ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
NÕUKOGU DIREKTIIV (EL) 2015/652,
20. aprill 2015,
millega kehtestatakse arvutusmeetodid ja aruandlusnõuded vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 1998. aasta direktiivi 98/70/EÜ bensiini ja diislikütuse kvaliteedi ning nõukogu direktiivi 93/12/EMÜ (1) muutmise kohta, eriti selle artikli 7a lõiget 5,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 kohaselt kehtestatav meetod kütuste ja muude mittebioloogilist päritolu energiaallikate kasvuhoonegaaside heite arvutamiseks peaks võimaldama esitada piisavalt täpseid aruandeid, mille alusel saaks komisjon kriitiliselt hinnata tarnijate saavutusi nimetatud direktiivi artikli 7a lõike 2 kohaste kohustuste täitmisel. Arvutusmeetod peaks tagama täpsuse, võttes samal ajal nõuetekohaselt arvesse seotud haldusnõuete keerukust. Samal ajal peaks see motiveerima tarnijaid vähendama nende tarnitava kütuse kasvuhoonegaaside heite mahukust. Hoolikalt tuleks arvesse võtta ka arvutusmeetodi mõju liidu rafineerimistehastele. Arvutusmeetod peaks põhinema kasvuhoonegaaside heite keskmisel mahukusel, mis kajastab konkreetse kütuse puhul tüüpilist tööstusharu keskmist väärtust. Selle eeliseks oleks väiksem halduskoormus tarnijatele ja liikmesriikidele. Praeguses etapis ei tohiks kavandatud arvutusmeetod nõuda kütuse kasvuhoonegaaside heite mahukuse eristamist tooraineallika alusel, kuna see mõjutaks praeguseid investeeringuid teatavatesse liidu rafineerimistehastesse.
(2)
Komisjoni soovituses 2003/361/EÜ (2) määratletud väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatest tarnijatele esitatavaid aruandlusnõudeid tuleks direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõiget 1 silmas pidades vähendada nii palju kui võimalik. Samuti ei tohiks väljaspool liitu asuvaid rafineeritud bensiini ja diislikütuse importijaid kohustada esitama üksikasjalikku teavet kõnealuste kütuste valmistamiseks kasutatud toornafta allikate kohta, kuna see teave ei pruugi olla kättesaadav või seda võib olla raske saada.
(3)
Selleks et stimuleerida kasvuhoonegaaside heite täiendavat vähendamist, tuleks tarnija tarnitava kütuse olelusringi jooksul tekkiva kasvuhoonegaaside heite arvutamisel võtta arvesse töötlemiseelses etapis, sealhulgas põletamisel ja ventileerimisel tekkiva heite vähendamist. Selleks et töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamise kohta andmete esitamist tarnijate jaoks lihtsustada, tuleks heite vähendamise arvutamiseks ja tõendamiseks lubada mitmesuguste süsteemide kasutamist. Arvesse tuleks võtta üksnes selliseid töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamise projekte, mis algavad pärast direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punktis b sätestatud kütuse alusstandardi kehtestamise kuupäeva ehk pärast 1. jaanuari 2011.
(4)
Liidus tarbitava toornaftaga seotud kasvuhoonegaaside kaalutud keskmiste vaikeväärtuste kasutamine on lihtne arvutusmeetod, mille abil tarnijad võivad määrata nende tarnitavale kütusele vastava kasvuhoonegaaside sisalduse.
(5)
Töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamist tuleks hinnata ja valideerida kooskõlas rahvusvaheliste standardite põhimõtete ja normidega, eeskätt standarditega ISO 14064, ISO 14065 ja ISO 14066.
(6)
Lisaks on asjakohane hõlbustada liikmesriikides selliste õigusaktide rakendamist, milles käsitletakse töötlemiseelses etapis, sealhulgas põletamisel ja ventileerimisel tekkiva heite vähendamist. Sellel eesmärgil tuleks enne käesoleva direktiivi artiklis 7 sätestatud ülevõtmisperioodi lõppu komisjoni egiidi all ette valmistada muud kui seadusandlikud juhendid, milles käsitletakse töötlemiseelses etapis (st tootmiskohas põletamisel ja ventileerimisel) tekkiva heite vähendamise kontrollimise, koguste määramise, valideerimise, seire ja aruandluse lähenemisviise.
