РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/444 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицираната информация на EC
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106 от него,
като взе предвид приложения към Договорите Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейските общности, и по-специално член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
разпоредбите за сигурност на Комисията относно защитата на класифицираната информация на Европейския съюз (КИЕС) трябва да бъдат преразгледани и актуализирани като бъде взето предвид институционалното, организационното, оперативното и технологичното развитие.
(2)
Европейската комисия е сключила с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия споразумения по въпросите на сигурността за основните си обекти (1).
(3)
Комисията, Съветът и Европейската служба за външна дейност са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(4)
Важно е, когато е подходящо, Европейският парламент и други институции, агенции, органи или служби на ЕС да бъдат свързани с принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(5)
Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се определят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно изложените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за дълбочинна защита. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
(6)
В рамките на Комисията физическа сигурност по отношение на защитата на класифицирана информация означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
(7)
Управлението на КИЕС представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение към мерките, предвидени в глави 2, 3 и 5 на настоящото решение, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Такива мерки се отнасят по-конкретно до създаването, съхраняването, регистрирането, копирането, превеждането, намаляването на нивото на класификация, декласифицирането, пренасянето и унищожаването на КИЕС и допълват общите правила относно управлението на документите на Комисията (Решения 2002/47/ЕО (2), ЕОВС, Евратом и 2004/563/ЕО, Евратом (3)).
(8)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат:
а)
Регламент (Евратом) № 3 (4);
б)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6);
г)
Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И МИНИМАЛНИ СТАНДАРТИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
(1)
„Служба на Комисията“ означава всяка генерална дирекция или служба на Комисията или всеки кабинет на член на Комисията.
(2)
„Криптографски (крипто) материал“ означава криптографски алгоритми, криптографски хардуерни и софтуерни модули и продукти, включително данни за прилагането им и свързаните с това документация и материали, служещи за заключване/отключване на информацията.
(3)
„Декласификация“ означава премахване на всякаква класификация за сигурност.
(4)
„Защита в дълбочина“ означава прилагане на съвкупност от мерки за сигурност, организирани под формата на многослойна защита.
(5)
„Документ“ означава всяка записана информация, независимо от нейната физическа форма или характеристики.
(6)
„Понижаване нивото на класификация“ означава понижаване на нивото на класификацията за сигурност.
(7)
„Работа с КИЕС“ означава всички възможни действия, на които може да бъде подложена КИЕС през жизнения ѝ цикъл. Това включва нейното създаване, регистриране, обработване, пренасяне, понижаването на нивото на класификацията ѝ, декласификацията ѝ и нейното унищожаване. По отношение на комуникационните и информационните системи (КИС) това включва и нейното събиране, излагане, предаване и съхраняване.
(8)
„Притежател“ означава надлежно оправомощено лице с добре установена „необходимост да се знае“, което притежава дадена КИЕС и носи съответно отговорност за нейната защита.
(9)
„Правила за прилагане“ означава всеки набор от правила или насоки за сигурност, приети в съответствие с Глава 5 от Решение 2015/443 (ЕС, Евратом) на Комисията (8).
(10)
„Материал“ означава документ, носител на данни или машина или оборудване, който е вече създаден или е в процес на създаване.
(11)
„Създател“ означава институция, агенция или орган на ЕС, както и държава членка, трета държава или международна организация, под чието ръководство е създадена и/или въведена в структурите на ЕС класифицирана информация.
(12)
„Помещения“ означава всяко недвижимо или равнозначно на него имущество и собственост на Комисията.
(13)
„Процес на управление на риска за сигурността“ означава целият процес на идентифициране, контрол и свеждане до минимум на неопределени събития, които могат да засегнат сигурността на дадена организация или на която и да е от използваните от нея системи. Този процес обхваща всички дейности, свързани с риска, включително оценка, третиране, приемане и съобщаване.
(14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9);
(15)
„Заплаха“ означава потенциална причина за нежелан инцидент, който може да доведе до вредни последици за дадена организация или за която и да е от използваните от нея системи; такива заплахи могат да бъдат инцидентни или умишлени (злонамерени) и се характеризират с елементи на заплаха, потенциални цели и методи за нападение.
(16)
„Уязвимост“ означава слабост от каквото и да било естество, която може да бъде използвана от една или повече заплахи. Уязвимостта може да бъде пропуск или да бъде свързана със слабости в режима на контрол, свързани с неговата строгост, всеобхватност или съгласуваност, и може да има технически, процедурен, физически, организационен или оперативен характер.
Член 2
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минималните стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Настоящото решение се прилага от всички служби на Комисията и във всички помещения на Комисията.
3. Независимо от евентуални конкретни указания, касаещи специфични групи служители, настоящото решение се прилага за членовете на Комисията, служителите на Комисията, попадащи в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на ЕС, командированите национални експерти (КНЕ) в Комисията, доставчиците на услуги и техните служители, стажантите и всички лица, имащи достъп до сгради или други активи на Комисията или до информация, с която Комисията работи.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат Решение 2002/47/ЕО (ЕОВС, Евратом) и Решение 2004/563/ЕО (Евратом).
Член 3
Определение за КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на Европейския съюз“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения, които не представляват гриф за сигурност, но имат за цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася класифицираната информация, да се идентифицира създателят ѝ, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 4
Управление на класификацията
1. Всеки член на Комисията или служба на Комисията прави необходимото създаваната от тях КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като КИЕС и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Без да се засяга член 26 по-долу, нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито някой от посочените в член 3, параграф 2 грифове се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Където това е подходящо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане по отношение на КИЕС, включително практически насоки за класифициране на информацията.
Член 5
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Притежателят на КИЕС отговаря за нейната защита, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, съгласно правилата, посочени в Глава 4 по-долу.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Комисията класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация отколкото на отделните му компоненти.
Член 6
Управление на риска за сигурността
1. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
2. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
3. В плановете за непрекъснатост на дейността на всички служби се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 7
Прилагане на настоящото решение
1. Където това е необходимо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане в допълнение или в подкрепа на настоящото решение.
2. Службите на Комисията предприемат всички необходими мерки в рамките на техните правомощия, за да гарантират прилагането на настоящото решение и на съответните правила за прилагане при работа с КИЕС или при нейното съхраняване.
3. Мерките за сигурност, предприемани при прилагането на настоящото решение съответстват на принципите на сигурността в Комисията, заложени в член 3 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
4. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ създава орган по сигурността на Комисията в рамките на ГД „Човешки ресурси и сигурност“. Органът по сигурността на Комисията изпълнява задълженията, възложени му с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
5. Местният служител по сигурността (МСС) на всяка служба на Комисията, посочен в член 20 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом), изпълнява следните общи дейности по защитата на КИЕС в съответствие с настоящото решение, в тясно сътрудничество с генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“:
а)
управлява исканията за разрешаване на достъп до класифицирана информация на служители;
б)
допринася за обученията и инструктажите в областта на сигурността;
в)
осъществява надзор върху ръководителя на регистратурата на съответната служба;
г)
докладва за нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС;
д)
съхранява резервни ключове с писмено описание на всяка комбинация;
е)
изпълнява други задачи, свързани със защитата на КИЕС или определени в правилата за прилагане.
Член 8
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Компрометиране на КИЕС е налице когато в резултат от нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на органа по сигурността на Комисията.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, се осъществява проучване за надеждност в съответствие с член 13 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
5. Предприемат се всички необходими мерки за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на подходящи мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
6. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
ГЛАВА 2
МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА
Член 9
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
(1)
„Разрешение за достъп до КИЕС“ означава решение на органа по сигурността на Комисията, взето въз основа на уверение, предоставено от компетентен орган на държава членка, че дадено длъжностно лице на Комисията, друг служител или командирован национален експерт може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности; за лицето, отговарящо на това описание, се казва, че има „издадено разрешение за достъп“.
(2)
„Издаване на разрешение за достъп на служител“ означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
а)
е необходимо да знаят;
б)
са получили разрешение за достъп за съответното ниво, когато е необходимо, и
в)
са преминали през инструктаж за своите отговорности.
(3)
„Разрешение за достъп на служител“ (РДС) означава изявление на компетентния орган на държава членка, което се прави след приключване на проучване за надеждност, извършено от компетентните органи на държавата членка, с което се удостоверява, че дадено лице може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности.
(4)
„Удостоверение за разрешение за достъп на служител“ (УРДС) означава удостоверение, издадено от компетентен орган, с което се удостоверява, че дадено лице притежава валидно удостоверение за разрешение за достъп или издадено от органа по сигурността на Комисията разрешение за достъп, в което се посочва нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да има достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), датата, до която е валидно съответното удостоверение или разрешение, и датата, на която изтича валидността на самото удостоверение.
(5)
„Проучване за надеждност“ означава процедури за проучване, извършвани от компетентния орган на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове с цел да се получи уверение, че няма известна неблагоприятна информация, която да попречи на дадено лице да бъде издадено разрешение за достъп до определено ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо).
Член 10
Основни принципи
1. Физическо лице получава достъп до класифицирана информация само след като:
(1)
бъде установена неговата „необходимост да знае“;
(2)
е преминало инструктаж за правилата за сигурност за защита на КИЕС и съответните стандарти и насоки за сигурност и е приело своята отговорност за защитата на такава информация;
(3)
е проучено за надеждност за съответното ниво или е съответно надлежно оправомощено по силата на изпълняваните от него функции в съответствие с националните законови и подзаконови актове;
2. Всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Засегнатото лице декларира в писмен вид, че е съгласно да бъде подложено на проучване за надеждност за издаване на разрешение за достъп. Липсата на подобно съгласие означава, че лицето не може да бъде назначено да изпълнява длъжност, функция или задача, включваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо.
3. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
4. Лоялността и надеждността на дадено лице за целите на издаването на разрешение за достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се определят чрез провеждане на проучване за надеждност от компетентните органи на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове.
5. Органът по сигурността на Комисията единствен отговаря за връзките с националните органи за сигурност (НОС) или други компетентни национални органи в контекста на всички въпроси, свързани с проучванията за надеждност. Всички контакти между службите на Комисията и НОС и други компетентни органи се осъществяват посредством органа по сигурността на Комисията.
Член 11
Процедура за издаване на разрешение за достъп
1. Всеки генерален директор или ръководител на служба в рамките на Комисията определя длъжностите в неговата служба, за които заемащите ги лица трябва да имат достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, за да изпълняват своите задължения и поради това е необходимо да им бъде издадено разрешение за достъп.
2. Непосредствено след като бъде установено, че дадено лице предстои да бъде назначено на длъжност, изискваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, МСС на съответната служба на Комисията уведомява органа по сигурността на Комисията, който предава въпросника за проучването за надеждност на лицето, съставен от НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции. Лицето декларира в писмен вид съгласието си да бъде подложено на процедурата на проучването за надеждност и в най-кратък срок връща на органа по сигурността на Комисията попълнения въпросник.
3. Органът по сигурността на Комисията препраща попълнения въпросник за проучването за надеждност на НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции, с искане за провеждане на проучване за надеждност за нивото на класификация на КИЕС, за което е лицето се нуждае от разрешение за достъп.
4. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация от значение за проучването за надеждност на лице, подало искане за разрешение за достъп, органът по сигурността на Комисията уведомява за това съответния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
5. След приключването на проучването за надеждност и във възможно най-кратък срок след като бъде уведомен от съответния НОС за цялостната му оценка на резултатите от проучването за надеждност органът по сигурността на Комисията:
а)
може да издаде разрешение за достъп до КИЕС на засегнатото лице и да разреши достъп до КИЕС до съответното ниво на класификация до определена дата, посочена от него, но за не повече от 5 години, когато в резултат от проучването за надеждност се стигне до уверение, че за лицето не са известни неблагоприятни данни, които поставят под въпрос лоялността и надеждността му;
б)
когато проучването за надеждност не завърши с такова уверение, уведомява в съответствие с приложимите правила и регламенти засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията, който на свой ред може да поиска от съответния НОС да предостави повече информация в съответствие с националните му законови и подзаконови актове. В случай, че резултатите от проучването за надеждност бъдат потвърдени, разрешение за достъп до КИЕС не се издава.
6. Проучването за надеждност заедно с получените резултати се подчиняват на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка в тази област, включително на актовете, отнасящи се до обжалването. Решенията на органа по сигурността на Комисията подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
7. Комисията приема разрешенията за достъп до КИЕС, издадени от всяка друга институция, орган или агенция на Съюза, при условие че тези разрешения все още са валидни. Разрешението обхваща всяка задача, възложена на съответното лице в рамките на Комисията. Институцията, органът или агенцията на Съюза, в която лицето започва работа, уведомява съответния НОС за промяната на работодателя.
8. Ако лицето не започне работа в рамките на 12 месеца от съобщаването на резултата от проучването за надеждност на органа по сигурността на Комисията или когато е налице прекъсване от 12 месеца, през които то не е било на работа в Комисията или в друга институция, орган или агенция на Съюза или в националната администрация на държава членка, органът по сигурността на Комисията се обръща към съответния НОС за потвърждаване на валидността и целесъобразността на разрешението за достъп.
9. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация, че физическо лице, притежател на валидно разрешение за достъп, представлява риск за сигурността, органът по сигурността уведомява за това компетентния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
10. Когато НОС уведоми органа по сигурността на Комисията, че оттегля уверение, дадено в съответствие с параграф 5, буква а) за лице, разполагащо с валидно разрешение за достъп до КИЕС, органът по сигурността на Комисията може да отправи искане за всякакъв вид пояснения, които НОС може да предостави съгласно националните законови и подзаконови актове. Ако неблагоприятната информация бъде потвърдена от съответния НОС, разрешението за достъп се оттегля и лицето се изключва от достъп до КИЕС и от длъжности, където е възможен такъв достъп или където то може да представлява опасност за сигурността.
11. Всяко решение за отнемане или временно преустановяване на разрешение за достъп до КИЕС на всяко лице, попадащо в приложното поле на настоящото решение и, когато това е уместно, основанията за него, се съобщават на засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията. Информацията, предоставена от НОС, се подчинява на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка. Решенията, взети в тази връзка от органа по сигурността на Комисията, подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
12. Службите на Комисията се уверяват, че националните експерти, командировани в тях на длъжност, изискваща разрешение за достъп до КИЕС, са предоставили преди назначаването си валидно РДС или удостоверение за разрешение за достъп на служител (УРДС), в съответствие с националните законови и подзаконови актове, на органа по сигурността на Комисията, който на основание на това разрешение издава разрешение за достъп до КИЕС до нивото на класификация, посочено в националното разрешение за достъп, като валидността му не може да надвишава продължителността на командироването.
13. Членовете на Комисията, които имат достъп до КИЕС по силата на изпълняваните от тях функции въз основа на Договора преминават инструктаж във връзка със задълженията им по защитата на КИЕС.
14. Документите, свързани с проучванията за надеждност и издадените разрешения за достъп до КИЕС се съхраняват от органа по сигурността на Комисията в съответствие с настоящото решение. Като минимум регистрите съдържат информация за нивото на КИЕС, до което може да бъде даден достъп на лицето, датата на издаване на разрешението за достъп и срокът му на валидност.
15. Органът по сигурността на Комисията може да издаде УРДС, в което са посочени нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да получи достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), срокът на валидност на съответното разрешение за достъп до КИЕС и датата на изтичане на валидността на самото удостоверение.
16. След първоначалното издаване на разрешение за достъп и при условие че лицето не е прекъсвало работата си в Европейската комисия или в друга институция, орган или агенция на Съюза и все още има нужда от достъп до КИЕС, разрешението за достъп до КИЕС се подлага на преразглеждане с цел неговото подновяване, което по правило се извършва на всеки пет години, считано от датата на уведомлението за последното проучване за надеждност, въз основа на което е издадено.
17. Органът по сигурността на Комисията може да удължи срока на валидност на издадено разрешение за достъп с до 12 месеца, ако от съответния НОС не е получена неблагоприятна информация в рамките на два месеца, считано от датата на представяне на искането за подновяване и съответния въпросник за проучването за надеждност. В случай, че при изтичането на този 12-месечен срок съответният НОС или компетентен национален орган не е уведомил органа по сигурността на Комисията за своето становище, на лицето се възлагат задачи, за чието изпълнение не е необходимо разрешение за достъп.
Член 12
Инструктажи във връзка с издаването на разрешение за достъп
1. След преминаването на инструктаж във връзка с издаването на разрешение за достъп, организиран от органа по сигурността на Комисията, всички лица, на които е издадено разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометиране на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
2. Всички лица, които имат разрешение за достъп до КИЕС или от които се изисква да работят с КИЕС, получават първоначална информация и биват впоследствие редовно информирани относно заплахите за сигурността и са длъжни незабавно да докладват на органа по сигурността на Комисията за всеки подход или дейност, които считат за подозрителни или необичайни.
3. Всички лица, които престават да изпълняват задължения, изискващи достъп до КИЕС, биват информирани за задълженията им да продължат да опазват КИЕС, за което при нужда подписват декларация.
