РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1244/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 ноември 2014 година
за определяне на правилата за изпълнение на Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 375/2014 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) (1), и по-специално член 9, параграф 3, член 10, параграф 1 и член 12, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
По силата на Регламент (ЕС) № 375/2014 Комисията следва да установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави. В Регламент (ЕС) № 375/2014 се предвижда, че тези стандарти следва да се приемат чрез делегирани актове, а процедурите - чрез актове за изпълнение.
(2)
Всички заинтересовани страни по отношение на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително самите доброволци, както и изпращащите и приемащите организации, следва да се насърчават да споделят чувство за принадлежност към инициативата.
(3)
Важно е кандидатите за доброволци да бъдат определяни и подбирани съгласно честна и прозрачна процедура, изключваща дискриминацията, въз основа на партньорство между изпращащите и приемащите организации, отговарящо на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
(4)
Изпращащите и приемащите организации следва да предоставят задълбочени курсове за въвеждане в длъжност с цел избягване на недоразумения по отношение на ролите и очакванията, както и да предоставят на доброволците подходяща практическа подготовка за работата като доброволец. Това ще изгради основи за доверие и за приема в приемащите общности, като бъдат взети предвид всички културни особености.
(5)
Обучението е основна част от подготовката преди изпращането на терен и то следва да бъде предоставяно на всички кандидати за доброволци в рамките на структурирана програма, състояща се от задължителни и незадължителни курсове. Освен това за младшите специалисти следва да се предвиди възможност, когато това е уместно - чрез стажове, да доразвият своите компетентности и да придобият нови конкретни познания и умения, които са от значение за хуманитарния сектор. В частност това следва да е подходящо за дейностите и контекста на изпращащите и приемащите организации.
(6)
Изпращащите и приемащите организации следва да създават подходяща система за надзор и управление. Те следва съвместно да упражняват надзор и да оценяват резултатите и постиженията на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и да предоставят обратна информация относно възложените им задачи и целите им. Това ще спомогне за подобряване на отчетността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(7)
Наставничеството следва да допълва надзора и управлението, както и да предоставя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ допълнителна подкрепа преди, по време на и след изпращането им на терен.
(8)
По време на изпращането на терен в трети държави изпращащата организация установява начин за поддържане на постоянна комуникация и предоставяне на допълнителна подкрепа. За всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ следва да се предвидят отчет за мисията и подкрепа след приключване на работата на терен.
(9)
Необходимо е да се осигурят подходящи условия за работа и живот, които да позволят на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да изпълняват своите мисии в сигурна и хигиенична среда, както и безпроблемно да удовлетворят своите основни нужди, водейки скромен и лишен от показност начин на живот на доброволци. Предназначението на плащанията за дневна издръжка и на другите плащания за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не е да представляват заплата за редовна трудова дейност. Размерът на тези плащания не следва да се определя спрямо професионалния и експертния опит на доброволеца или спрямо резултатите от изпълнението на възложените му задачи: единствената им цел е да покрият разходите за живот по време на изпращането на терен. С цел да се осигури високо и еднакво равнище на защита, всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ следва да са обхванати от цялостна застрахователна полица, изготвена специално, за да ги застрахова през цялото време на изпращането им на терен в трети държави и през определени периоди преди и след това.
(10)
Задължението за полагане на грижа е от първостепенно значение и представлява споделена отговорност. Доколкото е възможно, изпращащите и приемащите организации се грижат за здравето, безопасността, сигурността и добруването на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и разработват подходящи процедури по отношение на сигурността, здравето и безопасността. По същия начин доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да правят всичко възможно, за да гарантират своето здраве, безопасност и сигурност, както и тези на други лица, на работното място.
(11)
Мониторингът и оценката на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да бъдат непрекъснат процес през целия период на мисията. Те следва да се основават на система за надзор и управление на изпълнението на дейностите и да предоставят данни, които да показват до каква степен индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ допринасят - по отношение на резултатите и въздействието - за постигането на целите на проекта и на инициативата като цяло.
(12)
Необходим е стабилен механизъм за сертифициране, за да се гарантира, че изпращащите и приемащите организации спазват стандартите, установени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и процедурите, предвидени в настоящия регламент. Този механизъм за сертифициране следва да се основава на принципите на опростяване и избягване на дублирането, диференциация между изпращащите и приемащите организации, разходна ефективност, прозрачност и безпристрастност, като насърчава многообразието и достъпността.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
(14)
С цел гарантиране на своевременното изпълнение на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е необходимо настоящият регламент спешно да влезе в сила, тъй като с него се определят разпоредбите, въз основа на които изпълняващите организации ще изпращат на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 375/2014 по отношение на следните въпроси, изброени в член 9, параграф 3, член 10, параграф 1 и член 12, параграф 6 от него:
а)
процедурите, които се следват при намирането, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително стажове, когато е уместно;
б)
условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен;
в)
разпоредбите за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен;
г)
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволците, включително поемането на дневните разходи, на разходите за жилищно настаняване и за пътуване и на други съответни разходи;
д)
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантират задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат спешната евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи;
е)
процедурите за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ;
ж)
механизъм за сертифициране, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9 от Регламент (ЕС) № 375/2014, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, посочени в член 3 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и определенията, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Прилагат се също така следните определения:
а)
„рамка на компетентностите“ означава рамка по смисъла, посочен в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
б)
„план за учене и развитие“ означава план по смисъла, посочен в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014;
в)
„инструктор“ означава лице, наето от доставчика на обучението да провежда един или повече модули на обучение или да ръководи симулационни учения, основани на сценарии, и да оценява уменията на кандидатите за доброволци;
г)
„координиращ инструктор“ означава назначен от доставчика на обучението инструктор, който има координационна роля да оцени допустимостта на кандидата за доброволец за изпращането му на терен. Той носи отговорност за група от кандидати за доброволци. Той координира оценяването на компетентностите им въз основа на обратната информация от други инструктори и работи с всеки отделен кандидат за доброволец с цел да се анализират неговата самооценка и оценката на инструкторите;
д)
„наставничество“ означава процес на неформално предаване на знания, социален капитал и психо-социална подкрепа във връзка с работата, кариерата или професионалното развитие. Наставничеството предполага неформална и обикновено директна и продължителна комуникация между, от една страна, лицето, определено от приемащата организация за наставник, за което се счита, че разполага със съответните знания, експертни умения и опит, и от друга страна, доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ;
е)
„отчет за мисията“ означава процес, чрез който на изпращащата и приемащата организация, както и на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ се предоставят ясна информация относно резултатите от мисията и постиженията на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, препоръки или поуки от техния опит, както и възможност за капитализиране, извличане на поуки и положително приключване на професионалните аспекти на работата.
ГЛАВА 2
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАМИРАНЕ И ПОДБОР НА КАНДИДАТИ ЗА ДОБРОВОЛЦИ
Член 3
Процедура за намиране и подбор
1. Изпращащата и приемащата организация създават съвместно процедура за намиране и подбор. Ролите, отговорностите и процесите се определят така, че да се осигури прозрачен, справедлив и ефективен процес на набиране на доброволци в съответствие със стандартите за равно третиране, равни възможности и недискриминация, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
2. Процедурата за намиране и подбор се основава на партньорство между изпращащата и приемащата организация и с нея се гарантира навременна и постоянна комуникация. Изпращащата организация осигурява систематичното участие на приемащата организация участва в целия процес по набиране.
3. Договорената процедура за намиране и подбор се прилага на всички етапи от процеса по набиране.
4. Процедурата за намиране и подбор включва най-малкото:
а)
определяне на възложените задачи, на профила на компетентностите и на критериите за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ съгласно предвиденото в член 4;
б)
обявление и кандидатстване съгласно предвиденото в член 5;
в)
оценка, съставяне на списък с подходящите кандидати и на списък с предварително подбраните кандидати съгласно предвиденото в член 6;
г)
подбор съгласно предвиденото в член 7.
Член 4
Определяне на възложените задачи, на профила на компетентностите и на критериите за подбор на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на оценка на потребностите, извършвана в съответствие с делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, приемащата организация предлага, в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение I, възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи, включително елементи, позволяващи гъвкавост, за да се вземат предвид идеите на доброволеца след набирането му.
2. Изпращащата организация извършва преглед на тези задачи, за да съдейства за изменението им, ако е необходимо, с цел да се гарантира подходящо и реалистично съответствие, при което са вземат предвид очакваните компетентности на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и капацитетът за усвояване и потребностите на приемащата организация.
3. Въз основа на възложените задачи и на рамката на компетентностите изпращащата и приемащата организация определят профил на компетентностите на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, както и критерии за подбор и минимални изисквания, които да се прилагат в процеса на набиране. В профила на компетентностите се посочва също така дали доброволецът е утвърден, или младши специалист и дали е необходимо да премине стаж.
Член 5
Обявление и кандидатстване
1. Изпращащата организация отговаря за обявлението на работата на доброволеца. С принос от приемащата организация тя изготвя информационен пакет за обявлението с цел да информира за инициативата и да привлече кандидати за доброволци.
2. Обявлението се изготвя най-малкото на английски език, написано е по ясен, конкретен и достъпен начин и предоставя информация за предлаганата на кандидата за доброволец длъжност в съответствие с изискванията, посочени в точка 2 от приложение I.
3. Публикува се за период от най-малко един месец на централната платформа на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като могат да се използват и други възможности за привличането на кандидати към централната платформа. При надлежно обосновани обстоятелства за мисии в отговор на кризи, свързани с хуманитарна помощ, обявлението може да бъде публикувано за период от по-малко от един месец, но за не по-малко от една седмица.
4. Кандидатите представят кандидатурите си, като използват стандартизиран формуляр за кандидатстване, включващ структурирана автобиография. Кандидатите също така попълват стандартизиран въпросник за самооценка с цел да се оценят техните компетентности във връзка с рамката на компетентностите и тяхната приспособимост към възлаганите задачи и условията на живот и труд, посочени в обявлението, за които кандидатите трябва да дадат своето съгласие.
Член 6
Оценка, съставяне на списък с подходящите кандидати и на списък с предварително подбраните кандидати
1. Изпращащата организация оценява кандидатите въз основа на предоставената във формуляра за кандидатстване и във въпросника за самооценка информация, въз основа на писмено изложение на техните мотиви за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ - и в конкретната мисия - и въз основа на оценка, посредством писмен тест, есе или подобни тестове, на тяхната способност да анализират съответен сценарий за предоставяне на хуманитарна помощ.
2. Въз основа на оценката изпращащата организация представя на приемащата организация списък с подходящите кандидати, от който съвместно да определят списък с предварително подбраните кандидати, които да бъдат поканени на събеседване.
3. Предварително подбраните кандидати се поканват на структурирано събеседване въз основа на рамката на компетентностите. Събеседването може да се проведе на живо или чрез телекомуникационни технологии, когато това е възможно, с участието на приемащата организация. Като допълнителни методи за оценка могат да се използват центрове за оценка, групови дейности и симулационни упражнения.
4. Преди окончателния подбор при необходимост изпращащата организация може да извършва проверки на личната и професионалната информация. Кандидатите се информират относно тази проверка в началото на процеса в обявлението.
Член 7
Подбор
1. Приемащата организация взема окончателното решение относно избрания кандидат за доброволец и потвърждава своя избор на изпращащата организация, която отговаря за предлагането на длъжност и за подготовката на фазата за въвеждане в длъжност. За всяка длъжност могат да бъдат избрани заместник доброволци, които да заместят кандидата, в случай че той подаде оставка или вече не е на разположение.
2. Изпращащата и приемащата организация трябва да са в състояние да покажат и да обосноват начина, по който са взели решението за подбор при спазване на принципите на равно третиране, равни възможности и недискриминация в хода на целия процес на намиране и подбор на доброволци.
3. Процедурата за подбор се извършва в рамките на разумен период от време. Изпращащата организация уведомява всички кандидати за решението относно подбора, както и за възможността да получат обратна информация. Тя приканва избрания кандидат за доброволец да потвърди писмено своя интерес за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Изпращащата организация гарантира, че документацията, свързана с процеса на намиране и подбор, може да бъде проследена и се съхранява в съответствие със стандарта за защита на данните, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
Член 8
Оценка на нуждите от обучение
1. Въз основа на резултатите от процеса на набиране на доброволци, нуждите на приемащата организация и предвиденото изпращане на терен изпращащата организация прави оценка на нуждите от обучение, като се консултира с приемащата организация и с кандидата за доброволец, и определя модулите на програмата за обучение, в които да участва кандидатът, въз основа на следните критерии:
а)
старшинство, като на утвърдените специалисти се дава възможност да се съсредоточат върху задължителните модули и да изберат съответното ниво от обучението за управление на проекти и незадължителни специализирани модули;
б)
нуждите на приемащата организация от конкретни компетентности, които да бъдат развити чрез участие на кандидата за доброволец в незадължителни модули;
в)
общите компетентности на кандидата за доброволец, които да бъдат развити чрез участие в незадължителни модули.
2. Изпращащата организация попълва плана за обучение и развитие, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и определя оценените компетентности на успешно преминалите процеса на подбор кандидати за доброволци и нуждите им от обучение, като уведомява за тях доставчиците на обучение.
ГЛАВА 3
ПРОГРАМА ЗА ОБУЧЕНИЕ НА ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 9
Програма за обучение
1. За всички успешно преминали процеса на подбор кандидати за доброволци се прилага програма за обучение, изпълнявана от доставчици на обучение, в която е включен, когато е целесъобразно, и принос на изпращащата и приемащата организация и на бивши доброволци.
2. Програмата за обучение се основава на рамката на компетентностите и е приспособима към нуждите както на младшите, така и на утвърдените специалисти.
3. Програмата за обучение е съставена от комбиниран подход за учене, основан на модули за електронно обучение и на модули за учене в класна стая.
4. Задължителните за всички кандидати за доброволци модули включват:
а)
общо представяне на ЕС, неговите външни отношения и системата му за реакция при кризи,
б)
въведение в хуманитарното дело, политиката на Съюза в областта на хуманитарната помощ и инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
в)
управление на личната безопасност, сигурност и здраве,
г)
управление на проекти,
д)
съзнание за междукултурните различия (и хоризонтални въпроси),
е)
симулационно учение, основано на сценарий, в което кандидатите за доброволци трябва да демонстрират придобитите компетентности.
5. Незадължителните модули включват:
а)
застъпничество и комуникация,
б)
психологическа първа помощ,
в)
обучение на разпространители на умения,
г)
управление на доброволци,
д)
организационно развитие,
е)
при необходимост специфични модули, по-специално във връзка с адаптирането на техническите компетентности на кандидатите за доброволци към контекста на операциите за предоставяне на хуманитарна помощ.
6. Кандидатите за доброволци присъстват на всички задължителни модули и могат да присъстват на един или повече незадължителни модули, които избират в съответствие с член 8.
7. Програмата за обучение, съдържаща подробна информация за всеки модул, включително неговия статут, целева група, график, разгледаните в него компетентности и свързаните с тях учебни резултати, е посочена в приложение II.
Член 10
Оценка на кандидатите за доброволци по време на и след обучението
1. По време на обучението и след приключването му кандидатите за доброволци се оценяват относно готовността им за изпращане на терен въз основа на рамката на компетентностите.
2. Оценяването се организира съвместно от инструкторите, като координиращият инструктор на кандидата за доброволец има ключова координационна роля.
3. Оценката на компетентностите се основава на оценката от инструкторите на познанията, уменията и нагласите на кандидата за доброволец, включително:
а)
самооценката, която кандидатът за доброволец попълва след симулационното учение, основано на сценарий,
б)
бележките от наблюдението, предоставени от инструкторите след приключване на всеки модул и след симулационното учение, основано на сценарий,
в)
оценката от координиращия инструктор, в която се прави критичен преглед на самооценката, и бележките от индивидуална наставническа сесия между координиращия инструктор и кандидата за доброволец въз основа на обратната информация от инструкторите.
4. Оценката на всички компетентности се включва в плана за обучение и развитие на кандидата за доброволец, който се актуализира след приключване на обучението и в който се посочват посещаваните курсове и постигнатите резултати.
5. Кандидатите за доброволци, които показват слаби умения по някоя от тези хоризонтални или специфични компетентности, се изключват от по-нататъшно участие. Инструкторите и координиращият инструктор трябва да могат да обяснят и обосноват, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
ГЛАВА 4
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПОДГОТОВКА НА КАНДИДАТА ЗА ДОБРОВОЛЕЦ ПРЕДИ ИЗПРАЩАНЕТО МУ НА ТЕРЕН
Член 11
Програма за въвеждане в длъжност
1. Целта на процеса на въвеждане в длъжност е запознаването на кандидата или на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ с културата, политиките и практиките на изпращащата и приемащата организация, както и с очакванията спрямо възложените задачи.
