РЕШЕНИЕ № 534/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за предоставяне на макрофинансова помощ на Република Тунис
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Отношенията между Европейския съюз и Република Тунис (наричана по-долу „Тунис“) се развиват в рамките на европейската политика за съседство (ЕПС). Eвро-средиземноморското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Тунис, от друга страна (2) (наричано по-долу „Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис“), влезе в сила на 1 март 1998 г. Съгласно Споразумението за асоцииране ЕС-Тунис Тунис приключи процеса по премахване на митата за промишлени продукти през 2008 г., като по този начин се превърна в първата държава в Южното Средиземноморие, установила зона за свободна търговия със Съюза. Двустранен политически диалог и икономическо сътрудничество се развиват и в рамките на плановете за действие по ЕПС, последният от които е в процес на обсъждане и обхваща периода 2013-2017 г.
(2)
Икономиката на Тунис е сериозно засегната от вътрешни събития, свързани с настъпилите от края на 2010 г. събития в Южното Средиземноморие, известни като „Арабската пролет“, както и от последвалите регионални размирици, по-специално в съседна Либия. Тези събития и влошената световна икономическа обстановка, по-специално рецесията в еврозоната, която е основният търговски и финансов партньор на Тунис, имаха силно отрицателно въздействие върху икономиката на Тунис, като доведоха до забавяне на растежа и предизвикаха голям недостиг на външно и вътрешно финансиране.
(3)
След свалянето от поста на президента Бен Али на 14 януари 2011 г. на 23 октомври 2011 г. в Тунис се проведоха първите свободни и демократични избори. Тогава бе създадено и Националното учредително събрание и макар политическият преход да не преминава без затруднения, основните участници в политическия процес положиха съгласувани усилия за продължаване на реформите за установяване на напълно развита демократична система.
(4)
Конституцията, приета от Националното учредително събрание на Тунис, бележи известен напредък в областта на личните права и свободи и равенството между половете, което насочва Тунис по пътя на демокрацията и правовата държава.
(5)
От началото на Арабската пролет Съюзът нееднократно е заявявал своя ангажимент да подкрепя Тунис в процеса на икономически и политически реформи на страната. Този ангажимент бе отново потвърден през ноември 2012 г. в заключенията от заседанието на Съвета за асоцииране ЕС - Тунис. Политическата и икономическата подкрепа на Съюза за процеса на реформи в Тунис е в съответствие с политиката на Съюза по отношение на региона на Южното Средиземноморие, установена в рамките на ЕПС.
(6)
В съответствие със съвместната декларация на Европейския парламент и на Съвета, приета заедно с Решение № 778/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), макрофинансовата помощ от Съюза следва да е извънреден финансов инструмент на необвързана и непосочена подкрепа за платежния баланс, насочена към възстановяване на устойчивото външно финансиране на държавата бенефициер, и следва да подпомага прилагането на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, предназначена да подобри положението на платежния баланс, в частност през програмния период, както и да укрепва прилагането на съответните споразумения и програми със Съюза.
(7)
През април 2013 г. властите на Тунис и Международният валутен фонд (МВФ) договориха тригодишно стендбай споразумение (наричано по-долу „Програмата на МВФ“) за 1 146 милиона СПТ (специални права на тираж) като непредпазна мярка в подкрепа на програмата на Тунис за икономически корекции и реформи. Целите на програмата на МВФ съответстват на целта на макрофинансовата помощ от Съюза, а именно облекчаване на краткосрочни затруднения на платежния баланс и прилагането на строги мерки за корекции в съответствие с целта на макрофинансовата помощ от Съюза.
(8)
За периода 2011-2013 г. Съюзът е предоставил 290 милиона евро под формата на безвъзмездни средства по своята редовна програма за сътрудничество в подкрепа на програмата на Тунис за икономическа и политическа реформа. В допълнение 155 милиона евро бяха отпуснати на Тунис за периода 2011-2013 г. в рамките на програмата „Подкрепа за партньорство, реформи и приобщаващ растеж“ (SPRING).
(9)
През август 2013 г. Тунис поиска макрофинансова помощ от Съюза с оглед на влошаващата се икономическа ситуация и перспективи.
(10)
Като се има предвид, че Тунис е държава, участваща в ЕПС, следва да се счита, че тя отговаря на условията за получаване на макрофинансова помощ от Съюза.
(11)
Предвид факта, че все още има значителен остатъчен недостиг на външно финансиране в платежния баланс на Тунис, надвишаващ средствата, предоставени от МВФ и други многостранни институции, и въпреки че Тунис изпълнява строги програми за икономическа стабилизация и реформи, се счита, че при настоящите извънредни обстоятелства предвидената за Тунис макрофинансова помощ от Съюза (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) представлява подходящ отговор на искането на Тунис за подкрепа на икономическата стабилизация, успоредно с програмата на МВФ. Макрофинансовата помощ от Съюза би подкрепила икономическата стабилизация и програмата за структурни реформи на Тунис, като допълни средствата, предоставени в рамките на финансовото споразумение с МВФ.
