РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1243/2012 НА СЪВЕТА
от 19 декември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1342/2008 за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета (1) се установява дългосрочен план за запасите от атлантическа треска в Kattegat; Северно море, Skagerrak и източната част на Ламанша; зоната на запад от Шотландия; и Ирландско море, както и за риболовните стопанства, които стопанисват тези запаси („план за атлантическата треска“). Целта на плана е да се постигне устойчива експлоатация на посочените запаси от атлантическа треска на основата на максимален устойчив улов. Тази цел трябва да се постигне при запазване на определено равнище на смъртността от риболов при атлантическата треска в съответните възрастови групи.
(2)
С оглед постигането на целта на плана за атлантическата треска членове 7, 8 и 9 и член 12 от плана за атлантическата треска съдържат специални правила, предписващи подробна методика за ежегодно определяне, от една страна, на общия допустим улов (ОДУ) и, от друга страна, на ограниченията на риболовното усилие.
(3)
Научната оценка на изпълнението на плана за атлантическата треска, извършена от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), показа редица проблеми, свързани със замисъла и действието му. Без да поставя под въпрос целите на плана за атлантическата треска, НТИКР достига до заключението, че е малко вероятно те да бъдат постигнати в срок, който да е в съответствие със заключенията на проведената в Йоханесбург през 2002 г. Световна среща на високо равнище за устойчивото развитие, освен ако не бъдат отстранени недостатъците в замисъла на плана за атлантическата треска, свързани, inter alia, с прилагането на членове 9 и 12.
(4)
Член 9 съдържа подробни правила за определяне на ОДУ при липса на достатъчно данни, когато правилата за определяне на ОДУ, установени в членове 7 и 8, не могат да бъдат приложени поради липса на достатъчно точна и представителна информация. Въпреки че е предвидено автоматичното годишно намаление на ОДУ с 25 % да се прилага само при извънредни обстоятелства, от 2009 г. до 2012 г. то се превърна в правило. В резултат на това след влизането в сила на плана за атлантическата треска се стигна до значително понижение на ОДУ за засегнатите зони, а по-нататъшни автоматични намаления биха довели на практика до прекратяване на риболова на атлантическа треска в тези зони. За да се постигнат целите на плана за атлантическата треска, в научната оценка, извършена от НТИКР, се предлага като по-подходящ вариант в някои случаи да се даде възможност за по-голяма гъвкавост, така че да се вземат предвид научните становища за всеки отделен случай. Поради това като част от тази гъвкавост е целесъобразно при определени условия да се даде възможност за спиране на годишното намаление на ОДУ или за определяне на алтернативно равнище на ОДУ, без да се излага на опасност постигането на целите на плана за атлантическата треска.
(5)
Член 12 съдържа подробни правила за определяне на допустимото риболовно усилие. Тъй като съгласно член 12, параграф 4 се прилага една и съща процентна корекция на допустимото риболовно усилие в съответствие с автоматичното годишно намаление на смъртността от риболов (съгласно членове 7 и 8) и в съответствие с автоматичното годишно намаление на ОДУ (съгласно член 9), допустимото риболовно усилие е намаляло с 25 % годишно между 2009 г. и 2012 г. в зоните, за които се прилага член 9, и е претърпяло значително намаление в зоните, за които се прилага член 8. Вследствие на това от влизането в сила на плана за атлантическата треска разпределеното максимално допустимото риболовно усилие е значително намалено по отношение на основните съоръжения за улов на атлантическа треска. Според научните становища не може да се докаже, че автоматичните годишни намаления на допустимото риболовно усилие са довели до очакваните намаления на смъртността от риболов. На практика тези автоматични годишни намаления са премахнали или понижили стимулите за рибарите за намаляване на смъртността от риболов по другите начини, предвидени в член 13. Ако автоматичните годишни намаления на усилието продължат да се прилагат, това няма да доведе до постигане на целите на плана за атлантическата треска, но ще окаже значително икономическо и социално въздействие върху тези части от флота, които използват същите съоръжения, но извършват улов основно на видове, различни от атлантическа треска. Следователно е целесъобразно да се даде възможност за по-гъвкав подход, който би позволил да се спре автоматичното годишно намаление на риболовното усилие, без да се излага на опасност постигането на целите на плана за атлантическата треска.
(6)
С оглед на гореизложеното е много важно спешно да бъдат изменени членове 9 и 12 от плана за атлантическата треска, за да се даде възможност за прилагане на новите правила за целите на определянето на възможностите за риболов за 2013 г.