Член 13
Временни разрешения за достъп
1. При извънредни обстоятелства, когато това е надлежно оправдано от интереса на работата и до завършване на цялостното проучване за надеждност, органът по сигурността на Комисията, след консултация с НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето и в зависимост от резултата от предварителната проверка за удостоверяване, че няма неблагоприятна информация, може да разреши на лицето временен достъп до КИЕС за изпълнение на конкретни задължения, без това да засяга разпоредбите относно подновяването на разрешенията за достъп. Временното разрешение за достъп до КИЕС има еднократна валидност, която не надвишава шест месеца и не дава право на достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. След като преминат инструктаж в съответствие с член 12, параграф 1, всички лица, на които е издадено временно разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометирането на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
Член 14
Участие в класифицирани заседания, организирани от Комисията
1. Службите на Комисията, отговарящи за организирането на заседания, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо информират чрез своя МСС или чрез организатора на заседанието органа по сигурността на Комисията достатъчно рано за датата, часа, мястото и участниците в такива заседания.
2. При спазване на разпоредбите на член 11, параграф 13 лица, на които е възложено да участват в заседания, организирани от Комисията, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се допускат до участие само след потвърждаване на статуса им на лица с разрешение за достъп. Достъп до такива заседания се отказва на лица, за които на органа по сигурността на Комисията не е представен УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп, както и на участници от Комисията, които не притежават разрешение за достъп.
3. Преди организирането на класифицирано заседание отговорникът за организирането му или МСС на службата на Комисията, която организира заседанието, изискват от външните участници да представят на органа по сигурността на Комисията УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп. Органът по сигурността на Комисията информира МСС или организатора на заседанието за получените УРДС или други доказателства за разрешения за достъп. Когато е приложимо, може да се използва единен списък с имена, който да предоставя съответно доказателство за разрешение за достъп.
4. Когато компетентните органи уведомят органа по сигурността на Комисията за оттегляне на УДС на лице, чиито задължения налагат участието му в заседания, организирани от Комисията, органът по сигурността на Комисията уведомява МСС на службата на Комисията, отговорна за организирането на заседанието.
Член 15
Потенциален достъп до КИЕС
Куриерите, охранителите и придружителите преминават през проучване за надеждност на съответното ниво или се проучват по други начини в съответствие с националните законови и подзаконови актове, биват инструктирани относно процедурите за сигурност за защита на КИЕС и получават указания за задълженията им във връзка със защитата на поверената им информация.
ГЛАВА 3
ФИЗИЧЕСКА СИГУРНОСТ ЗА ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Основни принципи
1. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят чрез процедура за оценка на риска, в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. По-конкретно, мерките за физическа сигурност са предназначени да предотвратяват неразрешен достъп до КИЕС, като:
а)
гарантират, че работата с КИЕС и нейното съхранение се извършват по подходящ начин;
б)
дават възможност за разграничаване на служителите по отношение на достъпа до КИЕС на основание „необходимост да се знае“ и, където това е подходящо, според вида на разрешението им за достъп;
в)
възпират, препятстват и разкриват неразрешени действия; и
г)
предотвратяват или забавят тайно или насилствено проникване на нарушители.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат във всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително в зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи съгласно определението в Глава 5.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с настоящата глава и се одобряват от органа по акредитиране сигурността на Комисията.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено устройства или оборудване одобрени от органа по сигурността на Комисията.
Член 17
Изисквания и мерки за физическа сигурност
1. Мерките за физическа сигурност се избират въз основа на оценка на заплахите, изготвена от органа по сигурността на Комисията, при необходимост в консултация с други служби на Комисията, други институции, агенции или органи на Съюза и/или компетентните органи на държавите членки. Комисията прилага процес на управление на риска за защита на КИЕС в помещенията си, за да гарантира, че съобразно оценения риск се осигурява съразмерно равнище на физическа защита. В процеса на управление на риска се вземат предвид всички необходими фактори, и по-специално:
а)
нивото на класификация на КИЕС;
б)
формата и обемът на КИЕС, като се отчита, че за големи количества или масиви от КИЕС може да се наложи прилагане на по-строги защитни мерки;
в)
заобикалящата среда и конструкцията на сградите или зоните, в които се съхранява КИЕС; и
г)
оценката на заплахите, произтичащи от действия на разузнавателни служби, насочени срещу Съюза, неговите институции, органи или агенции, или държавите членки, както и от саботажи, терористична, подривна или друг вид престъпна дейност.
2. Органът по сигурността на Комисията, като прилага концепцията за защита в дълбочина, определя подходящото съчетание от мерки за физическа сигурност, които да се приложат. За тази цел органът по сигурността на Комисията разработва минимални стандарти, норми и критерии, посочени в правилата за прилагане.
3. Органът по сигурността на Комисията има право да извършва претърсване на влизащите или излизащите, което действа като възпиращ фактор по отношение на неразрешено внасяне на материали или изнасяне на КИЕС от помещения или сгради.
4. При наличие на риск от пренебрегване на КИЕС, било то по случайност, съответните служби на Комисията предприемат подходящи мерки, определени от органа по сигурността на Комисията, за справяне с този риск.
5. Изискванията за физическа сигурност и функционалните спецификации на нови съоръжения се определят със съгласието на органа по сигурността на Комисията като част от планирането и проектирането на тези съоръжения. Изискванията за физическа сигурност на съществуващи съоръжения се прилагат в съответствие с минималните стандарти, нормите и критериите, посочени в правилата за прилагане.
Член 18
Оборудване за физическа защита на КИЕС
1. За физическа защита на КИЕС се създават два вида физически защитени зони:
а)
административни зони; и
б)
зони за сигурност (включително технически зони за сигурност).
2. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията определя дали дадена зона отговаря на изискванията за административна зона, зона за сигурност или техническа зона за сигурност.
3. За административните зони:
а)
се определя видимо очертан периметър, който да позволява проверка на лицата и при възможност - на превозните средства;
б)
непридружен достъп се разрешава само на лица, надлежно оправомощени от органа по сигурността на Комисията или друг компетентен орган; и
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
4. За зоните за сигурност:
а)
се определя видимо очертан и защитен периметър, чрез който се контролират всички влизания и излизания чрез пропуски или система за индивидуално разпознаване;
б)
достъп без придружител се предоставя само на лица, които имат разрешение за достъп и са конкретно оправомощени да влизат в зоната на основание „необходимост да се знае“;
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
5. Когато влизането в зона за сигурност представлява на практика пряк достъп до класифицираната информация в нея, се прилагат следните допълнителни изисквания:
а)
обозначава се ясно най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, която обикновено се намира в зоната;
б)
всички посетители трябва да имат конкретно разрешение за влизане в зоната, те се придружават непрекъснато и са преминали през съответното проучване за надеждност, освен ако не са взети мерки да се гарантира, че достъпът до КИЕС е невъзможен.
6. Зони за сигурност, защитени срещу подслушване, се определят за технически зони за сигурност. Прилагат се следните допълнителни изисквания:
а)
такива зони се оборудват с алармени системи против проникване (IDS), стоят заключени, когато не се ползват, и са под охрана, когато се ползват. Контролът на ключовете за тях се осъществява в съответствие с член 20;
б)
всички лица и материали, влизащи в такива зони, подлежат на контрол;
в)
органът по сигурността на Комисията осъществява редовни физически и/или технически проверки на тези зони. Такива проверки се извършват и след всяко неразрешено влизане или при подозрение за такова влизане; и
г)
в такива зони няма неразрешени линии за комуникации, неразрешени телефони или други неразрешени комуникационни средства и електрическо или електронно оборудване.
7. Независимо от параграф 6, буква г), преди да се използват в зони, в които се провеждат заседания или се извършва дейност, включваща работа с информация с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо, и където степента на заплаха за КИЕС се оценява като висока, комуникационните средства и електрическото или електронното оборудване най-напред се проверяват от органа по сигурността на Комисията, за да се гарантира, че с това оборудване не може да се предаде, неволно или неправомерно, разбираема информация отвъд периметъра на зоната за сигурност.
8. Зоните за сигурност, в които няма денонощно присъствие на дежурен персонал, се проверяват, когато това е уместно, в края на установеното работно време и на произволни интервали извън установеното работно време, освен ако не е инсталирана алармена система против проникване.
9. Зони за сигурност и технически зони за сигурност могат да бъдат временно създадени в рамките на административна зона за целите на класифицирано заседание или други подобни цели.
10. МСС на съответната служба на Комисията изготвя оперативни процедури за сигурност (ОПС) за всяка зона за сигурност, за която отговаря, като посочва, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане:
а)
нивото на класификация на КИЕС, с която може да се работи и която може да се съхранява в зоната;
б)
мерките за наблюдение и защита, които да се поддържат;
в)
лицата, които имат право на непридружен достъп до зоната на основание „необходимост да се знае“ и разрешение за достъп;
г)
ако е уместно, процедури за придружаване или за защита на КИЕС, когато се разрешава достъп на други лица до зоната;
д)
всякакви други подходящи мерки и процедури.
11. В рамките на зоните за сигурност се изграждат блиндирани помещения. Стените, подовете, таваните, прозорците и вратите с ключалки се одобряват от органа по сигурността на Комисията и осигуряват защита, равностойна на тази на сейф от категорията, одобрена за съхранение на КИЕС със същото ниво на класификация за сигурност.
Член 19
Физически защитни мерки за работна с КИЕС и нейното съхранение
1. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да се работи:
а)
в зона за сигурност,
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица, или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят пренася КИЕС в съответствие с член 31 и се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в мерките за прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED се съхранява в подходящи заключващи се офис мебели в административна зона или в зона за сигурност. Тя може да се съхранява временно извън административна зона или зона за сигурност, при условие че притежателят се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата за прилагане.
3. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET може да се работи:
а)
в зона за сигурност;
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица; или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят:
i)
се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата а прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица;
ii)
непрекъснато контролира лично КИЕС; и
iii)
в случай че документите са на хартиен носител, е уведомил за това съответната регистратура.
4. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET се съхранява в зона за сигурност в сейф или блиндирано помещение.
5. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET се работи в зона за сигурност, създадена и поддържана от органа по сигурността на Комисията и акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията.
6. КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се съхранява в зона за сигурност, акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията, при някое от следните условия:
а)
в сейф, съобразно разпоредбите на член 18, с една или повече от следните допълнителни мерки за контрол:
(1)
постоянна защита или проверки от охранители или дежурни служители с разрешение за достъп;
(2)
одобрена алармена система против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране;
или
б)
в блиндирани помещения, оборудвани с алармени системи против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране.
Член 20
Контрол на ключовете и комбинациите, използвани за защита на КИЕС
1. Процедурите за контрол на ключовете и шифровите комбинации за офисите, залите, блиндираните помещения и сейфовете се установяват в правилата за прилагане в съответствие с член 60 по-долу. Тези процедури осигуряват защита срещу неразрешен достъп.
2. Шифровите комбинации се запаметяват от възможно най-малък брой лица на основание „необходимост да се знае“. Шифровите комбинации за сейфовете и блиндираните помещения, в които се съхранява КИЕС, се променят:
а)
при получаване на нов сейф;
б)
винаги когато има смяна на служител, на когото е известна комбинацията;
в)
в случай на компрометиране или подозрение за компрометиране на информация;
г)
когато дадена ключалка е преминала през поддръжка или ремонт; и
д)
най-малко на всеки 12 месеца.
ГЛАВА 4
УПРАВЛЕНИЕ НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС
Член 21
Основни принципи
1. Всички документи, представляващи КИЕС, се управляват в съответствие с политиката на Комисията по отношение на управлението на документацията и впоследствие се регистрират, завеждат, съхраняват и накрая се унищожават, прави им се извадка или се прехвърлят в историческия архив в съответствие с общия за Комисията списък за съхранение на досиета на Европейската комисия.
2. Информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността преди нейното разпространение и при получаването ѝ. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. В Комисията се създава система от регистратури на КИЕС в съответствие с разпоредбите на член 27.
4. Службите и помещенията на Комисията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от органа по сигурността на Комисията.
5. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
по правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5;
б)
когато не се използват средствата, посочени в буква а), КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5; или
ii)
във всички останали случаи, според предписанията на правилата за прилагане.
Член 22
Класификация и обозначения
1. Информацията се класифицира, когато е необходимо да бъде защитена от съображения за поверителност, в съответствие с член 3, параграф 1.
2. Създателят на КИЕС отговаря за определянето на нивото на класификацията за сигурност, в съответствие със съответните правила за прилагане, както и за първоначалното разпространение на информацията.
3. Нивото на класификация на КИЕС се определя в съответствие с член 3, параграф 2 и при спазване на съответните правила за прилагане.
4. Класификацията за сигурност се посочва ясно и точно, независимо дали КИЕС е на хартия, в устна, електронна или друга форма.
5. Отделни части от даден документ (т.е. страници, параграфи, раздели, приложения, допълнения, добавки и притурки) може да изискват различно ниво на класификация за сигурност, за което се поставя съответният гриф, включително когато се съхраняват в електронен вид.
6. Нивото, на което се класифицира даден документ или файл, е не по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на негов елемент. Когато се обединява информация от различни източници, се прави преглед на окончателния продукт, за да се определи цялостното ниво на класификация за сигурност, тъй като може да е необходимо той да бъде с по-високо ниво на класификация от това на съставните му части.
7. Доколкото е възможно, документите, съдържащи части с различни нива на класификация, се структурират така, че частите с различни нива на класификация да могат лесно да се идентифицират и отделят при необходимост.
8. Класификацията на писмо или записка, включващи приложения, съответства на най-високата степен на класификация на тези приложения. Създателят ясно обозначава нивото на класификация на основния документ без приложенията, като използва подходящ гриф, например:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
без приложение(я) RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
Член 23
Обозначения
В допълнение към един от грифовете за сигурност, посочени в член 3, параграф 2, КИЕС може да носи допълнителни обозначения, като:
а)
знак за идентифициране на създателя на информацията;
б)
предупредително обозначение, кодови думи или акроними, уточняващи областта, до която се отнася документът, конкретното разпределение на документа на основание „необходимост да се знае“ или ограниченията за ползването му;
в)
обозначение, уточняващо условията за предоставяне;
г)
когато е приложимо, датата или конкретното събитие, след които нивото на класификация може да бъде понижено или премахнато.
Член 24
Съкратено обозначаване на класификацията
1. За обозначаване на нивото на класификация на отделни параграфи от текста могат да се използват стандартни съкращения на нивата на класификация. Пълното название на грифовете за сигурност не се заменя със съкратени обозначения.
2. В класифицирани документи на ЕС за обозначаване на нивото на класификация на раздели или части от текст, по-малки от една страница, могат да се използват следните стандартни съкращения:
TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Член 25
Създаване на КИЕС
1. При създаване на класифициран документ на ЕС:
а)
върху всяка страница се отбелязва ясно нивото на класификация;
б)
всяка страница се номерира;
в)
върху документа се отбелязват регистрационният му номер и за какво се отнася, които сами по себе си не представляват класифицирана информация, освен ако не са обозначени като такава;
г)
върху документа се поставя дата;
д)
на всяка страница на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или по-високо се обозначава номерът на копието, ако документите се разпространяват в няколко екземпляра.
2. При невъзможност за прилагане на параграф 1 към КИЕС се вземат други подходящи мерки в съответствие с правилата за прилагане.
Член 26
Понижаване на нивото на класификация и декласификация на КИЕС
1. При създаването на информацията създателят обозначава, когато е възможно, дали класификацията на КИЕС може да бъде понижена или премахната на определена дата или след настъпване на определено събитие.
2. Всяка служба на Комисията извършва редовен преглед на КИЕС, на която е създател, за да установи дали нивото на класификация продължава да е приложимо. Посредством правилата за прилагане се създава система за преразглеждане на нивото на класификация на регистрираната КИЕС, създадена от Комисията, не по-рядко от всеки пет години. Такъв преглед не се налага, ако от самото начало създателят е посочил, че нивото на класификация на информацията ще бъде автоматично понижено или че класификацията ще бъде премахната и информацията носи съответното обозначение.
3. Информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, създадена от Комисията, се декласифицира автоматично след тридесет години, в съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета (10).
Член 27
Система от регистратури на КИЕС в Комисията
1. Без да се засягат разпоредбите на член 52, параграф 5 по-долу, във всяка служба на Комисията, която работи с КИЕС или съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET, се създава местна регистратура на КИЕС, за да се гарантира, че с КИЕС се работи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
2. Управляваната от генералния секретариат регистратура на КИЕС е централната регистратура на КИЕС на Комисията. Тя действа като:
-
местна регистратура на КИЕС за генералния секретариат на Комисията;
-
регистратура на КИЕС за кабинетите на членовете на Комисията, освен ако те не разполагат с отделна местна регистратура;
-
регистратура на КИЕС за генералните дирекции или службите, които не разполагат с местна регистратура на КИЕС;
-
основен входен и изходен пункт за всичката информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED и по-високо, включително SECRET UE/EU SECRET, която Комисията и нейните служби обменят с трети страни и международни организации и, при наличие на специфични условия, с други институции, агенции и органи на Съюза.
3. Органът по сигурността на Комисията определя регистратура, която да играе ролята на централен орган за получаване и изпращане на информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET. При необходимост могат да се определят и подчинени регистратури, в които да се работи с такава информация с цел регистрация.
4. Тези подчинени регистратури не могат да предават документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET пряко на други регистратури, подчинени на същата централна регистратура за документи с класификация TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, или на външни получатели без изричното писмено одобрение на последната.
5. Регистратурите на КИЕС имат статут на зони за сигурност по смисъла на Глава 3 и се акредитират от органа по акредитиране на сигурността на Комисията (ОАС).
Член 28
Ръководител на регистратурата
1. Всяка регистратура на КИЕС се управлява от ръководител на регистратурата (РР).
