РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 472/2014/EL,
16. aprill 2014,
Euroopa arenguaasta (2015) kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 209 ja artikli 210 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 10. detsembri 2013. aasta arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Arengukoostööpoliitika peamine eesmärk on vaesuse vähendamine ja selle kaotamine pikas perspektiivis, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu (ELi lepingu) artiklis 21 ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 208. Ülemaailmse vaesusega võitlemine aitab ka luua stabiilsemat, rahumeelsemat, jõukamat ja õiglasemat maailma, mis kajastab rikkamate ja vaesemate riikide vastastikust sõltuvust.
(2)
Nagu on märgitud Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 2012. aasta resolutsioonis ELi arengupoliitika tulevikku käsitleva muutuste kava kohta, seisneb arengukoostöö ka inimarengu ja eneseteostuse edendamises kõigis valdkondades, sealhulgas ka kultuurilises mõõtmes.
(3)
Liit on andnud arengukoostööabi alates 1957. aastast ning on nüüd maailma suurim ametliku arenguabi andja.
(4)
Lissaboni lepinguga on arengupoliitika leidnud kindla koha liidu välistegevuses, et toetada liidu huvisid stabiilse ja jõuka maailma hoidmisel. Arengupoliitika aitab lahendada ka muid üleilmseid probleeme ja aitab kaasa strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele, mis on esitatud komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal, aruka ja jätkusuutliku majanduskasvu strateegia”.
(5)
Liit on olnud juhtival positsioonil poliitikavaldkondade arengusidususe mõiste määratlemisel ja kohaldamisel; selle eesmärk on tugevdada muu kui abipoliitika ja arengueesmärkide vahelist sünergiat, tagamaks, et liidu poliitika toetab arenguriikide vajadusi või ei ole vähemalt vastuolus vaesuse kaotamise eesmärgiga.
(6)
2000. aastal võttis rahvusvaheline kogukond endale kohustuse astuda 2015. aastaks samme vaesuse vähendamiseks, võttes vastu aastatuhande arengueesmärgid, millega nõustusid nii liit kui ka liikmesriigid.
(7)
Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavalduses Euroopa Liidu arengupoliitika kohta „Euroopa konsensus”, (3) mis on siiani liidu arengukoostöö laiapõhjalisim alus, kutsutakse liitu üles aitama tugevdada uute liikmesriikide rolli uute abiandjatena.
(8)
Viimastel aastatel on maailm väga palju muutunud, sealhulgas on toimunud kardinaalsed muutused maailmamajanduse ja -poliitika tasakaalus. Esile on kerkinud uued tegijad, kelle seast võib leida eraõiguslikke ja ka teisi valitsusväliseid osalejaid. Suurema osa maailma sisemajanduse koguproduktist annavad arenenud ja tärkava turumajandusega riigid ning viimati mainitud on muutunud maailma peamiseks majanduskasvumootoriks ning neil on juba märkimisväärne mõju maailmamajanduses.
(9)
Arengukoostöö jätkuv toetamine on eluliselt tähtis kiirelt muutuvas maailmas. Ligikaudu 1,3 miljardit inimest elab endiselt äärmises vaesuses ja veelgi suurema hulga inimeste inimarenguga seotud vajadused ei ole täidetud. Riigisisene ebavõrdsus on kasvanud igas maailmanurgas. Looduskeskkond on üha suurema surve all ja kliimamuutuste tagajärjed on seadnud eriti tugeva löögi alla arenguriigid. Nimetatud raskused on üleilmsed ja omavahel seotud ning nendega peavad tegelema kõik riigid ühiselt.
(10)
Arutelud 2015. aasta järgset perioodi hõlmava raamistiku üle on alanud; need tuginevad komisjoni 13. oktoobri 2011. aasta teatisele „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks” ja nõukogu 14. mai 2012. aasta järeldustele muutuste kava kohta, mille tulemusel on liidu arengupoliitika juba märkimisväärselt ümber kujunenud; komisjon esitas oma seisukohad 27. veebruari 2013. aasta teatises „Inimväärne elu kõigile: vaesuse kaotamine ja maailmale säästva tuleviku tagamine” ning oma 25. juuni 2013. aasta järeldustes võttis nõukogu vastu 2015. aasta järgse üldise tegevuskava eesmärgiga käsitleda praeguse arenguraamistiku puudujääke ja kehtestada ühine lähenemisviis, et koondada vaesuse kaotamise ja säästlikkuse küsimused üldisesse rahvusvahelisse raamistikku.