(7)
Член 43, параграф 2 ДФЕС предвижда, че Европейският парламент и Съветът, като действат в съответствие с обикновената законодателна процедура и след консултация с Икономическия и социален комитет, създават общата организация на пазарите на риба и рибни продукти, предвидена в член 40, параграф 1 от него, и приемат останалите разпоредби, необходими за постигането на целите на общата политика в областта на рибарството. Член 43, параграф 3 ДФЕС предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(8)
Измененията на членове 9 и 12 установяват подробни специални правила за определяне на възможностите за риболов, които се изразяват в ОДУ и ограничения на риболовното усилие. Те адаптират действащите понастоящем правила за определяне на възможностите за риболов, без да изменят целта на плана за атлантическата треска. Следователно те представляват мерки относно определянето и разпределянето на ОДУ и ограниченията на риболовното усилие и не могат да се разглеждат нито като разпоредби, установяващи общата организация на пазарите на риба и рибни продукти, нито като други разпоредби, необходими за изпълнението на целите на общата политика в областта на рибарството.
(9)
Ето защо Регламент (ЕО) № 1342/2008 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1342/2008 се изменя, както следва:
1)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Специална процедура за определяне на ОДУ
1. При липса на достатъчно информация за определяне на ОДУ в съответствие с член 7 ОДУ за запасите от атлантическа треска в Kattegat, в зоната на запад от Шотландия и в Ирландско море се определя на равнището, посочено в научните становища. Ако посоченото в научните становища равнище обаче надвишава с над 20 % ОДУ от предходната година, ОДУ се определя на равнище, което е с 20 % по-високо спрямо ОДУ от предходната година, или ако посоченото в научните становища равнище е с над 20 % по-ниско от ОДУ от предходната година, ОДУ се определя на равнище, което е с 20 % по-ниско спрямо ОДУ от предходната година.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато в научните становища се посочва, че не следва да е разрешен целеви риболов, както и че:
а)
приловът следва да е сведен до минимум или намален във възможно най-голяма степен, и/или
б)
уловът на атлантическа треска следва да бъде намален във възможно най-голяма степен,
Съветът може да реши да не прилага годишна корекция на ОДУ през следващата година или следващите години, при условие че се определя ОДУ само за прилова.
3. При липса на достатъчно информация за определяне на ОДУ в съответствие с член 8 ОДУ за запасите от атлантическа треска в Северно море, Skagerrak и източната част на Ламанша се определя чрез прилагането на параграфи 1 и 2 от настоящия член mutatis mutandis, освен ако консултациите с Норвегия не доведат до определяне на друго равнище на ОДУ.
4. Когато от научните становища личи, че прилагането на установените в член 8, параграфи 1-4 правила не е целесъобразно за постигането на целите на плана, Съветът може, независимо от посочените по-горе разпоредби, да вземе решение за определяне на алтернативно равнище на ОДУ.“
2)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. По отношение на сборните групи за риболовно усилие, при които процентът на сбора от уловите, изчислен съгласно параграф 3, буква г), е равен или надвишава 20 %, се прилагат годишни корекции. Максимално допустимото риболовно усилие на съответните групи се изчислява по следния начин:
а)
когато се прилага член 7 или член 8 - чрез прилагане към базата на същата процентна корекция като определената в посочените членове корекция за смъртност от риболов;
б)
когато се прилага член 9 - чрез прилагане към базата на същата процентна корекция на риболовното усилие като корекцията на ОДУ в сравнение с предходната година.“;
б)
добавя се следният параграф:
„6. Чрез дерогация от параграф 4, когато максимално допустимото риболовно усилие е било намалявано в продължение на четири последователни години, Съветът може да реши да не прилага годишна корекция на максимално допустимото риболовно усилие през следващата година или следващите години.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1243/2012,
19. detsember 2012,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1342/2008, millega kehtestatakse tursavarude ja nende varude püügi pikaajaline kava
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist
(1)
Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1342/2008 (1) kehtestatakse tursavarude pikaajaline kava Kattegatis; Põhjameres, Skagerrakis ja La Manche’i idaosas; Šotimaast läände jäävas piirkonnas; ja Iiri meres, ning nende varude püügi pikaajaline kava (tursavarude majandamiskava). Tursavarude majandamiskava eesmärk on saavutada kõnealuste tursavarude säästev kasutamine maksimaalse jätkusuutliku saagikuse põhjal. See eesmärk tuleb saavutada, tagades samas asjaomaste vanuserühmade turskade kalastussuremuse vastava taseme.