2. Ръководителят на регистратурата е преминал подходяща проверка за надеждност.
3. МСС на съответната служба на комисията осъществява надзор върху работата на ръководителя на регистратурата по отношение на прилагането на разпоредбите относно работата с КИЕС и спазването на приложимите правила, стандарти и насоки за сигурност.
4. Като част от задълженията си по управлението на поверената му регистратура на КИЕС ръководителят на регистратурата поема следните общи задачи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и съответните правила за прилагане, стандарти и насоки:
-
ръководи дейностите, свързани с регистрирането, съхраняването, възпроизвеждането, превеждането, предаването, изпращането и унищожаването или прехвърлянето в историческия архив на КИЕС;
-
проверява периодично необходимостта от запазване на нивото на класификация на информацията;
-
изпълнява всякакви други задачи, свързани със защитата на КИЕС, определени в правилата за прилагане.
Член 29
Регистрация на КИЕС за целите на сигурността
1. За целите на настоящото решение регистрация за целите на сигурността (наричана по-долу „регистрация“) означава прилагането на процедури за отбелязване на жизнения цикъл на КИЕС, включително нейното разпространение.
2. Всяка информация или материал с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се регистрира в определени за целта регистратури при постъпването ѝ в дадена организационна единица и при излизането ѝ от нея.
3. При работа с КИЕС или при съхраняване на КИЕС посредством комуникационна и информационна система (КИС), процедурите по регистрацията може да се изпълняват от процеси в самата КИС.
4. Регистрацията на КИЕС за целите на сигурността е уредена по-подробно в правилата за прилагане.
Член 30
Копиране и превеждане на класифицирани документи на ЕС
1. Документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET не може да се копират или превеждат без предварителното писмено съгласие на създателя им.
2. Когато създателят на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-ниско не е поставил предупредителни обозначения за тяхното копиране или превеждане, документите могат да бъдат копирани или превеждани по указание на притежателя.
3. Мерките за сигурност, приложими към оригиналния документ, се прилагат и за неговите копия и преводи.
Член 31
Пренасяне на КИЕС
1. КИЕС се пренася по начин, който я предпазва от неразрешено разкриване по време на пренасянето.
2. При пренасянето на КИЕС се предприемат защитни мерки, които:
-
са съразмерни с нивото на класификация за сигурност на пренасяната КИЕС; и
-
са адаптирани към конкретните условия на пренасянето ѝ, по-конкретно дали КИЕС се пренася:
-
в рамките на сграда на Комисията или на самостоятелна група от сгради на Комисията;
-
между сгради на Комисията, намиращи се в една и съща държава членка;
-
в рамките на Съюза;
-
от територията на Съюза до територията на трета държава; и
-
са адаптирани към естеството и формата на КИЕС.
3. Тези защитни мерки се уреждат подробно в правилата за прилагане или, в случай на проекти и програми по смисъла на член 42, като неразделна част от съответните инструкции за сигурност на програмата или проекта (ИСП).
4. Правилата за прилагане или ИСП включват разпоредби, съразмерни с нивото на класификация на КИЕС, относно:
-
начина на пренасяне, като пренасяне на ръка, пренасяне от дипломатически или военен куриер, пренасяне с пощенска служба или платена куриерска услуга;
-
опаковането на КИЕС;
-
техническите контрамерки за КИЕС, пренасяна на електронен носител;
-
всички останали процедурни, физически или електронни мерки;
-
процедурите за регистрация;
-
използването на служители, преминали проучване за надеждност.
5. Когато КИЕС се пренася на електронен носител и независимо от разпоредбите на член 21, параграф 5, защитните мерки, посочени в съответните правила за прилагане могат да бъдат допълнени с подходящи технически контрамерки, одобрени от органа по сигурността на Комисията, така че да се сведе до минимум рискът тя да бъде загубена или компрометирана.
Член 32
Унищожаване на КИЕС
1. Класифицирани документи на ЕС, които вече не са необходими, могат да бъдат унищожени, като се вземат предвид разпоредбите за архивиране и правилата и разпоредбите на Комисията за управлението на документацията и архивирането, и по-специално общият за Комисията списък за съхранение.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се унищожават от ръководителя на отговарящата за тях регистратура на КИЕС по указание на притежателя или на компетентен орган. Ръководителят на регистратурата актуализира съответно дневниците и останалата информация за регистрацията.
3. Унищожаването на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се извършва от ръководителя на регистратурата в присъствието на свидетел, който притежава разрешение за достъп до ниво на класификация за сигурност най-малко на нивото на документа, който се унищожава.
4. Регистраторът и свидетелят, когато се изисква присъствие на такъв, подписват удостоверение за унищожаване, което се завежда в регистратурата. Ръководителят на съответната регистратура на КИЕС съхранява удостоверенията за унищожаване на документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET за срок от най-малко 10 години, а на документи с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET - за срок от най-малко пет години.
5. Класифицирани документи, включително с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, се унищожават по начини, определени в правилата за прилагане и отговарящи на съответните стандарти на ЕС или равностойни на тях.
6. Компютърни средства за съхранение на КИЕС се унищожават в съответствие с процедурите, установени в правилата за прилагане.
Член 33
Унищожаване на КИЕС в извънредни ситуации
1. Службите на Комисията, които притежават КИЕС, изготвят планове въз основа на местните условия за опазване на класифицирани материали на ЕС при криза, включващи при необходимост планове за спешно унищожаване и евакуация. Те издават необходимите указания за предотвратяване на попадането на КИЕС в ръцете на неоправомощени лица.
2. Мерките за безопасно съхраняване и/или унищожаване на материали с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET по време на криза не следва при никакви обстоятелства да се отразяват неблагоприятно на безопасното съхраняване или на унищожаването на материали с ниво на класификация са сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, включително и на шифриращото оборудване, чието третиране има предимство пред всички останали задачи.
3. При извънредна ситуация и наличие на непосредствен риск от неразрешено разкриване КИЕС се унищожава от притежателя ѝ по начин, който прави невъзможно цялостното или частичното възстановяване на информацията. Създателят на информацията и регистърът, от който е получена информацията, биват информирани за извънредната ситуация, наложила унищожаването на КИЕС.
4. Унищожаването на КИЕС е уредено по-подробно в правилата за прилагане.
ГЛАВА 5
ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС В КОМУНИКАЦИОННИ И ИНФОРМАЦИОННИ СИСТЕМИ (КИС)
Член 34
Основни принципи на осигуреността на информацията
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели.
2. Ефективната осигуреност на информацията гарантира подходящи равнища на:
автентичност
:
гаранцията, че информацията е истинска и произтича от bona fide източници;
достъпност
:
характеристиката на информацията да бъде достъпна и използваема при поискване от оправомощена единица;
поверителност
:
характеристиката, че информацията не е разкрита на неоправомощени лица, единици или процеси;
цялост
:
характеристиката, че информацията и активите са запазили точността и пълнотата си;
невъзможност за отказ
:
способността да се докаже, че дадено действие или събитие действително е настъпило, така че това действие или събитие да не може впоследствие да бъде отречено.
3. ОИ се основава на процес за управление на риска.
Член 35
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Акредитация“ означава издаването от органа по акредитиране на сигурността (ОАС) на официално разрешение и одобрение комуникационна и информационна система от да обработва КИЕС в нейната операционна среда, след официалното потвърждаване на плана за сигурност и правилното му прилагане.
б)
„Процес на акредитация“ означава необходимите стъпки и задачи преди акредитирането от органа по акредитиране на сигурността. Тези стъпки и задачи се конкретизират в стандарт за процес на акредитация.
в)
„Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси.
г)
„Остатъчен риск“ означава рискът, който продължава да съществува след прилагане на мерките за сигурност, предвид факта, че не може да се противодейства на всички заплахи и че не всички видове уязвимост могат да бъдат премахнати.
д)
„Риск“ означава възможността дадена заплаха да използва вътрешни или външни видове уязвимост на дадена организация или на някоя от системите, които тази организация използва, и по този начин да нанесе вреди на организацията и на нейните материални или нематериални активи. Рискът се измерва като съчетание от вероятността от осъществяване на заплахи и тяхното въздействие.
е)
„Приемане на риска“ означава решение за приемане на продължаващото съществуване на остатъчен риск след третиране на риска.
ж)
„Оценка на риска“ - състои се от установяване на заплахите и видовете уязвимост и от анализ на свързаните с тях рискове, т.е. анализ на вероятността и въздействието.
з)
„Съобщаване за риска“ - изразява се в повишаване на осведомеността за рисковете сред общностите от ползватели на КИС, информиране за такива рискове на органите, които дават одобрение, и докладване за тях на оперативните органи.
и)
„Третиране на риска“ - изразява се в смекчаване, отстраняване, намаляване (чрез подходящо съчетание от технически, физически, организационни или процедурни мерки), прехвърляне или наблюдение на риска.
Член 36
Работа с КИЕС в КИС
1. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
2. За КИС, в които се работи с КИЕС, съответствието с политиката на сигурност по отношение на информационните системи на Комисята, посочена в Решение C(2006) 3602 (11) на Комисията, означава че:
а)
подходът „планирай-направи-провери-действай“ се прилага към осъществяването на политиката за сигурност на информационните системи през целия жизнен цикъл на информационната система;
б)
нуждите на сигурността трябва да бъдат определени чрез оценка на въздействието върху работата;
в)
информационната система и данните в нея трябва да бъдат подложени на официална класификация на активите;
г)
трябва да се прилагат всички задължителни мерки за сигурност, определени в политиката за сигурност на информационните системи;
д)
трябва да се прилага процес за оценка на риска, състоящ се от следните стъпки: определяне на заплахите и уязвимостите; оценка на риска; третиране на риска; приемане на риска и съобщаване на риска;
е)
изготвен е, прилага се, проверява се и се преразглежда план за сигурност, включващ политиката за сигурност и оперативните процедури за сигурност.
3. Всички служители, участващи в проектирането, разработването, изпитването, функционирането, управлението или ползването на КИС, в които се работи с КИЕС, уведомяват ОАС за всички потенциални слабости в сигурността, инциденти, нарушения на сигурността или случаи на компрометиране на сигурността, които биха могли да окажат въздействие върху защитата на КИС и/или съдържащата се в тях КИЕС.
4. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
отдава се предпочитание на продукти, одобрени от Съвета или от Генералния секретар на Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение на Съвета, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията;
б)
когато това е обосновано от специфични оперативни съображения, органът за криптографско одобрение (ОКО) на Комисията може, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията, да отмени изискванията по буква а) и да издаде временно одобрение за конкретен период.
5. При предаване, обработване и съхраняване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации след одобряването им от ОКО.
6. С цел защита на КИС, в които се работи с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана чрез неумишлени електромагнитни излъчвания се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по TEMPEST“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
7. Органът по сигурността на Комисията изпълнява следните функции:
-
орган по ОИ (ООИ);
-
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
-
орган по TEMPEST (ОТ);
-
орган за криптографско одобрение (ОКО);
-
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
8. Органът по сигурността на Комисията определя оперативен орган по ОИ за всяка система.
9. Отговорностите на функциите, описани в параграфи 7 и 8, се определят в правилата за прилагане.
Член 37
Акредитация на КИС, работещи с КИЕС
1. Всички КИС, в които се работи с КИЕС, преминават през процес на акредитация, основаващ се на принципите на ОИ, чиято задълбоченост трябва да бъде съразмерна с равнището на необходимата защита.
2. Процесът на акредитация включва официално валидиране от органа по акредитиране на сигурността на плана за сигурност на съответната КИС, за да се получат гаранции, че:
а)
посоченият в член 36, параграф 2 процес на управление на риска се осъществява правилно;
б)
собственикът на системата е информиран за остатъчния риск и го е приел;
в)
е постигнато достатъчно ниво на защита на КИС и на КИЕС, в която се работи в нея, в съответствие с настоящото решение.
3. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията издава декларация за акредитация, в която се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на КИЕС, с която може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това. Това не засяга задачите, възложени на Съвета по акредитиране на сигурността по смисъла на член 11 от Регламент (ЕС) № 512/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
4. Акредитацията на КИС на Комисията, в които участват няколко страни, се извършва от съвместен Съвет по акредитиране на сигурността (САС). Той се състои от представител на ОАС на всяка участваща страна и се председателства от представител на ОАС на Комисията.
5. Процесът на акредитация се състои от редица задачи, които се изпълняват от участващите страни. Отговорност за изготвянето на акредитационните досиета и документи носи изцяло собственикът на КИС.
6. Отговорност за акредитацията носи ОАС на Комисията, който във всеки момент от жизнения цикъл на КИС има право:
а)
да поиска да бъде извършен процес на акредитация;
б)
да одитира или инспектира КИС;
в)
в случай, че е настъпила липса на съответствие с условията на експлоатация, да поиска да бъде разработен и ефективно приложен план за подобряване на сигурността в рамките на добре разчетен във времето график, като евентуално оттегли разрешението за експлоатация на КИС до възстановяването на съответствието с условията на експлоатация.
7. Процесът на акредитация се установява чрез стандарт за процес на акредитация на КИС, в които се работи с КИЕС, който се приема в съответствие с член 10, параграф 3 от Решение C(2006) 3602.
Член 38
Извънредни обстоятелства
1. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, описаните по-долу специални процедури могат да се прилагат в извънредни ситуации, например по време на предстояща или настояща криза, конфликт, състояние на война или при извънредни оперативни обстоятелства.
2. КИЕС може да се предава, като се използват криптографски продукти, одобрени за по-ниско ниво на класификация за сигурност, или без да се криптира, със съгласието на компетентния орган, в случай че евентуално забавяне би причинило очевидно по-голяма вреда от тази, произтичаща от разкриване на класифицирания материал, и ако:
а)
изпращачът и получателят не притежават необходимите уреди за криптиране; и
б)
класифицираният материал не може да бъде изпратен своевременно с други средства.
3. Класифицираната информация, предавана при описаните в параграф 1 обстоятелства, не носи грифове за сигурност или обозначения, които да я отличават от некласифицираната информация или от информацията, която може да бъде защитена с наличен криптографски продукт. Получателите се уведомяват незабавно за нивото на класификация с други средства.
4. Впоследствие се изготвя доклад до компетентния орган и до Експертната група по сигурността на Комисията.
ГЛАВА 6
ИНДУСТРИАЛНА СИГУРНОСТ
Член 39
Основни принципи
1. Индустриалната сигурност представлява прилагане на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС
а)
в рамките на класифицирани договори, от страна на:
i)
кандидатите или оферентите по време на процедурата за възлагане на поръчката;
ii)
изпълнителите или подизпълнителите по време на жизнения цикъл на класифицираните договори;
б)
в рамките на класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, от страна на:
i)
кандидатите в процедурите за отпускане на безвъзмездно финансиране;
ii)
бенефициерите по време на жизнения цикъл на класифицираните споразумения за безвъзмездно финансиране.
2. Такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране не включват информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящата глава по отношение на класифицираните договори или изпълнителите се прилагат и за класифицираните договори за подизпълнение или подизпълнителите.
Член 40
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Класифициран договор“ означава рамков договор или договор по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (13), сключен от Комисията или някоя от нейните служби с изпълнител за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
б)
„Класифициран договор за подизпълнение“ означава договор, сключен от изпълнител на Комисията с друг изпълнител (т.е. подизпълнител) за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
в)
„Класифицирано споразумение за безвъзмездно финансиране“ означава споразумение, по силата на което Комисията отпуска безвъзмездно финансиране по смисъла на част I, дял VI от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
г)
„Определен орган по сигурността“ (ООС) означава орган, отговорен пред националния орган по сигурността (НОС) на държава членка, който отговаря за информиране на индустриални или други единици за националната политика по всички въпроси на индустриалната сигурност и за предоставяне на указания и съдействие при нейното изпълнение. Функциите на ООС може да се изпълняват от НОС или от друг компетентен орган.
Член 41
Процедура за класифицирани договори или споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Всяка служба на Комисията, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране в договора са включени минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящата глава, или е направена препратка към тях.
2. За целите на параграф 1 компетентните служби на Комисията се консултират с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, и по-специално с дирекция „Сигурност“ в нея, за да се уверят, че моделите на договори за изпълнение и подизпълнение и моделите на споразумения за безвъзмездно финансиране включват разпоредби, отразяващи основните принципи и минималните стандарти за защита на КИЕС, които трябва да се спазват от изпълнителите и подизпълнителите и от бенефициерите на споразуменията за безвъзмездно финансиране.
3. Комисията сътрудничи тясно с НОС, ООС или всеки друг компетентен орган на съответните държави членки.
4. Когато възложител има намерение да обяви процедура за възлагане на класифициран договор или сключване на споразумение за безвъзмездно финансиране, той се консултира с органа по сигурността на Комисията по въпросите, свързани с класифицирания характер и елементи на процедурата на всички етапи от нея.
5. Моделите и примерите за класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, обявления за поръчки, насоки за обстоятелствата, при които се изисква „удостоверение за сигурност на структура“ (УСС), инструкции за сигурност на проект или програма (ИСП), приложения относно аспектите на сигурността (ПАС), посещения, предаване и пренасяне на КИЕС по класифицириани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране се установяват в правилата за прилагане по отношение на индустриалната сигурност, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
6. Комисията може да сключи класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, с които се възлага изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС или съхранение на КИЕС от икономически оператори, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с Глава 7 от настоящото решение.