(11)
2015. aastast peaks kujunema sümboolne ja pöördeline aasta - see on viimane aasta, mil saab täita kollektiivselt kokku lepitud aastatuhande arengueesmärke, ja seetõttu pakub see unikaalse võimaluse hinnata rahvusvaheliste kohustuste täitmist. 2015. aasta on ka aasta, mil tuleks teha olulised rahvusvahelised otsused arenguraamistiku kohta, mis hakkab asendama aastatuhande arengueesmärkide raamistikku järgmistel aastakümnetel.
(12)
Samuti on aasta 2015 sobilik aasta, mille jooksul esitada liidu arengupoliitikas saavutatud tulemused nende põhimõtete elluviimisel, mis on sätestatud komisjoni teatises muutuste kava kohta.
(13)
2015 on ka aasta, mil toimuvad liikmesriikides olulised sündmused, näiteks maailmanäitus „Planeedile toidu ja eluks vajaliku energia tagamine” Milanos, mis annab erilise võimaluse arutleda arengupoliitika üle maailmas ning korraldada üritusi suurendamaks üldsuse teadlikkust säästvast arengust ja sellega seotud teemadest.
(14)
Oma resolutsioonis muutuste kava kohta kutsus Euroopa Parlament komisjoni üles nimetama 2015. aasta Euroopa arenguaastaks, väljendades lootust, et seeläbi pööratakse rohkem tähelepanu arengukoostööle.
(15)
Seetõttu tuleks aasta 2015 nimetada Euroopa arenguaastaks („Euroopa aasta”), et anda ajakohane võimalus suurendada avalikkuse teadlikkust liidu arengupoliitika praegusest suunast. Teavet tuleb jagada selle kohta, kuidas maailmale avatud liit saab aidata tagada üleilmset jätkusuutlikkust. See hõlmab teadlikkuse suurendamist üleilmsest vastastikusest sõltuvusest ning näitlikustamist, et areng ei tähenda vaid abi.
(16)
Liidu arengumeetmete edukus sõltub sellest, mil määral üldsus ja poliitikakujundajad neid toetavad ning mil määral suudetakse tõestada avaliku sektori vahendite tõhusat ja tulemuslikku kasutamist arengueesmärkide saavutamiseks. Euroopa aasta peaks seega olema tõuge teadlikkuse suurendamiseks, muu hulgas avalike poliitiliste arutelude ja arenguhariduse kaudu, andma hoogu ning edendama parimate tavade vahetamist liikmesriikide, kohalike ja piirkondlike omavalitsuste, kodanikuühiskonna, erasektori, sotsiaalpartnerite, erasektori ja arenguküsimustega tegelevate rahvusvaheliste üksuste ja organisatsioonide vahel. Euroopa aasta peaks aitama keskendada poliitilist tähelepanu ning mobiliseerida kõiki asjaomaseid isikuid, et liidu ja liikmesriikide tasandil suunata ja edendada edasisi meetmeid ning algatusi koostöös arenguabisaajate ja nende esindajatega.
(17)
Euroopa aasta peaks suurendama teadlikkust kõigist soolise diskrimineerimise vormidest, mida naised ja tüdrukud mitmetes piirkondades kogevad, eelkõige seoses juurdepääsuga haridusele, töökohtadele ja tervisesüsteemidele, samuti seoses sundabielu, seksuaalse ärakasutamise, suguelundite moonutamise ja muude kuritarvitustega.
(18)
Eurobaromeetri eriuuring 392 „Solidaarsus, mis ulatub üle maailma: eurooplased ja arenguabi” tõi välja, et 85 % liidu kodanikest toetab inimeste abistamist partnerriikides. Nagu selles raportis tõdetakse, leiab hoolimata praegusest majanduskliimast enam kui kuus kodanikku kümnest, et partnerriikidele antavat abi tuleks suurendada. Samal ajal näitas raport selgelt, et teadmised liidu arengukoostööst on puudulikud ning et teavitustööd tuleb parandada.
(19)
Nii liidu, riiklikul, piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil tegutsevate partnerite vaheline tõhus koordineerimine on tulemusliku Euroopa aasta peamine eeldus. Kohalikel ja piirkondlikel partneritel on liidu arengupoliitika edendamisel seejuures täita tähtis roll.