(2)
Tursavarude majandamiskava artiklid 7, 8, 9 ja 12 sisaldavad selle kava eesmärgi saavutamiseks konkreetseid eeskirju, milles nähakse ette üksikasjalik metoodika ühest küljest iga-aastase lubatud kogupüügi kehtestamiseks ja teisest küljest püügikoormuse piiramiseks.
(3)
Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) läbiviidud tursavarude majandamiskava tulemuslikkuse teaduslik hindamine on osutanud mitmetele probleemidele tursavarude majandamiskava ülesehituses ja toimimises. Seadmata kahtluse alla tursavarude majandamiskava eesmärke, jõudis STECF järeldusele, et kõnealuste eesmärkide saavutamine 2002. aastal Johannesburgis toimunud säästva arengu maailma tippkohtumise järeldustele vastavas ajaraamistikus on ebarealistlik, kui ei kõrvaldata puudujääke tursavarude majandamiskava ülesehituses, mis on muu hulgas seotud selle artiklite 9 ja 12 kohaldamisega.
(4)
Artiklis 9 on toodud lubatud kogupüügi kehtestamise üksikasjalikud eeskirjad puudulike andmete korral, kui artiklites 7 ja 8 sätestatud eeskirju lubatud kogupüügi kehtestamise kohta ei saa kasutada piisavalt täpsete ja olukorda kirjeldavate andmete puudumise tõttu. Kuigi lubatud kogupüügi automaatset 25 protsendilist vähendamist kavatseti kohaldada ainult erandkorras, on see ajavahemikul 2009-2012 normiks saanud. Sellest tulenevalt on tursavarude majandamiskava jõustumisest alates asjaomastele piirkondadele eraldatavat lubatud kogupüüki märkimisväärselt vähendatud ja täiendavad automaatsed vähendamised viiksid asjaomastes piirkondades tursavarude püügi lõpetamiseni. STECFi läbiviidud teaduslik hindamine osutab sellele, et tursavarude majandamiskava eesmärkide täitmiseks oleks asjakohasem võimaldada mõningatel juhtudel rohkem paindlikkust, et kajastada teaduslikke nõuandeid juhtumipõhiselt. Osana nimetatud paindlikkusest on seetõttu asjakohane lubada teatavatel tingimustel lubatud kogupüügi iga-aastase vähendamise peatamist või alternatiivse lubatud kogupüügi taseme kehtestamist, seadmata ohtu tursavarude majandamiskava eesmärke.
(5)
Artiklis 12 on toodud üksikasjalikud eeskirjad lubatud püügikoormuse kehtestamiseks. Arvestades, et kooskõlas artikli 12 lõikega 4 kohaldatakse lubatud püügikoormuse suhtes samu iga-aastaseid protsentuaalseid kohandusi, vastavalt kalastussuremuse iga-aastasele automaatsele vähendamisele (artiklite 7 ja 8 alusel) ning lubatud kogupüügi automaatsele vähendamisele (artikli 9 alusel), on ajavahemikul 2009-2012 lubatud püügikoormust vähendatud 25 % võrra valdkondades, mille suhtes on kohaldatud artiklit 9 ja märkimisväärselt vähendatud valdkondades, mille suhtes on kohaldatud artiklit 8. Sellest tulenevalt on tursavarude majandamiskava jõustumisest saadik maksimaalse lubatud püügikoormuse eraldamist peamiste tursapüügivahendite puhul oluliselt vähendatud. Teaduslike nõuannete kohaselt ei ole võimalik näidata, et sellised automaatsed iga-aastased lubatud püügikoormuse vähendamised on viinud oodatud kalastussuremuse vähendamiseni. Tegelikult on automaatne iga-aastane püügikoormuse vähendamine kaotanud ka stiimulid, mille eesmärk on ergutada kalureid vähendama kalastussuremust muude artiklis 13 ette nähtud meetmete abil või neid nõrgendanud. Automaatse iga-aastase püügikoormuse vähendamise jätkuv kohaldamine ei viiks tursavarude majandamiskava eesmärkide saavutamiseni, ning sellel oleks ulatuslik majanduslik ja sotsiaalne mõju laevastikuosadele, kes kasutavad samu püügivahendeid, kuid püüavad peaasjalikult muid liike kui turska. Seetõttu on asjakohane lubada paindlikumat lähenemisviisi, mis võimaldaks püügikoormust automaatselt igal aastal vähendada, seadmata ohtu tursavarude majandamiskava eesmärkide saavutamist.