2. Изпращащата и приемащата организация изготвят съвместно програма за въвеждане в длъжност. В програмата се определят техните роли и отговорности, когато е възможно - въз основа на приноса, получен от завърнали се от мисия доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, с цел възползване от техния непосредствен опит и учене. Програмата се състои от:
а)
въвеждане в длъжност преди изпращането на терен, което въвеждане се предоставя от изпращащата организация съгласно предвиденото в член 12,
б)
въвеждане в длъжност в държавата на изпращане, което въвеждане се предоставя от приемащата организация съгласно предвиденото в член 18.
3. Изпращащата и приемащата организация организират, когато е целесъобразно, съвместни сесии, в които участват всички кандидати или доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Член 12
Въвеждане в длъжност преди изпращането на терен
1. Изпращащите организации гарантират, че всички кандидати за доброволци получават пълно и подходящо пряко въвеждане в длъжност преди изпращането си на терен. То включва най-малкото следната информация:
а)
структурата и процесите на организация и управление, екипите, участващи в проекта (включително ръководителя на проекта, служителя по управлението на кризи, човешките ресурси), организационната мисия и целите във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
подробна информация относно контекста на проекта, в който кандидатът за доброволец ще работи, възложените задачи и залегналата в основата им оценка на нуждите и предвидените условия на живот и труд съгласно предвиденото в членове 22 и 24-27,
в)
съответната правна рамка, която се прилага за доброволеца, посочена в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
г)
стандартите и процедурите, които се отнасят за доброволеца, включително дисциплинарната политика и оплакванията, въпросите, свързани с измамите и корупцията, защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица и кодекса за поведение, съгласно предвиденото в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
д)
задължителна информация относно сигурността в конкретния контекст, както и относно здравето и безопасността (включително медицински преглед преди заминаването)съгласно предвиденото в членове 28 и 30,
е)
системата и процедурата за надзор и за управление на изпълнението на дейностите, както и съществуващите механизми за подкрепа, включително наставничеството и другите видове подкрепа, съгласно предвиденото в членове 19, 20 и 21,
ж)
плана за обучение и развитие,
з)
информация за мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и начина, по който тя подкрепя доброволците преди, по време на и след изпращането им на терен,
и)
информация относно комуникацията и видимостта на дейностите, предвидени в проекта, въз основа на плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014, включително информацията за контакт със служителя на Комисията, отговорен по въпросите на информацията.
й)
процеса, свързан с отчета за мисията, съгласно предвиденото в член 23.
2. В контекста на въвеждането в длъжност изпращащата организация предоставя също така информация относно местното бюро за хуманитарна помощ на Комисията, което отговаря за държавата, в която се изпращат доброволците, и информира това бюро относно предстоящото изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Изпращащата организация гарантира, че цялата информация, предоставена по време на процеса на въвеждане в длъжност, е прочетена и разбрана от кандидатите за доброволци и че е лесно достъпна през целия период на тяхното участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 13
Стаж за младши специалисти
1. От кандидатите за доброволци, които са младши специалисти, може да се изисква, в допълнение към обучението, да преминат през стаж в изпращащата организация, за да се запознаят чрез опит с процедурите, етиката и контекста на хуманитарната дейност и да се подготвят допълнително за планираното им изпращане на терен като доброволци на ЕС за хуманитарна помощ. Продължителността на стажа е максимум шест месеца с възможност за ограничено удължаване при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
2. Изпращащата организация, в консултация с приемащата организация и стажанта доброволец, преразглежда и актуализира учебните нужди в плана за обучение и развитие въз основа на нуждите на стажа. В плана за обучение и развитие се определят по-специално:
а)
резултатите от обучението, които се очаква да постигне стажантът доброволец през периода на стажа,
б)
задачите, които стажантът доброволец ще извършва като част от процеса на учене, и необходимите ресурси,
в)
целите и резултатите, които се очаква да постигне стажантът доброволец след приключване на периода на стажа.
3. Следните членове от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към стажовете и налагат задължения за изпращащите организации, които приемат стажантите доброволци:
а)
член 19, параграфи 4, 5, 6 и 9 и членове 21 и 22;
б)
член 24, с изключение на параграф 5. Кандидатите за доброволци от държави от ЕС или от трети държави, посочени в член 23, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 375/2014, при условията, посочени в същия член, които кандидати са обхванати от своята национална схема за социална сигурност или за застраховане в държавата на своето пребиваване и които предприемат стажове в горепосочените държави, получават само допълнително покритие. Това означава, че тяхното застрахователно покритие се ограничава до разходите над покритието на националната схема за социална сигурност или за застраховане. По изключение в надлежно обосновани случаи, когато националната схема за социална сигурност или за застраховане покрива само частично или изобщо не покрива разходите, предвидени в член 24, параграф 5, направените разходи се покриват изцяло;
в)
член 25, с изключение на параграф 6, член 26 и член 27, параграф 1, когато е приложимо;
г)
член 28, параграфи 1, 8 и 14 и член 30, параграфи 1, 4, 5, 6 и 7.
Член 14
Оценка на кандидатите за доброволци след стажа
1. В края на стажа стажантът доброволец извършва самооценка въз основа на рамката на компетентностите и плана за обучение и развитие.
2. Прекият ръководител от изпращащата организация, в консултации с приемащата организация, прави преглед на самооценката и оценява стажанта доброволец, като по-специално:
а)
оценява постиженията на стажанта доброволец спрямо целите му,
б)
прави преглед на това дали договорените резултати са били постигнати,
в)
установява резултатите от обучението.
3. Кандидатите за доброволци, които показват слаби умения в някоя от хоризонталните или специфичните компетентности, се изключват от по-нататъшно участие и не се допускат да станат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ. Прекият ръководител от изпращащата организация трябва да е в състояние да обясни и да обоснове, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
Член 15
Допълнително обучение преди изпращането на терен
Без да се засяга участието на кандидата за доброволец в програмата за обучение или в стажа, изпращащата организация може да предостави допълнително подходящо обучение преди изпращането на терен, като например обучение, свързано с адаптирането на техническите компетенции на кандидатите за доброволци към нуждите на приемащата организация, езиково обучение, необходимо за държавата на изпращане, и т.н.
Член 16
Договор с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на резултатите от въвеждането в длъжност преди изпращането на терен и когато е целесъобразно, от стажа и друго обучение преди изпращането на терен, посочени в членове 13-15, изпращащата организация, в консултации с приемащата организация, потвърждава окончателната оценка за допустимостта на кандидата за доброволец за изпращането му на терен като доброволец на EС за хуманитарна помощ.
2. Изпращащата организация и доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ, преминал успешно оценяването, подписват договор за изпращане, както е посочено в член 14, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
3. В договора, който се определя в тясна консултация с приемащите организации, се определят конкретният ред и условия за изпращане и правата и задълженията на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. В него се посочва също законодателството, приложимо към юрисдикцията на договора по силата на делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и се включват минимум следните елементи:
а)
ролята и длъжността на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, продължителността и мястото на работа и задачите, които трябва да бъдат извършени, както са определени във възложените задачи, включително елементите, произтичащи от плана за комуникация, посочен в член 17 от Регламент (ЕС) № 375/2014,
б)
продължителността на договора, включително началната и крайната дата,
в)
управлението на изпълнението на дейностите, включително:
-
договореностите за управление, включително отговорния пряк ръководител от приемащата организация и звеното за контакт за постоянна подкрепа от страна на изпращащата организация,
-
договореностите за наставничество,
г)
условията на труд, включително работното време и отпуските,
д)
финансовите права и задължения на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, включително реда и условията, необходими за тяхното изпълнение:
-
дневна издръжка и финансова помощ за пренастаняване,
-
информация за приложимите данъчни правила и правила за социална сигурност,
-
застрахователно покритие,
-
жилищно настаняване,
-
пътувания,
е)
практическите договорености:
-
медицински прегледи,
-
виза и разрешения за работа,
ж)
поверителността,
з)
към договора се прилагат разпоредби относно очакваното поведение от страна на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, в т.ч. морал и кодекс за поведение, и защитата на децата и уязвимите пълнолетни лица, включително нулева търпимост по отношение на сексуалното насилие,
и)
дисциплинарната политика и прекратяването на статута на доброволец,
й)
механизмът за медиация за решаване на проблеми, оплаквания и решаване на спорове,
к)
отговорностите и политиките по отношение на управлението на сигурността и по отношение на здравето и безопасността,
л)
ученето и развитието:
-
обучение и въвеждане в длъжност,
-
отчет за мисията.
4. В случай на спор между приемащата или изпращащата организация и доброволец на ЕС за хуманитарна помощ той има право на ефективни правни средства за защита, в съответствие с националните разпоредби, приложими за изпращащата организация.
Член 17
Въвеждане в базата данни
След получаване на изричното съгласие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация въвежда данните за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ в базата данни, посочена в член 13 от Регламент (ЕС) № 375/2014 („базата данни“). Всяко обработване на лични данни във връзка с тази база данни трябва да се извършва в съответствие със стандарта за защита на данните, предвиден в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014. За всяко обработване на лични данни, извършвано от Комисията във връзка с тази база данни, се прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 (2).
ГЛАВА 5
ПРОЦЕДУРИ ЗА ИЗПРАЩАНЕ НА ТЕРЕН И УПРАВЛЕНИЕ НА ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 18
Въвеждане в длъжност в държавата на изпращане
1. Приемащите организации гарантират, че всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ получават изчерпателно и подходящо въвеждане в длъжност в държавата на изпращане при пристигането си, което въвеждане обхваща най-малко следното:
а)
структурата и процесите на организация и управление, участващите в проекта екипи (включително служителя за управление на проекти, оперативния и техническия екип, служителя за управление на кризи, подкрепящите екипи, като например човешките ресурси и финансовия отдел), мястото/местата на провеждане на проекта и организационната мисия и цели във връзка с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
изчерпателна информация относно мисията, компетенциите и проектите на приемащата организация, участващите общности, оперативния контекст и очакванията относно крайните продукти и резултатите от възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и залегналата в основата им оценка на нуждите,
в)
съответната местна правна рамка, приложима за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ,
г)
задължителна информация относно сигурността в конкретния контекст, както и относно здравето и безопасността, както е предвидено в членове 28 и 30,
д)
системата и процедурата за надзор и управление на изпълнението на дейностите, както и съществуващите механизми за подкрепа, включително наставничеството и другите видове подкрепа, съгласно предвиденото в членове 19, 20 и 21,
е)
информация относно културата в държавата, региона и населеното място на изпращане, включително насоки за подходящото поведение,
ж)
процеса на извършване на отчет за мисията в държавата на изпращане съгласно предвиденото в член 23.
2. Приемащата организация гарантира, че цялата информация, предоставена по време на процеса на въвеждане в длъжност в държавата на изпращане, е прочетена и разбрана от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и че е лесно достъпна през целия период на неговото участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 19
Надзор и управление на изпълнението на дейностите
1. Изпращащата и приемащата организация създават съвместно система за управление на изпълнението на дейностите, основана на целите за ефективност, очакваните крайни продукти и резултати, с цел измерване на напредъка и на качеството на работата на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ спрямо възложените му задачи.
2. В процедурата за управление на изпълнението на дейностите се определят съответните роли и отговорности на изпращащата и приемащата организация във връзка с надзора на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
3. По време на въвеждането в длъжност изпращащата и приемащата организация определят, заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, неговите цели във връзка с изпълнението и му предоставят възможност да коментира елементите във възложените задачи, които позволяват гъвкавост.
4. Приемащата организация определя прекия ръководител, отговарящ за надзора на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, с когото той провежда срещи за надзор с разумна и практична честота.
5. Когато е целесъобразно, в зависимост от продължителността на мисията, изпращащата организация и прекият ръководител от приемащата организация извършват заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ съвместен междинен преглед на изпълнението на дейностите, за да оценят официално процеса на интеграция и напредъка по отношение на целите и да внесат корекции в целите, възложените задачи и плана за обучение и развитие.
6. Когато при междинния преглед се установи, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ показва слаби резултати по отношение на някоя от общите или специфичните компетентности, приемащата организация, със съгласието на изпращащата организация, може да вземе решение да преустанови преждевременно работата на доброволеца в държавата на изпращане. Те трябва да са в състояние да обяснят и обосноват, ако е необходимо, всяка една такава оценка и решение.
7. Изпращащата организация и прекият ръководител от приемащата организация извършат заедно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ окончателен преглед на изпълнението на дейностите с цел в края на мисията да се оценят постиженията на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ спрямо целите, предвидени във възложените задачи и плана за обучение и развитие.
8. Резултатите от прегледа на изпълнението се включват в плана за обучение и развитие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
9. Изпращащата организация съхранява записи от прегледа на изпълнението на дейностите в съответствие със стандартите за защита на данните, предвидени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014, и изпраща в базата данни потвърждение за успешното приключване на мисията, а ако тя не е приключила успешно - причините за това.
Член 20
Постоянна подкрепа от страна на изпращащата организация
1. Преди изпращането на терен изпращащата организация определя лице за контакт, което е на разположение през цялото изпращане на терен и което има редовни контакти с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ с цел:
а)
подкрепа при настаняването и прехода на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ,
б)
предоставяне на необходимата допълнителна подкрепа за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и приемащата организация,
в)
участие в междинния и окончателния преглед и в други срещи, ако е необходимо, както и
г)
осигуряване на подкрепа за посредничество в случай на несъгласие между приемащата организация и доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Ако определеното лице за контакт вече не е в състояние да изпълнява тази роля по време на работата на терен на доброволеца, възможно най-бързо се предвижда заместник с цел осигуряване на непрекъснатост на подкрепата.
Член 21
Наставничество
1. Приемащата организация определя един или повече наставници за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, които да предоставят подкрепа в области, като:
а)
развитието на професионалните умения и подобряването на ефективността и знанията,
б)
културната интеграция и аклиматизацията,
в)
даването на напътствия във връзка с възложените задачи, както и
г)
справянето с психо-социалните въпроси.
2. Определените наставници имат достъп до плана за обучение и развитие на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и до възложените му задачи и основават своята подкрепа на този план и тези задачи. Наставниците се срещат редовно с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, за да обсъдят неговия напредък и да съдействат за решаването на всички въпроси, свързани с мисията, и лични въпроси.
3. При наставничеството се вземат предвид местните реалности и когато е възможно, то е подходящо и за местните доброволци.
4. Изпращащата организация улеснява предоставянето на наставничество, като работи в партньорство с приемащата организация за предоставяне на подкрепа за анализ, подкрепа за обучение и друга подкрепа за изграждане на капацитет и като установява в собствените си структури и мрежи определените лица, които притежават подходящи и допълнителни умения, в случай че на място липсват подходящи умения.
5. Когато е целесъобразно, може да се предвиди наставничество от разстояние, по-конкретно като се използва мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 22
Условия на труд
1. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ разполагат с подходящи условия на труд, за да могат да изпълняват добре работата си на място и за да се гарантират тяхното благополучие, мотивация, здраве и безопасност. Тези условия трябва да отговарят на съответните разпоредби от Директива 89/391/ЕО (3) и Директива 2003/88/ЕО (4).
2. Изпращащата и приемащата организация работят съвместно за определянето на подходящи условия на труд въз основа на местните и националните оперативни условия.
3. Приемащата организация осигурява необходимата информация и предлага условия на труд, чиято пригодност и целесъобразност се оценяват от изпращащата организация, за да се осигури съгласуваност със задължението за полагане на грижа и с общите политики и практики на изпращащата организация.
4. Изпращащата и приемащата организация гарантират съвместно, че рисковете за сигурността и здравето и безопасността са предотвратени, управлявани и смекчени и че предложените условия на труд са в съответствие с договорените процедури за сигурността и за здравето и безопасността, посочени в членове 28, 29 и 30, и че отговарят на изискванията за работното време, отпуските, минималните дневни и седмични периоди за почивка и работното пространство, посочени в точка 3 от приложение I.
Член 23
Подкрепа след приключването на мисията и подкрепа след завръщането
1. Изпращащата и приемащата организация вземат съвместно решение относно съдържанието и процеса във връзка с отчета за мисията, който е предвиден за всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, включително за тези, които се завръщат преждевременно.
2. Приемащата организация провежда с доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ индивидуална или групова среща за отчет за мисията, включително окончателния преглед на изпълнението на дейностите, посочен в член 19, параграф 7, и когато е уместно, предаване на проекта на екипа и на партньорите, които ще продължат дейностите, извършвани от доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, с цел да се осигурят трайност и последователност.
3. Изпращащата организация своевременно провежда със завърналия се доброволец на ЕС за хуманитарна помощ индивидуална или групова среща за отчет за мисията, както и срещи за отчети за мисията по оперативни въпроси или по проекта въз основа на обратната информация от приемащата организация и приключването на плана за учене и развитие.