Член 42
Елементи на сигурността в класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране
1. Класифицираните договори или споразумения за безвъзмездно финансиране включват следните елементи на сигурността:
Инструкции за сигурност на програмата или проекта
а)
„Инструкции за сигурност на програмата или проекта“ (ИСП) означава списък от процедури за сигурност, които се прилагат за конкретна програма или проект с цел стандартизиране на процедурите за сигурност. Те подлежат на преразглеждане във всеки един момент от осъществяването на програмата или проекта.
б)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ разработва примерни ИСП, които службите на Комисията, отговарящи за програми или проекти, включващи работа с КИЕС или съхранение на КИЕС използват при разработването, където това е подходящо, на свои специфични ИСП.
в)
Специфични ИСП се разработват по-специално за програми и проекти, характеризиращи се със значителен обхват, мащаб или сложност или с множество или многообразни изпълнители, бенефициери и други партньори и заинтересовани страни, например по отношение на правния им статут. Специфични ИСП се разработват от службата или службите на Комисията, управляващи програмата или проекта, в тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
г)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ представя примерните и специфичните ИСП за консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Приложение относно аспектите на сигурността
а)
„Приложение относно аспектите на сигурността“ (ПАС) означава съвкупност от специални договорни условия, изготвени от възложителя, които представляват неразделна част от всеки класифициран договор, включващ достъп до КИЕС или създаване на КИЕС, и в които се определят изискванията за сигурност или елементите на договора, изискващи защита на сигурността.
б)
Свързаните с договора изисквания за сигурност се описват в ПАС. Когато това е уместно, ПАС включва ръководството за класифициране за целите на сигурността и представлява неразделна част от класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране.
в)
В ПАС се съдържат разпоредби, изискващи от изпълнителя или бенефициера да спазва минималните стандарти, установени в настоящото решение. Възложителят гарантира, че в ПАС е посочено, че неспазването на тези минимални стандарти може да бъде достатъчно основание за прекратяване на договора или споразумението за безвъзмездно финансиране.
2. Ръководството за класифициране за целите на сигурността (РКЦС) е задължителен елемент на сигурността и се включва в ИПС и ПАС:
а)
„Ръководство за класифициране за целите на сигурността“ (РКЦС) означава документ, който описва елементите на програма, проект, договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, които са класифицирани, като определя приложимите нива на класификация за сигурност. РКЦС може да бъде допълвано през целия период на времетраене на програмата, проекта, договора или споразумението за безвъзмездно финансиране, като нивото на класификация на елементите на информацията може да бъде променяно или понижавано; РКЦС, в случай че такова съществува, е част от ПАС.
б)
Преди да обяви търг за възлагане на класифициран договор или да възложи такъв договор, службата на Комисията, в качеството си на възложител, определя класификацията за сигурност на информацията, която се предоставя на участниците в търга и на изпълнителите, както и класификацията за сигурност на информацията, която се създава от изпълнителя. За тази цел тя изготвя РКЦС, което да се използва при осъществяването на договора, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, след консултация с органа по сигурността на Комисията.
в)
При определяне на нивото на класификация за сигурност на различните елементи на класифицирания договор се прилагат следните принципи:
i)
при изготвянето на РКЦС службата на Комисията, в качеството си на възложител, взема предвид всички релевантни аспекти на сигурността, включително нивото на класификация за сигурност, определено за информацията, която е предоставена и одобрена за ползване при изпълнението на договора от създателя на информацията;
ii)
общото ниво на класификация за сигурност на договора не може да бъде по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на който и да е от неговите елементи; и
iii)
при нужда възложителят, посредством органа по сигурността на Комисията, влиза във връзка с НОС, ООС или друг заинтересован компетентен орган по сигурността на държавите членки, в случай на промени на нивото на класификация на информацията, създадена от изпълнителите или предоставена им при изпълнението на договора, както и при извършване на по-нататъшни промени в РКЦС.
Член 43
Достъп до КИЕС на служителите на изпълнителите и бенефициерите
Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, гарантира, че класифицираният договор или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране включва разпоредби, в които се посочва, че служителите на изпълнител, подизпълнител или бенефициер, които се нуждаят от достъп до КИЕС за целите на изпълнението на класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или на споразумението за безвъзмездно финансиране, ще получат такъв достъп само ако:
а)
той е получил разрешение за достъп до съответнито ниво на класификация или е надлежно оправомощен по друг начин след като за него е била установена „необходимост да се знае“;
б)
лицата са информирани за приложимите правила и процедури по сигурността за защита на КИЕС и са потвърдили, че осъзнават своята отговорност за защитата на такава информация;
в)
лицата са преминали проучване за надеждност за необходимото ниво за информация, класифицирана CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, извършено от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган.
Член 44
Удостоверение за сигурност на структура
1. „Удостоверение за сигурност на структура“ (УСС) означава административно определяне от НОС, ООС или друг компетентен орган, че дадена структура може да осигури адекватна защита на КИЕС на определено ниво на класификация за сигурност.
2. УСС, издадено от НОС или ООС или друг компетентен орган на държава членка в уверение на това, че в съответствие с националните законови и подзаконови актове определен икономически оператор може да защити КИЕС на подходящо ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET) в своите структури се предоставя на органа по сигурността на Комисията, който го препраща на службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездното финансиране, преди на кандидат, участник в търг, изпълнител или кандидат за безвъзмездно финансиране да бъде предоставена КИЕС или да му бъде даден достъп до такава.
3. Когато е уместно, възложителят уведомява, посредством органа по сигурността на Комисията, съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, че за изпълнението на договора се изисква удостоверение за сигурност на структура. УСС или РДС се изисква когато в процеса на възлагане на договора или на сключване на споразумението за безвъзмездно финансиране трябва да се предостави КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET.
4. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране не сключва класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране с предпочитан участник в търга или кандидат, преди да е получил потвърждение от НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на държавата членка, в която е регистриран съответният изпълнител или подизпълнител, че е издадено съответното удостоверение за сигурност на структура, ако такова е необходимо.
5. Когато органът по сигурността на Комисията бъде уведомен от НОС, ООС или друг компетентен орган, издал УСС, за настъпването на промени, засягащи УСС, той информира службата на Комисията, изпълняваща функциите на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране. При договори за подизпълнение се уведомява съответно НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността.
6. Оттеглянето на УСС от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността представлява достатъчно основание за възложителя или органа, отпускащ безвъзмездното финансиране да прекрати класифициран договор или да изключи от процедурата по възлагането кандидат, оферент или участник. При съставянето на моделите на договори и споразумения за безвъзмездно финансиране се включва разпоредба в този смисъл.
Член 45
Разпоредби за класифицирани договори и споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Когато по време на процедурата по възлагане на кандидат, оферент или участник се предоставя КИЕС, поканата за представяне на оферта съдържа разпоредба, задължаваща кандидата, оферента или участника, който не е представил оферта или предложение или не е избран, да върне всички класифицирани документи в рамките на определен период от време.
2. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомяват, посредством органа по сигурността на Комисията, компетентния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността за възлагането на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, както и за съответните данни, като името на изпълнителя или изпълнителите или бенефициерите, срокът на изпълнение на договора и максималното ниво на класификация.
3. При прекратяване на такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомява своевременно, посредством органа по сигурността на Комисията, НОС, ООС или друг компетентен орган на държавата членка, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
4. По правило при прекратяване на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране от изпълнителя или бенефициера се изисква да върне на възложителя или на органа, отпускащ безвъзмездното финансиране всяка държана от него КИЕС.
5. Конкретните разпоредби за разпореждането с КИЕС по време на изпълнението на класифицирания договора или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране или при неговото прекратяване се посочват в ПАС.
6. Когато на изпълнителя или бенефициера бъде разрешено да задържи КИЕС след прекратяването на класифицирания договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, изпълнителят или бенефициерът продължава да спазва минималните стандарти, съдържащи се в настоящото решение и да защитава конфиденциалността на КИЕС.
Член 46
Специфични разпоредби за класифицирани договори
1. Условията, свързани със защитата на КИЕС, при които изпълнителят може да възлага договора за подизпълнение, се определят в условията за търга и в класифицирания договор.
2. За да предостави за подизпълнение части от класифициран договор, изпълнителят получава разрешение от възложителя. Договор за подизпълнение, включващ достъп до КИЕС не може да се сключва с подизпълнител, регистриран в трета страна, освен ако не е налице регулаторна рамка за сигурността на информацията по смисъла на Глава 7.
3. Изпълнителят носи отговорност за осигуряване на спазването на установените в настоящото решение минимални стандарти за сигурност по време на извършването на всички подизпълнителски дейности и не предоставя КИЕС на подизпълнителя без предварителното писмено съгласие на възложителя.
4. За създател на КИЕС, създадена от изпълнител или подизпълнител или с която те работят, се счита Комисията, а правата на създателя се упражняват от възложителя.
Член 47
Посещения във връзка с класифицирани договори
1. Когато за изпълнението на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране служители на Комисията или на изпълнителите или на бенефициерите е необходимо да получат на взаимна основа достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в помещенията си, се уреждат посещения, като се поддържа връзка с НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността. Органът по сигурността на Комисията се уведомява за тези посещения. В контекста на конкретни програми и проекти, обаче, НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността може договори също така процедура за пряко организиране на такива посещения.
2. Всички посетители притежават подходящо разрешение за достъп и отговарят на изискването за „необходимост да се знае“ за достъп до КИЕС, свързана с класифицирани договор.
3. На посетителите се дава достъп единствено до КИЕС, свързана с целите на посещението.
4. По-подробни разпоредби се съдържат в правилата за прилагане.
5. Спазването на разпоредбите по отношение на посещенията във връзка с класифицирани договори, установени с настоящото решение и правилата за неговото прилагане, посочени в параграф 4, е задължително.
Член 48
Предаване и пренасяне на КИЕС във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. По отношение на предаването на КИЕС чрез електронни средства се прилагат съответните разпоредби на Глава 5 от настоящото решение.
2. По отношение на пренасянето на КИЕС се прилагат съответните разпоредби на Глава 4 от настоящото решение и правилата за неговото прилагане, в съответствие с националните законови и подзаконови актове.
3. При определяне на мерките за сигурност при транспортиране на класифицирани материали като товар се прилагат следните принципи:
а)
сигурността се осигурява на всеки етап по време на транспорта от пункта на произход до крайното местоназначение;
б)
степента на защита, предоставена за дадена пратка, се определя от най-високото ниво на класификация за сигурност на материала, който се съдържа в нея;
в)
преди трансграничен пренос на материали, класифицирани като CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, изпращачът изготвя план за пренос, който се одобрява от НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността;
г)
пътуванията, доколкото това е възможно, се извършват от пункт до пункт и толкова бързо, колкото позволяват обстоятелствата;
д)
винаги когато това е възможно, маршрутите следва да преминават само през държави членки. Маршрути през държави, които не са членки на ЕС, следва да се използват единствено когато са разрешени от НОС, ООС или други компетентни органи по сигурността на държавите както на изпращача, така и на получателя.
Член 49
Предаване на КИЕС на изпълнители или бенефициери, намиращи се в трети държави
Предаването на КИЕС на изпълнители и подизпълнители, намиращи се в трети държави, се извършва в съответствие с мерките за сигурност, договорени между органа по сигурността на Комисията, службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране и НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на съответната трета държава, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
Член 50
Работа с информация с ниво на класифиция за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. Защитата на информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, с която се работи или която се съхранява по класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, се основава на принципите на пропорционалността и разходната ефективност.
2. Във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, включващи работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED или съхраняване на такава, не се изисква УСС или РДС.
3. Когато даден договор или споразумение за безвъзмездно финансиране включва работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED в рамките на КИС, с която оперира изпълнител или бенефициер, възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, след като се консултира с органа по сигурността на Комисията, гарантира включването в договора или споразумението за безвъзмездно финансиране на необходимите технически и административни изисквания за акредитацията или одобряването на въпросната КИС, съизмерими с оценката на риска, като се вземат предвид всички приложими фактори. Обхватът на акредитацията или одобрението на такава КИС се договаря между органа по сигурността на Комисията и съответния НОС или ООС.
ГЛАВА 7
ОБМЕН НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ С ДРУГИ ИНСТИТУЦИИ, АГЕНЦИИ, ОРГАНИ И СЛУЖБИ НА СЪЮЗА, С ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ, С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 51
Основни принципи
1. Когато Комисията или нейна служба установи необходимост от обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация, се предприемат необходимите действия за създаване на подходяща правна или административна рамка, която може да включва споразумения за сигурността на информацията или административни договорености, които се сключват в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Без да се засяга член 57, КИЕС се обменя с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация единствено ако е налице такава подходяща правна или административна рамка и ако има достатъчно гаранции, че институцията, агенцията, органът или службата на Съюза или третата държава или международната организация прилага равностойно основни принципи за защита на класифицираната информация.
Член 52
Обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи и служби на Съюза
1. Преди да сключи административни договорености за обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза, Комисията иска гаранции, че съответната институция, агенция, орган или служба на Съюза:
а)
разполага с регулаторна рамка за защита на КИЕС, в която са посочени основни принципи и минимални стандарти, равностойни на установените с настоящото решение и правилата за неговото прилагане;
б)
прилага стандарти за сигурност и насоки по отношение на сигурността на персонала, физическата сигурност, управлението на КИЕС и сигурността комуникационните и информационните системи (КИС), гарантиращи ниво на защита на КИЕС равностойно на осигуряваното от Комисията;
в)
обозначава създадената от него информация като КИЕС.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, в тясно сътрудничество с други компетентни отдели на Комисията, е водещата служба на Комисията при сключването на административни договорености за обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи или служби.
3. По правило административните договорености се сключват чрез размяна на писма, подписани от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ от името на Комисията.
4. Преди сключване на административна договореност за обмен на КИЕС органът по сигурността на Комисията извършва посещение за оценка на регулаторната рамка за защита на КИЕС и за да се увери в ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС. Административната договореност влиза в сила и обменът на КИЕС започва само ако резултатът от това посещение за оценка е задоволителен и направените при него препоръки са изпълнени. Провеждат се редовни последващи посещения за проверка на спазването на административната договореност и дали съществуващите мерки за сигурност продължават да отговарят на договорените основни принципи и минимални стандарти.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с други институции, агенции, органи и служби на Съюза. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за процеса на сключване на административни договорености по смисъла на параграф 2.
Член 53
Обмен на КИЕС с държави членки
1. КИЕС може да се обменя с държави членки и да им бъде разкривана, при условие че те защитават тази информация в съответствие с изискванията, приложими към класифицираната информация, обозначена с национален гриф за сигурност на съответното ниво по таблицата за съответствие на нивата на класификация за сигурност в Приложение I.
2. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
Член 54
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Комисията установи наличие на дългосрочна необходимост от обмен на класифицирана информация с трети държави или международни организации, се предприемат необходимите мерки за установяване на подходяща правна или административна рамка за тази цел, която може да включва споразумения за сигурност и информация или административни споразумения, сключени в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Споразуменията за сигурност на информацията и административните договорености, посочени в параграф 1, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение.
3. Комисията може да сключва административни договорености в съответствие с член 56 когато нивото на класификация на КИЕС като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Административните договорености за обмен на класифицирана информация, посочени в параграф 3, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение. При сключването на споразумения за сигурност на информацията или административни договорености се провеждат консултации с Експертната група по сигурността на Комисията.
5. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Комисията, се взема от службата на Комисията, която е създател на тази КИЕС, поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация или съдържащият се в нея изходен материал не са създадени от Комисията, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. В случай, че създателят на информацията не може да бъде установен, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация поема неговите задължения след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Член 55
Споразумения за сигурност на информацията
1. Споразумения за сигурност на информацията с трети държави или международни организации се сключват в съответствие с разпоредбите на член 218 от ДФЕС.
2. Споразуменията за сигурност на информацията:
а)
установяват основните принципи и минималните стандарти, които уреждат обмена на класифицирана информация между Съюза и дадена трета държава или международна организация;
б)
предвиждат договорености за техническото изпълнение, които се постигат между компетентните органи по сигурността на съответните институции и органи на Съюза и компетентния орган по сигурността на въпросната трета държава или международна организация. Тези договорености отчитат нивото на защита, предоставено от прилаганите в съответната трета държава или международна организация разпоредби, структури и процедури за сигурност;
в)
предвиждат, преди да се пристъпи към обмен на класифицирана информация по въпросното споразумение, да бъде получено уверение, че получаващата страна е в състояние да защитава и да опазва предоставената ѝ информация по подходящ начин.
3. Когато бъде установена необходимост от обмен на класифицирана информация съгласно член 51, параграф 1, Комисията се консултира с Европейската служба за външна дейност, генералния секретариат на Съвета и други институции и органи на Съюза, ако е целесъобразно, за да определи дали да внесе в Съвета препоръка съгласно член 218, параграф 3 от ДФЕС.
4. КИЕС не се обменя с електронни средства, освен ако това не е изрично предвидено в споразумението за сигурност на информацията или в договореностите за техническото изпълнение.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. За оценка на ефективността на разпоредбите, структурите и процедурите за сигурност в съответната трета държава или международна организация Комисията участва в посещения за оценка в сътрудничество с други институции, агенции или органи на Съюза по взаимно споразумение със съответната трета държава или международна организация. При тези посещения за оценка се оценява:
а)
регулаторната рамка, приложима към защитата на класифицирана информация;
б)
специфични елементи на политиката за сигурност и начина, по който сигурността е организирана в третата държава или международната организация, които могат да окажат въздействие върху нивото на класифицираната информация, която може да бъде обменяна;
в)
въведените мерки и процедури за сигурност; и
г)
процедурите за разрешаване на достъп до нивото на КИЕС, която се предоставя.