(12)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да е насочена към подкрепа за възстановяването на устойчиво външно финансиране за Тунис, като по този начин подпомага икономическото и социалното развитие на страната.
(13)
Определянето на размера на макрофинансовата помощ от Съюза се основава на пълна количествена оценка на остатъчните нужди на Тунис от външно финансиране и е съобразено с нейния капацитет да се финансира със собствени средства, и по-специално международните резерви, с които разполага. Макрофинансовата помощ от Съюза следва да допълва програмите и средствата, осигурени от МВФ и Световната банка. При определянето на размера на помощта се отчитат също така очакваният финансов принос от многостранни донори и нуждата да се осигури справедливо разпределение на тежестта между Съюза и други донори, както и предварително съществуващото разпределение по другите инструменти на Съюза за външно финансиране в Тунис и добавената стойност на общото участие на Съюза.
(14)
Комисията следва да гарантира, че макрофинансовата помощ от Съюза съответства в правно отношение и по същество на основните принципи, целите и мерките, предприети в различните области на външната дейност и в рамките на други съответни политики на Съюза.
(15)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепи външната политика на Съюза по отношение на Тунис. Службите на Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да работят в тясно сътрудничество по време на операцията за макрофинансова помощ, за да координират външната политика на Съюза и да гарантират нейната последователност.
(16)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да подкрепя ангажимента на Тунис за ценности, които са общи за Тунис и Съюза, включително демокрация, правова държава, добро управление, зачитане на правата на човека, устойчиво развитие и намаляване на бедността, както и ангажимента по отношение на принципите за отворена, основана на правила и справедлива търговия.
(17)
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека следва да е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза. Освен това конкретните цели на макрофинансовата помощ от Съюза следва да подобрят ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис и да насърчават структурните реформи, насочени към подкрепа за устойчив и приобщаващ растеж, създаване на работни места и фискална консолидация. Комисията следва редовно да наблюдава както изпълнението на тази предпоставка, така и постигането на тези цели.
(18)
С цел осигуряване на ефикасна защита на финансовите интереси на Съюза, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, Тунис следва да предприеме подходящи мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всякакви други нередности във връзка с помощта. Освен това следва да се предвиди извършването на проверки от страна на Комисията и на одити от страна на Сметната палата.
(19)
Отпускането на макрофинансова помощ от Съюза не засяга правомощията на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
Размерът на необходимата макрофинансовата помощ от Съюза следва да съответства на бюджетните кредити, предвидени в многогодишната финансова рамка.
(21)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде управлявана от Комисията. За да се гарантира, че Европейският парламент и Съветът могат да следят изпълнението на настоящото решение, Комисията следва редовно да ги информира за развитието във връзка с помощта и да им предоставя съответните документи.
(22)
За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящото решение, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(23)
Макрофинансовата помощ от Съюза следва да бъде обвързана с условия на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство. За да се гарантират еднакви условия на изпълнение, както и за по-голяма ефикасност, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да договори такива условия с властите на Тунис под надзора на комитета на представителите на държавите членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011. Съгласно посочения регламент процедурата по консултиране следва по принцип да се прилага във всички случаи, с изключение на предвидените в регламента. Като се има предвид потенциално значителното въздействие на помощта, превишаваща 90 милиона евро, е целесъобразно за операциите над този праг да се използва процедурата по разглеждане. Предвид размера на макрофинансовата помощ от Съюза за Тунис процедурата по разглеждане следва да се прилага за приемането на Меморандума за разбирателство и за намаляване, спиране или отмяна на помощта,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съюзът предоставя на Тунис макрофинансова помощ (наричана по-долу „макрофинансовата помощ от Съюза“) с максимален размер 300 милиона евро с цел подпомагане на икономическата стабилизация и реформите в Тунис. Помощта се отпуска на Тунис като принос за покриване на нуждите на платежния баланс, набелязани в програмата на МВФ.
2. Пълният размер на макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя на Тунис под формата на заеми. На Комисията се предоставя правомощието от името на Съюза да заема необходимите средства на капиталовите пазари или от финансовите институции и да ги предоставя като заем на Тунис. Максималният срок до падежа на заемите не надхвърля 15 години.
3. Отпускането на макрофинансова помощ от страна на Съюза се управлява от Комисията по начин, който е в съответствие със споразуменията или договореностите между МВФ и Тунис и с ключовите принципи и цели на икономическите реформи, заложени в Споразумението за асоцииране ЕС - Тунис, както и в Плана за действие ЕС-Тунис за периода 2013-2017 г., договорен в рамките на ЕПС. Комисията редовно информира Европейския парламент и Съвета за развитието във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза, включително плащанията по нея, и предоставя своевременно на тези институции съответните документи.
4. Макрофинансовата помощ от Съюза се предоставя за период от две години и половина, считано от първия ден след влизането в сила на Меморандума за разбирателство, посочен в член 3, параграф 1 от настоящото решение.