4. Изпращащата организация съдейства за извършването на медицински преглед след завръщането на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и предлага сесия(и) за отчет за мисията по психо-социални въпроси и съвети, в които доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ може да участва по желание.
5. Изпращащата и приемащата организация насочват доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ към възможности да остане ангажиран с въпроси, свързани с хуманитарната помощ и активното европейско гражданство, включително популяризирането на мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и участието в нея.
6. Изпращащата организация приканва завърналите се доброволци на ЕС за хуманитарна помощ да предоставят конструктивна обратна информация относно инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, включително като обяснят как техният принос може да спомогне за бъдещи мисии.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ЗА ЗАСТРАХОВАНЕТО И УСЛОВИЯТА НА ЖИВОТ
Член 24
Застрахователно покритие
1. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ са обхванати от цялостна застрахователна полица, изготвена специално, за да ги застрахова през цялото време на работата им на терен в трети държави и през определени периоди преди и след това.
2. Застрахователното покритие е за целия свят и 24 часа в денонощието. То започва от деня, в който доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ напусне дома си, за да замине за третата държава, в която е изпратен, до деня, в който доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ напусне третата държава, в която е изпратен, за да се завърне, и пристигне у дома си (първи период на покритие).
3. Застрахователното покритие за повече от 12 седмици се удължава с още 8 седмици, след като доброволецът се е завърнал в родната си страна, с цел покриване на последващо медицинско лечение за заболявания и увреждания, настъпили по време на първия период на покритие.
4. Покритието се прилага за всички дейности, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, както и за частните дейности на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ през първия период на покритие.
5. Всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ се ползват от 100 % покритие (цялостно покритие) за следното:
а)
медицински и зъболекарски грижи,
б)
бременност и раждане,
в)
злополука,
г)
репатриране,
д)
животозастраховане,
е)
постоянни и временни увреждания или нетрудоспособност,
ж)
отговорност за щети, нанесени на трети страни,
з)
загуба или кражба на документи, билети за пътуване и лични вещи,
и)
допълнително съдействие.
6. С цел да се гарантират равното третиране и включването на всички доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, Комисията може да сключва договори с един или няколко доставчици на застрахователни услуги посредством процедура за възлагане на обществена поръчка.
Член 25
Дневна издръжка и финансова помощ за пренастаняване
1. Изпращащата организация предоставя дневна издръжка на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ в качеството им на незаети лица под формата на еднократни плащания, които се извършват в подходящо време и на редовни вноски.
2. Еднократните плащания за дневна издръжка се основават на потребителска кошница, обхващаща редовните разходи на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ за следните стоки:
а)
храна,
б)
лични принадлежности и стоки за бита,
в)
дрехи,
г)
обществен транспорт и транспорт в страната,
д)
други разходи, считани за необходими, за да се гарантират подходящ стандарт на живот и участие в местното общество (могат да се добавят максимум 20 % от общата сума за стоките, изброени в букви от а) до г), за да се включат и други разходи, като например развлекателни дейности, фризьорски услуги, вестници и канцеларски материали).
е)
допълнителна сума за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, пребиваващи в райони с индекс над средния за страната (максимум 10 % за стоките, изброени в букви а) до г).
3. Разходите за жилищно настаняване не следва да са част от еднократните суми за дневна издръжка.
4. Комисията публикува информация относно еднократните суми за дневна издръжка за страните, в които заминават да работят доброволците, на базата на индекси за страните. Разходите за специалните нужди, свързани с увреждане или с други надлежно обосновани извънредни обстоятелства, могат да се възстановяват в допълнение към плащанията за дневна издръжка.
5. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се информират своевременно за евентуалните промени на индексите и ставките за дневна издръжка, които ги засягат по време на мисията, по-специално в страните с високи проценти на инфлация или на дефлация.
6. След успешното приключване на изпращането на терен изпращащата организация предоставя на завърналите се доброволци на ЕС за хуманитарна помощ редовно индексирана финансова помощ за пренастаняване в размер на 100 EUR месечно, в зависимост от продължителността на изпращането им на терен.
Член 26
Жилищно настаняване
1. Изпращащата организация гарантира, че приемащата организация предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ подходящо жилищно настаняване на разумна цена в местния контекст.
2. Изпращащата и приемащата организация гарантират съвместно, че рисковете за сигурността и за здравето и безопасността са предотвратени, управлявани и смекчени и че предложеното жилище е в съответствие с договорените процедури за сигурността и за здравето и безопасността, посочени в членове 28, 29 и 30, и че изпълнява изискванията, посочени в точка 4 от приложение I.
3. Разходите за жилищно настаняване, отопление и други пряко свързани разходи се поемат пряко от приемащата организация, когато това е възможно. Приемащата организация поема договорните отношения със собствениците на жилището и предприема всички необходими стъпки за информиране на домакините и наемодателите относно инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 27
Пътни разходи и други свързани разходи
1. Изпращащата организация организира пътуването на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ до и от мястото на изпращане на терен, включително в случаите на преждевременно завръщане, и поема пътните разходи.
2. По искане на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация организира и поема разходите за допълнителни пътувания за връщане в следните случаи:
а)
домашен отпуск за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, чийто период на изпращане на терен надхвърля 18 месеца,
б)
родителски отпуск за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които имат едно или повече зависими деца под 12-годишна възраст, ако периодът на изпращане на терен надхвърля 6 месеца,
в)
специален отпуск в случай на погребение или медицински удостоверено сериозно заболяване на възходящ или низходящ пряк роднина, съпруг(а) или регистриран партньор, брат или сестра.
3. Пътните разходи могат да се основават на действителните разходи за икономична или втора класа или да се възстановяват под формата на еднократни суми, определени въз основа на разумна методика за изчисляване на разстоянието.
4. Изпращащата организация осигурява информация и логистична подкрепа за получаването на виза за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, а приемащата организация помага в процеса на получаване на виза, ако е необходимо. Изпращащата организация покрива разходите, свързани с получаването на виза, включително необходимите пътни разноски.
ГЛАВА 7
ПРОЦЕДУРИ ЗА ГАРАНТИРАНЕ НА ЗАДЪЛЖЕНИЕ ЗА ПОЛАГАНЕ НА ГРИЖА, БЕЗОПАСНОСТ И СИГУРНОСТ
Член 28
Управление на сигурността и оценка на риска
1. Изпращащата организация разполага с организационна политика за сигурността и с процедури за оценка на риска, които са подходящи и приложими за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и, когато е необходимо, се адаптират.
2. Въз основа на организационната политика за сигурността на изпращащата организация изпращащата и приемащата организация разработват съвместно план за управление на сигурността и за евакуация за дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Като минимум тези планове съответстват на изискванията, посочени в точка 5 от приложение I.
3. Изпращащата и приемащата организация разработват съвместно писмена оценка на рисковете по отношение на сигурността, пътуването и здравето в държавата на изпращане. Като минимум тези оценки съответстват на изискванията, посочени в точка 6 от приложение I.
4. Оценката на риска, посочена в параграф 3, се преразглежда и актуализира толкова често, колкото го изисква контекстът и поне преди изпращането на терен на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ. Когато оценката на риска води до заключението, че изпращането на терен ще се проведе в условията на международен или местен въоръжен конфликт или при заплаха от такъв конфликт, изпращането на терен не се предвижда или се отменя, в случай че вече е бил избран доброволец на ЕС за хуманитарна помощ.
5. Изискванията във връзка с осведомеността относно сигурността и подходящото поведение във връзка с управлението на риска и сигурността се включват в описанието на възложените задачи и в процеса на набиране на доброволци.
6. Изпращащата организация уведомява съответните национални органи на държавите членки и на другите участващи държави в съответствие с член 23 от Регламент (ЕС) № 375/2014, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ. Преди изпращането на терен изпращащата организация, която изпраща доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, които не са граждани на Съюза, проверява правилата за консулска закрила, предоставяна от държавата, чийто гражданин е доброволецът, или друга държава.
7. Изпращащата и приемащата организация гарантират, че цялата информация за процедурите за сигурността и безопасността се предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и се разбира от него. По време на въвеждането в длъжност преди заминаването и в рамките на 24 часа след пристигането в държавата на изпращане се предоставя съобразена с контекста информация, свързана със сигурността. Тя трябва да включва резултатите от оценката на риска, плана за евакуация и за управление на сигурността, включително докладването за инциденти, свързани със сигурността, процедурите за евакуация и за репатриране, йерархията на комуникацията, служителят(ите) за връзка относно управлението на кризи и данните за посолствата, полицейските и противопожарните служби и болниците.
8. Изпращащата организация гарантира, че доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са покрити, като минимум, от застраховката, предвидена в член 24.
9. В допълнение към задължителното обучение по сигурност в контекста на програмата за обучение, изпращащата организация предоставя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ всякакво друго подходящо обучение, свързано със сигурността, което предоставя и на своя международен персонал.
10. При подписването на договора, посочен в член 16, параграф 2, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ потвърждават, че са осведомени за процедурите за управление на сигурността и че ще ги спазват, включително задължението да се информират за актуалната ситуация, свързана със сигурността, да носят лична отговорност по отношение на управлението на собствената си сигурност и на сигурността на други лица и на организацията, както и да се въздържат от поемането на рискове. Изпращащата и приемащата организация осведомяват доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно последствията от всяко нарушение на процедурите за сигурност, особено тези, водещи до преждевременно принудително прекратяване на работата му.
11. Изпращащата организация препоръчва на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ да се регистрират в посолството или консулството на държавата, на която са граждани, при пристигането си в държавата на изпращане и ги информира за възможността да отправят искане за консулска помощ. Ако държавата, на която е гражданин доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ, няма консулско представителство в държавата на изпращане, изпращащата организация препоръчва на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са граждани на Съюза, да се регистрират в консулство или посолство на друга държава членка и ги информира за възможността да отправят искане за консулско съдействие от него.
12. Въз основа на актуализирана информация от приемащата организация, изпращащата и приемащата организация редовно актуализират плана за евакуация, за да се гарантира, че той съответства на оперативната среда по всяко време. Резултатът от оценката на риска дава информация относно честотата, с която се преразглежда планът, и приемащата организация използва предходни данни и текущи актуализации, за да го коригира, ако е необходимо. Планът за евакуация се съхранява на място, което е лесно достъпно за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ.
13. Приемащата организация гарантира, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ получава актуализирана информация за всяка промяна в оперативната среда и произтичащата от това промяна на която и да е от процедурите и протоколите за сигурността.
14. Приемащата организация е осведомена за местоположението на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и за телефонния номер за връзка с него по всяко време, включително когато е в отпуск.
Член 29
Процедури в случай на произшествие или евакуация
1. В случай на нарушаване на сигурността доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ се информира възможно най-бързо. В зависимост от сериозността на инцидента и действащите процедури в изпращащата и приемащата организация тази информация може да се предоставя от прекия ръководител или от наставника от приемащата организация, или от служителя, отговарящ за управлението на кризи в изпращащата организация, и може да включва професионална психологическа подкрепа.
2. В случай на евакуация се следва планът за евакуация и за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ се полагат грижи през цялото време, като се следват, когато е целесъобразно, процедурите, въведени в консулствата и посолствата, където доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ е регистриран в съответствие с член 28, параграф 11.
3. След завръщането на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ изпращащата организация се свързва с тях и гарантира, че те са обект на подходящи последващи действия, включително отчет за мисията и психологическа и медицинска подкрепа.
4. Сигурността се включва в рамката за мониторинг и оценка на изпращащата и приемащата организация и изводите от инцидентите, свързани със сигурността, се използват при прегледа на проекта и мерките за подобряване.
Член 30
Здраве и безопасност
1. Изпращащата организация разполага с организационна политика за здравето и безопасността, която е подходяща и приложима за доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и когато е необходимо, се адаптира, включително с насоки за:
а)
личното здраве, като физическото здраве (предотвратяване на болести, съвети, свързани с храненето и съня, осведоменост за рисковете по отношение на опасностите, свързани с климата и географското местоположение, достъп до лечение);
б)
психичното здраве (съвети за баланс между професионалния и личния живот, управление на стреса, механизми за справяне и методи за релаксация, лица за контакт за психо-социална подкрепа).
2. Въз основа на организационната политика за здравето и безопасността на изпращащата организация изпращащата и приемащата организация разработват съвместно всеобхватен набор от политики и насоки за здравето и безопасността, за да изпълнят задълженията си за полагане на грижа и за да гарантират физическото и психическото здраве на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
3. Като част от оценката на риска, посочена в член 28, параграф 3, и преди определянето на възложените задачи изпращащата и приемащата организация съвместно оценяват дали работата гарантира безопасни и сигурни условия на труд и живот за доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ въз основа на показателите, посочени в точка 7 от приложение I.
4. Изпращащата организация гарантира, че доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ е покрит, като минимум, от пълна медицинска застраховка и застраховка за пътуване съгласно член 24.
5. По време на въвеждането в длъжност изпращащата организация информира доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ относно политиките и насоките за здравето и безопасността, посочени в параграфи 1 и 2, включително за болестите, първата помощ, поддръжката за всички места на провеждане на мисията, поддръжката на превозните средства и оборудването, работните места, съвместяването на професионалния и личния живот, инцидентите, свързани със здравето и сигурността, процедурата за медицинска евакуация.
6. Изпращащата организация гарантира, че преди заминаването доброволецът на ЕС за хуманитарна помощ преминава през пълен медицински преглед, и предоставя препоръчваните лекарствени средства и ваксини срещу рисковете в страната на изпращане, както и оборудване, като например комплекти за оказване на първа помощ и против ухапвания от комари.
7. Приемащата организация гарантира, че задължението за полагане на грижа е включено в ежедневното управление на доброволците, и по време на въвеждането в длъжност предоставя на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ:
а)
актуална информация за местните ресурси, свързани със здравето и безопасността, като например данните за контакт на лекари, болници, парамедицински услуги;
б)
насоки за местните обичаи и норми, като част от предоставяната на място информация с цел ограничаване на рисковете по отношение на безопасността и улесняване на интеграцията.
8. Изпращащата организация улеснява организирането на медицински преглед след завръщането на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ и предлага сесия(и) за отчет за мисията по психо-социални въпроси или съвети като част от процеса, свързан с отчета за мисията. Изпращащата и приемащата организация насърчават използването на мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ като алтернативен механизъм за подкрепа преди, по време на и след изпращането на терен.
ГЛАВА 8
ПРОЦЕДУРИ ЗА МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА НА ИНДИВИДУАЛНИТЕ РЕЗУЛТАТИ ОТ ДЕЙНОСТТА НА ДОБРОВОЛЦИТЕ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ
Член 31
Мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на процедурата за надзор и управление на изпълнението на дейностите, посочена в член 19, изпращащата и приемащата организация извършват мониторинг и оценка на индивидуалните резултати на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като измерват напредъка, постиженията и резултатите във връзка с възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и неговите цели.
2. Мониторингът и оценката на индивидуалните резултати на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ е непрекъснат процес по време на целия период на работа, като се провеждат специфични прегледи най-малкото на следните етапи:
а)
в края на стажа, посочен в член 14, ако се провежда такъв стаж,
б)
по време на окончателния преглед на изпълнението на дейностите, посочен в член 19, и когато се счита, че е необходимо извършването на междинен преглед,
в)
по време на представянето на отчета за мисията, посочен в член 23.
3. Изпращащата и приемащата организация предоставят данни, които показват до каква степен индивидуалните резултати на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ допринасят - на равнището на крайните резултати и на въздействието - за постигането на целите на проекта и на инициативата като цяло, като се вземат под внимание показателите, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 375/2014. Данните съдържат записи за качеството на крайните продукти и резултатите от работата на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ, които следва да бъдат анонимни и да са на разположение за извършването на оценка. Тези данни се обработват в съответствие със стандартите за защита на личните данни, посочени в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
4. Изпращащите организации предоставят подкрепа за изграждане на капацитет на приемащите организации за измерване на напредъка, крайните продукти и резултатите във връзка с възложените на доброволеца на ЕС за хуманитарна помощ задачи и неговите цели.
ГЛАВА 9
МЕХАНИЗЪМ ЗА СЕРТИФИЦИРАНЕ НА ИЗПРАЩАЩИ И ПРИЕМАЩИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 32
Механизъм за сертифициране на приемащи организации
1. Приемащите организации, които желаят да бъдат сертифицирани, предоставят обективна и вярна самооценка в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение III, като оценяват своите съществуващи политики и практики спрямо изискванията, свързани със стандартите и процедурите по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, посочени в настоящия регламент и в делегирания регламент на Комисията, който ще бъде приет въз основа на член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 375/2014.
2. В самооценката приемащата организация оповестява всички пропуски и области, налагащи подобрение, за които може да е нужно да се изгради капацитет, за да се постигне на пълно съответствие.
