РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 март 2014 година
за съставяне на списък на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/170/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 33, параграф 1 от него,
Като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламента за ННН риболов) се създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
(2)
В глава VI от Регламента за ННН риболов са определени процедурата за определяне на несътрудничещи трети държави, действията, които се предприемат спрямо държави, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещи държави, заличаването от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещи държави и всякакви извънредни мерки.
(3)
В съответствие с член 32 на Регламента за ННН риболов с решение от 15 ноември 2012 г. (2) („решение от 15 ноември 2012 г.“) Комисията уведоми осем трети държави за възможността те да бъдат определени като трети държави, които Комисията счита за несътрудничещи трети държави.
(4)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията относно съществените факти и съображения, на които се основава това определяне.
(5)
Също и на 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми осемте трети държави с отделни писма относно факта, че тя разглежда възможността да ги определи като несътрудничещи трети държави.
(6)
Комисията подчерта в тези писма, че за да избегнат определянето им като несътрудничеща трета държава и официалното им включване в списъка на тези държави, както е предвидено в членове 31 и 33 от Регламента за ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да разработят, в тясно сътрудничество с Комисията, планове за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г.
(7)
Вследствие на това Комисията прикани осемте засегнати трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да оценят изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; iii) да изпращат на всеки шест месеца на Комисията подробни доклади за оценка на изпълнението на всяко действие по отношение на, inter alia, тяхната индивидуална и/или обща ефективност при осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(8)
На осемте заинтересовани трети страни беше дадена възможност да отговорят писмено във връзка с въпросите, изрично указани в решението от 15 ноември 2012 г., както и относно друга свързана информация, като по този начин те имаха възможност да представят доказателства, които опровергават или допълват фактите, на които се позовава решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат, когато е целесъобразно, план за действие за подобряване на положението и вземане на мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(9)
На 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и подчерта, че тя счита срок от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на споразумение по този въпрос.
(10)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, предоставени от осемте държави след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави бяха редовно информирани устно или писмено относно обсъжданията на Комисията.
(11)
С Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г. (3) („Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г.“) Комисията определи Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. В съответствие с Регламента за ННН риболов Комисията посочи основанията, поради които счита, че тези три държави не изпълняват своите задължения в съответствие с международното право като държави на знамето, пристанищни държави, крайбрежни държави или държави на пазара, а именно да предприемат действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов.
(12)
Решението за изпълнение на Съвета, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да се приема в контекста на прилагането на Регламента за ННН риболов като резултат от разследвания и диалози, проведени в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, определени в Регламента за ННН риболов. Тези разследвания и диалози, включително кореспонденцията и проведените срещи, както и решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. са в основата на настоящото решение и съпътстващите го причини са същите. Настоящото решение, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да поражда последиците, посочени в член 38 от Регламента за ННН риболов.
(13)
В съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията заличава дадена трета държава от списъка на несътрудничещи трети държави, ако съответната трета държава докаже, че положението, дало основание за включването ѝ в списъка, е коригирано. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали съответната трета държава е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА БЕЛИЗ
(14)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Белиз в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Белиз като несътрудничеща трета държава и прикани Белиз да разработи, в тясно сътрудничество с нейните служби, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до август 2013 г. Белиз предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Белиз в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Белиз след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Белиз беше уведомяван устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Белиз. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Белиз, също така не са били изцяло изпълнени.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА БЕЛИЗ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(15)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Белиз и оцени неговото изпълнение на международните му задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Белиз в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвид съответната информация, предоставена в тази връзка от Белиз, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на положението.
(16)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко случая на неизпълнение на задължения съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, липсата на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка, липсата на система за възпиращи санкции, както и на правилно прилагане на схемата за сертифициране на улова. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Освен това беше установено неспазване на препоръките и резолюциите от съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации (IPOA-UN). При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(17)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Белиз като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(18)
По отношение на възможните ограничения за Белиз като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният му статут на развиваща се държава и общите показатели на Белиз по отношение на рибарството не са пострадали от общото му равнище на развитие.