5. Ако финансовите нужди на Тунис намалеят съществено през периода на отпускане на макрофинансовата помощ от Съюза в сравнение с първоначалните прогнози, Комисията намалява размера на помощта, спира я или я отменя, като действа в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2.
Член 2
Зачитането от страна на Тунис на ефективни демократични механизми, включително многопартийна парламентарна система и правова държава, и осигуряването на гаранции за зачитането на правата на човека е предпоставка за предоставянето на макрофинансова помощ от Съюза.
Комисията наблюдава изпълнението на тази предпоставка през целия цикъл на макрофинансовата помощ от Съюза.
Настоящият член се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС на Съвета (5).
Член 3
1. В съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 7, параграф 2, Комисията договаря с властите на Тунис ясно определени условия на икономическата политика и финансови условия, като се обръща особено внимание върху структурните реформи и стабилните публични финанси, от които да зависи макрофинансовата помощ от Съюза и които да бъдат установени в меморандум за разбирателство (наричан по-долу „Меморандумът за разбирателство“), съдържащ график за изпълнение на тези условия. Условията на икономическата политика и финансовите условия, определени в Меморандума за разбирателство, трябва да съответстват на споразуменията или договореностите, посочени в член 1, параграф 3, включително програмите за макроикономически корекции и структурни реформи, изпълнявани от Тунис с подкрепата на МВФ.
2. С условията се цели повишаване на ефикасността, прозрачността и отчетността на системите за управление на публичните финанси в Тунис, включително по отношение на използването на макрофинансова помощ от Съюза. Напредъкът по взаимното отваряне на пазара, развитието на основана на правила и справедлива търговия и други приоритети в рамките на външната политика на Съюза също се вземат надлежно предвид при определянето на мерки на политиката. Комисията редовно наблюдава напредъка при постигането на тези цели.
3. Подробните финансови условия във връзка с макрофинансовата помощ от Съюза се определят в споразумение за заем, което се договаря между Комисията и властите на Тунис.
4. Комисията редовно проверява дали продължават да се спазват условията по член 4, параграф 3, включително дали икономическите политики на Тунис са в съответствие с целите на макрофинансовата помощ от Съюза. В този процес Комисията си сътрудничи тясно с МВФ и Световната банка, а когато е необходимо, и с Европейския парламент и Съвета.
Член 4
1. При спазване на условията по параграф 3 Комисията предоставя макрофинансовата помощ от Съюза на три транша по заема. Размерът на всеки транш се определя в Меморандума за разбирателство.
2. Сумите по макрофинансовата помощ от Съюза се отпускат, когато това е необходимо, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (6).
3. Комисията взема решение за отпускането на траншовете, при условие че са спазени всички условия по-долу:
a)
предпоставката, предвидена в член 2;
б)
постигането на задоволителни резултати при изпълнението на политическа програма, съдържаща строги мерки за корекции и структурни реформи, подкрепяно от договореност за кредитиране с МВФ като непредпазна мярка; и
в)
изпълнение, в рамките на определен срок, на икономическата политика и финансовите условия, договорени в Меморандума за разбирателство.
Изплащането на втория транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на първия транш. Изплащането на третия транш се извършва не по-рано от три месеца след изплащането на втория транш.
4. Когато условията по параграф 3 не са изпълнени, Комисията временно спира или отменя изплащането на макрофинансовата помощ от Съюза. В такъв случай тя информира Европейския парламент и Съвета за причините за това спиране или отмяна.
5. Макрофинансовата помощ от Съюза се изплаща на Централната банка на Тунис. В зависимост от разпоредбите, договорени в Меморандума за разбирателство, включително потвърждение на остатъчните нужди от бюджетно финансиране, финансовите средства от Съюза може да бъдат преведени на Министерството на финансите на Тунис като краен бенефициер.
Член 5
1. Операциите по получаване и отпускане на заема, свързани с макрофинансовата помощ от Съюза, се извършват в евро, с един и същ вальор и не могат да ангажират Съюза с преобразуване на падежи, нито да го излагат на валутни или лихвени рискове, или на други търговски рискове.
2. Ако обстоятелствата го позволяват и при искане от Тунис във връзка с това, Комисията може да предприеме необходимите мерки, за да гарантира, че в условията на заема е включена клауза за предсрочното му погасяване, придружена от съответна клауза в реда и условията на операциите по заема.
3. Ако обстоятелствата позволяват подобряване на лихвената ставка по заема и по искане на Тунис във връзка с това, Комисията може да реши да рефинансира изцяло или отчасти първоначалните заеми или да преструктурира съответните финансови условия. Операциите по рефинансиране или преструктуриране се извършват в съответствие с параграфи 1 и 4 и не трябва да водят до удължаване на срока до падежа на съответните заеми или до увеличаване на неизплатената главница към датата на рефинансиране или преструктуриране.
4. Всички разходи на Съюза, свързани с операциите по получаване и предоставяне на заем съгласно настоящото решение, са за сметка на Тунис.
5. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за развитието на операциите, посочени в параграфи 2 и 3.
Член 6
1. Макрофинансовата помощ от Съюза се усвоява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (8).
2. За усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза се прилага пряко управление.
3. Меморандумът за разбирателство и споразумението за заем, които ще бъдат договорени с властите на Тунис, съдържат разпоредби, с които:
a)
се гарантира, че Тунис извършва редовни проверки за правилното използване на финансирането от общия бюджет на Съюза, предприема съответните мерки за предотвратяване на нередности и измами и ако е необходимо, предприема правни действия за възстановяването на средствата, предоставени съгласно настоящото решение, които са били присвоени;
б)
се осигурява защитата на финансовите интереси на Съюза, по-специално като се предвиждат конкретни мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и всички други нередности, засягащи макрофинансовата помощ от Съюза, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (9), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (10) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11);
в)
Комисията, включително Европейската служба за борба с измамите, или нейните представители се оправомощават изрично да извършват проверки, включително проверки и инспекции на място;
г)
Комисията и Сметната палата се оправомощават изрично да извършват одити по време на периода, през който е предоставена макрофинансовата помощ от Съюза, и след това, включително одити на документи и одити на място, например оперативни оценки; и
д)
се гарантира, че Съюзът има право на предсрочно погасяване на заема, когато е установено, че във връзка с управлението на макрофинансовата помощ от Съюза Тунис е участвал в измама или корупция или друга незаконна дейност, която вреди на финансовите интереси на Съюза.
4. По време на усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза Комисията наблюдава посредством оперативни оценки надеждността на финансовите споразумения на Тунис, административните процедури и механизмите за вътрешен и външен контрол, които са от значение за тази помощ.
Член 7
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
1. До 30 юни всяка година Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно изпълнението на настоящото решение през предходната година, включващ оценка на изпълнението. В този доклад:
a)
се разглежда напредъкът при усвояването на макрофинансовата помощ от Съюза;
б)
се прави оценка на икономическото състояние на Тунис и неговите перспективи, както и на напредъка при изпълнението на мерките на политиката, посочени в член 3, параграф 1;
в)
се посочва връзката между условията на икономическата политика, определени в Меморандума за разбирателство, текущите икономически и бюджетни показатели на Тунис и решенията на Комисията за отпускане на траншовете по макрофинансовата помощ от страна на Съюза.
2. Най-късно две години след края на периода, през който е предоставена помощта, посочен в член 1, параграф 4, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за последваща оценка на резултатите и ефикасността на предоставената макрофинансова помощ от Съюза и на степента, до която тя е допринесла за постигане на целите на помощта.
Член 9
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 534/2014/EL,
15. mai 2014,
makromajandusliku finantsabi andmise kohta Tuneesia Vabariigile
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 212,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu ja Tuneesia Vabariigi („Tuneesia”) vaheliste suhete alus on Euroopa naabruspoliitika. Euroopa - Vahemere piirkonna assotsieerimisleping ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Tuneesia vahel (2) (ELi-Tuneesia assotsieerimisleping) jõustus 1. märtsil 1998. Vastavalt ELi-Tuneesia assotsieerimislepingule viis Tuneesia 2008. aastal lõpule tööstustoodangu tariifide kaotamise, saades seeläbi esimeseks Vahemere lõunapiirkonna riigiks, kes sõlmis liiduga vabakaubanduslepingu. Kahepoolset poliitilist dialoogi ja majanduskoostööd on edasi arendatud Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade raames, millest viimane, arutlusel olev kava hõlmab ajavahemikku 2013-2017.
(2)
Tuneesia majandust on märkimisväärselt mõjutanud riigisisesed sündmused, mis olid seotud Vahemere lõunapiirkonnas alates 2010. aasta lõpust toimunud sündmustega, mida tuntakse nn araabia kevadena, ning seejärel piirkonnas, eelkõige naaberriigis Liibüas, alanud rahutustega. Kõnealused sündmused ja halb üleilmne majanduskeskkond, eriti majanduslangus euroalal, mis on Tuneesia peamine kaubandus- ja finantspartner, on Tuneesia majandust väga negatiivselt mõjutanud, põhjustanud majanduskasvu aeglustumise ning tekitanud suure välisrahastamis- ja eelarvepuudujäägi.
(3)
Pärast president Ben Ali võimult kukutamist 14. jaanuaril 2011 toimusid sama aasta 23. oktoobril Tuneesia esimesed vabad ja demokraatlikud valimised. Alates sellest ajast on tegutsenud ka riigi põhiseaduslik kogu ja kuigi poliitiline üleminek ei ole kulgenud raskusteta, on peamised poliitilised jõud teinud ühiseid jõupingutusi, et reforme jätkata ja liikuda täieliku demokraatliku süsteemi poole.
(4)
Tuneesia põhiseaduslikus kogus vastuvõetud põhiseaduses on teataval määral suurendatud üksikisikute õigusi ja vabadusi ning soolist võrdõiguslikkust, mis suunab Tuneesiat demokraatia ja õigusriigi suunas.
