sätestatud tingimusi, ilma et see piiraks kõnealuse sätte alusel erandi lubamise võimalust. Kui erandiks luba ei anta, kohaldatakse alapunktis i osutatud etteteatamistähtaega.”
22)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 48a
Euroopa Parlamendi igal ametiajal võib personalieeskirjade artiklit 50 kohaldada analoogia põhjal maksimaalselt viie Euroopa Parlamendi fraktsioonide palgaastmel AD 15 või AD 16 oleva kõrgema astme ajutise töötaja suhtes, tingimusel et nad on saanud 55-aastaseks ja on olnud kakskümmend aastat institutsioonide teenistuses ning vähemalt 2,5 aastat oma viimasel palgaastmel.”
23)
Artikli 50c lõige 2 jäetakse välja.
24)
II jaotisele lisatakse järgmine peatükk:
„11. PEATÜKK
ARTIKLI 2 PUNKTIS F OSUTATUD AJUTISI TÖÖTAJAID KÄSITLEVAD ERISÄTTED
Artikkel 51
Personalieeskirjade artiklit 37, välja arvatud selle esimese lõigu punkti b, ja artiklit 38 kohaldatakse artikli 2 punktis f osutatud ajutiste töötajate suhtes analoogia põhjal.
Artikkel 52
Erandina artikli 17 kolmandast lõigust võivad artikli 2 punktis f osutatud ajutised töötajad, kelle leping on sõlmitud määramata ajaks, staažist olenemata saada palgata puhkust kuni üheaastaseks ajavahemikuks.
Sellise puhkuse kogukestus ei või ületada kahtteist aastat kogu töötaja ametiaja jooksul.
Ajutise töötaja ametikohale võib tööle võtta teise isiku.
Pärast puhkuse lõppu tuleb ajutine töötaja ennistada tööle esimesele tema palgaastmele vastavale ja tema tegevusüksuses vabanevale ametikohale, tingimusel et ta vastab kõnealusel ametikohal töötamise nõuetele. Kui ajutine töötaja keeldub talle pakutud ametikohast, säilib tal õigus ennistamisele järgmisele tema palgaastmele vastavale ja tema tegevusüksuses vabanevale ametikohale samadel tingimustel; kui ta keeldub teist korda, võib institutsioon teenistussuhte ette teatamata lõpetada. Kuni tegeliku tööle ennistamiseni või lähetusse saatmiseni jääb töötaja isiklikel põhjustel võetud palgata puhkusele.
Artikkel 53
Artikli 2 punktis f osutatud ajutised töötajad võetakse tööle ühe või mitme ameti korraldatud valikumenetluse alusel. Euroopa Personalivaliku Amet osutab asjaomase ameti või asjaomaste ametite taotlusel neile abi, määrates eelkõige katsete sisu ja korraldades valikumenetluse. Euroopa Personalivaliku Amet tagab valikumenetluse läbipaistvuse.
Välise valikumenetluse korral võetakse artikli 2 punktis f osutatud ajutisi töötajaid tööle üksnes palgaastmetele SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 või AD 5-AD 8. Amet võib vajaduse korral ja põhjendatud juhtudel anda loa vastavate töökohustustega ametikohtade puhul ja kinnitatud ametikohtade loetelu piires töölevõtmiseks palgaastmetele AD 9, AD 10, AD 11 või erandjuhtudel palgaastmele AD 12. Ametis palgaastmetele AD 9-AD 12 tööle võetud ajutiste töötajate arv ei ületa jooksval viieaastasel ajavahemikul 20 % ajutiste töötajate koguarvust tegevusüksuses AD.
Artikkel 54
Artikli 2 punktis f osutatud ajutistele töötajatele määratakse järgmine kõrgem palgaaste üksnes nende töötajate seast valiku tegemisel, kes on oma palgaastmel töötanud vähemalt kaks aastat, võrreldes selliste ajutiste töötajate teeneid ja võttes arvesse nende kohta koostatud aruandeid. Personalieeskirjade artikli 45 lõike 1 viimast lauset ja artikli 45 lõiget 2 kohaldatakse analoogia põhjal. Ametnikele personalieeskirjade I lisa B jaos sätestatud keskmisele teenistuskäigule vastavaid protsendimäärasid ei tohi ületada.
Vastavalt personalieeskirjade artiklile 110 võtab iga amet vastu üldsätted käesoleva artikli rakendamiseks.