Член 56
Административни договорености
1. Когато в контекста на политическата или правната рамка на Съюза е налице дългосрочна необходимост от обмен на информация с ниво на класификация за сигурност по правило не по-високо от RESTREINT UE/EU RESTRICTED с трета държава или международна организация и когато органът по сигурността на Комисията, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, е установил, че въпросната договаряща страна не разполага с достатъчно развита система за сигурност, за да е възможно тя да встъпи в споразумение за сигурност на информацията, Комисията може да сключи административна договореност със съответните органи на въпросната трета държава или международна организация.
2. Такива административни договорености по правило се сключват чрез размяна на писма.
3. Преди сключването на договореност се провежда посещение за оценка. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за резултата от посещението за оценка. В случай, че извънредни обстоятелства налагат спешен обмен на класифицирана информация, КИЕС може да бъде предоставена при условие че са положени всички усилия за провеждане на посещение за оценка в най-кратък срок.
4. КИЕС не се обменя чрез електронни средства, освен в случаите, когато това е изрично предвидено в административната договореност.
Член 57
Извънредно ad hoc предоставяне на КИЕС
1. Когато няма сключено споразумение за сигурност на информацията или административна договореност и когато Комисията или нейна служба установи извънредна необходимост в контекста на политическата или правната рамка на Съюза да бъде предоставена КИЕС на трета държава или на международна организация, органът по сигурността на Комисията, доколкото това е възможно, проверява чрез органите по сигурността на съответната трета държава или международна организация дали нейните разпоредби, структури и процедури по отношение на сигурността са такива, че предоставената ѝ КИЕС ще бъда защитена по стандарти не по-малко строги от установените с настоящото решение.
2. Решението да се предостави КИЕС на съответната трета държава или международна организация се взема, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, по предложение от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.
3. След като Комисията вземе решение да предостави КИЕС и при условие че е получено писменото одобрение на създателя на информацията, включително създателите на съдържащите се в нея изходни материали, компетентният отдел на Комисията препраща съответната информация с обозначение, че подлежи на предоставяне, в което се посочва третата държава или международната организация, на която се предоставя. Преди или при самото предоставяне на КИЕС въпросната трета страна писмено потвърждава, че поема задължение за защита на получената от нея КИЕС в съответствие с основните принципи и минималните стандарти, установени в настоящото решение.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Замяна на предходно решение
С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (14).
Член 59
Класифицирана информация, създадена преди влизането в сила на настоящото решение
1. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
2. Цялата класифицирана информация, притежавана от Комисията на датата на влизане в сила на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом, с изключение на класифицираната информация по Евратом:
а)
ако е създадена от Комисията, продължава по подразбиране да се счита за прекласифицирана с ниво на класификация RESTREINT UE, освен ако авторът ѝ не е решил да ѝ даде друго ниво на класификация до 31 януари 2002 г. и е информирал за това всички получатели на документа;
б)
ако е създадена от автори извън Комисията, запазва първоначалната си класификация и по този начин се третира като равностойна по степен КИЕС, освен ако авторът не даде съгласие за нейното декласифициране или понижаване на нивото ѝ на класификация.
Член 60
Правила за прилагане и насоки за сигурност
1. При необходимост Комисията приема отделно решение, с което оправомощава члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, да приеме правила за прилагане на настоящото решение, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен чрез горепосоченото решение, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността може да разработи насоки за сигурност, с които се установяват указания за сигурност и най-добри практики в обхвата на приложното поле на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да делегира задачите, упоменати в първия и втория параграф на настоящия член на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ посредством отделно решение за делегиране, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
Член 61
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
KOMISJONI OTSUS (EL, Euratom) 2015/444,
13. märts 2015,
ELi salastatud teabe kaitseks vajalike julgeolekunormide kohta
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 249,
võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 106,
võttes arvesse aluslepingutele lisatud Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli nr 7, eriti selle artiklit 18,
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni julgeolekusätted ELi salastatud teabe kaitsmise kohta vajavad läbivaatamist ja ajakohastamist, võttes arvesse institutsionaalseid, organisatsioonilisi, operatiivseid ja tehnoloogilisi muutusi.
(2)
Euroopa Komisjon on sõlminud oma peamiste tegevuskohtade julgeolekut käsitlevad kokkulepped Belgia, Luksemburgi ja Itaalia valitsustega (1).
(3)
Komisjon, nõukogu ja Euroopa välisteenistus kohustuvad kohaldama ELi salastatud teabe kaitse suhtes samaväärse tasemega julgeolekustandardeid.
(4)
Vajaduse korral tuleb ka Euroopa Parlament ja muud liidu institutsioonid, asutused või organid kaasata liidu ja tema liikmesriikide huvide kaitsmiseks vajalike salastatud teabe kaitsmise põhimõtete, standardite ja eeskirjade kohaldamisse.
(5)
ELi salastatud teabe turvariski juhitakse protsessina. Nimetatud protsessi eesmärk on teha kindlaks teadaolevad turvariskid, määrata vastavalt käesolevas otsuses sätestatud aluspõhimõtetele ja miinimumstandarditele kindlaks selliste riskide vastuvõetava tasemeni vähendamise turvameetmed ja kohaldada neid meetmeid kooskõlas süvakaitse põhimõttega. Selliste meetmete tõhusust hinnatakse pidevalt.
(6)
Komisjonis tähendab salastatud teabe kaitseks arendatav füüsiline julgeolek füüsiliste ja tehniliste kaitsemeetmete kohaldamist, et vältida volitamata juurdepääsu ELi salastatud teabele.
(7)
ELi salastatud teabe haldamine tähendab haldusmeetmete kohaldamist ELi salastatud teabe kontrollimiseks kogu selle kehtivusaja jooksul, et täiendada käesoleva otsuse 2., 3. ja 5. peatükis sätestatud meetmeid ja aidata seeläbi ära hoida, avastada ja korvata sellise teabe tahtlikku või juhuslikku ohtusattumist või kadumist. Sellised meetmed on eelkõige seotud ELi salastatud teabe loomise, säilitamise, registreerimise, kopeerimise, tõlkimise, salastatuse taseme alandamise, salastatuse kustutamise, veo ja hävitamisega ning need täiendavad komisjoni dokumendihalduse üldeeskirju (otsused 2002/47/EÜ, ESTÜ, Euratom (2) ja 2004/563/EÜ, Euratom) (3).
(8)
Käesoleva otsuse sätted ei piira järgmiste õigusaktide kohaldamist:
a)
määrus (Euratom) nr 3 (4);
b)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1049/2001 (5);
c)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 45/2001 (6);
d)
nõukogu määrus (EMÜ, Euratom) nr 354/83 (7),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
1. PEATÜKK
ALUSPÕHIMÕTTED JA MIINIMUMSTANDARDID
Artikkel 1
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „komisjoni talitus”- komisjoni mis tahes peadirektoraat või talitus või komisjoniliikme kabinet;
2) „krüptomaterjal”- krüptoalgoritmid, krüptoriistvara- ja -tarkvaramoodulid ning -tooted, sealhulgas rakendamise üksikasjad ja seotud dokumentatsioon ning kodeerimisandmed;
3) „salastatuse kustutamine”- salastatuse tühistamine;
4) „süvakaitse”- erinevate mitme kaitseliinina võetavate turvameetmete kohaldamine;
5) „dokument”- talletud teave selle füüsilisest kujust ja omadustest olenemata;
6) „taseme alandamine”- salastatuse taseme alandamine;
7) ELi salastatud teabe „töötlemine”- kõik võimalikud toimingud, mida võidakse ELi salastatud teabega selle kehtivusaja jooksul teha. See hõlmab teabe koostamist, registreerimist, töötlemist, vedu, salastatuse taseme alandamist, salastatuse kustutamist ja teabe hävitamist. Side- ja infosüsteemide puhul hõlmab see ka teabe kogumist, kuvamist, edastamist ja säilitamist;
8) „valdaja”- kontrollitud teadmisvajadusega nõuetekohaselt volitatud isik, kelle valduses on ELi salastatud teave ja kes seetõttu vastutab selle kaitsmise eest;
9) „rakenduseeskirjad”- eeskirjade või julgeolekuteadete mis tahes kogum, mis on vastu võetud kooskõlas komisjoni otsuse (EL, Euratom) nr 2015/443 5. peatükiga (8);
10) „materjal”- mis tahes meedium, andmekandja või valmistatud või valmistamisel olev masin või seade;
11) „teabe koostaja”- liidu institutsioon, asutus või organ, liikmesriik, kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon, kelle volitusel on salastatud teave koostatud ja/või liidu struktuuridesse sisestatud;
12) „objektid”- komisjonile kuuluv kinnisvara või muu sarnane vara ja valdused;
13) „turvariski juhtimise protsess”- organisatsiooni või selle poolt kasutatavate süsteemide julgeolekut mõjutada võivate ebakindlate sündmuste kindlaksmääramise, kontrollimise ja minimeerimise kogu protsess. See hõlmab igasugust riskidega seotud tegevust, sealhulgas hindamist, käsitlemist, aktsepteerimist ja teavitamist;
14) „personalieeskirjad”- Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjad ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimused, mis on sätestatud nõukogu määruses (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (9);
15) „oht”- soovimatu intsidendi võimalik põhjus, mis võib kahjustada organisatsiooni või selle poolt kasutatavat süsteemi; selline oht võib olla juhuslik või tahtlik (kuritahtlik) ning seda iseloomustavad ohtlikud elemendid, võimalikud sihtmärgid ja ründemeetodid;
16) „haavatavus”- mis tahes laadi puudus, mida üks või mitu ohtu võivad ära kasutada. Haavatavus võib tähendada tegematajätmist või olla seotud kontrolli nõrkusega tulenevalt selle ranguse, täielikkuse või järjepidevuse puudumisest ning see võib olla tehnilist, menetluslikku, füüsilist, organisatsioonilist või operatiivset laadi.
Artikkel 2
Reguleerimisese ja reguleerimisala
1. Käesoleva otsusega nähakse ette ELi salastatud teabe kaitseks vajalikud julgeoleku aluspõhimõtted ja miinimumstandardid.
2. Käesolevat otsust kohaldatakse kõigi komisjoni talituste ning kõigi komisjoni objektide suhtes.
3. Olenemata konkreetsetest viidetest teatavatele personali rühmadele kohaldatakse käesolevat otsust komisjoni liikmete, Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ning liidu muude teenistujate teenistustingimuste kohaldamisalas oleva komisjoni personali, komisjoni lähetatud riikide ekspertide, teenusepakkujate ja nende personali, praktikantide ning kõigi isikute suhtes, kellel on juurdepääs komisjoni hoonetesse või muule varale või komisjoni töödeldavale teabele.
4. Käesoleva otsuse sätete kohaldamine ei piira otsuse 2002/47/EÜ, ESTÜ, Euratom ja otsuse 2004/563/EÜ, Euratom kohaldamist.
Artikkel 3
ELi salastatud teabe, salastatuse tasemete ja märgete määratlus
„ELi salastatud teave”- teave või materjal, mis on tähistatud ELi salastusmärkega ja mille loata avaldamine võib eri määral kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi huve.
2. ELi salastatud teave liigitatakse ühele järgmistest tasemetest:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib väga oluliselt kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;
b) SECRET UE/EU SECRET: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib oluliselt kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib kahjustada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi olulisi huve;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: teave ja materjal, mille loata avaldamine võib negatiivselt mõjutada Euroopa Liidu või ühe või mitme liikmesriigi huve.
3. ELi salastatud teave tähistatakse salastusmärkega vastavalt lõikele 2. See võib kanda täiendavaid märkeid, mis ei ole ette nähtud liigitamiseks, vaid asjaomases dokumendis käsitletud valdkonda määratlevate, dokumendi koostajat tuvastavate, dokumendi levitamist või kasutamist piiravate või avaldatavuse märgetena.
Artikkel 4
Salastatuse tasemete haldamine
1. Komisjoni iga liige või talitus tagab, et tema koostatavale ELi salastatud teabele on määratud asjakohane salastatuse tase, teave on selgelt määratletud ELi salastatud teabena ning see säilitab oma salastatuse taseme üksnes nii kaua kui vajalik.
2. ELi salastatud teabe salastatuse taset ei alandata, salastatust ei kustutata ja artikli 3 lõikes 2 osutatud salastatuse taseme märkeid ei muudeta ega kõrvaldata ilma dokumendi koostaja eelneva kirjaliku nõusolekuta, ilma et see piiraks artikli 26 kohaldamist.
3. Vajaduse korral võetakse artikli 60 kohaselt vastu rakenduseeskirjad ELi salastatud teabe töötlemise kohta ning taseme määramise praktiline juhend.
Artikkel 5
Salastatud teabe kaitse
1. ELi salastatud teavet kaitstakse käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade kohaselt.
2. ELi salastatud teabe valdaja vastutab selle kaitsmise eest kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega ning vastavalt 4. peatüki sätetele.
3. Kui liikmesriigid sisestavad komisjoni struktuuridesse või võrkudesse riigisisest salastusmärget kandva salastatud teabe, kaitseb komisjon seda teavet kooskõlas nõuetega, mida kohaldatakse samaväärse salastatuse tasemega ELi salastatud teabe suhtes vastavalt I lisas esitatud salastatuse tasemete vastavustabelile.
4. ELi salastatud teabe kogumi puhul võib vajalikuks osutuda kõrgemale salastatuse tasemele vastav kaitse tase kui selle üksikkomponentide puhul.
Artikkel 6
Turvariski juhtimine
1. Turvameetmed, mis on vajalikud ELi salastatud teabe kaitsmiseks kogu kehtivusaja jooksul, on vastavuses eelkõige asjaomase teabe või materjali salastatuse taseme, vormi ja hulgaga, ELi salastatud teavet sisaldavate rajatiste asukoha ja ülesehitusega ning kohapeal antud hinnanguga kuritahtlikust ja/või kriminaalsest tegevusest, sealhulgas spionaažist, sabotaažist või terrorismist tulenevale ohule.
2. Situatsiooniplaanides võetakse arvesse vajadust kaitsta ELi salastatud teavet hädaolukordades, et vältida volitamata juurdepääsu teabele, teabe loata avaldamist või teabe tervikluse või käideldavuse kadumist.
3. Kõigi talituste talitluspidevuse plaanidesse lisatakse ennetus- ja taastamismeetmed, et minimeerida ulatuslike rikete või intsidentide mõju ELi salastatud teabe töötlemisele ja säilitamisele.
Artikkel 7
Käesoleva otsuse rakendamine
1. Vajaduse korral võetakse artikli 60 kohaselt vastu rakenduseeskirjad käesoleva otsuse täiendamiseks või toetamiseks.
2. Komisjoni talitused võtavad oma vastutusalas kõik vajalikud meetmed, et tagada käesoleva otsuse ja asjaomaste rakenduseeskirjade täitmine ELi salastatud teabe ja muu salastatud teabe töötlemisel või säilitamisel.
3. Käesoleva otsuse rakendamiseks võetud turvameetmed peavad vastama otsuse (EÜ, Euratom) 2015/443 artiklis 3 esitatud komisjoni julgeolekupõhimõtetele.
4. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor moodustab personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadis komisjoni julgeolekuasutuse. Komisjoni julgeolekuasutus täidab talle käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega antud ülesandeid.
5. Igas komisjoni talituses täidab kohalik julgeolekuametnik, kellele on osutatud otsuse (EÜ, Euratom) 2015/443 artiklis 20, järgmisi üldisi ülesandeid ELi salastatud teabe kaitsmiseks kooskõlas käesoleva otsusega, tehes tihedat koostööd personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadiga:
a)
komisjoni antavate personali juurdepääsulubade taotluste haldamine;
b)
julgeolekukoolituste ja teadlikkuse suurendamise infotundide korraldamisele kaasaaitamine;
c)
talituse registri kontrolliametniku juhendamine;
d)
teavitamine julgeolekunõuete rikkumisest ja ELi salastatud teabe ohtusattumisest;
e)
varuvõtmete ja iga kirjalikult ülestähendatud koodikombinatsiooni haldamine;
f)
muude ELi salastatud teabe kaitsega seotud või rakenduseeskirjades sätestatud ülesannete täitmine.
Artikkel 8
Julgeolekunõuete rikkumine ja ELi salastatud teabe ohtusattumine
1. Julgeolekunõuete rikkumine toimub isiku sellise tegevuse või tegevusetuse tagajärjel, mis on vastuolus käesolevas otsuses sätestatud julgeolekunormidega ja otsuse rakenduseeskirjadega.
2. ELi salastatud teave satub ohtu juhul, kui julgeolekunõuete rikkumise tulemusena on kõnealune teave tervikuna või osaliselt avalikustatud volitamata isikutele.
3. Igast julgeolekunõuete rikkumisest või julgeolekunõuete rikkumise kahtlusest teatatakse viivitamata komisjoni julgeolekuasutusele.
4. Kui on teada või kui on alust arvata, et ELi salastatud teave on ohtu sattunud või kadunud, tehakse kooskõlas otsuse (EÜ, Euratom) 2015/443 artikliga 13 julgeolekualane uurimine.