(5)
Alates araabia kevade algusest on liit mitmel korral väljendanud oma valmisolekut toetada Tuneesia majanduslikku ja poliitilist reformiprotsessi. Seda valmisolekut kinnitati taas 2012. aasta novembris toimunud liidu ja Tuneesia assotsiatsiooninõukogu kohtumise järeldustes. Liidu poliitiline ja majanduslik toetus Tuneesia reformiprotsessile on kooskõlas Euroopa naabruspoliitika kontekstis kehtestatud liidu Vahemere lõunapiirkonna poliitikaga.
(6)
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühisdeklaratsiooniga, mis võeti vastu koos Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 778/2013/EL, (3) peaks liidu antav makromajanduslik finantsabi olema erandlik rahastamisvahend, millega antakse sidumata ja mittesihtotstarbelist maksebilansitoetust, et taastada toetusesaaja jätkusuutlik välisrahastamine, ning sellega peaks kaasnema sellise poliitilise programmi rakendamine, mis hõlmaks eelkõige programmitöö perioodil maksebilansi olukorra parandamiseks võetavaid tugevaid kohandamis- ja struktuurireformimeetmeid, samuti peaks see abi tõhustama liiduga sõlmitud asjaomaste lepingute ja programmide rakendamist.
(7)
2013. aasta aprillis leppisid Tuneesia ametiasutused ja Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) kokku kolmeaastases mitte-ennetavas tugilaenus („IMFi programm”), mille maht on 1 146 miljonit SDRi (IMFi arvestusühikud), et toetada Tuneesia majanduslikku kohandamis- ja reformiprogrammi. IMFi programmi eesmärgid on kooskõlas liidu antava makromajandusliku finantsabi eesmärkidega, milleks on lühiajaliste maksebilansi raskuste leevendamine ja selliste jõuliste kohandamismeetmete rakendamine, mis on vastavuses liidu antava makromajandusliku finantsabi eesmärkidega.
(8)
Aastatel 2011-2013 andis liit oma tavapärase koostööprogrammi raames Tuneesia majanduslikule ja poliitilisele reformikavale 290 miljonit eurot toetust. Lisaks anti ajavahemikuks 2011-2013 Tuneesiale programmist partnerluse, reformide ja kaasava majanduskasvu toetuseks (SPRING) 155 miljonit eurot.
(9)
Halveneva majandusolukorra ja tulevikuväljavaate tõttu palus Tuneesia 2013. aasta augustis liidult makromajanduslikku finantsabi.
(10)
Arvestades, et Euroopa naabruspoliitika hõlmab Tuneesiat, peaks tal olema õigus saada liidu makromajanduslikku finantsabi.
(11)
Pidades silmas asjaolu, et Tuneesia maksebilansis on jätkuvalt märkimisväärne välisrahastuse puudujääk ka pärast IMFi ja teiste mitmepoolsete institutsioonide ressursside eraldamist ning seda vaatamata sellele, et Tuneesia on rakendanud jõulisi majanduse stabiliseerimis- ja reformikavasid, on liidu makromajanduslik finantsabi Tuneesiale (edaspidi „liidu makromajanduslik finantsabi”) praeguses erandlikus olukorras asjakohane, et toetada majanduse stabiliseerimist koostoimes IMFi programmiga. Liidu makromajanduslik finantsabi toetaks Tuneesia majanduse stabiliseerimist ja struktuurireformikava, täiendades IMFi rahastamisvahendeid.
(12)
Liidu makromajandusliku finantsabi eesmärk peaks olema toetada jätkusuutliku välisrahastamise taastamist Tuneesias, toetades seeläbi Tuneesia majanduslikku ja sotsiaalset arengut.
(13)
Liidu makromajandusliku finantsabi suuruse kindlaksmääramisel võetakse aluseks täielikud kvantitatiivsed hinnangud, mis käsitlevad Tuneesia täiendavat vajadust välisrahastuse järele, ning võetakse arvesse Tuneesia suutlikkust end rahastada omavahenditest, eelkõige tema käsutuses olevatest rahvusvahelistest reservidest. Liidu makromajanduslik finantsabi peaks täiendama IMFi ja Maailmapanga programme ja ressursse. Makromajandusliku finantsabi suuruse kindlaksmääramisel võetakse samuti arvesse mitmepoolsete rahastajate eeldatavat rahalist panust ning vajadust tagada koormuse õiglane jagunemine liidu ja muude rahastajate vahel, Tuneesias juba kasutatavaid liidu muid välisrahastamisvahendeid ning liidu osalemisega saavutatavat lisaväärtust.
(14)
Komisjon peaks tagama, et liidu makromajanduslik finantsabi oleks õiguslikult ja olemuslikult kooskõlas välistegevuse eri valdkondade peamiste põhimõtete, eesmärkide ja meetmetega ning liidu muu asjaomase poliitikaga.