(20)
Riigiti erinev sotsiaal-majanduslik ja kultuuritaust ning -tundlikkus tähendab, et osa Euroopa aasta meetmeid tuleb võtta detsentraliseeritult liikmesriigi tasandil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (4) artikliga 58. Poliitikaprioriteetide kehtestamine liikmesriigi tasandil peaks siiski olema kooskõlastatud komisjoniga, et tagada Euroopa aasta strateegiliste eesmärkide ühtsus. Sünergia saavutamisel ja Euroopa aasta edukuse tagamisel on määrava tähtsusega komisjoni ja liikmesriikide tegevuse tihe koordineerimine.
(21)
Lisaks liikmesriikidele peaks ka ühinemiseelse strateegia põhjal abi saavatel kandidaatriikidel olema võimalik osaleda Euroopa aasta raames rahastatavates meetmetes vastavalt asjaomastes raamkokkulepetes ja assotsiatsiooninõukogu otsustes kehtestatud üldpõhimõtetele ja -tingimustele, mis reguleerivad kõnealuste riikide osalemist liidu programmides. Tuleks ergutada tegevuse koordineerimist riiklike meetmetega, eelkõige arenguhariduse ja teadlikkuse suurendamise (DEAR) riiklike programmidega. Euroopa aasta tegevuses osalemise ulatus ja viis peaks jääma liikmesriikide otsustada.
(22)
Tuleks tagada järjepidevus ja täiendavus liidu teiste õigusaktide ja meetmetega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 233/2014 (5) loodud arengukoostöö rahastamisvahendiga, mis hõlmab DEAR programmi, Euroopa Arengufondiga, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 232/2014 (6) loodud Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendiga ja teiste liidu välistegevuse rahastamisvahenditega, mis on seotud arengupoliitikaga.
(23)
Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad eeskirjade eiramise ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning asjakohasel juhul karistusi kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.
(24)
Euroopa aasta kavandatavate meetmete tulemuslikkuse ja tõhususe optimeerimiseks on vaja, et mitmeid ettevalmistavaid meetmeid võetaks 2014. aastal.
(25)
Komisjon on juba võtnud mitmeid meetmeid, et edendada arengupoliitikat ja teavitada liidu kodanikke oma arengukoostööalasest tegevusest. Kõnealuseid olemasolevaid meetmeid tuleks Euroopa aastal võimalikult ulatuslikult ära kasutada.
(26)
Peamine vastutus kodanike teadlikkuse suurendamisel arenguküsimustes lasub liikmesriikidel. Nagu rõhutati Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 22. oktoobril 2008 allkirjastatud poliitilises deklaratsioonis „Partnerlus Euroopa asjadest teavitamisel”, täiendab liidu tasandi tegevus tegevust riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.
(27)
Kuna käesoleva otsuse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, kuna selleks on vajalik mitmepoolne partnerlus, riikidevaheline teabevahetus ja kogu liitu hõlmav heade tavade levitamine, küll aga saab neid Euroopa aasta ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
2015. aasta nimetatakse Euroopa arenguaastaks (edaspidi „Euroopa aasta”).
Euroopa aasta juhtlauseks saab „Meie maailm, meie väärikus, meie tulevik”.
Artikkel 2
Eesmärgid
Euroopa aasta eesmärgid on:
a)
teavitada liidu kodanikke liidu ja selle liikmesriikide arengukoostööst, juhtides tähelepanu tulemustele, mida liit on koos liikmesriikidega tegutsedes ülemaailmsel tasandil saavutanud ning mida ta püüab jätkuvalt saavutada kooskõlas viimaste aruteludega 2015. aasta järgse üldise raamistiku üle;
b)
soodustada liidu kodanike ja sidusrühmade otsest osalemist arengukoostöös, kriitilist mõtlemist ja aktiivset huvi selle vastu, sealhulgas osalemist poliitika kujundamises ja elluviimises, ning
c)
suurendada teadlikkust sellest, et liidu arengukoostöö on kasulik mitte ainult liidu arenguabi saajate, vaid ka liidu kodanike jaoks, ning saavutada poliitikavaldkondade arengusidususe laiem mõistmine, samuti edendada Euroopa ja arenguriikide kodanike arusaama ühisest vastutusest, solidaarsusest ja võimalustest muutuvas ja üksteisest üha rohkem sõltuvas maailmas.