Artikkel 55
Kui artikli 2 punktis f osutatud ajutine töötaja vahetab ametikohale korraldatud sisekonkursi tulemusena ametikohta tegevusüksuse piires, ei määrata talle tema eelmisest ametikohast madalamat palgaastet või -järku, tingimusel et tema palgaaste on üks palgaastmetest, millele osutati vaba ametikoha väljakuulutamise teates.
Samu sätteid kohaldatakse analoogia põhjal juhul, kui selline ajutine töötaja sõlmib ametiga uue lepingu kohe pärast muu ametiga sõlmitud eelmist ajutist töölepingut.
Artikkel 56
Vastavalt personalieeskirjade artikli 110 lõikele 2 võtab iga amet vastu artikli 2 punktis f osutatud ajutiste töötajate töölevõtmise korra üldsätted.”
25)
III jaotis jäetakse välja.
26)
Artikli 79 lõikes 2 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
27)
Artiklit 80 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Artiklis 3a osutatud institutsiooni, ameti või üksuse artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik võib nimetatud tabeli põhjal pärast personalieeskirjade komiteega nõupidamist üksikasjalikumalt kindlaks määrata iga ülesande laadiga kaasnevad volitused.”;
b)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Personalieeskirjade artikleid 1d ja 1e kohaldatakse analoogia põhjal.”
28)
Artiklit 82 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 6 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”;
b)
lisatakse järgmine lõik:
„7. Tegevusüksuste II, III ja IV lepingulistel töötajatel võib lubada osaleda sisekonkurssidel üksnes pärast kolmeaastast institutsioonis töötamist. Tegevusüksuse II lepingulised töötajad võivad osaleda üksnes palgaastmetele SC 1-SC 2, tegevusüksuse III töötajad palgaastmetele AST 1-AST 2 ning tegevusüksuse IV töötajad palgaastmetele AST 1-AST 4 või AD 5-AD 6 toimuvatel konkurssidel. Mis tahes kõnealuse palgaastme vabadele ametikohtadele nimetatud lepingulise töötaja kandidaatide koguarv ei või kunagi ületada 5 % personalieeskirjade artikli 30 teise lõigu kohaselt nendesse tegevusüksustesse tehtud ametissenimetamiste koguarvust aastas.”
29)
Artikkel 84 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 84
1. Kui lepingulise töötajaga sõlmitakse leping vähemalt üheks aastaks, kohaldatakse talle katseaega, mille kestus on tegevusüksuse I puhul kuus esimest kuud töötamisajast ja muude tegevusüksuste puhul üheksa esimest kuud töötamisajast.
Kui lepinguline töötaja ei ole saanud katseaja jooksul haiguse, personalieeskirjade artiklis 58 osutatud rasedus- ja sünnituspuhkuse või õnnetuse tõttu katkematult kuu aega oma kohustusi täita, võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik tema katseaega vastava ajavahemiku võrra pikendada. Katseaja kogukestus ei ületa 15 kuud.
2. Kui katseajal olev lepinguline töötaja osutub selgelt nõuetele mittevastavaks, võib tema kohta koostada aruande ükskõik mis ajal enne katseaja lõppu.
Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele isikule, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul. Lepingulise töötaja otsene ülemus edastab aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule. Aruande alusel võib artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik otsustada lõpetada teenistussuhte lepingulise töötajaga enne katseaja lõppu, teatades talle sellest kuu aega ette, või määrata lepingulise töötaja ülejäänud katseajaks tööle muusse teenistusüksusesse.
3. Hiljemalt üks kuu enne katseaja lõppu koostatakse aruanne lepingulise töötaja suutlikkuse kohta täita oma töökohustusi, samuti tema võimekuse ja teenistuses käitumise kohta. Kõnealune aruanne edastatakse asjaomasele lepingulisele töötajale, kellel on õigus esitada kirjalikult oma märkused kaheksa tööpäeva jooksul.
Kui aruandes soovitatakse töötaja teenistusest vabastada või erandlike asjaolude korral katseaega kooskõlas lõikega 1 pikendada, edastab lepingulise töötaja otsene ülemus aruande koos märkustega viivitamatult artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule.
Kui lepingulise töötaja töö või käitumine ei vasta tema ametikohale, lõpetatakse temaga teenistussuhe.
