РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/103 НА КОМИСИЯТА
от 16 януари 2015 година
за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР)
(нотифицирано под номер С(2015) 53)
(само текстовете на английски, български, естонски, испански, италиански, литовски, немски, нидерландски, румънски, унгарски, френски и чешки език са автентични)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 52 от него,
след консултации с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
По силата на член 31 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (2) и считано от 1 януари 2015 г. съгласно член 52 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 Комисията трябва да извършва необходимите проверки, да предостави резултатите от тези проверки на държавите членки, да се запознае с направените от тях забележки, да свика двустранни разговори за постигане на споразумение със съответните държави членки и официално да им съобщи своите заключения.
(2)
На държавите членки бе предоставена възможността да поискат откриване на помирителна процедура. В някои случаи тази възможност бе използвана и изготвените доклади за резултата от процедурата бяха разгледани от Комисията.
(3)
В съответствие с Регламент (ЕС) № 1306/2013 могат да бъдат финансирани само селскостопански разходи, направени по начин, който не нарушава правото на Съюза.
(4)
Извършените проверки, резултатите от двустранните разговори и помирителните процедури показват, че част от декларираните от държавите членки разходи не отговарят на това изискване и следователно не могат да бъдат финансирани от ЕФГЗ и ЕЗФРСР.
(5)
Следва да се посочат сумите, които не са одобрени за покриване от ЕФГЗ и ЕЗФРСР. Посочените суми не се отнасят за разходи, направени повече от двадесет и четири месеца преди писменото съобщение, с което Комисията уведомява държавите членки за резултатите от проверките.
(6)
За случаите, за които се отнася настоящото решение, Комисията съобщи на държавите членки в обобщен нарочен доклад изчислените суми, които трябва да бъдат изключени поради несъответствие с правото на Съюза.
(7)
Настоящото решение не засяга финансовите изводи, които Комисията може да направи в резултат от решенията на Съда на Европейския съюз по висящи дела към 1 септември 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Посочените в приложението суми, свързани с разходите, направени от акредитираните разплащателни агенции на държавите членки и заявени в рамките на ЕФГЗ или ЕЗФРСР, се изключват от финансиране от страна на Съюза.
Член 2
Адресати на настоящото решение са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Литва, Унгария, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Румъния и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 16 януари 2015 година.
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS (EL) 2015/103,
16. jaanuar 2015,
mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames
(teatavaks tehtud numbri C(2015) 53 all)
(Ainult bulgaaria-, eesti-, hispaania-, hollandi-, inglis-, itaalia-, leedu-, prantsus-, rumeenia-, saksa-, tšehhi- ja ungarikeelne tekst on autentsed)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (1) eriti selle artiklit 52,
olles konsulteerinud põllumajandusfondide komiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1290/2005 (2) artikliga 31 ja alates 1. jaanuarist 2015 kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 52 teeb komisjon vajalikud kontrollimised, teavitab liikmesriike nende kontrollimiste tulemustest, võtab teatavaks liikmesriikide esitatud märkused, kutsub kokku kahepoolsed läbirääkimised, et jõuda kokkuleppele asjaomaste liikmesriikidega, ning teeb neile ametlikult teatavaks oma seisukoha.
(2)
Liikmesriikidel on olnud võimalus taotleda lepitusmenetlust. Teatavatel juhtudel on seda võimalust kasutatud ning komisjon on vaadanud läbi menetluse tulemusena koostatud aruanded.
(3)
Määruse (EL) nr 1306/2013 kohaselt võib rahastada üksnes selliseid põllumajanduskulusid, mis on kantud kooskõlas liidu õigusega.
(4)
Pärast kontrollimisi on kahepoolsete läbirääkimiste tulemusena ja lepitusmenetluste käigus selgitatud välja, et osa liikmesriikide deklareeritud kuludest ei vasta kõnealusele tingimusele, ning seega ei saa neid rahastada EAGFist ega EAFRDst.
(5)
Tuleks märkida summad, mida ei kaeta EAGFist ega EAFRDst. Need summad ei ole seotud kuludega, mis on kantud 24 kuud enne komisjoni kirjalikku teatist liikmesriikidele kontrollimistulemuste kohta.
(6)
Käesoleva otsusega hõlmatud juhtumite kohta saatis komisjon liikmesriikidele kokkuvõtliku aruande hinnangust nende summade kohta, mida ei rahastata, kuna need ei vasta liidu õigusele.
(7)
Käesolev otsus ei mõjuta finantsjäreldusi, mida komisjon võib teha seda teemat käsitlevatele 1. septembril 2014. aastal pooleli olevatele Euroopa Kohtu kohtuasjadele tuginedes,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu rahastamine ei kata lisas loetletud kulusid, mida liikmesriikide akrediteeritud makseasutused on kandnud ja deklareerinud EAGFi või EAFRD raames.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Belgia Kuningriigile, Bulgaaria Vabariigile, Tšehhi Vabariigile, Saksamaa Liitvabariigile, Eesti Vabariigile, Hispaania Kuningriigile, Prantsuse Vabariigile, Itaalia Vabariigile, Leedu Vabariigile, Ungarile, Madalmaade Kuningriigile, Austria Vabariigile, Rumeeniale ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.
Brüssel, 16. jaanuar 2015