(6)
Eeltoodut silmas pidades on äärmiselt oluline, et tursavarude majandamiskava artikleid 9 ja 12 muudetakse kiiresti, et võimaldada uute eeskirjade kohaldamist 2013. aasta kalapüügivõimaluste kehtestamiseks.
(7)
ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikega 2 nähakse ette, et Euroopa Parlament ja nõukogu kehtestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega kõnealuse lepingu artikli 40 lõikes 1 ettenähtud ühise kalanduse turukorralduse ning muud ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks vajalikud sätted. ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikega 3 sätestatakse, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(8)
Artiklite 9 ja 12 muudatustega nähakse ette üksikasjalikud konkreetsed eeskirjad kalapüügivõimaluste kehtestamiseks lubatud kogupüügi ja püügikoormuse piiramise abil. Nendega kohandatakse praegu kalapüügivõimaluste kehtestamist käsitlevaid kehtivaid eeskirju, muutmata tursavarude majandamiskava eesmärki. Sellest tulenevalt puudutavad need meetmed lubatud kogupüügi kehtestamist ja eraldamist ning püügikoormuse piiramist, ning neid ei saa käsitleda sätetena kalanduse ühise turukorralduse kohta ega muude ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks vajalike sätetena.
(9)
Sellest tulenevalt tuleks määrust (EÜ) nr 1342/2008 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1342/2008 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Lubatud kogupüügi määramise erimenetlus
1. Kui ei ole piisavalt teavet lubatud kogupüügi määramiseks kooskõlas artikliga 7, määratakse Kattegati, Šotimaast läände jääva piirkonna ja Iiri mere tursavarude lubatud kogupüügiks teaduslikus nõuandes märgitud tase. Kui aga teaduslikus nõuandes märgitud tase on enam kui 20 % kõrgem eelneva aasta lubatud kogupüügist, määratakse lubatud kogupüügiks tase, mis on 20 % kõrgem eelneva aasta lubatud kogupüügist, või kui teaduslikus nõuandes märgitud tase on enam kui 20 % madalam eelneva aasta lubatud kogupüügist, määratakse lubatud kogupüügiks tase, mis on 20 % madalam eelneva aasta lubatud kogupüügist.
2. Erandina lõikest 1, kui teaduslikud nõuanded osutavad, et sihtpüüki ei tuleks teostada ning
a)
kaaspüüki tuleks minimeerida või vähendada madalaima võimaliku tasemeni ja/või
b)
tursapüüki tuleks vähendada madalaima võimaliku tasemeni,
võib nõukogu otsustada mitte kohaldada järgneval aastal või järgnevatel aastatel maksimaalse lubatud püügikoormuse iga-aastast kohandamist, tingimusel et lubatud kogupüük kehtestatakse ainult kaaspüügi puhul.
3. Kui ei ole piisavalt teavet lubatud kogupüügi määramiseks kooskõlas artikliga 8, määratakse Põhjamere, Skagerraki ja La Manche’i idaosa tursavarude lubatud kogupüük, kohaldades mutatis mutandis käesoleva artikli lõikeid 1 ja 2, välja arvatud juhul, kui Norraga peetud konsultatsioonidel lepitakse kokku muus lubatud kogupüügi tasemes.
4. Kui teaduslikud nõuanded osutavad, et artikli 8 lõigetes 1-4 sätestatud eeskirjade kohaldamine ei ole kava eesmärkide saavutamiseks asjakohane, võib nõukogu hoolimata eespool nimetatud sätetest teha otsuse alternatiivse kogupüügi taseme kohta.”.
2)
Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4. Kui liidetud püügikoormuse rühma lõike 3 punkti d kohaselt arvutatud kumulatiivne püük on 20 % või üle selle, kohaldatakse iga-aastast kohandamist. Asjaomaste rühmade maksimaalne lubatud püügikoormus arvutatakse järgmiselt:
a)
artikli 7 või 8 kohaldamisel kohandatakse lähtetaset sama protsendimäära võrra, mis on nendes artiklites kehtestatud kalastussuremuse kohta;
b)
artikli 9 kohaldamisel kohandatakse püügikoormust sama protsendimäära võrra, kui palju kohandatakse eelneva aastaga võrreldes lubatud kogupüüki.”;
b)
lisatakse järgmine lõige:
„6. Erandina lõikest 4 võib nõukogu otsustada mitte kohaldada järgneval aastal või järgnevatel aastatel maksimaalse lubatud püügikoormuse iga-aastast kohandamist, kui maksimaalset lubatud püügikoormust on neljal järjestikusel aastal vähendatud.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. detsember 2012