Lõplik otsus tehakse käesolevas lõikes osutatud aruande ning artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutusele või ametiisikule kättesaadavate andmete põhjal lepingulise töötaja käitumise kohta personalieeskirjade II jaotist silmas pidades.
4. Teenistusest vabastatud lepingulisel töötajal on õigus saada hüvitist ühe kolmandiku põhipalga ulatuses katseaja iga täitunud kuu eest.”
30)
Artikli 85 lõikes 3 asendatakse fraas „EÜ asutamislepingu artiklis 314” fraasiga „Euroopa Liidu lepingu artikli 55 lõikes 1”.
31)
Artikli 86 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
a)
teisele lõigule lisatakse järgmine lause:
„Palgaastmesse 1 tööle võetud lepinguliste töötajate suhtes kohaldatakse analoogia põhjal siiski personalieeskirjade artikli 32 teist lõiku.”;
b)
lisatakse järgmine lõik:
„Käesolevat lõiget jõustavad üldsätted kehtestatakse vastavalt personalieeskirjade artiklile 110.”
32)
Artikli 88 esimese lõigu punktis b asendatakse sõnad „kolme aastat” sõnadega „kuut aastat”.
33)
Artikkel 91 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 91
Artikleid 16-18 kohaldatakse analoogia põhjal.
Personalieeskirjade artikli 55 lõike 4 teist lauset ei kohaldata analoogia põhjal lepinguliste töötajate suhtes.
Tegevusüksuste III ja IV lepinguliste töötajate ületunnitöö ei anna õigust hüvitisele ega lisatasule.
Personalieeskirjade VI lisas sätestatud tingimuste kohaselt on tegevusüksuste I ja II lepingulistel töötajatel õigus saada ületunnitöö eest kas hüvitavat puhkust või lisatasu, kui teenistusüksuse töö ei võimalda hüvitavat puhkust anda ületunnitöö tegemise kuule järgneva kahe kuu jooksul.”
34)
Artiklis 95 asendatakse sõnad „63. eluaastani” sõnadega „pensioniikka jõudmiseni”.
35)
Artiklit 96 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikes 3 asendatakse sõna „kohandatakse” sõnaga „ajakohastatakse”;
b)
lõige 11 asendatakse järgmisega:
„11. Komisjon esitab iga kahe aasta järel töötuskindlustusskeemi finantsolukorda käsitleva aruande. Olenemata kõnealusest aruandest, võib komisjon vastavalt personalieeskirjade artiklitele 111 ja 112 vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kohandada lõikes 7 sätestatud sissemakseid, kui see on skeemi tasakaalu jaoks vajalik.”
36)
Artikli 101 lõike 1 teise lõigu teises lauses asendatakse sõnad „65. eluaastat” sõnadega „66. eluaastat”.
37)
Artiklit 103 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Endise lepingulise töötaja, kes sai invaliidsustoetust või vanaduspensioni või kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, surma korral on surnud lepingulise töötaja pärijatel personalieeskirjade VIII lisa 4. peatükis määratletud tähenduses õigus saada nimetatud lisas sätestatud toitjakaotuspensioni.”;
b)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Kui lepinguline töötaja või invaliidsustoetust või vanaduspensioni saav endine lepinguline töötaja või endine lepinguline töötaja, kes lahkus teenistusest enne pensioniikka jõudmist ning taotles oma vanaduspensioni edasilükkamist tema pensioniikka jõudmise kuule järgneva kalendrikuu esimese päevani, on olnud teadmata kadunud üle aasta, kohaldatakse personalieeskirjade VIII lisa 5. ja 6. peatüki ajutist pensioni käsitlevaid sätteid tema abikaasa ja ülalpeetavateks tunnistatud isikute suhtes analoogia põhjal.”
38)
Artikli 106 lõikes 4 asendatakse sõnad „63-aastaseks saamist” ja „63-aastaseks saamise” sõnadega „pensioniikka jõudmist” ja „pensioniikka jõudmise”.
39)
Artiklis 120 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
40)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 132a
Vastavalt artikli 125 lõikes 1 osutatud rakendusmeetmetele ja assistendi poolt abistatava(te) parlamendiliikme(te) sõnaselge taotluse korral võib parlamendiliikme registreeritud assistendile maksta ainult üks kord kas sisseseadmistoetust või ümberasumistoetust, mida makstakse asjaomase parlamendiliikme assisteerimise hüvitisest, tuginedes tõenditele, et elukohavahetus oli vajalik. Toetuse summa ei ületa assistendi ühe kuu põhipalka.”