5. Võetakse kõik vajalikud meetmed, et:
a)
teavitada teabe koostajat;
b)
tagada asjaolude kindlakstegemise huvides, et uurimisega tegelevad töötajad, kes ei ole rikkumisega vahetult seotud;
c)
hinnata liidu või liikmesriikide huvidele tekitatud võimalikku kahju;
d)
võtta sobivaid meetmeid sellise juhtumi kordumise ennetamiseks ning
e)
teavitada asjaomaseid asutusi võetud meetmetest.
6. Iga isiku suhtes, kes on vastutav käesolevas otsuses sätestatud julgeolekunormide rikkumise eest, võib kohaldada distsiplinaarmeetmeid vastavalt personalieeskirjadele. Iga isiku suhtes, kes on vastutav ELi salastatud teabe ohtusattumise või kadumise eest, kohaldatakse distsiplinaar- ja/või õiguslikke meetmeid vastavalt kohaldatavatele õigusnormidele.
2. PEATÜKK
TÖÖTAJATEGA SEOTUD JULGEOLEK
Artikkel 9
Mõisted
Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „luba juurdepääsuks ELi salastatud teabele”- komisjoni julgeolekuasutuse otsus, mis on tehtud liikmesriigi pädeva asutuse kinnituse põhjal, et komisjoni ametnikule, muule teenistujale või lähetatud riiklikule eksperdile võib eeldusel, et tema teadmisvajadus on kindlaks määratud ja talle on nõuetekohaselt selgitatud tema kohustusi, lubada kindlaksmääratud kuupäevani juurdepääsu teatava salastatuse tasemega (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele; sellist isikut loetakse „komisjoni julgeolekukontrolli läbinuks”;
2) „personali julgeolekukontroll”- selliste meetmete kohaldamine, millega tagatakse juurdepääs ELi salastatud teabele ainult isikutele:
a)
kellel on teadmisvajadus;
b)
kes on läbinud vajalikul tasemel julgeolekukontrolli, kui see on asjakohane, ning
c)
keda on teavitatud nende vastutusest;
3) „juurdepääsuluba”- liikmesriigi pädeva asutuse avaldus, mis tehakse pärast julgeolekukontrolli lõpuleviimist liikmesriigi pädevate asutuste poolt ja mis kinnitab, et isikule võib lubada kindlaksmääratud kuupäevani juurdepääsu teatava salastatuse tasemega (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele, tingimusel et tema teadmisvajadus on kindlaks tehtud ja teda on nõuetekohaselt teavitatud tema vastutusest;
4) „juurdepääsutõend”- pädeva asutuse väljastatud tõend, mis kinnitab, et isikul on komisjoni julgeolekuasutuse väljastatud kehtiv juurdepääsuluba või komisjoni antav juurdepääsuluba juurdepääsuks ELi salastatud teabele, millel on kirjas, millisel salastatuse tasemel (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele võib asjaomasele isikule juurdepääsu lubada, vastava juurdepääsuloa kehtivusaeg ja tõendi enda kehtivuse lõppemise kuupäev;
5) „julgeolekukontroll”- kontroll, mille teeb liikmesriigi pädev asutus kõnealuses liikmesriigis kehtivate õigusnormide kohaselt, et saada kinnitust selle kohta, et ei ole teada midagi kahtlust äratavat, mis takistaks andmast isikule juurdepääsu teatava salastatuse tasemega (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem) ELi salastatud teabele.
Artikkel 10
Aluspõhimõtted
1. Isikule antakse juurdepääs ELi salastatud teabele pärast seda, kui:
(1)
tema teadmisvajadus on kindlaks tehtud;
(2)
teda on teavitatud ELi salastatud teabe kaitseks vajalikest julgeolekunormidest ja vastavatest julgeolekustandarditest ja -suunistest ning ta on kinnitanud oma vastutust seoses kõnealuse teabe kaitsmisega;
(3)
ta on juurdepääsuks CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele läbinud asjaomase taseme julgeolekukontrolli või tal on vastavalt siseriiklikele õigusnormidele muud ametiülesannetest tulenevad volitused.
2. Kõik isikud, kes võivad oma tööülesannete tõttu vajada juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel ELi salastatud teabele, peavad enne, kui neile antakse juurdepääs sellisele ELi salastatud teabele, läbima asjaomase taseme julgeolekukontrolli. Asjaomane isik esitab kirjaliku nõusoleku julgeolekukontrolli menetluse läbimiseks. Nõusoleku esitamata jätmine tähendab, et kõnealust isikut ei ole võimalik määrata ametisse või täitma kohustust või ülesannet, mis eeldab juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele,
3. Julgeolekukontrolli menetluse alusel peab olema võimalik kindlaks teha, kas isikule võib tema lojaalsust ja usaldusväärsust arvesse võttes lubada juurdepääsu ELi salastatud teabele.
4. Isiku lojaalsus ja usaldusväärsus seoses tema julgeolekukontrolli läbimisega juurdepääsuks CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele tehakse kindlaks julgeolekukontrolli abil, mille sooritavad liikmesriigi pädevad asutused kooskõlas siseriiklike õigusnormidega.
5. Komisjoni julgeolekuasutus vastutab ainuisikuliselt suhtlemise eest riiklike julgeolekuasutusega või muude pädevate siseriiklike asutustega julgeolekukontrolliga seotud küsimustes. Kogu suhtlus komisjoni talituste ja personali ning riiklike julgeolekuasutuste ja muude pädevate asutuste vahel toimub komisjoni julgeolekuasutuse kaudu.
Artikkel 11
Komisjoni julgeolekukontrolli kord
1. Komisjoni iga peadirektor või talituse juhataja teeb kindlaks oma talituse ametikohad, millel töötajad vajavad oma ülesannete täitmiseks juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele ja peavad seetõttu läbima julgeolekukontrolli.
2. Niipea kui on teada, et isik määratakse ametikohale, kus on nõutav juurdepääs CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabele, teavitab komisjoni vastava talituse kohalik julgeolekuametnik komisjoni julgeolekuasutust, kes saadab seejärel kõnealusele isikule julgeolekukontrolli ankeedi, mille on väljastanud selle liikmesriigi riiklik julgeolekuasutus, kelle kodanikuna isik on Euroopa Liidu institutsioonide töötajaks nimetatud. Kõnealune isik annab kirjaliku nõusoleku julgeolekukontrolli menetluse läbimiseks ning tagastab täidetud ankeedi võimalikult peatselt komisjoni julgeolekuasutusele.
3. Komisjoni julgeolekuasutus edastab täidetud julgeolekukontrolli ankeedi selle liikmesriigi riiklikule julgeolekuasutusele, kelle kodanikuna asjaomane isik on Euroopa Liidu institutsioonide töötajaks nimetatud, taotledes sellele ELi salastatud teabe tasemele vastava julgeolekukontrolli tegemist, millele asjaomane isik juurdepääsu vajab.
4. Kui komisjoni julgeolekuasutusele saab teatavaks juurdepääsuluba taotlevat isikut puudutav julgeolekukontrolli seisukohast oluline teave, teatab komisjoni julgeolekuasutus asjakohaste õigusnormide kohaselt toimides sellest pädevale riiklikule julgeolekuasutusele.
5. Pärast julgeolekukontrolli lõpuleviimist ja võimalikult kiiresti pärast asjaomaselt riiklikult julgeolekuasutuselt julgeolekukontrolli tulemuste üldise hinnangu saamist:
a)
võib komisjoni julgeolekuasutus anda asjaomasele isikule loa juurdepääsuks ELi salastatud teabele ning lubada juurdepääsu ELi salastatud teabele kuni vastava salastatuse tasemeni ja tema kindlaksmääratud kuupäevani kuni viieks aastaks, juhul kui julgeolekukontrolli tulemused kinnitavad isiku lojaalsust ja usaldusväärsust kahjustavate asjaolude puudumist;
b)
kohustub komisjoni julgeolekuasutus, juhul kui julgeolekukontroll sellist kinnitust ei anna, teavitama kooskõlas asjakohaste õigusnormidega asjaomast isikut, kellel on õigus taotleda ärakuulamist komisjoni julgeolekuasutuse poolt, kes omakorda võib nõuda riiklikult julgeolekuasutuselt täiendavaid selgitusi, kui see on siseriiklike õigusnormide kohaselt võimalik. Julgeolekukontrolli tulemuse kinnitamise korral juurdepääsuluba ELi salastatud teabele ei väljastata.
6. Julgeolekukontrolli, sealhulgas selle tulemuste suhtes kohaldatakse asjaomases liikmesriigis kehtivaid õigusnorme, sealhulgas neid, mis käsitlevad edasikaebamist. Komisjoni julgeolekuasutuse otsuse võib personalieeskirjade kohaselt edasi kaevata.
7. Komisjon tunnustab kõigi muude liidu institutsioonide, organite ja asutuste antud luba juurdepääsuks ELi salastatud teabele, eeldusel et see on kehtiv. Luba hõlmab kõiki tööülesandeid, mida asjaomane isik komisjonis täidab. Liidu institutsioon, organ või asutus, kus isik tööle asub, teatab asjaomasele riiklikule julgeolekuasutusele tööandja muutumisest.
8. Kui isiku teenistusperiood ei alga 12 kuu jooksul julgeolekukontrolli tulemuse teatamisest komisjoni julgeolekuasutusele või kui isiku teenistus katkeb 12 kuuks, mille jooksul ta ei tööta komisjonis või üheski muus liidu institutsioonis, organis või asutuses või liikmesriigi valitsusasutuse ametikohal, pöördub komisjoni julgeolekuasutus juurdepääsuloa kehtivuse ja nõuetekohasuse kohta kinnituse saamiseks asjaomase riikliku julgeolekuasutuse poole.
9. Kui komisjoni julgeolekuasutusele saab teatavaks kehtivat komisjoni antavat juurdepääsuluba omava isikuga seotud turvariski puudutav teave, teatab julgeolekuasutus asjakohaste õigusnormide kohaselt toimides sellest pädevale riiklikule julgeolekuasutusele.
10. Kui riiklik julgeolekuasutus teatab komisjoni julgeolekuasutusele kehtivat ELi salastatud teabele juurdepääsu luba omava isiku kohta lõike 5 punkti a kohaselt antud kinnituse tühistamisest, võib komisjoni julgeolekuasutus paluda riiklikult julgeolekuasutuselt selgitust, kui selle andmine on siseriiklike õigusnormide kohaselt võimalik. Kui riiklik julgeolekuasutus kinnitab isiku usaldusväärsust kahjustavat teavet, tühistatakse komisjoni antav juurdepääsuluba ning isikule keelatakse juurdepääs ELi salastatud teabele ja ametikohtadele, mille puhul selline juurdepääs on võimalik või mille puhul isik võiks ohustada julgeolekut.
11. Käesoleva otsuse reguleerimisalasse kuuluva isiku ELi salastatud teabele juurdepääsu loa tühistamise või peatamise otsusest ja vajaduse korral selle põhjustest teavitatakse asjaomast isikut, kes võib paluda, et komisjoni julgeolekuasutus kuulaks ära tema selgitused. Riikliku julgeolekuasutuse esitatud teabe suhtes kohaldatakse asjaomases liikmesriigis kehtivaid asjakohaseid õigusakte. Komisjoni julgeolekuasutuse sellekohase otsuse võib personalieeskirjade kohaselt edasi kaevata.
12. Komisjoni talitused teevad kindlaks, et riiklikud eksperdid, kes on lähetatud CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või sellest kõrgemal tasemel ELi salastatud teabele komisjoni antavat juurdepääsuluba nõudvale ametikohale, esitavad kooskõlas siseriiklike õigusnormidega kehtiva juurdepääsuloa või juurdepääsutõendi enne tööle asumist komisjoni julgeolekuasutusele, kes annab selle alusel komisjoni juurdepääsuloa ELi salastatud teabele kuni tasemeni, mis on samaväärne riiklikul juurdepääsuloal osutatud tasemega, ja maksimaalse kehtivusajaga kuni tööülesannete täitmise lõpuni.
13. Komisjoni liikmeid, kellel on aluslepingu kohaselt ametiülesannetest tulenev juurdepääs ELi salastatud teabele, teavitatakse nende julgeolekualastest kohustustest seoses ELi salastatud teabe kaitsmisega.
14. Kooskõlas käesoleva otsusega peab komisjoni julgeolekuasutus ELi salastatud teabele juurdepääsuks antud juurdepääsulubade ja komisjoni antavate juurdepääsulubade registreid. Kõnealused registrid sisaldavad vähemalt andmeid selle kohta, millisel salastatuse tasemel ELi salastatud teabele võib asjaomasele isikule juurdepääsu lubada, ning juurdepääsuloa andmise kuupäeva ja kehtivusaja kohta.
15. Komisjoni julgeolekuasutus võib väljastada juurdepääsutõendi, millel on kirjas, millisel salastatuse tasemel ELi salastatud teabele võib asjaomasele isikule juurdepääsu lubada (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgem), ELi salastatud teabele juurdepääsu võimaldava loa kehtivuse lõppemise kuupäev ja tõendi enda kehtivuse lõppemise kuupäev.
16. Pärast komisjoni antava juurdepääsuloa esmakordset andmist ja tingimusel, et isik on vaheaegadeta olnud Euroopa Komisjoni või muu liidu institutsiooni, organi või asutuse teenistuses ja vajab endiselt juurdepääsu ELi salastatud teabele, tuleb komisjoni antavat juurdepääsuluba kehtivuse pikendamiseks läbi vaadata reeglina iga viie aasta järel alates asjaomaste lubade andmise aluseks olnud viimase julgeolekukontrolli tulemustest teavitamise kuupäevast.
17. Komisjoni julgeolekuasutus võib pikendada olemasoleva komisjoni antava juurdepääsuloa kehtivust kuni 12 kuuks, kui asjaomane riiklik julgeolekuasutus või muu pädev riiklik asutus ei ole andnud teada usaldusväärsust kahjustavatest asjaoludest kahe kuu jooksul alates pikendamistaotluse ja sellele vastava julgeolekukontrolli ankeedi esitamise kuupäevast. Kui selle 12kuulise perioodi lõppedes ei ole asjaomane riiklik julgeolekuasutus või muu pädev riiklik asutus komisjoni julgeolekuasutust oma seisukohast teavitanud, antakse asjaomasele isikule selliseid tööülesandeid, mille täitmine ei nõua komisjoni antavat juurdepääsuluba.
Artikkel 12
Komisjoni julgeolekukontrolli käsitlevad infotunnid
1. Pärast komisjoni julgeolekuasutuse korraldatud ja komisjoni julgeolekukontrolli käsitlevates infotundides osalemist kinnitavad kõik julgeolekukontrolli läbinud isikud kirjalikult, et nad mõistavad oma kohustusi seoses ELi salastatud teabe kaitsmisega ning on teadlikud tagajärgedest, mis kaasnevad ELi salastatud teabe ohtusattumisega. Nimetatud kirjalike kinnituste registrit peab komisjoni julgeolekuasutus.
2. Kõigile isikutele, kellel on luba juurdepääsuks ELi salastatud teabele või kes peavad töötlema ELi salastatud teavet, selgitatakse alguses ning tutvustatakse regulaarselt julgeolekuohte ning nad peavad viivitamata teatama komisjoni julgeolekuasutusele mis tahes tegevusest, mida nad peavad kahtlustäratavaks või ebatavaliseks.
3. Kõiki isikuid, kelle töökohustused ei eelda enam juurdepääsu ELi salastatud teabele, teavitatakse nende kohustusest jätkuvalt kaitsta ELi salastatud teavet ning vajaduse korral kinnitavad nad seda kirjalikult.
Artikkel 13
Komisjoni antavad ajutised juurdepääsuload
1. Erakorralistel asjaoludel, kui see on talituse huvide tõttu nõuetekohaselt põhjendatud, võib komisjoni julgeolekuasutus pärast selle liikmesriigi riikliku julgeolekuasutusega konsulteerimist, mille kodanik asjaomane isik on, ning isiku usaldusväärsust kahjustavate asjaolude puudumise kinnitamiseks tehtud eelkontrollide tulemusest olenevalt anda enne täieliku julgeolekukontrolli lõpulejõudmist isikutele konkreetse ülesande täitmiseks ajutise loa juurdepääsuks ELi salastatud teabele, ilma et see piiraks juurdepääsulubade kehtivuse pikendamise sätteid. Nimetatud ajutisi lube antakse juurdepääsuks ELi salastatud teabele ühekordselt kuni kuueks kuuks ja need ei võimalda juurdepääsu TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teabele.
2. Pärast artikli 12 lõike 1 kohaselt selgituste saamist kinnitavad kõik ajutise loa saanud isikud kirjalikult, et nad mõistavad oma kohustusi seoses ELi salastatud teabe kaitsmisega ning on teadlikud tagajärgedest, mis kaasnevad ELi salastatud teabe ohtusattumisega. Nimetatud kirjalike kinnituste registrit peab komisjoni julgeolekuasutus.
Artikkel 14
Osalemine komisjoni korraldatud salajastel koosolekutel
1. Komisjoni talitused, kes korraldavad koosolekuid, kus käsitletakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teavet, teavitavad kohaliku julgeolekuametniku või koosoleku korraldaja vahendusel komisjoni julgeolekuasutust aegsasti kõnealuste koosolekute kuupäevadest, kellaaegadest, toimumiskohtadest ja osalejatest.