(7)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punkti b kohaselt tuleb kehtestada meetod, millega määratakse kütuste alusstandard, mis põhineb fossiilkütuste olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkogustel energiaühiku kohta 2010. aastal. Kütuse alusstandard peaks põhinema ametlikel andmetel, mille liikmesriigid 2010. aastal tarbitud diislikütuse, bensiini, maanteevälistes liikurmasinates kasutatava gaasiõli, vedelgaasi ja surumaagaasi mahtude kohta ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel esitasid. Kütuse alusstandardiks ei tohiks olla fossiilkütuse võrdlusväärtus, mida kasutatakse biokütuste abil vähendatud kasvuhoonegaaside heite arvutamiseks, mis peaks jääma selliseks nagu see on sätestatud direktiivi 98/70/EÜ IV lisas.
(8)
Kuna asjaomase fossiilkütusesegu koostis muutub aastast aastasse vähe, varieerub ka fossiilkütuste kasvuhoonegaaside heite mahukuse koondmäär aastate lõikes vähe. Seepärast on asjakohane, et kütuse alusstandard põhineb liidu 2010. aasta keskmise tarbimise andmetel, mille liikmesriigid on teatanud ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kohaselt.
(9)
Kütuse alusstandard peaks kajastama fossiilkütuste kasvuhoonegaaside heite keskmist mahukust töötlemiseelses etapis ja rafineerimistehastes töödeldavate fossiilkütuste keskmist heite mahukust. Seega tuleks kütuse alusstandardi arvutamisel kasutada vastava kütuse keskmist vaikeväärtust. Kütuse alusstandard peaks jääma samaks kuni 2020. aastani, et tagada tarnijatele õiguskindlus seoses nende kohustustega vähendada nende tarnitavate kütuste kasvuhoonegaaside heite mahukust.
(10)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punkti d kohaselt tuleks kehtestada meetod elektrimaanteesõidukite panuse arvutamiseks olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisse. Kõnealuse artikli kohaselt peaks arvutusmeetod olema kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/28/EÜ (3) artikli 3 lõikega 4. Selle kooskõla tagamiseks tuleks kasutada sama kohanduskoefitsienti jõuseadme kasuteguri puhul.
(11)
Tarnijad võivad direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 1 kohase teabe maanteetranspordis kasutamiseks tarnitud elektri kohta lisada liikmesriikidele esitatavatesse aastaaruannetesse. Halduskulude piiramiseks on asjakohane, et arvutusmeetod põhineb tarnijaaruannete puhul pigem maantee-elektrisõidukis või elektri-mootorrattas elektritarbimise arvestuslikul hinnangul kui tegelikul mõõtmisel.
(12)
On asjakohane näha ette üksikasjalik lähenemisviis biokütuste koguse ja nende kasvuhoonegaaside heite mahukuse hindamiseks juhul, kui biokütust ja fossiilkütust töödeldakse sama protsessi käigus. On vaja konkreetset meetodit, sest sellise töötlemise tulemusena saadavat biokütuse kogust ei ole näiteks fossiilkütuste hüdrotöötlusel koos taimerasvadega võimalik mõõta. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7d lõikes 1 on sätestatud, et biokütuste kasutamisest olelusringi jooksul tekkivad kasvuhoonegaaside heitkogused arvutatakse kõnealuse direktiivi artikli 7a ja artikli 7b lõike 2 kohaldamisel sama meetodi alusel. Seepärast on kasvuhoonegaaside heite sertifitseerimine tunnustatud vabatahtlike kavade alusel lubatud direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a kohaldamisel samamoodi nagu kõnealuse direktiivi artikli 7b lõike 2 kohaldamisel.
(13)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõikes 1 sätestatud tarnija aruandenõuet tuleks täiendada ühtlustatud vormi ja andmete ühtlustatud määratlusega. Andmete määratluse ühtlustamist on vaja selleks, et üksiku tarnija aruandluskohustustega seotud kasvuhoonegaaside heite mahukust saaks nõuetekohaselt arvutada, kuna andmed on direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 5 punkti a kohaselt ühtlustatud arvutusmeetodi peamine alus. Need andmed hõlmavad tarnija identifitseerimisandmeid ning turulelastud kütuse või energia kogust ja liiki.