Artikkel 3
Meetmed
1. Euroopa aasta eesmärkide saavutamiseks võetavad meetmed hõlmavad järgmisi meetmeid, mida võidakse võtta liidu, riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil, nagu on sätestatud lisas, ning partnerriikides vastavalt artikli 6 lõikele 5:
a)
teavituskampaaniad, et levitada põhisõnumeid, mis on suunatud avalikkusele ja konkreetsematele sihtrühmadele, eelkõige noortele ja muudele olulistele sihtrühmadele, muu hulgas sotsiaalmeedia kaudu;
b)
konverentside, ürituste ja algatuste korraldamine koos kõigi asjaomaste sidusrühmadega, et innustada aktiivset osalust ja arutelu ning suurendada teadlikkust kõigil tasanditel;
c)
Euroopa aasta eesmärkide edendamiseks kavandatud konkreetsed meetmed liikmesriikides, eelkõige arenguhariduse kaudu ning teabe, kogemuste ja heade tavade vahetamine riiklike, piirkondlike või kohalike haldusasutuste ning muude organisatsioonide vahel, ning
d)
analüüside ja uuringute tegemine ning nende tulemuste levitamine.
2. Komisjon võib ette näha muid meetmeid Euroopa aasta eesmärkide täitmiseks ning lubada kasutada Euroopa aasta nimetust ja juhtlauset selliste meetmete propageerimisel, kui need aitavad kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele.
Artikkel 4
Koordineerimine liikmesriikidega
1. Komisjon kutsub kõiki liikmesriike üles määrama riiklik koordinaator, kes vastutab liikmesriigi osalemise eest Euroopa aasta tegevuses. Liikmesriigid teavitavad komisjoni igast sellisest määramisest.
2. Tihedas koostöös komisjoniga konsulteerivad ning koordineerivad riiklikud koordinaatorid oma tegevust asjaomaste sidusrühmadega, sealhulgas kodanikuühiskonna ja erasektoriga, liikmesriikide parlamentide, sotsiaalpartnerite ja asjakohasel juhul riiklike asutustega, föderaalvalitsuse tasandil või keskvalitsusest madalamal tasandil, sealhulgas piirkondlike ja kohalike omavalitsustega ning kui see on asjakohane, siis ülemeremaade ja -territooriumidega või asjaomaste liidu programmidega tegelevate kontaktpunktidega.
3. Komisjon kutsub liikmesriike üles edastama talle 1. septembriks 2014 oma tööprogrammid, milles kooskõlas Euroopa aasta eesmärkidega kirjeldatakse üksikasjalikult Euroopa aastaks kavandatud riiklikke tegevusi ning lisas esitatud meetmete üksikasju.
4. Enne tööprogrammide heakskiitmist kontrollib komisjon kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012 (7) kõnealuste tegevuste vastavust Euroopa aasta eesmärkidele.
Artikkel 5
Osalus
Euroopa aasta raames võetavates meetmetes, mida rahastatakse liidu eelarvest, võivad osaleda liikmesriigid ning ühinemiseelse strateegia põhjal abi saavad kandidaatriigid vastavalt asjakohases raamkokkuleppes ja assotsiatsiooninõukogu otsustes kindlaks määratud üldpõhimõtetele ja -tingimustele, mis reguleerivad kõnealuste riikide osalemist liidu programmides.
Artikkel 6
Koordineerimine liidu tasandil ja rakendamine
1. Liidu tasandil tegeleb käesoleva otsuse rakendamisega komisjon, tehes eelkõige vajalikke rahastamisotsuseid kooskõlas määrustega, millega on kehtestatud asjaomaste meetmetega seotud liidu välistegevuse rahastamisvahendid, nimelt arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 235/2014 (8) loodud rahastamisvahend demokraatia ja inimõiguste jaoks kogu maailmas, Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrument, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 230/2014 (9) loodud stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 231/2014 (10) loodud ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA II) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 234/2014 (11) loodud partnerluse rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega („välistegevuse rahastamisvahendid”).
2. Komisjon koos Euroopa välisteenistusega teeb tihedat koostööd Euroopa Parlamendi, nõukogu ja liikmesriikide, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee ning liidu tasandil arenguküsimustega tegelevate asutuste ja ühendustega.