3. Заедно със самооценката приемащата организация предоставя три референции в съответствие с изискванията, посочени в точка 1 от приложение III, с цел предоставяне на изчерпателна информация относно всички изисквания във връзка със стандартите и процедурите, засягащи кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ. Референциите са от най-малко две от следните групи заинтересовани страни:
а)
сертифицирана изпращаща или приемаща организация, с която кандидатстващата приемаща организация вече е имала или предвижда да създаде партньорство за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
б)
партньор на Комисията в областта на хуманитарната помощ, за когото е в сила рамково (партньорско) споразумение и с когото кандидатстващата приемаща организация е работила успешно по проект за предоставяне на хуманитарна помощ,
в)
съответна международна организация или организация с нестопанска цел или публичноправен орган с граждански характер, с които кандидатстващата приемаща организация е работила успешно по проект за предоставяне на хуманитарна помощ,
г)
организация за акредитиране или одит, която е сертифицирала кандидатстващата приемаща организация в области от значение за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като в този случай се предоставят съответните документи за акредитацията или одита.
4. Попълнената самооценка се подписва от лицето, упълномощено да представлява приемащата организация и правно обвързвано с нея, и се изпраща на Комисията заедно с документите, посочени в параграф 3.
5. Въз основа на самооценката и на референциите Комисията прави оценка на кандидатурата и може да вземе едно от следните решения:
а)
да предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата приемаща организация се оценява като напълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите,
б)
да не предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата приемаща организация се оценява като ненапълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите.
6. В срок от шест месеца след получаването на кандидатурата Комисията информира кандидатстващата приемаща организация относно резултата от сертифицирането, като посочва също така възможности за подкрепа за изграждане на капацитет, ако е необходима, с оглед на повторно подаване на кандидатура. В случай че се установят потребности, които трябва да се удовлетворят въз основа на стратегия за изграждане на капацитет, която да бъде представена от кандидатстващата приемаща организация, тази организация е допустима и се ползва с предимство за получаване на подкрепа за изграждане на капацитет.
Член 33
Механизъм за сертифициране на изпращащи организации
1. Изпращащите организации, които желаят да бъдат сертифицирани, предоставят обективна и вярна самооценка в съответствие с изискванията, посочени в точка 2 от приложение III, като оценяват своите съществуващи политики и практики спрямо изискванията във връзка със стандартите и процедурите, засягащи кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
2. В самооценката, основана на доказателства, изпращащата организация оповестява всички пропуски и области, налагащи подобрение, за които може да е нужна техническа подкрепа, за да се постигне пълно съответствие. Тя включва също така извадка от доказателства и начини за проверка на това, че се изпълняват политиките и практиките, посочени във всяко от изискванията във връзка с стандартите и процедурите, особено що се отнася до доброволците.
3. Попълнената основана на доказателства самооценка се подписва от лицето, което е упълномощено да представлява изпращащата организация и е правно обвързано с нея, и се изпраща на Комисията заедно с придружаващите документи, посочени в параграф 2.
4. На база на основаната на доказателства самооценка и на предоставените придружаващи документи Комисията прави оценка на кандидатурата и може да вземе едно от следните решения:
а)
да предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата изпращаща организация се оценява като напълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите;
б)
да не предостави сертификацията в случаите, когато кандидатстващата изпращаща организация се оценява като ненапълно изпълняваща изискванията във връзка със стандартите и процедурите.
5. В срок от шест месеца след получаването на кандидатурата Комисията информира кандидатстващата изпращаща организация относно резултатите от сертифицирането, като посочва също така възможности за техническа подкрепа, ако е необходима, с оглед на повторно подаване на кандидатура. В случай че се установят потребности, които трябва да се удовлетворят въз основа на стратегия за техническа подкрепа, която да бъде предоставена от изпращащата организация, тази организация е допустима и се ползва с предимство за получаване на техническа подкрепа.
Член 34
Средства за правна защита
1. В решенията на Комисията да не предостави сертификация и да отхвърли кандидатурата се посочва, че кандидатстващата организация, чиято кандидатура е отхвърлена, може да кандидатства отново едва след изтичането на дванадесетмесечен период, започващ от датата на получаване от кандидата на решението за отхвърляне. В решенията се уточняват също така наличните средства за правна защита срещу тези решения.
2. По силата на членове 256 и 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Общият съд е компетентен да се произнася по актовете на Европейската комисия, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети страни. В съответствие с членове 256, 268 и 340 от ДФЕС Общият съд е компетентен също така по споровете, свързани с обезщетения за вреди, причинени от Европейската комисия в случай на извъндоговорна отговорност.
Член 35
Финансова жизненоспособност и организационен капацитет на организациите
Оценката на финансовата жизнеспособност и организационния капацитет на сертифицираните изпращащи и приемащи организации е извън обхвата на процедурата по сертифициране. Като предварително условие за получаване на финансова помощ от Съюза тази жизнеспособност и този капацитет се оценяват на етапа на процеса на подаване на кандидатури в резултат на покана за представяне на предложения.
Член 36
Валидност на сертификацията и редовни проверки
1. Сертифицираните изпращащи и приемащи организации преминават през повторно сертифициране три години след получаването на решението на Комисията за предоставяне на сертификация или по всяко време в случай на съществени изменения в стандартите или процедурите, свързани със съответните въпроси.
2. В рамките на срока на валидност на сертификацията може да се изиска, когато е необходимо, сертифицираните изпращащи и приемащи организации да преминат редовни проверки, които се извършват от Комисията.
3. Сертифицираните изпращащи и приемащи организации информират незабавно Комисията за всяка промяна в своето правно, финансово, техническо или организационно състояние, която може да постави под въпрос спазването от тяхна страна на стандартите и процедурите или може да породи конфликт на интереси. Те също така уведомяват Комисията за всяка промяна в своето име, адрес или правен представител.
Член 37
Спиране или прекратяване на сертификацията
1. Въз основа на информацията, получена от сертифицираните изпращащи или приемащи организации, включително от редовните проверки, посочени в член 36, параграф 2, или на информацията, получена чрез други средства, Комисията може да прецени, че сертифицираната изпращаща или приемаща организация вече не изпълнява един или повече от изброените стандарти или процедури. В такива случаи Комисията може да предприеме подходящи действия, включително спирането или прекратяването на сертификацията, в съответствие с процедурата, посочена в точка 3 от приложение III.
2. Изпращащата или приемаща организация, чиято сертификация е спряна или прекратена, не може да изпраща на терен или да приема доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, считано от датата на спирането или прекратяването, и не отговаря на условията за получаване на финансово подпомагане от Съюза за тази цел.
3. С оглед на причините за спирането или прекратяването на сертификацията, по-специално безопасността и сигурността на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, Комисията може да поиска репатриране на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени на терен в момента на спирането или прекратяването.
4. Изпращащата или приемаща организация няма право да предявява искане за компенсация поради спиране или прекратяване на сертификацията.
Член 38
Отговорност за вреди
Комисията не носи отговорност за загуби или вреди, причинени или претърпени от изпращащата или приемаща организация, или от трети страни, вследствие на сертифицирания статут на изпращащата или приемаща организация.
ГЛАВА 10
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 39
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 ноември 2014 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1244/2014,
20. november 2014,
millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 375/2014 (millega asutatakse Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus („ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitlev algatus”)) rakenduseeskirjad
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 375/2014 (millega asutatakse Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus (ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitlev algatus)), (1) eriti selle artikli 9 lõiget 3, artikli 10 lõiget 1 ja artikli 12 lõiget 6,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt määrusele (EL) nr 375/2014 peaks komisjon kehtestama normid ja menetlused, mis hõlmavad vajalikke tingimusi, korda ja nõudeid, mida lähetavad ja vastuvõtvad organisatsioonid peavad kohaldama, kui nad selgitavad välja, valivad, valmistavad ette, juhivad ja lähetavad vabatahtlikuks kandideerijaid ja ELi humanitaarabi vabatahtlikke toetama humanitaarabioperatsioone kolmandates riikides. Määrusega (EL) nr 375/2014 on ette nähtud, et nimetatud normid tuleks vastu võtta delegeeritud õigusaktidega ning menetlused rakendusaktidega.
(2)
Kõiki ELi humanitaarabi vabatahtlike algatusega seotud sidusrühmi, sealhulgas vabatahtlikke endid ning lähetavaid ja vastuvõtvaid organisatsioone, tuleks julgustada algatuse raames looma ühise identiteeditunnet.
(3)
On oluline, et vabatahtlikuks kandideerijate väljaselgitamine ja valik toimuks mittediskrimineeriva, õiglase ja läbipaistva menetluse teel, mille aluseks on lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonide partnerlus, mis vastab kohalike vastuvõtvate organisatsioonide väljendatud tegelikele vajadustele.
(4)
Nii lähetavad kui ka vastuvõtvad organisatsioonid peaksid pakkuma põhjalikku väljaõpet, et vältida arusaamatusi seoses rollide ja ootustega ning tagada vabatahtlike asjakohane praktiline ettevalmistus lähetuseks. See looks aluse vastuvõtvates kogukondades usalduse ja heakskiidu saavutamisele, võttes täielikult arvesse asjaomaseid kultuurilisi eripärasid.
(5)
Koolitus on lähetuseelse ettevalmistuse oluline osa ja seda tuleks kohustuslikest ja valitavatest kursustest koosneva struktureeritud programmi raames pakkuda kõigile vabatahtlikuks kandideerijatele. Nooremspetsialistidele tuleks lisaks anda võimalus oma pädevuste edasiarendamiseks ning humanitaarvaldkonnaga seotud uute eriteadmiste ja -oskuste omandamiseks, kasutades selleks asjakohasel juhul praktikavõimalusi. Eelkõige tuleks seda kohandada vastavalt lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonide tegevuse ja kontekstile.
(6)
Lähetavad ja vastuvõtvad organisatsioonid peaksid looma asjakohase juhendamis- ja juhtimissüsteemi. Nad peaksid ELi humanitaarabi vabatahtlike ühiselt juhendama ja hindama nende tulemusi ja saavutusi ning andma tagasisidet lähetusülesannete ja eesmärkide täitmise kohta. See aitab parandada ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse vastutusvõimet.
(7)
Selleks et ELi humanitaarabi vabatahtlikke täiendavalt toetada enne lähetust, lähetuse ajal ja pärast seda, peaks juhendamist ja juhtimist täiendama mentorlus.
(8)
Luua tuleks kanal, mis võimaldaks lähetaval organisatsioonil hoida pidevat sidet ja pakkuda täiendavat toetust lähetuse ajal kolmandasse riiki. Kõigile ELi humanitaarabi vabatahtlikele tuleks pärast lähetust korraldada järelarutelu ja pakkuda lähetusjärgset tuge.
(9)
Vaja on tagada sobivad töö- ja elamistingimused, mis võimaldavad ELi humanitaarabi vabatahtlikel tegutseda ohutus ja puhtas keskkonnas ning rahuldada oma põhivajadusi ilma, et neil tuleks taluda raskusi, kuid järgides vabatahtlikule sobivat mõõdukat mittesuurustlevat elustiili. ELi humanitaarabi vabatahtlikele makstavat päevaraha ja muid makseid ei käsitata tavapärase töötasuna. Kõnealuste maksete määra kehtestamisel ei tohiks lähtuda vabatahtliku töökogemusest, eriteadmistest ega lähetusülesande täitmise tulemustest; maksete ainus eesmärk on katta lähetuse ajal tekkivad elamiskulud. Tugeva ja võrdse kaitse tagamiseks peaks kõigil ELi humanitaarabi vabatahtlikel olema üldkindlustus, mis tagaks konkreetselt kaitse kogu kolmandas riigis lähetuses viibimise ajal ning lähetusele eelnevate ja järgnevate asjaomaste perioodide jooksul.
(10)
Hoolsuskohustus on esmatähtsal kohal ning osapooled vastutavad selle eest ühiselt. Lähetavad ja vastuvõtvad organisatsioonid peaksid võimaluste piires hoolitsema ELi humanitaarabi vabatahtlike tervise, ohutuse, julgeoleku ja heaolu eest ning töötama välja asjakohased julgeoleku-, tervishoiu- ja ohutusmenetlused. Samuti peaksid ELi humanitaarabi vabatahtlikud tegema töökohal kõik iseenda ja teiste tervise, ohutuse ja julgeoleku tagamiseks.
(11)
ELi humanitaarabi vabatahtlike individuaalsete töötulemuste seire ja hindamine peaks olema kogu lähetuse ajal kestev pidev protsess. Selle aluseks peaks olema juhendamise ja tulemusjuhtimise süsteem ning see peaks võimaldama koguda andmeid, mis näitavad, millisel määral aitavad ELi humanitaarabi vabatahtliku individuaalsed töötulemused tulemuse ja mõju tasandil kaasa projekti ja algatuse eesmärkide saavutamisele tervikuna.
(12)
Vaja on usaldusväärset sertifitseerimissüsteemi, mis tagab, et lähetavad ja vastuvõtvad organisatsioonid vastavad määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõikes 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses sätestatud normidele ja käesolevas määruses sätestatud menetlustele. Kõnealuse sertifitseerimissüsteemi aluspõhimõteteks peaksid olema lihtsustamine ja dubleerimise vältimine, lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonide eristamine, kulutõhusus, läbipaistvus ja erapooletus, mitmekesisuse ja juurdepääsetavuse soodustamine.
(13)
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 375/2014 artikli 26 alusel loodud komitee arvamusega.
(14)
Selleks et tagada ELi vabatahtlike algatuse õigeaegne rakendamine, peab käesolev määrus kiiremas korras jõustuma, kuna selles kehtestatakse sätted, mille alusel rakendusorganisatsioonid lähetavad ELi humanitaarabi vabatahtlikke kolmandatesse riikidesse,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1. PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse määruse (EL) nr 375/2014 rakenduseeskirjad nimetatud määruse artikli 9 lõikes 3, artikli 10 lõikes 1 ja artikli 12 lõikes 6 nimetatud küsimustes:
a)
menetlused, mida tuleb järgida vabatahtlikuks kandideerijate väljaselgitamiseks, valimiseks ja vajalikuks lähetamiseelseks ettevalmistamiseks, sh praktikavõimalused, kui asjakohane;
b)
üksikasjad koolitusprogrammi ja menetluse kohta, millega hinnatakse vabatahtlikuks kandideerijate lähetuseks valmisolekut;
c)
sätted, mille alusel lähetada ELi humanitaarabi vabatahtlikke kolmandatesse riikidesse ja neid seal juhtida, sealhulgas juhendamine kohapeal, nende jätkuv toetamine juhendamise, mentorluse, lisakoolituse, vajalike töötingimuste loomise ja lähetamisjärgse toe abil;
d)
sätted, mis näevad ette vabatahtlike kindlustuskaitse ja elamistingimused, sealhulgas elamis-, majutus-, reisi- ja muude vajalike kulude katmise;
e)
menetlused, mida tuleb järgida enne lähetust, lähetuse ajal ja pärast lähetust, et tagada hoolsuskohustus ning asjakohased ohutus- ja julgeolekumeetmed, siia alla kuuluvad ka meditsiinilise evakueerimise protokollid ja julgeolekukavad, mis hõlmavad hädaolukorras evakueerimist kolmandatest riikidest, sealhulgas vajalikke menetlusi koostöö tegemiseks riiklike asutustega;
f)
menetlused, et seirata ja hinnata ELi humanitaarabi vabatahtlike individuaalseid töötulemusi;
g)
sertifitseerimissüsteem, millega tagatakse lähetavate organisatsioonide vastavus määruse (EL) nr 375/2014 artiklis 9 osutatud normidele ja menetlustele, ja eraldi sertifitseerimissüsteem vastuvõtvatele organisatsioonidele.
Artikkel 2
Mõisted
Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse määruse (EL) nr 375/2014 artiklis 3 ja määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses esitatud mõisteid. Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „pädevusraamistik”- raamkava määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetava komisjoni delegeeritud määruse tähenduses;
b) „õppe- ja arenguplaan”- plaan määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetava komisjoni delegeeritud määruse tähenduses;
c) „koolitaja”- koolituse pakkuja värvatud isik, kelle ülesanne on viia läbi üks või mitu koolitusmoodulit või korraldada stsenaariumipõhiseid simulatsiooniõppusi ja hinnata vabatahtlikuks kandideerijate pädevust;
d) „koolituse juhendaja”- koolituse pakkuja värvatud koolitaja, kellel on vabatahtlikuks kandideerija lähetusse saatmiseks sobilikkuse hindamisel koordineeri roll. Ta vastutab vabatahtlikuks kandideerijate rühma eest. Ta koordineerib nende pädevuste hindamist vastavalt teistelt koolitajatelt saadud tagasisidele ning suhtleb vabatahtlikuks kandideerijatega individuaalselt, et arutada hinnangut, mille kandideerija on andnud endale ise ja mille on talle andnud koolitaja;
e) „mentorlus”- protsess, mille käigus antakse mitteametlikult edasi tööks, karjääriks või erialaseks enesetäiendamiseks vajalikke teadmisi, sotsiaalset kapitali ja psühhosotsiaalset tuge. Mentorlus hõlmab vastuvõtva organisatsiooni poolt mentoriks määratud isiku, kellel arvatakse olevat asjakohased teadmised, oskusteave ja kogemused, ja ELi humanitaarabi vabatahtliku vahel pikema perioodi vältel toimuvat mitteametlikku suhtlust, mis toimub tavaliselt silmast silma kohtumiste vormis;
f) „järelarutelu”- protsess, mille käigus antakse lähetavale ja vastuvõtvale organisatsioonile ning ELi humanitaarabi vabatahtlikule selget teavet lähetustulemuste ja ELi humanitaarabi vabatahtlike saavutuste kohta, jagatakse kogemustel põhinevaid soovitusi või õppetunde, samuti teadmistepagasit ja õpitut ning tagatakse lähetuse positiivne professionaalne lõpetamine.