(15)
Liidu makromajanduslik finantsabi peaks toetama liidu välispoliitikat Tuneesia suhtes. Komisjoni talitused ja Euroopa välisteenistus peaksid tegema makromajandusliku finantsabi kestuse käigus tihedat koostööd, et kooskõlastada liidu välispoliitikat ja tagada selle järjepidevus.
(16)
Liidu makromajanduslik finantsabi peaks toetama Tuneesia pühendumist väärtustele, mis on liiduga ühised, sealhulgas demokraatiale, õigusriigi põhimõtte järgimisele, heale valitsemistavale, inimõiguste austamisele, säästvale arengule ja vaesuse vähendamisele, ning ka tema pühendumist avatud, eeskirju järgiva ja õiglase kaubanduse põhimõtetele.
(17)
Liidu makromajandusliku finantsabi andmise eeltingimus peaks olema see, et Tuneesia järgib tõhusaid demokraatlikke mehhanisme, nagu parlamentaarne mitmeparteisüsteem ja õigusriigi põhimõte, ning tagab inimõiguste austamise. Lisaks peaksid liidu makromajandusliku finantsabi konkreetsed eesmärgid suurendama Tuneesias riigi rahanduse juhtimise süsteemide tõhusust ja läbipaistvust ja nendega seotud aruandekohustusi ning soodustama struktuurireforme, mis on suunatud jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu saavutamisele, töökohtade loomisele ja eelarve konsolideerimisele. Komisjon peaks korrapäraselt jälgima nii selle eeltingimuse täitmist kui ka kõnealuste eesmärkide saavutamist.
(18)
Selleks et tagada liidu makromajandusliku finantsabiga seotud liidu finantshuvide tõhus kaitse, peaks Tuneesia võtma asjakohased meetmed kõnealuse abiga seotud pettuste, korruptsiooni ja muude rikkumiste ärahoidmiseks ja tõkestamiseks. Lisaks tuleks sätestada, et komisjon teostab kontrolli ja kontrollikoda auditeid.
(19)
Liidu makromajandusliku finantsabi andmisega ei piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu volitusi.
(20)
Liidu makromajandusliku finantsabi jaoks vajalike eraldiste suurus peaks olema kooskõlas mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud eelarveassigneeringutega.
(21)
Liidu makromajandusliku finantsabi andmist peaks korraldama komisjon. Selleks et Euroopa Parlament ja nõukogu suudaksid jälgida käesoleva otsuse rakendamist, peaks komisjon neid abiga seotud suundumustest korrapäraselt teavitama ning edastama neile asjakohased dokumendid.
(22)
Et tagada käesoleva otsuse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (4).
(23)
Liidu makromajandusliku finantsabi suhtes tuleks kohaldada majanduspoliitilisi tingimusi, mis sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis. Selleks et tagada ühtsed rakendamistingimused ja tõhusus, tuleks komisjonile anda volitused pidada Tuneesia ametiasutustega kõnealuste tingimuste üle läbirääkimisi määruse (EL) nr 182/2011 kohase liikmesriikide esindajate komitee järelevalve all. Nimetatud määruse kohaselt tuleks kõikidel muudel kui kõnealuses määruses sätestatud juhtudel üldreeglina kohaldada nõuandemenetlust. Võttes arvesse asjaolu, et üle 90 miljoni euro suurusel abil võib olla oluline mõju, on nii mahukate tehingute puhul asjakohane kasutada kontrollimenetlust. Pidades silmas Tuneesiale antava liidu makromajandusliku finantsabi suurust, tuleks vastastikuse mõistmise memorandumi vastuvõtmise ning abi igasuguse vähendamise, peatamise või tühistamise suhtes kohaldada kontrollimenetlust,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1. Liit annab Tuneesiale maksimaalselt 300 miljonit eurot makromajanduslikku finantsabi (edaspidi „liidu makromajanduslik finantsabi”), et toetada Tuneesia majanduslikku stabiliseerumist ja reforme. Abi aitab katta Tuneesia maksebilansi vajadusi, mis on kindlaks tehtud IMFi programmis.
2. Kogu liidu makromajanduslik finantsabi antakse Tuneesiale laenudena. Komisjoni volitatakse laenama liidu nimel vajalikud rahalised vahendid kapitaliturgudelt või finantseerimisasutustelt ja laenama need edasi Tuneesiale. Laenude maksimaalne tähtaeg on 15 aastat.
3. Liidu makromajandusliku finantsabi andmist korraldab komisjon kooskõlas IMFi ja Tuneesia vahel sõlmitud kokkulepete või ühiste arusaamadega ning ELi-Tuneesia assotsieerimislepingus ja Euroopa naabruspoliitika raames ajavahemikuks 2013-2017 kokku lepitud ELi-Tuneesia tegevuskavas sätestatud majandusreformide peamiste põhimõtete ja eesmärkidega. Komisjon teavitab korrapäraselt Euroopa Parlamenti ja nõukogu liidu makromajandusliku finantsabiga, sealhulgas abi väljamaksetega seotud suundumustest ning esitab kõnealustele institutsioonidele õigeaegselt asjakohased dokumendid.