(19)
Предвид на решението то 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Белиз, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Белиз по отношение на неговите задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91, 94, 117, 118 на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, членове 18, 19, 20 от Споразумението на ООН относно рибните запаси и член II, параграф 8 от Споразумението на ФАО за съответствие.
(20)
Поради това Белиз не е успял да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включен в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
4. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕНА КРАЛСТВО КАМБОДЖА
(21)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Кралство Камбоджа (Камбоджа) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Камбоджа като несътрудничеща трета държава и прикани Камбоджа да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юни 2013 г. Камбоджа предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Камбоджа в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Камбоджа след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Камбоджа беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Камбоджа. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Камбоджа, не са били изцяло изпълнени.
5. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КАМБОДЖА КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(22)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Камбоджа и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Камбоджа в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г., и предвид предложения план за действие, допълнен със съответната информация, предоставена от Камбоджа.
(23)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко неизпълнения на задълженията съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, неосигуряването на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка и липсата на система за възпиращи санкции. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(24)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Камбоджа като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(25)
По отношение на възможните ограничения за Камбоджа като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава и общите показатели на Камбоджа по отношение на рибарството не са пострадали от общото ѝ равнище на развитие.
(26)
Действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (Конвенцията UNCLOS). Припомня се, че няма значение дали Камбоджа действително е ратифицирала Конвенцията UNCLOS, тъй като разпоредбите ѝ относно плаване в открито море (членове от 86-115 от Конвенцията UNCLOS) са признати за обичайно международно право. С тези разпоредби се извършва кодифициране на съществуващите преди това норми на обичайното международно право и почти дословно се възприема формулировката от Конвенцията за откритото море и от Конвенцията за териториалното море и прилежащата зона, към които Камбоджа се е присъединила и е ратифицирала.
(27)
Предвид на на решението от 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Камбоджа, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията UNCLOS.
(28)
Поради това Камбоджа не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
6. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА ГВИНЕЯ
(29)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Република Гвинея (Гвинея) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Гвинея като несътрудничеща трета държава и прикани Гвинея да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юли 2013 г. Гвинея предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Гвинея в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Гвинея след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Гвинея беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Гвинея. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Гвинея, не са били изцяло изпълнени.
7. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГВИНЕЯ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(30)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Гвинея и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента относно ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Гвинея в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвидпредложения план за действие, доразвит с допълнителна информация, предоставена от Гвинея.
(31)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с все още предстоящите реформи, целящи да се гарантира достатъчно адекватно и ефикасно наблюдение на риболовния флот на Гвинея, ефективно прилагане на националното законодателство и разпоредби относно рибарството, прилагане на правилата чрез преследване и санкциониране на установените дейности, свързани с ННН риболов, засилване на средствата за контрол и надзор, система за възпиращи санкции, политика в областта на рибарството в съответствие с административния капацитет по отношение на контрола и наблюдението. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(32)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Гвинея като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(33)
По отношение на възможните ограничения за Гвинея като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава може да пострада от нейното равнище на развитие. Въпреки това, предвид характера на установените недостатъци в Гвинея, предоставената от Съюза и държавите-членки помощ и предприетите действия за коригиране на положението, равнището на развитие на тази държава не може да даде обяснение за общите показатели на Гвинея като държава на знамето или крайбрежна държава по отношение на рибарството и недостатъчните действия от нейна страна за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова.
(34)
Предвид на решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и на диалога с Гвинея, проведен от Комисията, и резултатите от него може да се заключи, че действията, предприети от Гвинея, с оглед на нейните задължения като държава на знамето и крайбрежна държава, не са достатъчни за спазване на членове 61, 62, 94, 117 и 118 от Конвенцията UNCLOS, както и членове 18, 19 и 20 от Споразумението относно прилагането на разпоредби на Конвенцията UNCLOS.
(35)
Поради това Гвинея не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето и крайбрежна държава, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
8. СЪСТАВЯНЕ НА СПИСЪК НА НЕСЪТРУДНИЧЕЩИ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
(36)
Предвид заключенията, направени по-горе по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея, тези страни следва да бъдат включени в списъка на несътрудничещите трети държави, който трябва да бъде съставен в съответствие с член 33 от Регламента за ННН риболов.