2. PEATÜKK
VABATAHTLIKUKS KANDIDEERIJATE VÄLJASELGITAMISE JA VALIKUMENETLUSED
Artikkel 3
Väljaselgitamise ja valikumenetlus
1. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon kehtestavad ühiselt väljaselgitamise ja valikumenetluse. Määratakse kindlaks rollid, vastutusalad ja menetlused, mis tagavad läbipaistva, õiglase ja tõhusa värbamisprotsessi vastavalt võrdse kohtlemise, võrdsete võimaluste ja mittediskrimineerimise normidele, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses.
2. Väljaselgitamise ja valikumenetlus põhineb lähetava ja vastuvõtva organisatsiooni partnerlusel ning sellega tagatakse õigeaegne ja pidev teabevahetus. Lähetav organisatsioon tagab, et vastuvõttev organisatsioon on kogu värbamisprotsessi järjepidevalt kaasatud.
3. Kokkulepitud väljaselgitamise ja valikumenetlust kohaldatakse värbamisprotsessi kõikides etappides.
4. Väljaselgitamise ja valikumenetlus peab sisaldama vähemalt järgmist:
a)
ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetusülesande, pädevusprofiili ja valikukriteeriumide kirjeldus vastavalt artiklile 4;
b)
väljakuulutamise ja kandideerimise kord vastavalt artiklile 5;
c)
kandideerijate hindamise, esialgse ja väljavalitud kandideerijate nimekirja koostamise kord vastavalt artiklile 6;
d)
valimise kord vastavalt artiklile 7.
Artikkel 4
ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetusülesande, pädevusprofiili ja valikukriteeriumide kirjeldus
1. Vastuvõttev organisatsioon teeb kooskõlas I lisa punktis 1 esitatud nõuetega ettepaneku ELi humanitaarabi vabatahtliku lähetusülesande kohta, võttes aluseks vajaduste hinnangu, mis on koostatud määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetava komisjoni delegeeritud määruse kohaselt ja säilitades selles teatava paindlikkuse, et võtta arvesse vabatahtliku arvamust pärast värbamist
2. Lähetav organisatsioon vaatab lähetusülesande läbi eesmärgiga aidata seda vajadusel muuta, et tagada ülesande jaoks sobivate ja realistlike kandidaatide leidmine, võttes arvesse ELi humanitaarabi vabatahtlike eeldatavaid pädevusi ning vastuvõtva organisatsiooni suutlikkust vabatahtlikke ära kasutada ja vajadusi.
3. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon koostavad lähetusülesande ja pädevusraamistiku põhjal ELi humanitaarabi vabatahtliku pädevusprofiili ja valikukriteeriumid miinimumnõuetega, mida kasutatakse värbamisprotsessis. Pädevusprofiilis märgitakse muu hulgas, kas vabatahtlik on vanem- või nooremspetsialist ning kas on vaja ette näha praktika.
Artikkel 5
Lähetuse väljakuulutamine ja kandideerimine
1. Lähetuse väljakuulutamise eest vastutab lähetav organisatsioon. Vastuvõtva organisatsiooni abiga paneb ta kokku infomaterjali, et teavitada algatusest ja äratada huvi vabatahtlikes kandideerijates.
2. Kuulutus peab olema vähemalt inglise keeles, kirjutatud selges konkreetses arusaadavas stiilis ning selles peab olema esitatud teave vabatahtlikuks kandideerijale pakutava ametikoha kohta vastavalt I lisa punktis 2 sätestatud nõuetele.
3. Kuulutust hoitakse ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse keskplatvormil üleval vähemalt ühe kuu vältel ning nähakse ette võimalus kasutada kandideerijate keskplatvormile suunamiseks täiendavaid reklaamivõimalusi. Humanitaarkriisidele reageerimiseks korraldatavate lähetuste korral on nõuetekohaselt põhjendatud asjaoludel lubatud hoida kuulutust üleval lühema perioodi vältel kui üks kuu, kuid mitte lühemalt kui üks nädal.
4. Kandideerijad esitavad avalduse standardsel kandideerimisvormil, mis sisaldab struktureeritud elulookirjeldust. Samuti täidavad kandideerijad standardse enesehindamise küsimustiku, et hinnata oma pädevust vastavalt pädevusraamistiku nõuetele ning oma sobivust kuulutuses osutatud lähetusülesande ning elamis- ja töötingimuste jaoks. Viimaste kohta peavad nad andma oma nõusoleku.
Artikkel 6
Hindamine, esialgse ja väljavalitud kandideerijate nimekirja koostamine
1. Lähetav organisatsioon hindab kandideerijaid teabe põhjal, mis nad on esitanud avalduse vormis, enesehindamise küsimustikus ja ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuses - ja konkreetses lähetuses - osalemise motivatsioonikirjas, ning hindab nende võimet analüüsida asjaomast humanitaarabi stsenaariumi kirjaliku eksami, essee või muu sarnase testi abil.
2. Hindamise tulemuste põhjal koostab lähetav organisatsioon vastuvõtvale organisatsioonile esitatava esialgse kandidaatide nimekirja eesmärgiga leppida üheskoos kokku nende kandidaatide nimekirjas, keda kutsuda vestlusele.
3. Väljavalitud kandidaadid kutsutakse pädevusraamistikul põhinevale struktureeritud vestlusele. Vestlus võib olla silmast silma kohtumise vormis või telekommunikatsiooniseadmete vahendusel ning võimaluse korral ka vastuvõtva organisatsiooni osalusel. Muud hindamismeetodid võivad hõlmata hindamiskeskusi, rühmatööd ja töösituatsiooniga seotud olukordade lahendamist.
4. Vajadusel võib lähetav organisatsioon kontrollida kandideerija isikut ja erialast tausta. Kandideerijatele tutvustatakse valikuprotsessi selle alguses avaldatavas kuulutuses.
Artikkel 7
Valimine
1. Lõpliku otsuse valitud vabatahtlikuks kandideerija valimisel teeb vastuvõttev organisatsioon, kes kinnitab oma valiku lähetavale organisatsioonile, kelle ülesanne on pakkuda kandideerijale ametikoht ja valmistada ette väljaõppe etapp. Iga ametikoha jaoks võib valida asendusvabatahtlikke, kes asendavad kandidaati juhul, kui ta loobub või ei ole enam vaba.
2. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon peavad suutma tõendada ja põhjendada seda, kuidas nad on oma valiku tegemisel võtnud kogu väljaselgitamise ja valimise menetluse jooksul arvesse võrdse kohtlemise, võrdsete võimaluste ja mittediskrimineerimise põhimõtteid.
3. Valikumenetlus viiakse lõpule mõistliku aja jooksul. Lähetav organisatsioon teatab kõigile kandideerijatele valikuotsusest ning võimalusest saada tagasisidet. Ta palub valituks osutunud vabatahtlikuks kandideerijatel kirjalikult kinnitada, et nad on huvitatud osalemisest ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuses.
4. Lähetav organisatsioon tagab, et väljaselgitamise ja valikuprotsessiga seotud dokumendid on jälgitavad ning neid säilitatakse määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetava komisjoni delegeeritud määruses sätestatud andmekaitsenormide kohaselt.
Artikkel 8
Õpivajaduste hindamine
1. Lähetav organisatsioon hindab vastuvõtva organisatsiooni ja vabatahtlikuks kandideerijaga nõu pidades ning värbamisprotsessi tulemuste, vastuvõtva organisatsiooni vajaduste ja kavandatud lähetuse laadi põhjal õpivajadusi ning selgitab välja osalemiseks vajalikud koolitusprogrammi moodulid, lähtudes järgmistest kriteeriumidest:
a)
tööstaaž nii, et vanemspetsialistidel on võimalik keskenduda kohustuslikele moodulitele ning valida sobiva tasemega projektijuhtimiskoolitus ja spetsiaalsed valikmoodulid;
b)
vastuvõtva organisatsiooni vajadused eripädevuse järele, mille omandamiseks osaleb vabatahtlikuks kandideerija valikmoodulites;
c)
vabatahtlikuks kandideerija üldine pädevus, mille omandamiseks osaletakse valikmoodulites.
2. Lähetav organisatsioon täidab määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses osutatud õppe- ja arenguplaani, selgitab välja valituks osutunud vabatahtlikuks kandideerijate pädevuse ja õpivajadused ning esitab sellekohased andmed koolituse pakkujatele.
3. PEATÜKK
ELI HUMANITAARABI VABATAHTLIKE ALGATUSE KOOLITUSPROGRAMM
Artikkel 9
Koolitusprogramm
1. Koolituse pakkuja korraldab kõigile valituks osutunud vabatahtlikuks kandideerijatele koolitusprogrammi, kasutades vajaduse korral lähetava ja vastuvõtva organisatsiooni ja endiste vabatahtlike abi.
2. Koolitusprogrammi aluseks on pädevusraamistik ning seda kohandatakse vastavalt noorem- ja vanemspetsialistide vajadustele.
3. Koolitusprogrammis kasutatakse kombineeritud õppemeetodit, mis sisaldab e-õpet ja auditoorset õpet.
4. Kõik vabatahtlikuks kandideerijad peavad osalema järgmistes kohustuslikes moodulites:
a)
Euroopa Liidu, selle välissuhete ja kriisidele reageerimise süsteemi üldine tutvustus;
b)
humanitaarabi andmise, ELi humanitaarabi poliitika ja ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse tutvustus;
c)
isikliku ohutuse, julgeoleku ja tervishoiu juhtimine;
d)
projektijuhtimine;
e)
kultuuridevaheline teadlikkus (ja horisontaalsed küsimused);
f)
stsenaariumipõhine simulatsiooniõppus, kus vabatahtlikuks kandideerijad peavad kasutama omandatud pädevusi.
5. Valikmoodulid on järgmised:
a)
huvikaitse ja teabevahetus;
b)
psühholoogiline esmaabi;
c)
edasikoolitajate koolitamine;
d)
vabatahtlike juhtimine;
e)
organisatsiooni arendamine;
f)
vajaduse korral kohandatud moodulid, mis on seotud eelkõige vabatahtlikuks kandideerijate tehnilise pädevuse kohandamisega vastavalt humanitaarabi kontekstile.
6. Vabatahtlikuks kandideerijad peavad osalema kohustuslikes moodulites ja võivad osaleda ühes või mitmes valikmoodulis, mis valitakse vastavalt artiklile 8.
7. Koolituskava, mis sisaldab üksikasjalikke andmeid iga mooduli, kaasa arvatud selle staatuse, sihtrühma, ajakava, omandatavate pädevuste ja seotud õpitulemuste kohta, on esitatud II lisas.
Artikkel 10
Vabatahtlikuks kandideerijate hindamine koolituse ajal ja pärast seda
1. Koolituse ajal ja pärast selle lõpetamist hinnatakse vabatahtlikuks kandideerijate valmisolekut lähetusse saatmiseks pädevusraamistiku alusel.
2. Koolitajad korraldavad hindamise ühiselt ja keskset koordineerivat ülesannet täidab sealjuures vabatahtlikuks kandideerija koolituse juhendaja.
3. Pädevuste hindamise aluseks on koolitajate hinnangud vabatahtlikuks kandideerija teadmiste, oskuste ja suhtumise kohta, mis hõlmab järgmist:
a)
enesehindamise vorm, mille vabatahtlikuks kandideerija täidab pärast stsenaariumipõhist simulatsiooniõppust;
b)
tähelepanekud, mille koolitajad esitavad pärast iga mooduli ja stsenaariumipõhist simulatsiooniõppust;
c)
koolituse juhendaja hinnang, milles on kriitiliselt läbi vaadatud enesehindamine ja tähelepanekud, mis on saadud koolituse juhendaja ja vabatahtlikuks kandideerija vahel toimunud juhendamisvestluse käigus, kus arutati koolitajatelt saadud tagasisidet.
4. Kõigi pädevuste hindamine nähakse ette vabatahtlikuks kandideerija õppe- ja arenguplaanis, mida uuendatakse pärast koolituse lõpetamist, märkides sellesse läbitud kursused ja saavutatud tulemused.
5. Vabatahtlikuks kandideerijad, kellel ilmnevad mitterahuldavad oskused mis tahes mitmekülgse või spetsiifilise pädevuse valdkonnas, arvatakse kandideerijate seast välja. Koolitajad ja koolituse juhendaja peavad vajaduse korral suutma kõiki kõnealuseid hinnanguid ja otsuseid selgitada ja põhjendada.
4. PEATÜKK
VABATAHTLIKUKS KANDIDEERIJATE LÄHETAMISEELSE ETTEVALMISTUSE MENETLUSED
Artikkel 11
Väljaõppe programm
1. Väljaõppe käigus tutvustatakse kandidaadile või ELi humanitaarabi vabatahtlikule lähetava ja vastuvõtva organisatsiooni kultuuri, poliitikat ja tavasid, samuti lähetusülesandega seotud ootusi.
2. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon koostavad ühiselt väljaõppe programmi. Programmis kirjeldatakse organisatsioonide rolle ja vastutusala, lähtudes võimaluse korral tagasi pöördunud ELi humanitaarabi vabatahtlike arvamustest, et kasutada ära nende isiklikke kogemusi ja õpitut. Programm koosneb järgmistest osadest:
a)
lähetuseelne väljaõpe, mille korraldab lähetav organisatsioon vastavalt artiklile 12;
b)
riigisisene väljaõpe, mille korraldab vastuvõttev organisatsioon vastavalt artiklile 18.
3. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon korraldavad vajadusel kõigile ELi humanitaarabi vabatahtlikele ühised väljaõppesessioonid.
Artikkel 12
Lähetamiseelne väljaõpe
1. Lähetav organisatsioon tagab, et kõik vabatahtlikuks kandideerijad saavad enne lähetust põhjaliku ja asjakohase personaalse väljaõppe. Selles käsitletakse vähemalt järgmisi teemasid:
a)
Organisatsiooni ja juhtimisstruktuur ja -protsessid, projektis osalevad meeskonnad (sealhulgas projektijuht, kriisiohje spetsialist, personaliosakond), organisatsiooni missioon ja eesmärgid seoses ELi humanitaarabi vabatahtlike algatusega;
b)
igakülgne teave vabatahtlikuks kandideerija tulevase projekti konteksti, tema lähetusülesande ja selle aluseks oleva vajaduste hinnangu, samuti eeldatavate töö- ja elamistingimuste kohta vastavalt artiklitele 22 ja 24-27;
c)
vabatahtliku suhtes kohaldatav õigusraamistik, nagu sätestatud määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses;
d)
vabatahtliku jaoks olulised normid ja menetlused, sealhulgas need, mis käsitlevad distsiplinaarküsimusi ja kaebusi, eitavat suhtumist pettusesse ja korruptsiooni, laste ja haavatavate täiskasvanute kaitset ja käitumisjuhendit, mis on sätestatud määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses;
e)
kontekstist sõltuv kohustuslik ülevaade julgeolekunõuetest ning tervishoiu- ja ohutusnõuetest (sealhulgas enne lahkumist tehtav tervisekontroll) vastavalt artiklitele 28 ja 30;
f)
juhendamise ja tulemusjuhtimise süsteem ja menetlus, olemasolevad tugisüsteemid, sealhulgas mentorlus ja muu tugi vastavalt artiklitele 19, 20 ja 21;
g)
õppe- ja arenguplaan;
h)
teave ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse võrgustiku ning selles vabatahtlikele enne lähetust, lähetuse ajal ja pärast lähetust pakutava toe kohta;
i)
teave projektis kavandatud teavitamise ja nähtavuse suurendamise meetmete kohta vastavalt määruse (EL) nr 375/2014 artiklis 17 osutatud teavituskavale, sealhulgas komisjoni vastutava piirkondliku teabeametniku kontaktandmed;
j)
artiklis 23 sätestatud järelarutelu protsess.