2. Kui artikli 11 lõikest 13 ei tulene teisiti, võivad isikud, kellele on tehtud ülesandeks osaleda komisjoni koosolekutel, kus käsitletakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teavet, teha seda alles pärast nende juurdepääsuloa olemasolu või julgeolekukontrolli läbimise kontrollimist. Juurdepääsu salajastele koosolekutele ei võimaldata isikutele, kelle juurdepääsutõendit või muud tõendusmaterjali julgeolekukontrolli läbimise kohta ei ole komisjon näinud, või komisjoni kuuluvatele osalejatele, kellel puudub komisjoni antav juurdepääsuluba.
3. Enne salajase koosoleku korraldamist palub vastutav korraldaja või koosolekut korraldava komisjoni talituse kohalik julgeolekuametnik väliskülalistel esitada komisjoni julgeolekuasutusele juurdepääsutõend või muu tõendusmaterjal julgeolekukontrolli läbimise kohta. Komisjoni julgeolekuasutus teavitab kohalikku julgeolekuametnikku või koosoleku korraldajat esitatud juurdepääsutõendist või muust tõendusmaterjalist juurdepääsuloa olemasolu kohta. Vajaduse korral võib kasutada koondnimekirja, milles on esitatud asjakohane tõendusmaterjal julgeolekukontrolli läbimise kohta.
4. Kui pädevad asutused annavad komisjoni julgeolekuasutusele teada, et sellise isiku juurdepääsuluba, kelle tööülesanded eeldavad osalemist komisjoni korraldatud koosolekutel, on tühistatud, teavitab komisjoni julgeolekuasutus sellest koosoleku korraldamise eest vastutava komisjoni talituse kohalikku julgeolekuametnikku.
Artikkel 15
Võimalik juurdepääs ELi salastatud teabele
Kullerid, valvetöötajad ja saatjad peavad läbima vajaliku taseme julgeolekukontrolli või siseriiklike õigusnormidega ette nähtud muu asjakohase kontrolli, neid teavitatakse ELi salastatud teabe kaitseks vajalikest julgeolekumenetlustest ning neile antakse juhtnöörid nende hoolde usaldatud ELi salastatud teabe kaitsmiseks.
3. PEATÜKK
SALASTATUD TEABE KAITSEKS ARENDATAV FÜÜSILINE JULGEOLEK
Artikkel 16
Aluspõhimõtted
1. Füüsilise julgeoleku meetmete eesmärk on välistada salajane või jõuga sissetung, hoida ära, takistada ja avastada lubamatuid toiminguid ning võimaldada töötajate eristamist seoses juurdepääsuga ELi salastatud teabele teadmisvajaduse alusel. Nimetatud meetmed tehakse kindlaks riskijuhtimisprotsessi käigus kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega.
2. Seejuures töötatakse ELi salastatud teabele volitamata juurdepääsu vältimiseks välja füüsilise julgeoleku meetmed, mille eesmärk on:
a)
tagada, et ELi salastatud teavet töödeldakse ja säilitatakse nõuetekohaselt;
b)
võimaldada töötajate eristamist seoses juurdepääsuga ELi salastatud teabele nende teadmisvajaduse ja vajaduse korral julgeolekukontrolli läbimise alusel;
c)
hoida ära, takistada ja avastada lubamatuid toiminguid ning
d)
välistada salajane või jõuga sissetung või tekitada sissetungijatele viivitusi.
3. Füüsilise julgeoleku meetmeid rakendatakse kõikide objektide, hoonete, ametiruumide ning muude ruumide ja alade suhtes, kus töödeldakse või säilitatakse ELi salastatud teavet, sealhulgas alade suhtes, kus paiknevad 5. peatükis osutatud side- ja infosüsteemid.
4. Alad, kus säilitatakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel ELi salastatud teavet, luuakse käesoleva peatüki kohaste turvaaladena ning need akrediteerib komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus.
5. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teabe kaitseks kasutatakse üksnes komisjoni julgeolekuasutuse heakskiidetud seadmeid ja vahendeid.
Artikkel 17
Füüsilise julgeoleku nõuded ja meetmed
1. Füüsilise julgeoleku meetmed valitakse välja komisjoni julgeolekuasutuse koostatava ohuhinnangu alusel, konsulteerides vajaduse korral teiste komisjoni talituste, liidu institutsioonide, asutuste või organite ja/või liikmesriikide pädevate asutustega. Komisjon kohaldab ELi salastatud teabe kaitseks oma objektidel riskijuhtimisprotsessi, et tagada sellise tasemega füüsiline kaitse, mis on vastavuses hinnatud riskiga. Riskijuhtimisprotsessis võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid, eelkõige:
a)
ELi salastatud teabe salastatuse taset;
b)
ELi salastatud teabe vormi ja hulka, pidades meeles asjaolu, et suurte ELi salastatud teabe koguste või tervikkogumite puhul võib osutuda vajalikuks kohaldada rangemaid kaitsemeetmeid;
c)
ELi salastatud teavet sisaldavate hoonete või alade ülesehitust ning neid ümbritsevat keskkonda ning
d)
hinnangut ohule, mida kujutavad endast luureteenistused, kelle tegevus on suunatud liidu, selle institutsioonide, organite või asutuste või liikmesriikide vastu, ning sabotaažist, terrorismist ja õõnestavast või muust kriminaalsest tegevusest tulenevale ohule.
2. Süvakaitse põhimõttele tuginedes määrab komisjoni julgeolekuasutus kindlaks, milliseid asjakohaseid füüsilise julgeoleku meetmeid rakendada. Selleks koostab komisjoni julgeolekuasutus miinimumstandardid, normid ja kriteeriumid, mis sätestatakse rakenduseeskirjades.
3. Komisjoni julgeolekuasutusel on lubatud korraldada sisse- ja väljapääsudes läbiotsimisi, et takistada loata esemete toomist objektidele või hoonetesse või ELi salastatud teabe sealt loata väljaviimist.
4. Kui on oht, et ELi salastatud teavet võidakse jälgida, isegi kui see toimub juhuslikult, võtavad komisjoni asjaomased talitused selle takistamiseks asjakohaseid meetmeid, mille on kindlaks määranud komisjoni julgeolekuasutus.
5. Uute rajatiste puhul määratakse komisjoni julgeolekuasutuse heakskiidul kindlaks füüsilise julgeoleku nõuded ja nende funktsionaalne kirjeldus osana rajatiste planeerimise ja projekteerimise protsessist. Olemasolevate rajatiste puhul rakendatakse füüsilise julgeoleku nõudeid rakenduseeskirjades sätestatud miinimumstandardite, normide ja kriteeriumide kohaselt.
Artikkel 18
ELi salastatud teabe füüsilise kaitse seadmed
1. ELi salastatud teabe füüsiliseks kaitsmiseks luuakse kaht tüüpi füüsiliselt kaitstud alad:
a)
haldustegevuse alad ning
b)
turvaalad (sealhulgas tehniliselt kaitstud turvaalad).
2. Komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus tõendab, et ala vastab nõuetele, mille alusel võib selle tunnistada haldustegevuse alaks, turvaalaks või tehniliselt kaitstud turvaalaks.
3. Haldustegevuse alade puhul:
a)
kehtestatakse selgelt määratletud välispiir, mis võimaldab kontrollida isikuid ja võimaluse korral sõidukeid;
b)
võimaldatakse alale siseneda ilma saatjata ainult isikutel, keda komisjoni julgeolekuasutus või muu pädev asutus on selleks nõuetekohaselt volitanud, ning
c)
viibivad kõik muud isikud alal koos saatjaga või läbivad samaväärse kontrolli.
4. Turvaalade puhul:
a)
kehtestatakse selgelt määratletud ja kaitstud välispiir, millesse sisenemist ja millest väljumist kontrollitakse läbipääsulubade või isikutuvastussüsteemi abil;
b)
võimaldatakse alale siseneda ilma saatjata ainult isikutel, kes on läbinud julgeolekukontrolli ja kellel on nende teadmisvajadusest tulenevalt sisenemiseks eriluba;
c)
viibivad kõik muud isikud alal koos saatjaga või läbivad samaväärse kontrolli.
5. Kui turvaalale sisenemine tähendab praktiliselt otsest juurdepääsu alas asuvale salastatud teabele, kohaldatakse järgmisi täiendavaid nõudeid:
a)
peab olema selgelt märgitud, milline on kõnealusel alal tavaliselt hoitava teabe kõrgeim salastatuse tase;
b)
kõigil külastajatel peab olema alale sisenemiseks eriluba, nad viibivad alal alati koos saatjaga ning nad peavad olema läbinud nõuetekohase julgeolekukontrolli, välja arvatud juhul, kui rakendatud on meetmeid, mis muudavad juurdepääsu ELi salastatud teabele võimatuks.
6. Pealtkuulamise vastu kaitstud turvaalad määratakse tehniliselt kaitstud turvaaladeks. Kohaldatakse järgmisi täiendavaid nõudeid:
a)
alad varustatakse sissetungi avastamise süsteemiga; kui alad ei ole kasutuses, on need lukustatud, ja kui alad on kasutusel, neid valvatakse. Kõiki võtmeid hallatakse vastavalt artiklile 20;
b)
kõiki sellistele aladele sisenevaid isikuid ja esemeid kontrollitakse;
c)
selliseid alasid kontrollib regulaarselt füüsiliselt ja/või tehniliselt komisjoni julgeolekuasutus. Sellised kontrollid tehakse ka iga loata sisenemise või sellise sisenemise kahtluse korral ning
d)
sellistele aladele ei paigaldata loata sideliine, telefone ega muid sidevahendeid, elektri- või elektroonikaseadmeid.
7. Olenemata punkti 6 alapunktist d vaatab komisjoni julgeolekuasutus enne SECRET UE/EU SECRET ja kõrgemal tasemel salastatud teabega seonduvate koosolekute toimumiseks või töö tegemiseks ette nähtud alade kasutamist, ning kui ohtu ELi salastatud teabele hinnatakse suureks, üle kõik sidevahendid ja elektri- või elektroonikaseadmed, tagamaks et selliste seadmetega ei saa edastada teavet tahtmatult ega varjatult arusaadaval kujul väljapoole turvaala piire.
8. Turvaalasid, kus töötajad ei viibi 24 tundi ööpäevas, kontrollitakse vajaduse korral tavapärase tööaja lõppedes ja pisteliselt väljaspool tavapärast tööaega, välja arvatud juhul, kui alale on paigaldatud sissetungi avastamise süsteem.
9. Haldustegevuse ala piires võib ajutiselt luua turvaalasid või tehniliselt kaitstud turvaalasid salastatud teavet käsitlevate koosolekute pidamiseks või muul samalaadsel eesmärgil.
10. Komisjoni asjaomase talituse kohalik julgeolekuametnik koostab turvanõuete rakendamise korra iga oma vastutusalas oleva turvaala kohta, määrates kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade sätetega kindlaks:
a)
millise tasemega ELi salastatud teavet võib kõnealusel alal töödelda ja säilitada;
b)
alal kohaldatavad järelevalve- ja kaitsemeetmed;
c)
isikud, kellel on nende teadmisvajadusest ja komisjoni julgeolekukontrolli läbimisest tulenevalt lubatud alale siseneda saatjata;
d)
vajaduse korral saatjatega või ELi salastatud teabe kaitsega seotud kord muudele isikutele alale juurdepääsu võimaldamisel;
e)
muud asjakohased meetmed ja toimingud.
11. Turvaaladele ehitatakse turvakambrid. Turvakambrite seinad, põrandad, laed, aknad ja lukustatavad uksed peavad olema komisjoni julgeolekuasutuse heakskiiduga ja pakkuma samaväärset kaitset kui samal tasemel ELi salastatud teabe säilitamiseks heakskiidetud seifid.
Artikkel 19
Füüsilised kaitsemeetmed ELi salastatud teabe töötlemiseks ja säilitamiseks
1. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel ELi salastatud teavet võib töödelda:
a)
turvaalal;
b)
haldustegevuse alal, tingimusel et ELi salastatud teave on kaitstud volitamata isikute juurdepääsu eest, või
c)
väljaspool turvaala või haldustegevuse ala, tingimusel et valdaja veab ELi salastatud teavet vastavalt artiklile 31 ja kohustub järgima rakendusmeetmetes sätestatud kompenseerivaid meetmeid, mis tagavad ELi salastatud teabe kaitse volitamata isikute juurdepääsu eest.
2. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel ELi salastatud teavet säilitatakse sobivas lukustatud kontorimööblis haldustegevuse alal või turvaalal. Seda võib ajutiselt säilitada väljaspool haldustegevuse ala või turvaala, tingimusel et valdaja kohustub järgima rakenduseeskirjades sätestatud kompenseerivaid meetmeid.
3. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel ELi salastatud teavet võib töödelda:
a)
turvaalal;
b)
haldustegevuse alal, tingimusel et ELi salastatud teave on kaitstud volitamata isikute juurdepääsu eest, või
c)
väljaspool turvaala või haldustegevuse ala, tingimusel et valdaja:
i)
kohustub järgima rakenduseeskirjades sätestatud kompenseerivaid meetmeid, mis tagavad ELi salastatud teabe kaitse volitamata isikute juurdepääsu eest,
ii)
hoiab ELi salastatud teavet kogu aeg isikliku järelevalve all ning
iii)
on paberkujul dokumentide puhul teavitanud sellest asjaomast registrit.
4. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel ELi salastatud teavet säilitatakse turvaalal seifis või turvakambris.
5. TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel ELi salastatud teavet töödeldakse turvaalal, mille rajamise ja haldamise eest vastutab komisjoni julgeolekuasutus ning mille on vastaval tasemel akrediteerinud komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus.
6. TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel ELi salastatud teavet säilitatakse turvaalal, mille on vastaval tasemel akrediteerinud komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus, ühel järgmistest tingimustest:
a)
seifis vastavalt artikli 18 sätetega, kasutades ühte või mitut järgmistest täiendavatest kontrollimeetmetest:
(1)
julgeolekukontrolli läbinud turvatöötajate või valvetöötajate pidev kaitse või kontroll;
(2)
heakskiidetud sissetungi avastamise süsteem koos turvateenistuse reageerimisüksusega,
või
b)
sissetungi avastamise süsteemiga varustatud turvakambris, mille juurde kuulub turvateenistuse reageerimisüksus.
Artikkel 20
ELi salastatud teabe kaitseks kasutatavate võtmete ja koodide haldamine
1. Ametiruumide, muude ruumide, turvakambrite ning seifide võtmete ja koodide haldamise kord kehtestatakse rakenduseeskirjades artikli 60 kohaselt. Selline kord peab kaitsma volitamata juurdepääsu eest.
2. Koodid tuleb pähe õppida ja koode teadvate isikute arv peab olema võimalikult väike. ELi salastatud teabe säilitamiseks kasutatavate seifide ja turvakambrite koode muudetakse:
a)
uue seifi saamisel;
b)
kõnealust koodi teadva personali koosseisu muutumise korral;
c)
iga kord, kui on toimunud turvaintsident või kui seda kahtlustatakse;
d)
kui lukku on hooldatud või parandatud ning
e)
vähemalt iga 12 kuu järel.
4. PEATÜKK
ELI SALASTATUD TEABE HALDAMINE
Artikkel 21
Aluspõhimõtted
1. Kõiki ELi salastatud dokumente tuleb hallata kooskõlas komisjoni dokumendihalduse poliitikaga ning seetõttu registreerida, kataloogida, säilitada ja hiljem hävitada, valimisse kaasata või ajalooarhiividesse saata vastavalt Euroopa Komisjoni toimikute suhtes kehtivale ühtsele komisjoniülesele säilitustähtaegade loetelule.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teave registreeritakse julgeolekukaalutlustel enne levitamist ja selle vastuvõtmisel. TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teave registreeritakse selleks ettenähtud registrites.
3. Komisjonis luuakse kooskõlas artikli 27 sätetega ELi salastatud teabe registrisüsteem.
4. Komisjoni julgeolekuasutus kontrollib regulaarselt komisjoni talitusi ja objekte, kus toimub ELi salastatud teabe töötlemine või säilitamine.
5. ELi salastatud teabe edastamine talituste ja objektide vahel väljaspool füüsiliselt kaitstud alasid toimub järgmiselt:
a)
üldjuhul edastatakse ELi salastatud teave elektrooniliselt, kaitstuna 5. peatüki kohaselt heakskiidetud krüptovahenditega;
b)
kui punktis a osutatud edastusviisi ei kasutata, veetakse ELi salastatud teavet:
i)
elektroonilisel andmekandjal (nt USB mälupulk, CD, kõvaketas), kaitstuna 5. peatüki kohaselt heakskiidetud krüptovahenditega, või
ii)
kõigil muudel juhtudel rakenduseeskirjade kohaselt.
Artikkel 22
Salastatuse tasemed ja märked
1. Teave peab olema salastatud, kui see vajab artikli 3 lõike 1 kohaselt kaitset seoses oma konfidentsiaalsusega.
2. ELi salastatud teabe koostaja vastutab selle salastatuse taseme määramise eest vastavalt asjaomastele salastamise rakenduseeskirjadele, standarditele ja suunistele ning teabe esialgse levitamise eest.
3. ELi salastatud teabe salastatuse tase määratakse artikli 3 lõike 2 ning asjaomaste rakenduseeskirjade kohaselt.
4. Salastatuse tase peab olema selgelt ja täpselt märgitud, olenemata sellest, kas ELi salastatud teave on paberkandjal, suuline või elektroonilises või muus vormis.