(37)
Действията по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея под формата на мерки, които следва да бъдат приложени, са изброени в член 38 от Регламента за ННН риболов. Забраната на вноса обхваща всички запаси и видове, определени в член 2, параграф 8 от Регламента за ННН риболов, тъй като определянето не се обосновава с липсата на подходящи мерки, приети във връзка с ННН риболов, които засягат дадени запаси или видове. В съответствие с определението, установено в член 2, параграф 11 от Регламента за ННН риболов внос означава внасянето на рибни продукти на територията на Съюза, включително с цел трансбордиране в пристанища на негова територия.
(38)
Следва да се отбележи, че ННН риболовът, inter alia, води до намаляване на рибните запаси, унищожаване на морски местообитания, пречи на опазването и устойчивото използване на морските ресурси, нарушава конкуренцията, застрашава продоволствената сигурност, поставяйки честните рибари в неизгодно положение и намалява капацитета на крайбрежните общности. С оглед на обхвата на проблемите, свързани с ННН риболова, е необходимо Съюзът да предприеме бързи действия по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея като несътрудничещи държави. С оглед на горепосоченото настоящото решение следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(39)
Ако Белиз, Камбоджа или Гвинея докажат, че положението, дало основание за включването им в списъка, е коригирано, Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, заличава съответната държава от списъка на несътрудничещи трети държави в съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали Белиз, Камбоджа или Гвинея е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Списъкът на Съюза на несътрудничещи трети държави, предвиден в член 33 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 е установен в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 март 2014 година.
NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,
24. märts 2014,
millega kehtestatakse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegevate kolmandate riikide nimekiri vastavalt määrusele (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks
(2014/170/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 29. septembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999, (1) eriti selle artikli 33 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
1. SISSEJUHATUS
(1)
Määrusega (EÜ) nr 1005/2008 (ETR-kalapüügi määrus) on kehtestatud liidu süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks.
(2)
ETR-kalapüügi määruse VI peatükis on sätestatud koostööd mittetegevate kolmandate riikide kindlaksmääramise, sellise riigina kindlaks määratud kolmandatele riikidele suunatud demaršide, selliste riikide nimekirja koostamise ja avalikustamise, selliste riikide nimekirjast kustutamise ning erakorraliste meetmete menetlus.
(3)
Kooskõlas ETR-kalapüügi määruse artikliga 32 teavitas komisjon 15. novembri 2012. aasta otsusega (2) („15. novembri 2012. aasta otsus”) kaheksat riiki sellest, et nad võidakse liigitada kolmandaks riigiks, keda komisjon käsitab koostööd mittetegeva kolmanda riigina.
(4)
Komisjon esitas 15. novembri 2012. aasta otsuses sellise kindlaksmääramise aluseks olevad olulised faktid ja kaalutlused.
(5)
Samuti teatas komisjon 15. novembril 2012 neile kaheksale riigile eraldi kirjades, et ta peab võimalikuks nende riikide kindlaksmääramist koostööd mittetegeva kolmanda riigina.
(6)
Kõnealustes kirjades märkis komisjon, et selleks, et neid riike ei määrataks kindlaks koostööd mittetegeva kolmanda riigina ja neid ei soovitataks kanda selliste riikide nimekirja vastavalt ETR-kalapüügi määruse artiklitele 31 ja 33, kutsutakse neid üles koostama tihedas koostöös komisjoniga tegevuskava 15. novembri 2012. aasta otsuses esitatud puudujääkide kõrvaldamiseks.
(7)
Komisjon kutsus kaheksat asjaomast riiki üles i) võtma kõik vajalikud meetmed komisjoni soovitatud tegevuskavas sisalduvate meetmete rakendamiseks; ii) hindama komisjoni soovitatud tegevuskavas sisalduvate meetmete rakendamist ning iii) saatma komisjonile iga kuue kuu järel üksikasjalikud aruanded, milles on hinnatud kõigi meetmete rakendamist muu hulgas selle poolest, kui tõhusalt nad aitavad igaüks eraldi ja/või kõik koos tagada kõigile nõuetele vastava kalanduskontrollisüsteemi.