4. Liidu makromajanduslikku finantsabi on võimalik saada kahe ja poole aasta jooksul alates esimesest päevast pärast käesoleva otsuse artikli 3 lõikes 1 osutatud vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumist.
5. Kui Tuneesia rahastamisvajadus väheneb liidu makromajandusliku finantsabi väljamaksete perioodil olulisel määral võrreldes algsete prognoosidega, vähendab komisjon antava abi summat või peatab või tühistab abi andmise, kasutades artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlust.
Artikkel 2
Liidu makromajandusliku finantsabi andmise eeltingimus on see, et Tuneesia järgib tõhusaid demokraatlikke mehhanisme, nagu parlamentaarne mitmeparteisüsteem ja õigusriigi põhimõte, ning tagab inimõiguste austamise.
Komisjon jälgib kõnealuse eeltingimuse täitmist kogu liidu makromajandusliku finantsabi andmise perioodi jooksul.
Käesolevat artiklit kohaldatakse kooskõlas nõukogu otsusega 2010/427/EL (5).
Artikkel 3
1. Komisjon lepib vastavalt artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele Tuneesia ametiasutustega kokku liidu makromajandusliku finantsabi andmise eelduseks olevad selgelt määratletud majanduspoliitilised ja finantstingimused, mis keskenduvad struktuurireformidele ja riigi rahanduse usaldusväärsusele ning mis sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis (edaspidi „vastastikuse mõistmise memorandum”), mis hõlmab muu hulgas kõnealuste tingimuste täitmise ajakava. Vastastikuse mõistmise memorandumis kindlaks määratud majanduspoliitilised ja finantstingimused peavad olema kooskõlas artikli 1 lõikes 3 osutatud kokkulepete või ühiste arusaamadega, sealhulgas Tuneesia poolt IMFi toetusel rakendatavate makromajanduslike kohandamis- ja struktuurireformiprogrammidega.
2. Nende tingimuste eesmärk on eelkõige suurendada Tuneesia riigi rahanduse juhtimise süsteemide, sealhulgas liidu makromajandusliku finantsabi kasutamise tõhusust ja läbipaistvust ning nendega seotud aruandekohustusi. Poliitikameetmete väljatöötamisel tuleb nõuetekohaselt arvestada ka turgude vastastikusel avamisel tehtavaid edusamme, eeskirjadel põhineva ja õiglase kaubanduse arengut ning liidu välispoliitika muid prioriteete. Komisjon teostab korrapäraselt järelevalvet kõnealuste eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude üle.
3. Liidu makromajandusliku finantsabi üksikasjalikud finantstingimused sätestatakse laenulepingus, mille sõlmivad komisjon ja Tuneesia ametiasutused.
4. Komisjon kontrollib korrapäraselt, et artikli 4 lõikes 3 osutatud tingimused oleksid jätkuvalt täidetud, sealhulgas kontrollib komisjon Tuneesia majanduspoliitika vastavust liidu makromajandusliku finantsabi eesmärkidele. Seejuures teeb komisjon tihedat koostööd IMFi ja Maailmapanga ning vajadusel Euroopa Parlamendi ja nõukoguga.
Artikkel 4
1. Komisjon annab liidu makromajanduslikku finantsabi lõikes 3 sätestatud tingimuste kohaselt kolme laenumaksena. Iga osamakse suurus määratakse kindlaks vastastikuse mõistmise memorandumis.
2. Liidu makromajanduslik finantsabi tuleks vajaduse korral eraldada vastavalt nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 480/2009 (6).
3. Komisjon teeb otsuse osamaksed välja maksta kõikide järgmiste tingimuste täitmise korral:
a)
artiklis 2 sätestatud eeltingimus,
b)
sellise poliitilise programmi jätkuv ja rahuldav elluviimine, mis hõlmab tugevaid kohandamis- ja struktuurireformimeetmeid, mida toetab IMFi mitte-ennetav krediidikokkulepe, ning
c)
vastastikuse mõistmise memorandumis kokku lepitud majanduspoliitiliste ja finantstingimuste rakendamine konkreetse ajavahemiku jooksul.
Teine osamakse tehakse kõige varem kolm kuud pärast esimese osamakse tegemist. Kolmas osamakse tehakse kõige varem kolm kuud pärast teise osamakse tegemist.
4. Kui lõikes 3 sätestatud tingimused ei ole täidetud, peatab või tühistab komisjon ajutiselt liidu makromajandusliku finantsabi väljamaksed. Sellisel juhul teavitab komisjon Euroopa Parlamenti ja nõukogu peatamise või tühistamise põhjustest.
5. Liidu makromajanduslik finantsabi makstakse välja Tuneesia keskpangale. Vastavalt vastastikuse mõistmise memorandumis kokkulepitavatele tingimustele ja eeldusel, et täiendav rahastamisvajadus leiab kinnitust, võib liidu rahalised vahendid üle kanda Tuneesia rahandusministeeriumile kui lõplikule abisaajale.