41)
Artiklit 139 muudetakse järgmiselt:
a)
lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
i)
punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
selle kuu lõpus, mille jooksul parlamendiliikme registreeritud assistent saab 66-aastaseks, või erandjuhul kuupäeval, mis määratakse kindlaks vastavalt personalieeskirjade artikli 52 teisele ja kolmandale lõigule;”;
ii)
punkt d asendatakse järgmisega:
„d)
sellise lepingus sätestatud etteteatamistähtaja lõppemisel, millega on parlamendiliikme registreeritud assistendil ja Euroopa Parlamendil, kes tegutseb selle Euroopa Parlamendi liikme või nende liikmete nimel, kelle abistamiseks parlamendiliikme registreeritud assistent tööle võeti, õigus lõpetada leping ennetähtaegselt, võttes arvesse asjaolu, et parlamendiliikme ja tema registreeritud assistendi vaheline töösuhe põhineb usaldusel. Etteteatamistähtaeg ei ole lühem kui üks kuu teenistusaasta kohta ning on minimaalselt üks kuu ja maksimaalselt kolm kuud. Etteteatamistähtaeg ei või alata arstitõendiga kinnitatud raseduse ajal, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajal ega haiguspuhkuse ajal, kui haiguspuhkuse kestus ei ületa kolme kuud. Lisaks peatatakse etteteatamistähtaeg arstitõendiga kinnitatud raseduse ajaks, rasedus- ja sünnituspuhkuse ajaks või haiguspuhkuse ajaks, võttes arvesse nimetatud piire;”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„3a. Artikli 125 lõikes 1 osutatud rakendusmeetmetega nähakse ette lepitusmenetlus, mida kohaldatakse enne parlamendiliikme registreeritud assistendi lepingu lõpetamist selle Euroopa Parlamendi liikme või nende liikmete taotlusel, kelle abistamiseks assistent tööle võeti, või asjaomase parlamendiliikme assistendi taotlusel vastavalt lõike 1 punktile d ja lõikele 3.”
42)
Artiklis 141 asendatakse sõnad „iga institutsioon” sõnadega „artikli 6 esimeses lõigus osutatud asutus või ametiisik”.
43)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 142a
Komisjon esitab 31. detsembriks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse käesolevate muude teenistujate teenistustingimuste toimimist.”
44)
Lisa muudetakse järgmiselt:
a)
artikli 1 lõikele 1 lisatakse järgmised laused:
„Kõnealuse lisa artiklit 21, artiklit 22, välja arvatud selle lõiget 4, artikleid 23 ja 24a ning artikli 31 lõikeid 6 ja 7 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate muude teenistujate suhtes analoogia põhjal. Kõnealuse lisa artiklit 30 ning artikli 31 lõikeid 1, 2, 3 ja 5 kohaldatakse 31. detsembril 2013 teenistuses olevate ajutiste töötajate suhtes analoogia põhjal. Enne 1. jaanuari 2014 teenistuses olnud töötajate puhul käsitatakse muude teenistujate teenistustingimuste artikli 33 lõike 1 teises lõigus, artikli 47 punktis a, artikli 101 lõike 1 teises lõigus ja artikli 139 lõike 1 punktis b arvu „66” arvuna „65”.”;
b)
lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 6
Alates 1. jaanuarist 2014 muudetakse nende ajutiste töötajate lepingud, kelle suhtes kohaldatakse muude teenistujate teenistustingimuste artikli 2 punkti a ja kes on teenistuses 31. detsembril 2013, ilma valikumenetluseta käesolevate teenistustingimuste artikli 2 punkti f kohasteks lepinguteks. Ülejäänud töötajate lepingutingimused ei muutu. Käesolevat artiklit ei kohaldata nende ajutiste töötajate lepingute suhtes, kes on tööle võetud ametite juhtide või ametite juhtide asetäitjatena, kellele on osutatud asjaomase ameti asutamist käsitlevas Euroopa Liidu õigusaktis, või ametnike suhtes, kes on lähetatud ametisse teenistuse huvides.”
Artikkel 3
1. Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
2. Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014, välja arvatud artikli 1 punkti 44 ja artikli 1 punkti 73 alapunkti d, mida kohaldatakse alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 22. oktoober 2013