(8)
Asjaomasele kaheksale riigile anti võimalus reageerida kirjalikult seoses 15. novembri 2012. aasta otsuses sõnaselgelt väljendatud probleemide ja muu asjakohase teabega ning esitada tõendid, et lükata ümber kõnealuses otsuses esitatud faktid või neid täiendada või võtta vajaduse korral vastu tegevuskava olukorra heastamiseks ja vastavad meetmed. Nimetatud kaheksale riigile tagati õigus küsida ja esitada lisateavet.
(9)
Komisjoni alustas 15. novembril 2012 asjaomase kaheksa riigiga dialoogi ja märkis, et tema arvates piisab põhimõtteliselt kuuekuusest ajavahemikust kõnealuses küsimuses kokkuleppele jõudmiseks.
(10)
Komisjon jätkas kogu tema arvates vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. 15. novembri 2012. aasta otsuse tulemusel kõnealuselt kaheksalt riigilt saadud suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja võeti arvesse. Nimetatud kaheksat riiki hoiti komisjoni kaalutlustega suuliselt või kirjalikult kursis.
(11)
Komisjoni 26. novembri 2013. aasta rakendusotsusega (3) („26. novembri 2013. aasta rakendusotsus”) määrati Belize, Kambodža Kuningriik ja Guinea Vabariik kindlaks ETR-kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegevate kolmandate riikidena. Komisjon esitas kooskõlas ETR-kalapüügi määrusega põhjused, mille tõttu ta leidis, et nimetatud kolm riiki ei täida lipu-, sadama-, turu- või rannikuäärsete riikidena neile rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi võtta meetmeid ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks.
(12)
Nõukogu rakendusotsus, millega kantakse Belize, Kambodža Kuningriik ja Guinea Vabariik ETR-kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegevate kolmandate riikide nimekirja, tuleks seega teha ETR-kalapüügi määruse rakendamise raames lähtuvalt uurimisest ja dialoogist, mis on toimunud kooskõlas nimetatud määruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. Käesolev otsus põhineb nimetatud uurimisel ja dialoogil, sh toimunud kirjavahetusel ja kohtumistel, samuti 15. novembri 2012. aasta otsusel ja 26. novembri 2013. aasta rakendusotsusel ning samadel põhjendustel. Käesolev otsus, millega kantakse Belize, Kambodža Kuningriik ja Guinea Vabariik ETR-kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegevate kolmandate riikide nimekirja, peaks kaasa tooma ETR-kalapüügi määruse artiklis 38 sätestatud tagajärjed.
(13)
ETR-kalapüügi määruse artikli 34 lõike 1 kohaselt teeb nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse kustutada kolmas riik koostööd mittetegevate kolmandate riikide nimekirjast, kui asjaomane kolmas riik tõendab, et tema nimekirja kandmise tinginud olukord on lahendatud. Nimekirjast kustutamise otsuse tegemisel võetakse arvesse ka seda, kas asjaomased kindlaksmääratud kolmandad riigid on võtnud konkreetseid meetmeid, millega suudetakse saavutada olukorra püsiv paranemine.
2. BELIZE’I SUHTES KOHALDATAV MENETLUS
(14)
Komisjon teatas ETR-kalapüügi määruse artikli 32 kohaselt Belize’ile 15. novembri 2012. aasta otsusega, et ta peab võimalikuks Belize’i kindlaksmääramist koostööd mittetegeva kolmanda riigina, ning kutsus Belize’i üles kehtestama tihedas koostöös komisjoni talitustega tegevuskava 15. novembri 2012. aasta otsuses esitatud puudujääkide kõrvaldamiseks. Belize esitas 2012. aasta detsembrist 2013. aasta augustini oma seisukohad kirjalikult ja kohtus komisjoniga kõnealuse küsimuse arutamiseks. Komisjon esitas Belize’ile kirjalikult asjakohase teabe. Komisjon jätkas kogu tema arvates vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. 15. novembri 2012. aasta otsuse tulemusel Belize’ilt saadud suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja võeti arvesse ning Belize’i hoiti komisjoni kaalutlustega suuliselt või kirjalikult kursis. Komisjon leidis, et Belize ei ole 15. novembri 2012. aasta otsuses kirjeldatud probleeme ja puudujääke piisavalt kõrvaldanud. Lisaks järeldas komisjon, et Belize’i esitatud tegevuskavas soovitatud meetmeid ei ole täielikult rakendatud.