Artikkel 5
1. Liidu makromajandusliku finantsabiga seotud laenuvõtmis- ja laenuandmistehingud tehakse eurodes ühe ja sama väärtuspäeva kursiga ning nende puhul ei kohaldata liidu suhtes laenutähtaegade muutmist ning nendest ei tulene liidule valuuta- ja intressimäärariski ega mingeid muid kommertsriske.
2. Kui asjaolud seda võimaldavad ning kui Tuneesia seda taotleb, võib komisjon võtta vajalikke meetmeid, et tagada laenulepingu tingimustesse varasema tagasimaksmise klausli lisamine ning vastava klausli lisamine ka laenuvõtmistehingute tingimustesse.
3. Kui asjaolud võimaldavad laenu intressimäära parendamist ning kui Tuneesia seda taotleb, võib komisjon otsustada esialgse laenu täielikult või osaliselt refinantseerida või asjaomased finantstingimused restruktureerida. Refinantseerimine või restruktureerimine toimub kooskõlas lõigetega 1 ja 4 ega põhjusta asjaomase laenu kestuse pikenemist ega refinantseerimise või restruktureerimise kuupäevaks laekumata põhisumma suurenemist.
4. Tuneesia kannab kõik liidu kulud seoses käesoleva otsuse alusel laenu võtmise ja andmise tehingutega.
5. Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu lõigetes 2 ja 3 osutatud tehingutega seotud arengust.
Artikkel 6
1. Liidu makromajanduslikku finantsabi rakendatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 966/2012 (7) ja komisjoni delegeeritud määrusele (EL) nr 1268/2012 (8).
2. Liidu makromajandusliku finantsabi rakendamisel kasutatakse otsest haldamist.
3. Tuneesia ametiasutustega sõlmitavad vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping sisaldavad sätteid, millega:
a)
tagatakse, et Tuneesia kontrollib korrapäraselt liidu üldeelarvest eraldatud vahendite nõuetekohast kasutamist, võtab asjakohaseid meetmeid rikkumiste ja pettuste ärahoidmiseks ning vajaduse korral ka õiguslikke meetmeid, et nõuda tagasi kõik käesoleva otsuse alusel antud ebaseaduslikult omastatud rahalised vahendid;
b)
tagatakse liidu finantshuvide kaitse ning eelkõige kehtestatakse konkreetsed meetmed liidu makromajandusliku finantsabiga seotud pettuste, korruptsiooni ja muude rikkumiste ärahoidmiseks ja tõkestamiseks, tehes seda vastavalt nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (9), nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (10) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 883/2013 (11);
c)
antakse komisjonile, sealhulgas Euroopa Pettustevastasele Ametile, või tema esindajatele sõnaselged volitused kontrollimiste, sealhulgas kohapealsete kontrollide ja uurimiste läbiviimiseks;
d)
antakse komisjonile ja Euroopa Kontrollikojale sõnaselgelt õigus teostada liidu makromajandusliku finantsabi andmise perioodil ja selle järel auditeid, sealhulgas dokumentide auditeid ja kohapealseid auditeid, nagu näiteks tegevuse hindamine, ja
e)
tagatakse, et liidul on õigus nõuda laenu ennetähtaegset tasumist, kui on kindlaks tehtud, et Tuneesia on liidu makromajandusliku finantsabi haldamise kontekstis olnud seotud mis tahes pettuse või korruptsioonijuhtumiga või mõne muu ebaseadusliku tegevusega, mis kahjustab liidu finantshuve.
4. Liidu makromajandusliku finantsabi rakendamise ajal korraldab komisjon tegevuse hindamisi, et kontrollida Tuneesia finantskorra, haldusmenetluste ning sise- ja väliskontrollimehhanismide usaldusväärsust, kui see on abi andmise seisukohast oluline.
Artikkel 7
1. Komisjoni abistab komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 8
1. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga aasta 30. juuniks aruande käesoleva otsuse rakendamise kohta eelnenud aastal ja hinnangu selle rakendamisele. Kõnealuses aruandes
a)
analüüsitakse liidu makromajandusliku finantsabi rakendamisel tehtud edusamme;
b)
hinnatakse Tuneesia majanduslikku olukorda ja väljavaateid ning edusamme, mida on tehtud artikli 3 lõikes 1 osutatud poliitikameetmete rakendamisel;
c)
näidatakse, et vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud majanduspoliitilised tingimused, Tuneesia jooksvad majandus- ja eelarvetulemused ning komisjoni otsus teha liidu makromajandusliku finantsabi väljamaksed on üksteisega seotud.
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt kaks aastat pärast artikli 1 lõikes 4 osutatud abiperioodi lõppemist järelhindamise aruande, milles hinnatakse liidu makromajandusliku finantsabi tulemusi ja tõhusust ning seda, mil määral on liidu makromajanduslik finantsabi aidanud kaasa abi eesmärkide saavutamisele.
Artikkel 9
Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 15. mai 2014