2. Väljaõppe raames annab lähetav organisatsioon ka teavet lähetusriigis tegutseva komisjoni humanitaarabi välisesinduse kohta ning teatab kõnealusele esindusele ELi humanitaarabi vabatahtlike eelseisvast lähetamisest.
3. Lähetav organisatsioon tagab, et vabatahtlikuks kandideerijad on kogu väljaõppe protsessi kestel antud teabe läbi lugenud ja sellest aru saanud ning et nad pääsevad sellele hõlpsasti ligi kogu ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuses osalemise ajal.
Artikkel 13
Nooremspetsialistide praktika
1. Kui vabatahtlikuks kandideerija on nooremspetsialist, võidakse temalt nõuda, et ta läbiks lisaks koolitusele ka lähetavas organisatsioonis praktika, et õppida läbi kogemuste humanitaartöö korraldust, eetikat ja konteksti ning saada täiendava ettevalmistuse kavandatud lähetuseks ELi humanitaarabi vabatahtlikuna. Praktika maksimaalne kestus on kuus nädalat ning seda võib nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel piiratud määral pikendada.
2. Vastuvõtva organisatsiooni ja praktikal oleva vabatahtlikuga nõu pidades vaatab lähetav organisatsioon läbi õppe- ja arenguplaanis sätestatud õpivajadused ja uuendab neid vastavalt praktika vajadustele. Õppe- ja arenguplaanis kirjeldatakse eelkõige järgmist:
a)
õpitulemused, mille praktikal olev vabatahtlik peaks praktika jooksul saavutama;
b)
ülesanded, mida praktikal olev vabatahtlik õppeprotsessi käigus täidab, ja selleks eraldatavad ressursid;
c)
eesmärgid ja tulemused, mille praktikal olev vabatahtlik peaks olema praktika lõpuks saavutanud.
3. Käesoleva määruse järgmisi artikleid kohaldatakse praktika suhtes mutatis mutandis ja nendega kehtestatakse praktikal olevaid vabatahtlikke vastu võtva lähetava organisatsiooni jaoks kohustused:
a)
artikli 19 lõiked 4-6 ja 9, artiklid 21 ja 22;
b)
artikkel 24, välja arvatud lõige 5. ELi riikidest või määruse (EL) nr 375/2014 artikli 23 lõike 1 punktis b osutatud kolmandatest riikidest pärit vabatahtlikuks kandideerijatele, kes osalevad algatuses vastavalt nimetatud artiklis osutatud tingimustele ja kelle suhtes kehtib riiklik sotsiaalkindlustus või elukohariigi kindlustusskeem ja kes sooritavad praktikat mõnes nimetatud riigis, tagatakse ainult täiendav kaitse. See tähendab, et nende kindlustuskaitse piirdub kuluga, mis ületab nende riikliku sotsiaalkindlustuse või kindlustusskeemiga tagatud kaitset. Põhjendatud erandjuhtudel, kui riiklik sotsiaalkindlustus või kindlustusskeem katab ainult osa artikli 24 lõikes 5 osutatud kuludest või ei kata ühtegi sellist kulu, antakse kindlustuskaitse 100 % kuludele;
c)
artikkel 25, välja arvatud selle lõige 6, artikkel 26 ja artikli 27 lõige 1, kui on asjakohane;
d)
artikli 28 lõiked 1, 8 ja 14 ning artikli 30 lõiked 1 ja 4-7.
Artikkel 14
Vabatahtlikuks kandideerijate praktikajärgne hindamine
1. Praktika lõpus täidab praktikal olev vabatahtlik enesehindamise vormi, mille aluseks on pädevusraamistik ning õppe- ja arenguplaan.
2. Lähetavas organisatsioonis töötav praktikandi vahetu ülemus vaatab vastuvõtva organisatsiooniga nõu pidades enesehindamise läbi ja hindab praktikal olevat vabatahtlikku, pöörates tähelepanu eelkõige järgmisele:
a)
praktikal oleva vabatahtliku töötulemuste hindamine võrdluses eesmärkidega;
b)
hinnang selle kohta, kas kokkulepitud tulemused on saavutatud;
c)
õpitulemuste väljaselgitamine.
3. Vabatahtlikuks kandideerijad, kelle oskused ei ole mis tahes mitmekülgse või spetsiifilise pädevuse valdkonnas piisavad, arvatakse kandideerijate seast välja ja neil ei ole õigust saada ELi humanitaarabi vabatahtlikuks. Lähetavas organisatsioonis töötav praktikandi vahetu ülemus peab vajaduse korral suutma kõiki kõnealuseid hinnanguid ja otsuseid selgitada ja põhjendada.
Artikkel 15
Lähetamiseelne lisakoolitus
Ilma et see piiraks vabatahtlikuks kandideerija võimalust läbida koolitusprogrammi või praktikat, võib lähetav organisatsioon pakkuda asjakohast lähetamiseelset lisakoolitust, näiteks eesmärgiga kohandada vabatahtlikuks kandideerijate tehnilist pädevust vastavalt vastuvõtva organisatsiooni vajadustele, anda lähetusriigi jaoks vajalikku keeleõpet jne.
Artikkel 16
ELi humanitaarabi vabatahtlikuga sõlmitav leping
1. Lähtudes lähetamiseelse väljaõppe ning vajadusel artiklites 13-15 osutatud praktika ja muu lähetamiseelse koolituse tulemustest, kinnitab lähetav organisatsioon vastuvõtva organisatsiooniga nõu pidades lõpliku hinnangu selle kohta, et vabatahtlikuks kandideerija on ELi humanitaarabi vabatahtlikuna lähetusse saatmiseks sobiv inimene.
2. Lähetav organisatsioon ja hindamise edukalt läbinud ELi humanitaarabi vabatahtlik sõlmivad lähetuslepingu vastavalt määruse (EL) nr 375/2014 artikli 14 lõikele 5.
3. Lepingus, mille sisu määratakse kindlaks tihedas koostöös vastuvõtvate organisatsioonidega, sätestatakse lähetuse konkreetsed tingimused ning ELi humanitaarabi vabatahtliku õigused ja kohustused. Lepingus on nimetatud kohaldatavad õigusaktid ja lepingu suhtes kohaldatav kohtualluvus vastavalt määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavale komisjoni delegeeritud määrusele, ja sealhulgas vähemalt järgmised elemendid:
a)
ELi humanitaarabi vabatahtliku roll, ametinimetus, lähetuse kestus ja asukoht ning ametikohustused vastavalt lähetusülesandele, sealhulgas määruse (EL) nr 375/2014 artiklis 17 osutatud teavituskavast tulenevad elemendid;
b)
lepingu kestus, kaasa arvatud algus- ja lõppkuupäev;
c)
tulemusjuhtimine, sealhulgas:
-
juhtimise korraldus, sealhulgas vastuvõtva organisatsiooni poolne vastutav vahetu ülemus ja kontaktpunkt, kust saab lähetavas organisatsioonis pidevat tuge;
-
mentorluse korraldus;
d)
töötingimused, kaasa arvatud tööaeg ja puhkus;
e)
ELi humanitaarabi vabatahtliku rahalised õigused ja kohustused, sealhulgas nende tagamiseks vajalik kord:
-
päevaraha ja ümberasumishüvitis;
-
teave kohaldatavate maksude ja sotsiaalkindlustuse normide kohta;
-
kindlustuskaitse;
-
majutus;
-
reisikulud;
f)
praktilised korraldusküsimused:
-
tervisekontrollid;
-
viisa ja tööload;
g)
konfidentsiaalsus;
h)
ELi humanitaarabi vabatahtlikult eeldatav käitumine, sealhulgas lepingule lisatavad eetika ja käitumisjuhend ning laste ja haavatavate täiskasvanute kaitse, sh täisleppimatus seksuaalse kuritarvitamise suhtes;
i)
distsiplinaarpõhimõtted ja vabatahtliku staatuse tühistamine;
j)
probleemide, kaebuste ja vaidluste lahendamiseks kasutatav vahendusmehhanism;
k)
julgeoleku juhtimise, tervishoiu ja ohutuse suhtes kohaldatavad kohustused ja põhimõtted;
l)
õppimine ja areng:
-
koolitus ja väljaõpe;
-
järelarutelu.
4. Kui vastuvõtva või lähetava organisatsiooni ja ELi humanitaarabi vabatahtliku vahel tekib vaidlus, on ELi humanitaarabi vabatahtlikul õigus kasutada tõhusaid õiguskaitsevahendeid vastavalt lähetava organisatsiooni suhtes kohaldatavatele riigisisestele õigusaktidele.
Artikkel 17
Andmebaasi kandmine
ELi humanitaarabi vabatahtliku sõnaselge nõusoleku korral kannab lähetav organisatsioon ELi humanitaarabi vabatahtliku andmed määruse (EL) nr 375/2014 artiklis 13 osutatud andmebaasi (edaspidi „andmebaas”). Mis tahes isikuandmete töötlemine seoses kõnealuse andmebaasiga peab toimuma määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses osutatud andmekaitsenormide kohaselt. Kõikide kõnealuse andmebaasiga seotud isikuandmete suhtes, mida töötleb komisjon, kohaldatakse komisjoni määrust (EÜ) nr 45/2001 (2).
5. PEATÜKK
ELI HUMANITAARABI VABATAHTLIKE LÄHETAMISE JA JUHTIMISE KORD
Artikkel 18
Riigisisene väljaõpe
1. Vastuvõtvad organisatsioonid tagavad, et ELi humanitaarabi vabatahtlikud saavad pärast lähetusriiki saabumist põhjaliku ja asjakohase riigisisese väljaõppe, milles käsitletakse vähemalt järgmisi teemasid:
a)
Organisatsiooni ja juhtimisstruktuur ja -protsessid, projektis osalevad meeskonnad (sealhulgas projektijuht, operatiiv- ja tehniline meeskond, kriisiohje spetsialist, tugimeeskonnad, näiteks personali- ja rahandusosakond), projekti teostamiskoht(-kohad), organisatsiooni missioon ja eesmärgid seoses ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva algatusega;
b)
ulatuslik teave vastuvõtva organisatsiooni missiooni, volituste ja projektide kohta, kaasatud kogukonnad, tegevuse kontekst, väljundid ja tulemused, mida ELi humanitaarabi vabatahtlikule antud ülesande täitmisel oodatakse ning sellest lähtuv vajaduste hindamine;
c)
ELi humanitaarabi vabatahtliku suhtes kohaldatav asjaomane kohalik õigusraamistik;
d)
kontekstist sõltuv kohustuslik julgeolekualane ülevaade ning ülevaade tervishoiu- ja ohutusnõuetest vastavalt artiklitele 28 ja 30;
e)
juhendamise ja tulemusjuhtimise süsteem ja menetlus, olemasolevad tugisüsteemid, sealhulgas mentorlus ja muu toetus vastavalt artiklitele 19, 20 ja 21;
f)
kultuuriline ülevaade lähetusriigist, -piirkonnast ja -paikkonnast, sealhulgas juhised sobiva käitumise kohta;
g)
artiklis 23 sätestatud riigisisese järelarutelu protsess.
2. Vastuvõttev organisatsioon tagab, et ELi humanitaarabi vabatahtlik on kogu riigisisese väljaõppe protsessi kestel antud teabe läbi lugenud ja sellest aru saanud ning et see on talle hõlpsasti kättesaadav kogu ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuses osalemise ajal.
Artikkel 19
Juhendamine ja tulemusjuhtimine
1. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon töötavad ühiselt välja tulemusjuhtimise süsteemi, mille aluseks on tulemuseesmärgid, eeldatud väljundid ja tulemused, et mõõta ELi humanitaarabi vabatahtliku töö edenemist ja kvaliteeti vastavalt lähetusülesandele.
2. Tulemusjuhtimise korras kirjeldatakse lähetava ja vastuvõtva organisatsiooni rolle ja kohustusi ELi humanitaarabi vabatahtliku juhendamisel.
3. Väljaõppe ajal määravad lähetav ja vastuvõttev organisatsioon koos ELi humanitaarabi vabatahtlikuga kindlaks oma tulemuseesmärgid ning annavad üksteisele võimaluse kommenteerida lähetusülesande paindlikke elemente.
4. Vastuvõttev organisatsioon määrab vahetu ülemuse, kes vastutab ELi humanitaarabi vabatahtliku töö juhendamise eest ning kes korraldab vabatahtlikuga mõistliku ja praktilise sagedusega juhendamiskohtumisi.
5. Vajaduse korral ja sõltuvalt lähetuse kestusest teevad lähetav organisatsioon ja vastuvõtva organisatsiooni poolne vahetu ülemus koos ELi humanitaarabi vabatahtlikuga töötulemuste vahehindamise, et ametlikult hinnata integratsiooni protsessi ja edasiminekut eesmärkide saavutamisel ja kohandada eesmärke, lähetusülesannet ning õppe- ja arenguplaani.
6. Kui vahehindamises leitakse, et ELi humanitaarabi vabatahtliku mis tahes mitmekülgne või spetsiifiline pädevus ei ole piisav, võib vastuvõttev organisatsioon lähetava organisatsiooni nõusolekul otsustada, et lähetus lõpetatakse ennetähtaegselt. Organisatsioonid peavad vajadusel suutma kõiki kõnealuseid hinnanguid ja otsuseid selgitada ja põhjendada.
7. Lähetuse lõpus korraldavad lähetav organisatsioon ja vastuvõtva organisatsiooni poolne vahetu ülemus koos ELi humanitaarabi vabatahtlikuga lõpliku töötulemuste hindamise, et hinnata ELi humanitaarabi vabatahtliku saavutusi võrreldes tema lähetusülesandes ning õppe- ja arenguplaanis seatud eesmärkidega.
8. Töötulemuste hindamise tulemused lisatakse ELi humanitaarabi vabatahtliku õppe- ja arengukavva.
9. Lähetav organisatsioon säilitab töötulemuste hindamise dokumente andmekaitsenormide nõuete kohaselt, mis on sätestatud määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses, ja saadab andmebaasile kinnituse selle kohta, kas lähetus on edukalt lõpetatud või kui mitte, siis mis oli selle põhjus.
Artikkel 20
Lähetava organisatsiooni pidev tugi
1. Enne lähetamist määrab lähetav organisatsioon kontaktisiku, kes peab olema kogu lähetuse kestel kättesaadav ning kes peab ELi humanitaarabi vabatahtlikuga regulaarset sidet selleks et:
a)
toetada ELi humanitaarabi vabatahtliku sisseelamist ja üleminekut;
b)
pakkuda ELi humanitaarabi vabatahtlikule ja vastuvõtvale organisatsioonile vajalikku lisatuge;
c)
osaleda vahe- ja lõpphindamises ja vajaduse korral korraldatavatel muudel kohtumistel;
d)
pakkuda vahendamisalast tuge juhul, kui vastuvõtva organisatsiooni ja ELi humanitaarabi vabatahtliku vahel tekib vaidlus.
2. Kui määratud kontaktisik ei saa kirjeldatud rolli lähetuse ajal enam täita, määratakse talle esimesel võimalusel asendaja, et tagada toe järjepidevus.
Artikkel 21
Mentorlus
1. Vastuvõttev organisatsioon määrab ELi humanitaarabi vabatahtlikule ühe või mitu mentorit, et abistada teda muu hulgas järgmistes valdkondades:
a)
erialaste oskuste arendamine, tulemuste ja teadmiste parandamine;
b)
kultuuri ja ilmastikuga kohanemine;
c)
lähetusülesandega seotud juhendamine;
d)
psühholoogiliste probleemidega tegelemine.
2. Määratud mentor(id) peab/peavad saama tutvuda ELi humanitaarabi vabatahtliku õppe- ja arenguplaani ning lähetusülesandega ning nende antav tugi peab põhinema nimetatud dokumentidel. Mentorid kohtuvad regulaarselt ELi humanitaarabi vabatahtlikuga, et arutada tema edusamme ning lahendada lähetusega seotud ja isiklikke probleeme.
3. Mentorluses võetakse arvesse kohalikke olusid ja võimaluse korral peab seda kohaldama ka kohalike vabatahtlike suhtes.
4. Lähetav organisatsioon hõlbustab mentorlust ja teeb selle nimel koostööd vastuvõtva organisatsiooniga, et toetada analüütilise, koolitusalase ja muu suutlikkuse suurendamist ning selgitada välja oma struktuuris ja võrgustikes tegutsevad sobivate ja üksteist täiendavate oskustega isikud, keda saaks kasutada juhul, kui kohalikest oskustest jääb väheks.
5. Vajaduse korral võib kaaluda kaugmentorlust, kasutades eelkõige ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse võrgustikku.