3. BELIZE’I KINDLAKSMÄÄRAMINE KOOSTÖÖD MITTETEGEVA KOLMANDA RIIGINA
(15)
Komisjon analüüsis 15. novembri 2012. aasta otsuses Belize’i ülesandeid ja hindas, kuidas Belize täidab rahvusvahelisi lipu-, sadama-, rannikuäärse või tururiigi kohustusi. Kõnealusel läbivaatamisel võttis komisjon arvesse ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõigetes 4-7 loetletud parameetreid. Komisjon hindas Belize’i poolt kohustuste täitmist, võttes arvesse 15. novembri 2012. aasta otsuses esitatud järeldusi ning Belize’ilt saadud asjakohast teavet, ette pandud tegevuskava ning olukorra heastamiseks võetud meetmeid.
(16)
Peamised puudujäägid, mille komisjon väljapakutud tegevuskavas kindlaks oli määranud, olid seotud mitme puudusega rahvusvahelisest õigusest tulenevate kohustuste täitmisel, eelkõige suutmatusega võtta vastu piisav õigusraamistik ning piisava ja tõhusa seire- ja kontrollisüsteemi ning heidutava karistussüsteemi puudumisega ja püügisertifitseerimissüsteemi nõuetele mittevastava rakendamisega. Muud kindlakstehtud puudused on üldisemalt seotud rahvusvaheliste kohustuste, sh piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide soovituste ja resolutsioonide ning rahvusvahelise õiguse kohaste laeva registreerimise tingimuste täitmisega. Samuti leiti, et ei järgita asjakohaste organite, nagu ÜRO ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava soovitusi ja resolutsioone. Mittesiduvate soovituste ja resolutsioonide järgimata jätmist on siiski arvesse võetud vaid toetavate tõenditena ja see ei ole koostööd mittetegeva riigina kindlaksmääramise alus.
(17)
Komisjon määras 26. novembri 2013. aasta rakendusotsusega Belize’i kindlaks koostööd mittetegeva kolmanda riigina vastavalt ETR-kalapüügi määrusele.
(18)
Belize’is kui arenguriigis esineda võivate piirangute kohta on märgitud, et Belize’i üldine arengutase ei piira Belize’i kalanduse arengut ega üldist tulemuslikkust.
(19)
15. novembri 2012. aasta otsust ja 26. novembri 2013. aasta rakendusotsust ning Belize’i ja komisjoni dialoogi ja selle tulemusi arvesse võttes võib järeldada, et Belize’i poolt lipuriigi kohustuste täitmiseks võetud meetmed ei ole piisavad ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklite 91, 94, 117 ja 118, ÜRO 1982. aasta 10. detsembri mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakenduskokkuleppe artiklite 18, 19 ja 20 ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni meetmete järgimise kokkuleppe II artikli lõike 8 sätete täitmiseks.
(20)
Seega ei ole Belize lipuriigina täitnud rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi võtta meetmeid ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning ta tuleks seetõttu kanda liidu nimekirja koostööd mittetegevatest kolmandatest riikidest.