3. Komisjon korraldab riiklike koordinaatorite kohtumisi, et kooskõlastada Euroopa aasta rakendamist ja vahetada teavet selle rakendamise kohta liidu ja riiklikul tasandil. Komisjon võib kutsuda kõnealustele kohtumistele vaatlejatena osalema kodanikuühiskonna ning piirkondlike ja kohalike omavalitsuste esindajaid ning Euroopa Parlamendi liikmeid.
4. Komisjon korraldab kõigi liidu arengukoostööga seotud asjaomaste sidusrühmade kohtumisi, et need aitaksid tal rakendada Euroopa aastat liidu tasandil. Kõnealustele kohtumistele kutsutakse riiklikud koordinaatorid.
5. Komisjon muudab Euroopa aasta prioriteetseks liikmesriikides asuvate esinduste ja partnerriikides asuvate ELi delegatsioonide teavitustegevuses. Euroopa aastaga seotud tegevuses osalemiseks - sõltumata sellest, kas tegevus toimub liidus või kolmandates riikides - toetatakse kolmandates riikides asuvaid arengupartnereid ELi delegatsioonide kaudu, samal ajal kui ülemeremaid ja -territooriume toetatakse vastavate institutsiooniliste kanalite kaudu.
6. Euroopa välisteenistus ja ELi delegatsioonid käsitavad Euroopa aastat oma teavitus- ja kommunikatsioonitegevuse lahutamatu osana.
Artikkel 7
Järjepidevus ja täiendavus
Komisjon tagab kooskõlas määrustega, millega on loodud asjaomaste meetmetega seotud välistegevuse rahastamisvahendid, et käesolevas otsuses sätestatud meetmed sobivad kokku kõigi muude liidu, riiklike ja piirkondlike meetmetega, mis aitavad saavutada Euroopa aasta eesmärke, ning täiendavad igakülgselt olemasolevaid liidu, riiklikke ja piirkondlikke meetmeid.
Artikkel 8
Rahalise ja mitterahalise toetuse erisätted
1. Kogu liitu hõlmavad meetmed, millele on osutud lisa A osas, toovad kaasa hankemenetluse või liidu rahastatavate toetuste andmise kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 V ja VI jaotisega.
2. Kogu liitu hõlmavaid meetmeid, millele on osutatud lisa B osas, võib liit kaasrahastada.
3. Komisjon võib kaasrahastada iga riiklikku koordinaatorit lisa C osas sätestatud menetluse kohaselt.
4. Euroopa aastat võib asjakohasel juhul toetada käimasolevate, arengut edendavate programmidega, ilma et see piiraks kõnealuste programmide eesmärkide elluviimist ja eelarve täitmist. Peale selle võib riiklikes tööprogrammides arvesse võtta ka liikmesriikide erakorralist panust rahvusvahelise arenguga seotud ürituste või rahvusvahelise arengualase töö suundade juhtimisel.
5. Komisjon võib mitterahaliselt toetada avalik-õiguslike ja eraõiguslike organisatsioonide tegevust, mis vastab artikli 3 lõikele 2.
6. Et meede oleks käesoleva otsuse alusel rahastamiskõlblik, peab sellega kaasnema avaliku sektori vahendite tulemuslik kasutamine, see peab looma lisaväärtust ning olema suunatud tulemuste saavutamisele.
Artikkel 9
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon võtab vajalikke meetmeid, tagamaks, et käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve kelmuse/pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu tõkestustegevuse, tõhusa kontrolli ja inspekteerimisega ning kui avastatakse eeskirjade eiramisi, siis alusetult välja makstud summade sissenõudmise ning asjakohasel juhul tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate haldus- ja rahaliste karistustega.
2. Komisjonil või tema esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida dokumentide põhjal ning kohapeal kontrollida ja inspekteerida kõiki abisaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, keda on käesoleva otsuse alusel liidu vahenditest rahastatud.
3. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib teostada juurdlusi, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi, vastavalt nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 883/2013 (13) kehtestatud sätetele ja menetlustele eesmärgiga teha kindlaks, kas toetuslepingu või toetuse andmise otsuse või käesoleva otsuse alusel rahastatava lepinguga seoses esineb kelmust/pettust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
Artikkel 10
Järelevalve ja hindamine
Komisjon esitab hiljemalt 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele aruande käesolevas otsuses ette nähtud meetmete rakendamise, tulemuste ja üldhinnangu kohta, et kaaluda asjakohaseid järelmeetmeid.
Artikkel 11
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Strasbourg, 16. aprill 2014