(14)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõikes 1 sätestatud tarnija aruandlusnõuet tuleks täiendada ühtlustatud aruandlusnõuete, aruande vormi ja ühtlustatud määratlusega, mida liikmesriigid kasutaksid liidus tarbitud kütuste kasvuhoonegaaside heite kohta komisjonile andmete esitamisel. Eelkõige võimaldavad need aruandlusnõuded ajakohastada fossiilkütuse võrdlusväärtust, mida on kirjeldatud direktiivi 98/70/EÜ IV lisa C osa punktis 19 ning direktiivi 2009/28/EÜ V lisa C osa punktis 19, ning nad muudavad lihtsamaks direktiivi 98/70/EÜ artikli 8 lõike 3 ja artikli 9 lõike 2 kohast aruandlust, samuti arvutusmeetodi kohandamist teaduse ja tehnika arenguga, et meetod täidaks kavandatud eesmärki. Need andmed peaksid sisaldama turulelastud kütuse või energia kogust ja liiki, ostukohta ning turulelastud kütuse või energia päritolu.
(15)
Halduskoormuse vähendamiseks peaksid liikmesriigid võimaldama tarnijatel täita neile esitatavaid aruandlusnõudeid muude liidu või siseriiklike õigusaktide alusel kogutud samaväärsete andmeid põhjal, tingimusel et aruanne esitatakse vastavalt IV lisas esitatud nõuetele ning I ja III lisas sätestatud määratlustele.
(16)
Selleks et lihtsustada tarnijate rühmal aruannete esitamist direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 4 kohaselt, nähakse kõnealuse direktiivi artikli 7a lõike 5 punktiga c ette võimalus kehtestada kõik vajalikud eeskirjad. Rühmaaruannete esitamist on soovitav lihtsustada, et vältida häireid kütuse füüsilises liikumises, kuna erinevad tarnijad lasevad eri liiki kütuseid turule erinevas mahus ja seega peavad nad võib-olla kasutama erineval määral ressursse, et saavutada kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärki. Seetõttu on vaja ühtlustada tarnija identifitseerimist, turulelastud kütuse või energia kogust ja liiki, ostukohta ning turulelastud kütuse või energia päritolu käsitlevaid määratlusi. Selleks et vältida topeltarvestust tarnijate aruannete ühisel esitamisel vastavalt artikli 7a lõikele 4, on asjakohane ühtlustada arvutus- ja aruandlusmeetodite rakendamist liikmesriikides, sealhulgas aruandlust komisjonile, nii et tarnijate rühmalt nõutav teave oleks seotud konkreetse liikmesriigiga.
(17)
Direktiivi 98/70/EÜ artikli 8 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid esitama riigi kütusekvaliteediandmete aastaaruande eelneva kalendriaasta kohta komisjoni otsuses 2002/159/EÜ (4) kehtestatud vormi alusel. Direktiivi 98/70/EÜ Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/30/EÜ (5) tehtud muudatuste ja liikmesriikidele järgnevalt kehtestatud täiendavate aruandlusnõuete järgimiseks on tõhususe ja ühtlustamise huvides vaja selgitada, millised andmed tuleks esitada, ning kohandada tarnijate ja liikmesriikide jaoks andmete esitamise vormi.
(18)
Komisjon esitas meetme eelnõu direktiivi 98/70/EÜ alusel loodud komiteele 23. veebruaril 2012. Komiteel ei õnnestunud arvamust selleks vajaliku kvalifitseeritud häälteenamusega vastu võtta. Seepärast tuleks komisjonil esitada nõukogule ettepanek vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ (6) artikli 5a lõikele 4,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja -ala
1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse kooskõlas direktiiviga 98/70/EÜ arvutusmeetodid ja aruandlusnõuded.