4. KAMBODŽA KUNINGRIIGIGA SEOTUD MENETLUS
(21)
Komisjon teatas 15. novembril 2012 ETR-kalapüügi määruse artikli 32 kohaselt Kambodža Kuningriigile („Kambodža”), et ta peab võimalikuks Kambodža kindlaksmääramist koostööd mittetegeva kolmanda riigina, ning kutsus Kambodžat üles kehtestama tihedas koostöös komisjoni talitustega tegevuskava 15. novembri 2012. aasta otsuses esitatud puudujääkide kõrvaldamiseks. Kambodža esitas 2012. aasta detsembrist 2013. aasta juunini oma seisukohad kirjalikult ja kohtus komisjoniga kõnealuse küsimuse arutamiseks. Komisjon esitas Kambodžale kirjalikult asjakohase teabe. Komisjon jätkas kogu tema arvates vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. 15. novembri 2012. aasta otsuse tulemusel Kambodžalt saadud suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja võeti arvesse ning Kambodžat hoiti komisjoni kaalutlustega suuliselt või kirjalikult kursis. Komisjon leidis, et Kambodža ei ole 15. novembri 2012. aasta otsuses kirjeldatud probleeme ja puudujääke piisavalt kõrvaldanud. Lisaks järeldas komisjon, et Kambodža esitatud tegevuskavas soovitatud meetmeid ei ole täielikult rakendatud.
5. KAMBODŽA KINDLAKSMÄÄRAMINE KOOSTÖÖD MITTETEGEVA KOLMANDA RIIGINA
(22)
Komisjon analüüsis 15. novembri 2012. aasta otsuses Kambodža ülesandeid ja hindas, kuidas Kambodža täidab rahvusvahelisi lipu-, sadama-, rannikuäärse või tururiigi kohustusi. Kõnealusel läbivaatamisel võttis komisjon arvesse ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõigetes 4-7 loetletud parameetreid. Komisjon hindas Kambodža poolt kohustuste täitmist, võttes arvesse 15. novembri 2012. aasta otsuses esitatud järeldusi ja ette pandud tegevuskava, mida on täiendatud Kambodžalt saadud asjakohase teabega.
(23)
Peamised puudujäägid, mille komisjon väljapakutud tegevuskavas kindlaks oli määranud, olid seotud mitme puudusega rahvusvahelisest õigusest tulenevate kohustuste täitmisel, eelkõige suutmatusega võtta vastu piisav õigusraamistik ning piisava ja tõhusa seire- ja kontrollisüsteemi ning heidutava karistussüsteemi puudumisega. Muud kindlakstehtud puudused on üldisemalt seotud rahvusvaheliste kohustuste ja rahvusvahelise õiguse kohaste laeva registreerimise tingimuste täitmisega. Samuti leiti, et ei järgita asjakohaste organite, nagu ÜRO ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava soovitusi ja resolutsioone. Mittesiduvate soovituste ja resolutsioonide järgimata jätmist on siiski arvesse võetud vaid toetavate tõenditena ja see ei ole koostööd mittetegeva riigina kindlaksmääramise alus.
(24)
Komisjon määras 26. novembri 2013. aasta rakendusotsusega Kambodža kindlaks koostööd mittetegeva kolmanda riigina vastavalt ETR-kalapüügi määrusele.
(25)
Kambodžas kui arenguriigis esineda võivate piirangute kohta on märgitud, et Kambodža üldine arengutase ei piira Kambodža kalanduse arengut ega üldist tulemuslikkust.
(26)
Kambodža poolt lipuriigi kohustuste täitmiseks võetud meetmed ei ole piisavad ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklite 91 ja 94 täitmiseks. Tuletatakse meelde, et ei ole tähtis, kas Kambodža on ÜRO mereõiguse konventsiooni ratifitseerinud, sest kõnealuse konventsiooni sätted avamerel navigeerimise kohta (ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklid 86-115) on tunnustatud rahvusvahelise tavaõigusena. Pealegi on kõnealustes sätetes kodifitseeritud rahvusvahelise tavaõiguse olemasolevad eeskirjad ning neis on peaaegu sõna-sõnalt üle võetud avamere konventsiooni ning territoriaalmere ja külgvööndi konventsiooni sõnastus - Kambodža on liitunud mõlema nimetatud konventsiooniga ja ta on need ratifitseerinud.