Artikkel 22
Töötingimused
1. Kõigil ELi humanitaarabi vabatahtlikel peavad olema sobivad töötingimused, mis võimaldavad neil lähetuse ajal oma ülesandeid hästi täita ning tagavad heaolu, motiveerituse, tervise ja ohutuse. Tingimused peavad olema kooskõlas direktiivide 89/391/EMÜ (3) ja 2003/88/EÜ (4) asjaomaste sätetega.
2. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon määravad ühiselt kindlaks sobivad töötingimused vastavalt kohalikule ja riiklikule tegevuskeskkonnale.
3. Vastuvõttev organisatsioon esitab vajaliku teabe ja ettepaneku töötingimuste kohta, mille sobivust ja asjakohasust hindab lähetav organisatsioon, et tagada kooskõla oma hoolsuskohustuse ning lähetava organisatsiooni üldiste põhimõtete ja tavadega.
4. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon väldivad, ohjavad ja leevendavad ühiselt julgeoleku-, tervise- ja ohutusriske ning tagavad, et kavandatud töötingimused vastavad artiklites 28, 29 ja 30 osutatud kokkulepitud julgeoleku-, tervishoiu- ja ohutusmenetlustele ning I lisa punktis 3 osutatud nõuetele tööaja, puhkuse, minimaalse päevase ja nädalase puhkeaja ja töökeskkonna kohta.
Artikkel 23
Lähetuse lõpus kohapeal pakutav tugi ja lähetamisjärgne tugi
1. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon määravad ühise otsusega kindlaks kõigile ELi humanitaarabi vabatahtlikele, sealhulgas ennetähtaegselt tagasi pöörduvatele vabatahtlikele ette nähtud järelarutelu sisu ja korra.
2. Vastuvõttev organisatsioon korraldab ELi humanitaarabi vabatahtlikule personaalse või rühmas toimuva järelarutelu, mis hõlmab artikli 19 lõikes 7 osutatud lõplikku töötulemuste hindamist ning vajadusel projekti üleandmist meeskonnale ja vastaspooltele, kes jätkavad ELi humanitaarabi vabatahtliku tegevust eesmärgiga tagada kestlikkus ja järjepidevus.
3. Lähetav organisatsioon korraldab tagasi pöördunud ELi humanitaarabi vabatahtlikule aegsasti personaalse või rühmas toimuva järelarutelu ning tegevust või projekti käsitlevad järelarutelud, lähtudes vastuvõtva organisatsiooni tagasisidest ning lõplikust õppe- ja arenguplaanist.
4. Lähetav organisatsioon korraldab pärast ELi humanitaarabi vabatahtliku tagasipöördumist lähetamisjärgse tervisekontrolli ning pakub psühholoogilise järelarutelu võimalusi ja nõustamist, mida ELi humanitaarabi vabatahtlik saab soovi korral kasutada.
5. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon tutvustavad ELi humanitaarabi vabatahtlikule võimalusi, kuidas jätkata tegevust humanitaarabi ja Euroopa kodanikuaktiivsuse valdkonnas, mis hõlmab ka ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse võrgustiku tutvustamist ja selle tegevuses osalemist.
6. Lähetav organisatsioon palub tagasi pöördunud ELi humanitaarabi vabatahtlikel esitada konstruktiivset tagasisidet ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse kohta ning selgitab muu hulgas, kuidas nende arvamused võivad mõjutada tulevasi lähetusi.
6. PEATÜKK
KINDLUSTUSKAITSET JA ELAMISTINGIMUSI KÄSITLEVAD SÄTTED
Artikkel 24
Kindlustuskaitse
1. Kõigile ELi humanitaarabi vabatahtlikele tagatakse täielik kindlustuskaitse, mis kaitseb neid konkreetselt kogu selle aja jooksul, mil nad viibivad kolmandas riigis lähetuses, ning perioodide jooksul, mis eelnevad või järgnevad asjaomastele lähetusele.
2. Kindlustuskaitse peab kehtima kogu maailmas ööpäev läbi. See peab algama alates päevast, millal ELi humanitaarabi vabatahtlik asub päritoluriigist teele lähetuse asukohaks oleva kolmanda riigi suunas, ja kehtima kuni päevani, millal ELi humanitaarabi vabatahtlik lahkub lähetuse asukohaks olevast kolmandast riigist ja jõuab tagasi päritoluriiki (edaspidi „esmane kindlustusperiood”).
3. Pikema kui 12nädalase kindlustuskaitse korral pikendatakse seda veel kaheksa nädala võrra kindlustatud isiku päritoluriigis, et katta esmase kindlustusperioodi jooksul tekkinud haiguste ja vigastuste järelravi kulusid.
4. Kaitse peab laienema kõigile ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva algatusega seotud tegevustele ning samuti ELi humanitaarabi vabatahtlike eraviisilistele tegevustele esmase kindlustusperioodi jooksul.
5. Kõigil ELi humanitaarabi vabatahtlikel peab olema 100 % (täielik) kindlustuskaitse järgmiste juhtumite suhtes:
a)
arstiabi ja hambaravi;
b)
rasedus ja sünnitus;
c)
õnnetusjuhtum;
d)
repatrieerimine;
e)
elukindlustus;
f)
püsiv või ajutine puue või töövõimetus;
g)
vastutuskindlustus;
h)
dokumentide, sõidupiletite ja isiklike asjade kaotus või vargus;
i)
täiendav abi.
6. Kõigi ELi humanitaarabi vabatahtlike võrdse kohtlemise ja kindlustuskaitse tagamiseks võib komisjon sõlmida ühe või mitme kindlustusandjaga lepingu hankemenetluse korras.
Artikkel 25
Päevaraha ja ümberasumishüvitis
1. Lähetav organisatsioon maksab ELi humanitaarabi vabatahtlikele kui töösuhtes mitteolevatele isikutele kindlasummaliste maksetena päevaraha, mis makstakse välja õigeaegselt ja regulaarsetelt.
2. Kindlasummaliste päevaraha maksete suurus arvutatakse vastavalt tarbimiskorvile, milles on arvesse võetud ELi humanitaarabi vabatahtliku järgmisi regulaarseid kuluartikleid:
a)
toit;
b)
hügieenivahendid ja majapidamistarbed;
c)
rõivad;
d)
kohalik ja riigisisene transport;
e)
piisava elatustaseme ja kohalikus ühiskonnaelus osalemise tagamiseks vajalikuks peetavad mitmesugused kulud (muude kulude, näiteks vaba aja tegevuste, juukselõikuse, ajalehtede ja kirjatarvete jaoks võib lisada kuni 20 % punktide a-d alusel arvestatud kogusummast);
f)
lisakulude summa nendele ELi humanitaarabi vabatahtlikele, kes viibivad piirkonnas, mille hinnaindeks on riigi keskmisest suurem (kuni 10 % punktides a-d osutatud artiklite puhul).
3. Majutuskulu ei arvestata kindlasummalise päevaraha hulka.
4. Komisjon avaldab andmed lähetusriikides makstava kindlasummalise päevaraha kohta vastavalt riikide hinnaindeksitele. Lisaks päevarahale võidakse hüvitada puudega või muude nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudega seotud erivajadustest tekkinud kulud.
5. ELi humanitaarabi vabatahtlikele teatatakse aegsasti hinnaindeksite ja päevaraha määrade muudatustest, mis mõjutavad neid lähetuse ajal, eriti kõrge inflatsiooni- või deflatsioonimääraga riikides.
6. Pärast lähetuse edukat lõpetamist maksab lähetav organisatsioon tagasi pöörduvatele ELi humanitaarabi vabatahtlikele regulaarselt indekseeritavat ümberasumishüvitist summas 100 eurot ühe kuu kohta vastavalt nende lähetuse kestusele.
Artikkel 26
Majutus
1. Lähetav organisatsioon tagab, et vastuvõttev organisatsioon võimaldab ELi humanitaarabi vabatahtlikule sobiva majutuse, mille hind on kohalikke olusid arvestades mõistlik.
2. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon väldivad, ohjavad ja leevendavad ühiselt julgeoleku-, tervise- ja ohutusriske ning tagavad, et kavandatud majutustingimused vastavad artiklites 28, 29 ja 30 osutatud kokkulepitud tervishoiu- ja ohutusmenetlustele ning I lisa punktis 4 osutatud nõuetele.
3. Majutuse, kütte ja muud sellega otseselt seotud kulud tasub võimaluse korral otse vastuvõttev organisatsioon. Vastuvõttev organisatsioon sõlmib lepingud üürileandjatega ning teeb kõik vajaliku, et tutvustada majutajatele ja üürileandjatele ELi humanitaarabi vabatahtlike algatust.
Artikkel 27
Reisikulud ja nendega seotud kulud
1. Lähetav organisatsioon korraldab ELi humanitaarabi vabatahtliku reisi lähetuskohta ja sealt tagasi, kaasa arvatud ennetähtaegse tagasipöördumise korral, ning tasub reisikulud.
2. ELi humanitaarabi vabatahtliku palvel korraldab lähetav organisatsioon täiendavad edasi-tagasi reisid ja tasub nende eest järgmistel juhtudel:
a)
koju puhkusele sõit, kui ELi humanitaarabi vabatahtliku lähetus kestab kauem kui 18 kuud;
b)
ELi humanitaarabi vabatahtliku lapsehoolduspuhkus juhul, kui tema ülalpidamisel on üks või mitu alla 12aastast last ja tema lähetus kestab kauem kui 6 kuud;
c)
eripuhkus otsese üleneja või alaneja sugulase, abikaasa, registreeritud partneri, õe või venna matuse või arstitõendiga kinnitatud raske haiguse korral.
3. Reisikulude arvutamise aluseks võib olla turistiklassis või teises klassis reisimise tegelik kulu või hüvitatakse need kindlamääralise summana, mille leidmiseks kasutatakse teekonnapõhise arvutamise mõistlikku meetodit.
4. Lähetav organisatsioon annab ELi humanitaarabi vabatahtlikule teavet ja pakub logistilist tuge viisa hankimisel ning vajaduse korral abistab vastuvõttev organisatsioon viisa taotlemisel. Lähetav organisatsioon hüvitab viisa hankimisega seotud kulud, kaasa arvatud vajalikud reisikulud.
7. PEATÜKK
HOOLSUSKOHUSTUSE TÄITMISE, OHUTUSE JA JULGEOLEKU TAGAMISE MENETLUSED
Artikkel 28
Julgeoleku juhtimine ja riskihindamine
1. Lähetavas organisatsioonis peavad olema kehtestatud julgeolekupoliitika ja riskihindamise menetlused, mis on sobivad ELi humanitaarabi vabatahtlike jaoks ja mida nende suhtes kohaldatakse ning mida vajaduse korral kohandatakse.
2. Lähtudes lähetava organisatsiooni julgeolekupoliitika korraldusest, töötavad lähetav ja vastuvõttev organisatsioon ühiselt välja julgeoleku juhtimise ja evakueerimise kava ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse kohaste meetmete jaoks. Kõnealused kavad peavad vastama vähemalt I lisa punkti 5 esitatud nõuetele.
3. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon koostavad ühiselt kirjaliku hinnangu lähetusriigi julgeoleku-, reisi- ja terviseriskide kohta. Kõnealune hinnang peab vastama vähemalt I lisa punkti 6 esitatud nõuetele.
4. Lõikes 3 osutatud riskihinnang vaadatakse läbi ja seda uuendatakse nii sageli kui olukord seda nõuab ning vähemalt enne ELi humanitaarabi vabatahtliku lähetamist. Kui riskihindamises jõutakse järeldusele, et lähetamine toimuks piirkonda, kus toimub rahvusvaheline või riigisisene relvastatud konflikt või kus on selleks oht, jäetakse lähetus kavandamata või tühistatakse juhul, kui ELi humanitaarabi vabatahtlik on juba valitud.
5. Lähetusülesande kirjelduses ja värbamisprotsessis esitatakse nõuded julgeolekualase teadlikkuse ja selle kohta, kuidas käituda riskide ohjamisel ja julgeoleku juhtimisel.
6. Enne isiku lähetamist ELi humanitaarabi vabatahtlikuna teatab lähetav organisatsioon sellest liikmesriigi või määruse (EL) nr 375/2014 artikli 23 kohase muu osaleva riigi asjaomastele ametiasutustele. Kui lähetatav ELi humanitaarabi vabatahtlik ei ole ELi kodanik, teeb lähetav organisatsioon enne lähetamist kindlaks vabatahtliku kodakondsusjärgse riigi või muu riigi tagatud konsulaarkaitse reeglid.
7. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioonil tuleb tagada, et kogu julgeoleku- ja ohutusmenetlustega seotud teavet tutvustatakse ELi humanitaarabi vabatahtlikule ja et ta on sellest aru saanud. Väljaõppe ajal antakse enne väljasõitu ja 24 tunni jooksul pärast lähetusriiki saabumist vastavalt olukorrale kohandatud julgeolekujuhiseid. See hõlmab riskihindamise tulemusi, evakueerimist ja julgeoleku juhtimise kava, sealhulgas turvalisusintsidentidest teatamist, evakueerimise ja repatrieerimise korda, kommunikatsioonipuud, kriisiohje kontaktisikuid ning saatkondade, politsei, tuletõrje ja haiglate kontaktandmeid.
8. Lähetav organisatsioon tagab, et ELi humanitaarabi vabatahtlikul on vähemalt artikli 24 nõuetele vastav kindlustuskaitse.
9. Lisaks koolitusprogrammi alusel pakutavale kohustuslikule julgeolekukoolitusele korraldab lähetav organisatsioon ELi humanitaarabi vabatahtlikele muid olulisi julgeolekukoolitusi, mida ta korraldab ka oma rahvusvahelisele personalile.
10. Artikli 16 lõikes 2 osutatud lepingut sõlmides kinnitab ELi humanitaarabi vabatahtlik, et on teadlik julgeoleku juhtimise menetlustest, sealhulgas kohustusest hoida end kursis jooksva julgeolekuolukorraga, tegutseda teadlikult, vastutada ise enda, teiste ja organisatsiooni julgeoleku juhtimise eest ning kohustusest hoiduda riskantsest käitumisest, ning et ta täidab neid. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon selgitavad ELi humanitaarabi vabatahtlikule julgeolekureeglite rikkumise tagajärgi, eriti neid, mis toovad kaasa lähetuse ennetähtaegse sundkorras lõpetamise.
11. Lähetav organisatsioon annab ELi humanitaarabi vabatahtlikule soovituse registreerida end pärast lähetusriiki saabumist oma kodakondsusjärgse riigi saatkonnas või konsulaadis ning teatab neile võimalusest küsida saatkonnast või konsulaadist konsulaarabi. Kui ELi humanitaarabi vabatahtliku kodakondsusjärgsel riigil ei ole lähetusriigis konsulaaresindust, annab lähetav organisatsioon ELi humanitaarabi vabatahtlikule, kes on Euroopa Liidu kodanik, soovituse registreerida end mõne teise liikmesriigi konsulaadis või saatkonnas ning teatab võimalusest küsida konsulaadist või saatkonnast konsulaarabi.
12. Lähtudes vastuvõtvalt organisatsioonilt saadud värsketest andmetest, uuendavad lähetav ja vastuvõttev organisatsioon evakueerimise kava regulaarselt nii, et see oleks alati kohandatud vastavalt tegevuskeskkonnale. Kava läbivaatamise sagedus sõltub riskihindamise tulemusest ning vastuvõttev organisatsioon kasutab selle muutmiseks vastavalt vajadusele varasemaid andmeid ja ajakohastatud teavet. Evakueerimise kava hoitakse kohas, millele ELi humanitaarabi vabatahtlik pääseb kergesti ligi.
13. Vastuvõttev organisatsioon tagab, et ELi humanitaarabi vabatahtlikku hoitakse kursis kõigi tegevuskeskkonnas toimunud muutustega ning selle tagajärjel menetlustes või protokollides tehtud muudatustega.
14. Vastuvõtval organisatsioonil peab olema alati teada ELi humanitaarabi vabatahtliku asukoht ja tema kontakttelefoni number, ka siis, kui ta on puhkusel.
Artikkel 29
Intsidendi või evakueerimise korral rakendatav kord
1. Turvaintsidendi korral korraldatakse ELi humanitaarabi vabatahtlikuga järelarutelu esimesel võimalusel. Olenevalt intsidendi tõsidusest ning lähetavas ja vastuvõtvas organisatsioonis kehtestatud korrast võib teavet anda vastuvõtva organisatsiooni poolne vahetu ülemus või juhendaja või lähetava organisatsiooni kriisiohje spetsialist ning see võib hõlmata professionaalset psühholoogilist tuge.
2. Evakueerimise korral järgitakse evakueerimise kava ning ELi humanitaarabi vabatahtliku eest hoolitsetakse pidevalt, järgides asjakohasel juhul korda, mis on kehtestatud konsulaatides või saatkondades, kus ELi humanitaarabi vabatahtlik on artikli 28 lõike 11 kohaselt registreeritud.