2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kütuste suhtes, mida kasutatakse maanteesõidukite ja väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate (sealhulgas siseveelaevade, kui need ei ole merel), põllu- ja metsamajanduses kasutatavate traktorite ning väikelaevade (kui need ei ole merel) liikumapanemiseks, ning maanteesõidukites kasutatava elektri suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse lisaks direktiivis 98/70/EÜ juba määratletud mõistetele järgmisi mõisteid:
1) „töötlemiseelses etapis tekkiv heide”- kogu kasvuhoonegaaside heide, mis tekib enne tooraine sisenemist rafineerimis- või töötlemisettevõttesse, kus I lisas osutatud kütust toodetakse;
2) „looduslik bituumen”- rafineerimistehase tooraine allikas, millel on järgmised omadused:
a)
selle tihedus Ameerika Naftainstituudi (American Petroleum Institute - API) järgi on 10 kraadi või vähem, mõõdetuna kaevandamiskoha reservuaaris vastavalt ASTM (7) katsemeetodile D287;
b)
aasta keskmine viskoossus reservuaaritemperatuuril on suurem kui järgmise võrrandi abil arvutatuna: viskoossus (sentipuaas, cP) = 518,98e-0,038T; kus T on temperatuur Celsiuse kraadides;
c)
see kuulub kombineeritud nomenklatuuri koodiga CN 2714 määratletud bituminoosse liiva mõiste alla, nagu on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ) nr 2658/87, (8) ning
d)
selle tooraine allikat saab kasutusele võtta kaevandamise teel või soojendatud maapinnast raskusjõu toimel väljamise meetodil, kus soojusenergiat saadakse peamiselt muudest allikatest kui lähteainest endast;
3) „põlevkivi”- rafineerimistehase tooraine allikas, mis asub põlevkivikihis, mis sisaldab tahket kerogeeni ja kuulub määruses (EMÜ) nr 2658/87 CN-koodiga 2714 määratletud põlevkivi mõiste alla. Tooraineallikat saab kasutusele võtta kaevandamise teel või soojendatud maapinnast raskusjõu toimel väljamise meetodil;
4) „kütuse alusstandard”- kütuste alusstandard, mis põhineb fossiilkütuste olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkogustel energiaühiku kohta 2010. aastal;
5) „tavaline tooraine”- rafineerimistehase tooraine, mille tihedus API järgi on suurem kui 10 kraadi mõõdetuna päritolukoha naftakihis ja katsemeetodil ASTM D287 ning mis ei kuulu määruses (EMÜ) nr 2658/87 CN-koodiga 2714 määratletud mõiste alla.
Artikkel 3
Tarnitavate kütuste (v.a biokütused) ja tarnitava energia kasvuhoonegaaside heite mahukuse arvutusmeetod ning tarnijate aruandlus
1. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 2 kohaldamisel tagavad liikmesriigid, et tarnijad kasutavad nende poolt tarnitava kütuse kasvuhoonegaaside heite mahukuse määramiseks käesoleva direktiivi I lisas sätestatud arvutusmeetodit.
2. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 1 ja artikli 7a lõike 2 teise lõigu kohaldamisel nõuavad liikmesriigid tarnijatelt andmete esitamist vastavalt käesoleva direktiivi I lisas sätestatud määratlustele ja arvutusmeetodile. Andmed tuleb esitada igal aastal, kasutades käesoleva direktiivi IV lisas sätestatud vormi.
3. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõike 4 kohaldamiseks tagab iga liikmesriik, et tarnijate rühm, kes valib enda käsitamise ühe tarnijana, järgib oma artikli 7a lõike 2 kohaseid kohustusi selles liikmesriigis.
4. Väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatest tarnijate suhtes kohaldavad liikmesriigid käesoleva direktiivi I lisas sätestatud lihtsustatud meetodit.
Artikkel 4
Kütuse alusstandardi ja kasvuhoonegaaside heite mahukuse vähendamise arvutamine
Selleks et kontrollida, kas tarnijad täidavad neile direktiivi 98/70/EÜ artikli 7a lõikega 2 pandud kohustust, nõuavad liikmesriigid, et tarnijad võrdleksid oma kütuste ja elektri olelusringi jooksul tekkiva kasvuhoonegaaside heite vähendamisel saavutatud tulemusi käesoleva direktiivi II lisas sätestatud kütuse alusstandardiga.
Artikkel 5
Liikmesriikide aruandlus
1. Direktiivi 98/70/EÜ artikli 8 lõike 3 alusel komisjonile aruannete esitamisel edastavad liikmesriigid komisjonile andmed nimetatud direktiivi artikli 7a järgimise kohta vastavalt käesoleva direktiivi III lisa sätetele.
2. Liikmesriigid kasutavad käesoleva direktiivi III lisas sätestatud andmete esitamiseks Euroopa Keskkonnaameti süsteemi ReportNet, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 401/2009 (9). Liikmesriigid esitavad andmed elektrooniliselt Euroopa Keskkonnaameti hallatavasse keskandmevaramusse.
3. Andmed tuleb esitada igal aastal, kasutades selleks IV lisas sätestatud vormi. Liikmesriigid teatavad komisjonile andmete edastamise kuupäeva ning andmete kontrollimise ja komisjonile esitamise eest vastutava pädeva asutuse kontaktisiku nime.
Artikkel 6
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste eeskirjade rakendamine. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teevad kõnealused sätted komisjonile teatavaks 21. aprilliks 2017 ja teavitavad teda viivitamata kõikidest hilisematest neid sätteid mõjutavatest muudatustest.
Artikkel 7
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 21. aprilliks 2017. Liikmesriigid teavitavad komisjoni sellest viivitamata.
2. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
3. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike meetmete teksti.
Artikkel 8
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 9
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Luxembourg, 20. aprill 2015