(27)
15. novembri 2012. aasta otsust ja 26. novembri 2013. aasta rakendusotsust ning Kambodža ja komisjoni dialoogi ja selle tulemusi arvesse võttes võib järeldada, et Kambodža poolt lipuriigi kohustuste täitmiseks võetud meetmed ei ole piisavad ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklite 91 ja 94 täitmiseks.
(28)
Seega ei ole Kambodža lipuriigina täitnud rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi võtta meetmeid ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning ta tuleks seetõttu kanda liidu nimekirja koostööd mittetegevatest kolmandatest riikidest.
6. GUINEA VABARIIGIGA SEOTUD MENETLUS
(29)
Komisjon teatas ETR-kalapüügi määruse artikli 32 kohaselt Guinea Vabariigile („Guinea”) 15. novembri 2012. aasta otsusega, et ta peab võimalikuks Guinea kindlaksmääramist koostööd mittetegeva kolmanda riigina, ning kutsus Guinead üles kehtestama tihedas koostöös komisjoni talitustega tegevuskava 15. novembri 2012. aasta otsuses esitatud puudujääkide kõrvaldamiseks. Guinea esitas 2012. aasta detsembrist 2013. aasta juulini oma seisukohad kirjalikult ja kohtus komisjoniga kõnealuse küsimuse arutamiseks. Komisjon esitas Guineale kirjalikult asjakohase teabe. Komisjon jätkas kogu tema arvates vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist. 15. novembri 2012. aasta otsuse tulemusel Guinealt saadud suulisi ja kirjalikke märkusi kaaluti ja võeti arvesse ning Guinead hoiti komisjoni kaalutlustega suuliselt või kirjalikult kursis. Komisjon leidis, et Guinea ei ole 15. novembri 2012. aasta otsuses kirjeldatud probleeme ja puudujääke piisavalt kõrvaldanud. Lisaks järeldas komisjon, et Guinea esitatud tegevuskavas soovitatud meetmeid ei ole täielikult rakendatud.
7. GUINEA KINDLAKSMÄÄRAMINE KOOSTÖÖD MITTETEGEVA KOLMANDA RIIGINA
(30)
Komisjon analüüsis 15. novembri 2012. aasta otsuses Guinea ülesandeid ja hindas, kuidas Guinea täidab rahvusvahelisi lipu-, sadama-, rannikuäärse või tururiigi kohustusi. Kõnealusel läbivaatamisel võttis komisjon arvesse ETR-kalapüügi määruse artikli 31 lõigetes 4-7 loetletud parameetreid. Komisjon hindas Guinea poolt kohustuste täitmist, võttes arvesse 15. novembri 2012. aasta otsuses esitatud järeldusi, ette pandud tegevuskava, mida on täiendatud Guinealt saadud asjakohase teabega.
(31)
Peamised puudujäägid, mille komisjon väljapakutud tegevuskavas kindlaks oli määranud, olid seotud veel tegemata reformidega, et tagada riigi kalalaevastiku piisav ja tõhus järelevalve, riigi kalandusalaste õigus- ja haldusnormide tulemuslik rakendamine, eeskirjade täitmise tagamine avastatud ETR-kalapüügitegevuse eest vastutusele võtmise ja karistamise kaudu, kontrolli- ja järelevalvemeetodite tõhustamine, heidutav karistussüsteem ning kalanduspoliitika, mis on kooskõlas kontrolli- ja järelevalvega seotud haldussuutlikkusega. Muud kindlakstehtud puudused on üldisemalt seotud rahvusvaheliste kohustuste, sh piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide soovituste ja resolutsioonide ning rahvusvahelise õiguse kohaste laeva registreerimise tingimuste täitmisega. Samuti leiti, et ei järgita asjakohaste organite, nagu ÜRO ETR-kalapüügi vastase rahvusvahelise tegevuskava soovitusi ja resolutsioone. Mittesiduvate soovituste ja resolutsioonide järgimata jätmist on siiski arvesse võetud vaid toetavate tõenditena ja see ei ole koostööd mittetegeva riigina kindlaksmääramise alus.