3. Lähetav organisatsioon võtab ELi humanitaarabi vabatahtlikuga pärast tagasipöördumist ühendust ning tagab, et talle pakutakse piisavat tuge, sealhulgas järelaruelu, psühhosotsiaalset ja meditsiinilist abi.
4. Julgeolekuga seotud küsimused peavad sisalduma lähetava ja vastuvõtva organisatsiooni seire- ja hindamisraamistikus ning turvaintsidentidest saadud teadmisi kasutatakse projektide analüüsimiseks ja täiustamiseks.
Artikkel 30
Tervishoid ja ohutus
1. Lähetavas organisatsioonis peab olema kehtestatud organisatsiooni tervishoiu- ja ohutuspoliitika, mis on ELi humanitaarabi vabatahtlike jaoks kohane ja mida nende suhtes kohaldatakse ning vajaduse korral kohandatakse ja milles on antud juhiseid järgmistes küsimustes:
a)
isiku tervis, näiteks füüsiline tervis (haiguste vältimine, nõuanded toitumise ja magamise kohta, teadlikkus kliima ja geograafiaga seotud ohtudest, ravi kättesaadavus);
b)
vaimne tervis (nõuanded töö ja eraelu ühildamiseks, stressi maandamine, toimetulekumehhanismid ja lõõgastumismeetodid, psühhosotsiaalse abi kontaktisikud).
2. Lähtudes lähetava organisatsiooni tervishoiu- ja ohutuspoliitika korraldusest, töötavad lähetav ja vastuvõttev organisatsioon ühiselt välja põhjaliku tervishoiu- ja ohutuspõhimõtete ja -suuniste kogumi, et täita oma hoolsuskohustust ning tagada ELi humanitaarabi vabatahtlike füüsiline ja vaimne heaolu.
3. Artikli 28 lõikes 3 osutatud riskihindamise osana ja enne lähetusülesande koostamist hindavad lähetav ja vastuvõttev organisatsioon ühiselt, kas lähetuses on ELi humanitaarabi vabatahtlikule tagatud ohutud ja turvalised töö- ja elamistingimused vastavalt I lisa punktis 7 esitatud näitajatele.
4. Lähetav organisatsioon tagab, et ELi humanitaarabi vabatahtlikul on vähemalt artikli 24 nõuetele vastav ulatuslikku kaitset tagav ravi- ja reisikindlustus.
5. Väljaõppe ajal annab lähetav organisatsioon ELi humanitaarabi vabatahtlikule ülevaate lõigetes 1 ja 2 osutatud tervishoiu- ja ohutuspõhimõtetest ja -suunistest, käsitledes muu hulgas haigusi, esmaabi, kõigi kohtade asjakohast kasutust, sõidukite ja seadmete hooldust, töökohtasid, töö ja eraelu ühildamist, tervise- ja turvaintsidente, meditsiinilise evakueerimise korda.
6. Lähetav organisatsioon tagab, et ELi humanitaarabi vabatahtlik läbib enne väljasõitu põhjaliku tervisekontrolli ning annab talle lähetusriigis esinevaid riske arvestades soovitatud ravimid, vaktsiinid ja varustuse, näiteks vajaduse korral esmaabikomplektid ja sääsevõrgud.
7. Vastuvõttev organisatsioon tagab, et vabatahtlike igapäevase juhtimise käigus järgitakse hoolsuskohustust, ning esitab väljaõppe käigus ELi humanitaarabi vabatahtlikule järgmist teavet:
a)
ajakohastatud teave kohalike tervishoiu- ja ohutusressursside kohta, nagu arstide, haiglate ja esmaabiteenuste kontaktandmed;
b)
riigisisese ülevaate andmise raames antavad juhised kohalike kommete ja tavade kohta, et vähendada ohutusega seotud riske ja hõlbustada integratsiooni.
8. Lähetav organisatsioon korraldab pärast ELi humanitaarabi vabatahtliku tagasipöördumist lähetamisjärgse tervisekontrolli ning pakub psühholoogilise järelarutelu võimalusi või nõustamist, mis on järelarutelu osa. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon tutvustavad enne lähetust, lähetuse ajal ja pärast seda ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuse võrgustikku kui alternatiivset tugisüsteemi.
8. PEATÜKK
ELI HUMANITAARABI VABATAHTLIKE INDIVIDUAALSETE TÖÖTULEMUSTE SEIRE- JA HINDAMISMENETLUSED
Artikkel 31
ELi humanitaarabi vabatahtlike individuaalsete töötulemuste seire ja hindamine
1. Artiklis 19 osutatud juhendamise ja tulemusjuhtimise menetluse alusel seiravad ja hindavad lähetav ja vastuvõttev organisatsioon ELi humanitaarabi vabatahtlike individuaalseid töötulemusi, mõõdavad edasiminekut, väljundeid ja tulemusi võrdluses ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetusülesande ja selle eesmärkidega.
2. ELi humanitaarabi vabatahtlike individuaalsete töötulemuste seire ja hindamine on pidev protsess mis kestab kogu lähetuse vältel ja mis sisaldab konkreetseid hindamisi vähemalt järgmistes etappides:
a)
artiklis 14 osutatud praktika lõpus, kui asjakohane;
b)
artiklis 19 osutatud lõpliku töötulemuste hindamise käigus ning juhul, kui peetakse vajalikuks vahehindamist;
c)
artiklis 23 osutatud järelarutelu käigus.
3. Lähetav ja vastuvõttev organisatsioon esitavad andmed, mis näitavad, millisel määral aitavad ELi humanitaarabi vabatahtliku individuaalsed töötulemused tulemuse ja mõju tasandil kaasa projekti ja üldise algatuse eesmärkide saavutamisele, võttes arvesse määruse (EL) nr 375/2014 artiklis 7 osutatud näitajaid. Andmed peavad sisaldama teavet ELi humanitaarabi vabatahtliku töö väljundite ja tulemuste kvaliteedi kohta ning vastav teave teisendatakse anonüümsele kujule ja tehakse kättesaadavaks hindamise eesmärgil. Andmeid töödeldakse vastavalt andmekaitsenormidele, mis on sätestatud määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetavas komisjoni delegeeritud määruses.
4. Lähetavad organisatsioonid toetavad vastuvõtvaid organisatsioone, et suurendada nende suutlikkust mõõta edasiminekut, väljundeid ja tulemusi võrdluses ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetusülesande ja selle eesmärkidega.
9. PEATÜKK
LÄHETAVAID JA VASTUVÕTVAID ORGANISATSIOONE KÄSITLEV SERTIFITSEERIMISSÜSTEEM
Artikkel 32
Vastuvõtvaid organisatsioone käsitlev sertifitseerimissüsteem
1. Sertifitseerimist taotlevad vastuvõtvad organisatsioonid esitavad objektiivse ja tõese enesehindamise kooskõlas III lisa punktis 1 osutatud nõuetega, hinnates oma olemasolevat poliitikat ja tavasid võrdluses normi- ja menetlusnõuetega, mis on kehtestatud vabatahtlikuks kandideerijatele ja ELi humanitaarabi vabatahtlikele käesoleva määrusega ja määruse (EL) nr 375/2014 artikli 9 lõike 2 alusel vastuvõetava komisjoni delegeeritud määrusega.
2. Enesehindamises toob vastuvõttev organisatsioon välja kõik puudujäägid ja parandamist vajavad valdkonnad, kus võib tekkida vajadus suurendada suutlikkust, et saavutada täielik nõuetele vastavus.
3. Vastuvõttev organisatsioon esitab koos enesehindamisega kolm soovitust, mis vastavad III lisa punktis 1 sätestatud nõuetele anda põhjalikku teavet vabatahtlikuks kandideerijate ja ELi humanitaarabi vabatahtlikega seotud normide ja menetluste kõigi nõuete täitmise kohta. Soovitused peavad olema vähemalt kahelt allpool nimetatud sidusrühmade kogult:
a)
sertifitseeritud lähetav või vastuvõttev organisatsioon, kellega taotluse esitanud vastuvõttev organisatsioon on juba olnud partnerluses või kavatseb luua partnerluse eesmärgiga osaleda ELi humanitaarabi vabatahtlike algatuses;
b)
komisjoni humanitaarabi partner, kellega on sõlmitud kehtiv raamleping (partnerlusleping) ja kellega taotluse esitanud vastuvõttev organisatsioon on teinud mõne humanitaarabi projekti raames edukalt koostööd;
c)
asjaomane rahvusvaheline organisatsioon, mittetulundusorganisatsioon või tsiviilvaldkonna avalik-õiguslik isik, kellega taotluse esitanud vastuvõttev organisatsioon on teinud mõne humanitaarabi projekti raames edukalt koostööd:
(d)
akrediteerimis- või auditiorganisatsioon, kes on väljastanud taotluse esitanud vastuvõtvale organisatsioonile sertifikaadi mõnes ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva algatusega seotud valdkonnas; viimasel juhul esitatakse ka asjaomased akrediteerimis- või auditidokumendid.
4. Täidetud enesehindamise vormile kirjutab alla isik, kellel on õigus vastuvõtvat organisatsiooni esindada ja selle nimel õiguslikult siduvaid kohustusi võtta, ning vorm saadetakse koos lõikes 3 osutatud soovitustega komisjonile.
5. Komisjon hindab taotlust enesehindamise ja soovituste põhjal ning võib teha ühe järgmistest otsustest:
a)
anda välja sertifikaat juhul, kui hindamise käigus selgub, et taotluse esitanud vastuvõttev organisatsioon täidab kõiki normi- ja menetlusnõudeid;
b)
jätta sertifikaat välja andmata juhul, kui hindamise käigus selgub, et taotluse esitanud vastuvõttev organisatsioon ei täida kõiki normi- ja menetlusnõudeid.
6. Komisjon teatab sertifitseerimise tulemuse taotluse esitanud vastuvõtvale organisatsioonile kuue kuu jooksul pärast taotluse kättesaamist, täpsustades lisaks võimalusi saada vajaduse korral toetust suutlikkuse suurendamiseks, et taotlus hiljem uuesti esitada. Kui taotluse esitanud vastuvõtva organisatsiooni esitatud suutlikkuse suurendamise strateegia põhjal on kindlaks tehtud vajadused meetmete rakendamiseks, loetakse selline organisatsioon toetuskõlblikuks ja talle antakse suutlikkuse suurendamise toetust eelisjärjekorras.
Artikkel 33
Lähetavaid organisatsioone käsitlev sertifitseerimissüsteem
1. Sertifitseerimist taotlevad lähetavad organisatsioonid esitavad objektiivse ja tõese enesehindamise kooskõlas III lisa punktis 2 osutatud nõuetega, hinnates oma olemasolevat poliitikat ja tavasid võrdluses normide ja menetluste nõuetega, mis on kehtestatud vabatahtlikuks kandideerijatele ja ELi humanitaarabi vabatahtlikele.
2. Tõenduspõhises enesehindamises toob lähetav organisatsioon välja kõik puudujäägid ja parandamist vajavad valdkonnad, kus võib tekkida vajadus tehnilise abi järele, et saavutada täielik nõuetele vastavus. Samuti lisab organisatsioon näidisena tõendusmaterjali ja vahendid, mis võimaldavad kontrollida, kas normide ja menetluste kõigis nõuetes osutatud põhimõtted ja tavad on praktikas rakendatud, eriti seoses vabatahtlikega.
3. Täidetud tõenduspõhise enesehindamise vormile kirjutab alla isik, kellel on õigus lähetavat organisatsiooni esindada ja selle nimel õiguslikult siduvaid kohustusi võtta, ning vorm saadetakse koos lõikes 2 osutatud lisadokumentidega komisjonile.
4. Komisjon hindab taotlust tõenduspõhise enesehindamise ja esitatud lisadokumentide põhjal ning võib teha ühe järgmistest otsustest:
a)
anda välja sertifikaat juhul, kui hindamise käigus selgub, et taotluse esitanud lähetav organisatsioon täidab kõiki normi- ja menetlusnõudeid;
b)
jätta sertifikaat välja andmata juhul, kui hindamise käigus selgub, et taotluse esitanud lähetav organisatsioon ei täida kõiki normi- ja menetlusnõudeid.
5. Komisjon teatab sertifitseerimise tulemuse taotluse esitanud lähetavale organisatsioonile kuue kuu jooksul pärast taotluse kättesaamist, täpsustades lisaks võimalusi saada vajadusel tehnilist abi, et taotlus hiljem uuesti esitada. Kui taotluse esitanud lähetava organisatsiooni esitatud tehnilise abi strateegia põhjal on kindlaks tehtud vajadused meetmete rakendamiseks, on selline organisatsioon abikõlblik ja talle antakse tehnilist abi eelisjärjekorras.
Artikkel 34
Õiguskaitsevahendid
1. Komisjoni otsus jätta sertifikaat välja andmata ja lükata taotlus tagasi tähendab, et tagasi lükatud taotlusega organisatsioon ei saa uut taotlust esitada enne, kui tagasilükkamisotsuse kättesaamise kuupäevast on möödunud kaksteist kuud. Otsuses nimetatakse ka otsuse vaidlustamiseks kasutatavad õiguskaitsevahendid.
2. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitele 256 ja 263 on Üldkohus pädev lahendama Euroopa Komisjoni hagisid, mille eesmärk on tekitada kolmandate isikute suhtes õiguslikke tagajärgi. Sarnaselt on Üldkohus vastavalt ELi toimimise lepingu artiklitele 256, 268 ja 340 pädev lahendama vaidlusi seoses Euroopa Komisjoni põhjustatud kahju hüvitamisega lepinguvälise vastutuse korral.
Artikkel 35
Organisatsioonide majanduslik elujõulisus ja organisatsiooniline suutlikkus
Sertifitseeritud lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonide majandusliku elujõulisuse ja organisatsioonilise suutlikkuse hindamine ei ole reguleeritud sertifitseerimismenetlusega. ELi rahalise abi saamise eeltingimusena hinnatakse kõnealust elujõulisust ja suutlikkust konkursikutse peale laekunud taotluste hindamise etapis.
Artikkel 36
Sertifikaadi kehtivus ja regulaarne kontroll
1. Sertifitseeritud lähetavatele ja vastuvõtvatele organisatsioonidele tehakse kordussertifitseerimine kolme aasta möödumisel pärast sertifikaadi andmist käsitleva komisjoni otsuse kättesaamist või juhul, kui asjaomaste küsimustega seotud normides või menetlustes tehakse olulisi muudatusi.
2. Sertifikaadi kehtivusajal võib komisjon sertifitseeritud lähetavaid ja vastuvõtvaid organisatsioone vajaduse korral regulaarselt kontrollida.
3. Sertifitseeritud lähetavad ja vastuvõtvad organisatsioonid teatavad komisjonile viivitamatult mis tahes muutustest nende õiguslikus, finantsilises, tehnilises või organisatsioonilises olukorras, mis võib seada kahtluse alla nende vastavuse normi- ja menetlusnõuetele või tekitada huvide konflikte. Samuti teatavad nad komisjonile oma nime, aadressi või esindaja muutumisest.
Artikkel 37
Sertifikaadi peatamine ja tühistamine
1. Sertifitseeritud lähetavalt või vastuvõtvalt organisatsioonilt saadud teabe, kaasa arvatud artikli 36 lõikes 2 osutatud regulaarse kontrolli või mis tahes muude vahendite abil saadud teabe põhjal võib komisjon järeldada, et sertifitseeritud lähetav või vastuvõttev organisatsioon ei vasta enam ühe või mitme normi- või menetlusnõudele. Sellisel juhul võib komisjon rakendada asjakohaseid meetmeid, mille hulka kuulub ka sertifikaadi peatamine või tühistamine kooskõlas III lisa punktis 3 sätestatud menetlusega.
2. Peatatud või tühistatud sertifikaadiga lähetaval või vastuvõtval organisatsioonil ei ole lubatud alates peatamise või tühistamise kuupäevast ELi humanitaarabi vabatahtlikke lähetada ega vastu võtta ning tal ei ole õigust saada nimetatud eesmärgil antavat ELi rahalist abi.
3. Võttes arvesse sertifikaadi peatamise või tühistamise põhjusi, eriti ELi humanitaarabi vabatahtlike ohutust ja julgeolekut, võib komisjon nõuda peatamise või tühistamise ajal lähetuses viibivate ELi humanitaarabi vabatahtlike repatrieerimist.
4. Lähetaval või vastuvõtval organisatsioonil ei ole õigust nõuda hüvitist seoses sertifikaadi peatamise või tühistamisega.
Artikkel 38
Vastutus kahju eest
Komisjon ei vastuta lähetava või vastuvõtva organisatsiooni või kolmanda isiku põhjustatud või talle tekkinud mis tahes kahju eest, mis on seotud sertifitseeritud lähetava või vastuvõtva organisatsiooni tegevusega.
10. PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 39
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel, 20. november 2014