(32)
Komisjon määras 26. novembri 2013. aasta rakendusotsusega kindlaks Guinea koostööd mittetegeva kolmanda riigina vastavalt ETR-kalapüügi määrusele.
(33)
Guineas kui arenguriigis esineda võivate piirangute kohta on märgitud, et Guinea arengutase võib piirata Guinea kalanduse arengut. Guineas välja selgitatud puudujääkide laadi, liidu ja liikmesriikide antud abi ja olukorra heastamiseks võetud meetmeid arvesse võttes ei põhjenda kõnealuse riigi arengutase siiski Guinea üldist tulemuslikkust lipuriigina või rannikuäärse riigina kalanduse valdkonnas ning tema tegevuse ebapiisavust ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks.
(34)
15. novembri 2012. aasta otsust ja 26. novembri 2013. aasta rakendusotsust ning Guinea ja komisjoni dialoogi ja selle tulemusi arvesse võttes võib järeldada, et Guinea poolt rannikuäärse ja lipuriigi kohustuste täitmiseks võetud meetmed ei ole piisavad ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklite 61, 62, 94, 117 ja 118 ning ÜRO 1982. aasta 10. detsembri mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakenduskokkuleppe artiklite 18, 19 ja 20 täitmiseks.
(35)
Seega ei ole Guinea rannikuäärse ja lipuriigina täitnud rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi võtta meetmeid ETR-kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning ta tuleks seetõttu kanda liidu nimekirja koostööd mittetegevatest kolmandatest riikidest.
8. KOOSTÖÖD MITTETEGEVATE KOLMANDATE RIIKIDE NIMEKIRJA KEHTESTAMINE
(36)
Eespool Belize’i, Kambodža ja Guinea kohta tehtud järeldusi arvesse võttes tuleks kõnealused riigid kanda koostööd mittetegevate kolmandate riikide loetellu, mis kehtestatakse kooskõlas ETR-kalapüügi määruse artikliga 33.
(37)
Meetmed, mida tuleks võtta Belize’i, Kambodža ja Guinea suhtes, on loetletud ETR-kalapüügi määruse artiklis 38. Impordikeeld hõlmab kõiki artikli 2 lõikes 8 määratletud kalavarusid ja -liike, sest koostööd mittetegeva kolmanda riigina kindlaksmääramise põhjus ei ole see, et puuduvad teatavat varu või liiki mõjutava ETR-kalapüügiga seotud asjakohased meetmed. ETR-kalapüügi määruse artikli 2 lõikes 11 sätestatud määratluse kohaselt tähendab import kalandustoodete toomist liidu territooriumile, sealhulgas ümberlaadimiseks liidu territooriumil olevates sadamates.
(38)
Märgitakse, et muu hulgas kahandab ETR-kalapüük kalavarusid, hävitab mereelupaiku, õõnestab mereressursside kaitset ja säästvat kasutamist, moondab konkurentsi, ohustab toiduga kindlustatust, asetab ausad kalurid ebaõiglasesse olukorda ja nõrgendab rannikuasumeid. ETR-kalapüügiga seotud probleemide ulatust arvestades peab liit vajalikuks võtta kiiresti meetmeid Belize’i, Kambodža ja Guinea kui koostööd mittetegevate kolmandate riikide suhtes. Eelnevat arvestades peaks käesolev otsus jõustuma järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
(39)
Kui Belize, Kambodža või Guinea tõendab, et tema nimekirja kandmise tinginud olukord on lahendatud, teeb nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse kustutada kõnealune kolmas riik koostööd mittetegevate kolmandate riikide nimekirjast kooskõlas ETR-kalapüügi määruse artikli 34 lõikega 1. Nimekirjast kustutamise otsuse tegemisel võetakse arvesse ka seda, kas Belize, Kambodža või Guinea on võtnud konkreetseid meetmeid, millega suudetakse saavutada olukorra püsiv paranemine,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Käesoleva otsuse lisas on esitatud liidu nimekiri koostööd mittetegevatest kolmandatest riikidest vastavalt määruse (EÜ) nr 1005/2008 artiklile 33.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 24. märts 2014