5. Ühe dokumendi eri osad (st leheküljed, lõigud, jaotised, lisad, liited, manused ja täiendused) võivad vajada erineval tasemel salastamist ning need tähistatakse vastavalt, sealhulgas nende säilitamisel elektroonilises vormis.
6. Dokumendi või faili üldine salastatuse tase on vähemalt sama kõrge kui selle kõige kõrgema salastatuse tasemega osal. Erinevatest allikatest pärineva teabe koondamisel vaadatakse lõpptulemus üle, et määrata kindlaks üldine salastatuse tase, sest vajalikuks võib osutuda dokumendi üksikosadele määratust kõrgem salastatuse tase.
7. Võimaluse korral liigendatakse erinevatel tasemetel salastatud osi sisaldav dokument selliselt, et selle erinevatel tasemetel salastatud osad on kergesti tuvastatavad ja vajaduse korral eraldatavad ülejäänud dokumendist.
8. Kui dokumentidele on lisatud kiri või teade, määratakse sellele kõige kõrgema salastatuse tasemega dokumendi salastatuse tase. Kirja või teate koostaja märgib täpselt, milline on selle salastatuse tase ilma juurdelisatud dokumentideta, kasutades selleks asjakohast märget, näiteks:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Manus(t)eta RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Artikkel 23
Märked
Lisaks ühele artikli 3 lõikes 2 nimetatud salastusmärkele võib ELi salastatud teave kanda täiendavat märget, nagu:
a)
teabe koostajale viitav tunnus;
b)
piirangud, koodsõnad või lühendid, millega täpsustatakse dokumendiga seotud tegevusvaldkonda, dokumendi levitamist üksnes teadmisvajaduse põhjal või kasutuspiiranguid;
c)
avaldatavuse märked;
d)
vajaduse korral kuupäev või konkreetne sündmus, pärast mida võib salastatuse taset alandada või salastatuse kustutada.
Artikkel 24
Salastusmärgete lühendid
1. Teksti üksikute lõikude salastatuse taseme märkimiseks võib kasutada salastatuse taseme standardlühendeid. Sellised lühendid ei asenda salastusmärke täielikku varianti.
2. ELi salastatud dokumentides võib lühemate kui ühe lehekülje pikkuste tekstilõikude salastatuse taseme märkimisel kasutada järgmisi standardlühendeid:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Artikkel 25
ELi salastatud teabe koostamine
1. ELi salastatud dokumendi koostamisel:
a)
märgitakse igale leheküljele selgelt salastatuse tase;
b)
nummerdatakse iga lehekülg;
c)
peab dokumendil olema kirjas registrinumber ja teema, mis ei ole salastatud teave, välja arvatud juhul, kui see on sellisena tähistatud;
d)
märgitakse dokumendile koostamise kuupäev;
e)
SECRET UE/EU SECRET ja kõrgemal tasemel salastatud dokumentidele kantakse koopia number igale leheküljele, kui välja antakse mitu koopiat.
2. Kui punkti 1 ei ole võimalik ELi salastatud teabe suhtes kohaldada, võetakse kooskõlas rakenduseeskirjadega muid sobivaid meetmeid.
Artikkel 26
ELi salastatud teabe salastatuse taseme alandamine ja salastatuse kustutamine
1. Teabe koostamise ajal märgib koostaja võimaluse korral, kas ELi salastatud teabe salastatuse taset võib teataval kuupäeval või konkreetse sündmuse järel alandada või selle kustutada.
2. Komisjoni iga talitus vaatab korrapäraselt läbi tema koostatud ELi salastatud teabe, et teha kindlaks, kas salastatuse tase on jätkuvalt kehtiv. Rakenduseeskirjadega kehtestatakse süsteem, mille abil vaadatakse vähemalt iga viie aasta järel läbi sellise registreeritud ELi salastatud teabe salastatuse tase, mille on koostanud komisjon. Selline läbivaatamine ei ole vajalik, kui teabe koostaja on juba alguses osutanud, et teabe salastatuse taset alandatakse või salastatus kustutatakse automaatselt, ning teave on vastavalt tähistatud.
3. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud ja komisjoni koostatud teabe salastatus loetakse automaatselt kustutatuks kolmekümne aasta möödudes kooskõlas määrusega (EMÜ, Euratom) nr 354/83, mida on muudetud nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 1700/2003 (10).
Artikkel 27
ELi salastatud teabe registrisüsteem komisjonis
1. Ilma et see piiraks artikli 52 lõike 5 sätete kohaldamist, määratakse igas komisjoni talituses, kus töödeldakse või säilitatakse CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud teavet, ELi salastatud teabe kohalik register, mille ülesanne on tagada ELi salastatud teabe töötlemine käesoleva otsuse kohaselt.
2. ELi salastatud teabe registrit haldab peasekretariaat ja see on ELi salastatud teabe keskregister komisjonis. Register toimib:
-
ELi salastatud teabe kohaliku registrina komisjoni peasekretariaadile;
-
ELi salastatud teabe registrina komisjoniliikmete kabinettidele, kui neil puudub vastav kohalik ELi salastatud teabe register;
-
ELi salastatud teabe registrina peadirektoraatidele või talitustele, millel puudub kohalik ELi salastatud teabe register;
-
peamise sisenemis- ja väljumispunktina RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemest kuni SECRET UE/EU SECRET tasemeni salastatud teabe puhul, mida komisjon ja tema talitused vahetavad kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, ning erikorra kohaldamisel teabe puhul, mida vahetatakse teiste liidu institutsioonide, organite ja asutustega.
3. Komisjoni julgeolekuasutus määrab komisjonisisese registri, mis toimib TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teabe puhul keskse vastuvõtva ja edastava asutusena. Vajaduse korral võib määrata allregistreid kõnealust teavet registreerimise eesmärgil töötlema.
4. Sellised allregistrid ei tohi edastada TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumente otse teistele sama TRES SECRET UE/EU TOP SECRET keskregistri allregistritele või väljapoole ilma nimetatud keskregistri sõnaselge nõusolekuta.
5. ELi salastatud teabe registrid luuakse 3. peatükis määratletud turvaaladena ning need akrediteerib komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus.
Artikkel 28
Registri kontrolliametnik
1. Iga ELi salastatud teabe registrit haldab registri kontrolliametnik.
2. Registri kontrolliametnik peab olema läbinud nõuetekohase julgeolekukontrolli.
3. Registri kontrolliametnik jääb komisjoni talituse kohaliku julgeolekuametniku järelevalve alla seoses ELi salastatud dokumentide töötlemist käsitlevate sätete kohaldamise ning asjaomaste julgeolekunormide, -standardite ja -suuniste järgimisega.
4. Registri kontrolliametnik täidab oma vastutusalas oleva ELi salastatud teabe registri haldamisel järgmisi peamisi ülesandeid kooskõlas käesoleva otsuse ning asjaomaste rakenduseeskirjade, standardite ja suunistega:
-
ELi salastatud teabe registreerimise, säilitamise, reprodutseerimise, tõlkimise, edastamise, saatmise, hävitamise või ajalooarhiivide talitusse saatmisega seotud tegevuse juhtimine;
-
teabe salastatuse säilitamise vajaduse regulaarne kontrollimine;
-
muude ELi salastatud teabe kaitsega seotud ja rakenduseeskirjades sätestatud ülesannete täitmine.
Artikkel 29
ELi salastatud teabe registreerimine julgeolekukaalutlustel
1. Käesolevas otsuses tähendab julgeolekukaalutlustel registreerimine (edaspidi „registreerimine”) selliste menetluste kohaldamist, mille abil talletatakse ELi salastatud teabe kehtivusaja iga etapp, sealhulgas teabe levitamine.
2. Kogu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja sellest kõrgemal tasemel salastatud teave või materjal registreeritakse selleks määratud registrites, kui struktuuriüksus selle saab või välja saadab.
3. Kui ELi salastatud teavet töödeldakse või säilitatakse side- ja infosüsteemi abil, võib registreerimiseks kasutada side- ja infosüsteemis sisalduvaid protsesse.
4. Üksikasjalikumad sätted ELi salastatud teabe julgeolekukaalutlustel registreerimise kohta nähakse ette rakenduseeskirjades.
Artikkel 30
ELi salastatud dokumentide kopeerimine ja tõlkimine
1. TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumente ei tohi kopeerida ega tõlkida ilma nende koostaja eelneva kirjaliku nõusolekuta.
2. Kui SECRET UE/EU SECRET ja sellest madalamal tasemel salastatud dokumentide koostaja ei ole seadnud piiranguid nende kopeerimise või tõlkimise suhtes, võib dokumendi valdaja ülesandel neid kopeerida või tõlkida.
3. Originaaldokumendi suhtes kohaldatavaid turvameetmeid rakendatakse ka selle dokumendi koopiate ja tõlgete suhtes.
Artikkel 31
ELi salastatud teabe vedu
1. ELi salastatud teabe veol tuleb seda kaitsta loata avalikustamise eest.
2. ELi salastatud teabe veo suhtes kohaldatakse kaitsemeetmeid, mis:
-
on vastavuses veetava ELi salastatud teabe salastatuse tasemega ning
-
on kohandatud konkreetsetele veotingimustele sõltuvalt eelkõige sellest, kas ELi salastatud teavet veetakse:
-
komisjoni hoones või hoonetekompleksis;
-
ühes ja samas liikmesriigis paiknevate komisjoni hoonete piires;
-
liidu piires;
-
liidust kolmanda riigi territooriumile, ning
-
on kohandatud vastavalt ELi salastatud teabe iseloomule ja vormile.
3. Nimetatud kaitsemeetmed sätestatakse üksikasjalikult rakenduseeskirjades, või juhul kui tegemist on artiklis 42 osutatud projektide ja programmidega, programmi või projekti julgeolekujuhiste lahutamatu osana.
4. Rakenduseeskirjad või programmi või projekti julgeolekujuhised peavad sisaldama sätteid, mis on vastavuses ELi salastatud teabe salastatuse tasemega ja käsitlevad alljärgnevat:
-
veo liik, nt käsipost, sõjaline või diplomaatiline kullerteenus, postiteenus või kommertskullerteenus;
-
ELi salastatud teabe pakendamine;
-
tehnilised vastumeetmed ELi salastatud teabe veoks elektroonilisel andmekandjal;
-
mis tahes muud menetluslikud, füüsilised või elektroonilised meetmed;
-
registreerimismenetlused;
-
julgeolekukontrolli läbinud töötajate kasutamine.
5. Kui ELi salastatud teavet veetakse elektroonilisel andmekandjal, ja olenemata artikli 21 lõikest 5, võib asjaomastes rakenduseeskirjades esitatud kaitsemeetmeid täiendada asjakohaste tehniliste vastumeetmetega, mille on heaks kiitnud komisjoni julgeolekuasutus, et minimeerida teabe ohtu sattumise või kadumise riski.
Artikkel 32
ELi salastatud teabe hävitamine
1. ELi salastatud dokumendid, mida ei ole enam vaja, võib hävitada, võttes arvesse arhiveerimisega seotud õigusnorme ning komisjoni õigusnorme dokumentide haldamise ja arhiveerimise kohta, eelkõige ühtset komisjoniülest säilitustähtaegade loetelu.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja kõrgemal tasemel salastatud teabe hävitab vastutava ELi salastatud teabe registri kontrolliametnik dokumendi valdaja või pädeva asutuse ülesandel. Registri kontrolliametnik ajakohastab vastavalt registreerimisraamatuid ja muud registreerimisteavet.
3. SECRET UE/EU SECRET või TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumendid hävitab registri kontrolliametnik ning hävitamise juures viibib tunnistaja, kes on läbinud vähemalt hävitatava dokumendi salastatuse tasemele vastava julgeolekukontrolli.
4. Registri kontrolliametnik ja tunnistaja, kui viimase kohalolek on nõutav, kirjutavad alla dokumendi hävitamise aktile, mida säilitatakse registris. ELi salastatud teabe registri vastutav kontrolliametnik säilitab TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud dokumentide hävitamise akte vähemalt kümme aastat ja CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ning SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud dokumentide hävitamise akte vähemalt viis aastat.
5. Salastatud, sealhulgas RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud dokumendid hävitatakse viisil, mis on sätestatud rakenduseeskirjades ning vastab asjakohastele ELi või samaväärsetele standarditele.
6. ELi salastatud teabe salvestamiseks kasutatud elektroonilised salvestusvahendid hävitatakse vastavalt rakenduseeskirjades sätestatud menetlustele.
Artikkel 33
ELi salastatud teabe hävitamine hädaolukorras
1. ELi salastatud teavet valdavad komisjoni talitused koostavad kohalikel tingimustel põhinevaid plaane Euroopa Liidu salastatud materjali kaitsmiseks kriisiolukorras, sealhulgas vajaduse korral hädaolukorras hävitamise ja evakueerimise plaanid. Nad teevad teatavaks juhised, mida peetakse vajalikuks, et välistada ELi salastatud teabe sattumine volitamata isikute kätte.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud materjali kaitsmiseks ja/või hävitamiseks kriisiolukorras võetavad meetmed ei tohi mingil juhul kahjustada TRES SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud materjali, sealhulgas šifreerimisvahendite kaitsmist või hävitamist, mis on olulisemad kui kõik muud ülesanded.
3. Hädaolukorras, kus esineb otsene ELi salastatud teabe loata avalikustamise oht, hävitab teabe valdaja selle viisil, mis teeb võimatuks ELi salastatud teabe tervikliku või osalise taastamise. Koostajat ja päritoluregistrit teavitatakse registreeritud ELi salajase teabe hävitamisest hädaolukorra tõttu.
4. Üksikasjalikumad sätted ELi salastatud teabe hävitamise kohta nähakse ette rakenduseeskirjades.
5. PEATÜKK
ELI SALASTATUD TEABE KAITSE SIDE- JA INFOSÜSTEEMIDES
Artikkel 34
Infokindluse aluspõhimõtted
1. Infokindlus side- ja infosüsteemide valdkonnas tähendab kindlust, et sellised süsteemid kaitsevad neis töödeldavat teavet ning toimivad ettenähtud korras, ettenähtud ajal ja õiguspäraste kasutajate juhtimisel.
2. Tõhus infokindlus tagab asjakohasel tasemel:
autentsuse
:
tagatis, et teave on ehtne ja pärineb heausksest allikast;
käideldavuse
:
teave on volitatud isiku taotluse korral kättesaadav ja kasutatav;
konfidentsiaalsuse
:
teavet ei avalikustata volitamata isikutele, üksustele või töötlemiseks;
tervikluse
:
vara ja teabe täpsuse ja terviklikkuse kaitse;
salgamise vääramise
:
võime tõestada tegevuse või sündmuse toimumist selliselt, et kõnealuse sündmuse või tegevuse toimumist ei saa hiljem eitada.
3. Infokindluse aluseks on riskijuhtimisprotsess.
Artikkel 35
Mõisted
Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „akrediteerimine”- turvalisuse akrediteerimise asutuse poolt side- ja infosüsteemile antav ametlik luba ja heakskiit töödelda ELi salastatud teavet süsteemi töökeskkonnas pärast julgeolekukava ametlikku kinnitamist ja nõuetekohast rakendamist;
b) „akrediteerimisprotsess”- ülesanded, mis tuleb täita enne akrediteerimist turvalisuse akrediteerimise asutuse poolt. Need ülesanded esitatakse akrediteerimisprotsessi standardis;
c) „side- ja infosüsteem”- süsteem, mis võimaldab elektroonilises vormis oleva teabe töötlemist. Side- ja infosüsteem hõlmab kõiki selle toimimiseks vajalikke vahendeid, sealhulgas infrastruktuuri, töökorralduse, töötajate ja teabega seotud ressursse;
d) „jääkrisk”- risk, mis jääb püsima pärast turvameetmete rakendamist, eeldusel et kõik ohud ei ole tõrjutud ning kõiki haavatavusi ei saa kõrvaldada;
e) „risk”- võimalus, et teatav oht kasutab ära organisatsiooni või selle poolt kasutatava süsteemi sisemisi või väliseid haavatavusi ja kahjustab seeläbi organisatsiooni ja selle materiaalset ja mittemateriaalset vara. Riski mõõdetakse olemasolevate ohtude tõenäosuse ja nende mõju kombinatsioonina;
f) „riski aktsepteerimine”- otsus leppida jääkriski edasise olemasoluga pärast riski käsitlemist;
g) „riski hindamine”- ohtude ja haavatavuse kindlakstegemine ning sellega seotud riskianalüüsi, st riski tõenäosuse ja mõju analüüsi koostamine;
h) „riskiteavitus”- side- ja infosüsteemide kasutajaskonna riskiteadlikkuse suurendamine, heakskiitvate asutuste teavitamine sellistest riskidest ja riske käsitlev aruandlus töötlejatele;
i) „riski käsitlemine”- riski leevendamine, kõrvaldamine, vähendamine (tehniliste, füüsiliste, korralduslike või menetluslike meetmete asjakohase kombineerimise abil), riski ülekandmine või seire.
Artikkel 36
ELi salastatud teabe töötlemine side- ja infosüsteemides
1. Side- ja infosüsteemid töötlevad ELi salastatud teavet kooskõlas infokindluse kontseptsiooniga.
2. ELi salastatud teabe töötlemisel side- ja infosüsteemides vastavalt komisjoni infosüsteemide julgeolekupoliitikale, millele on osutatud komisjoni otsuses K(2006) 3602, (11) viitab sellele, et:
a)
infosüsteemide julgeolekupoliitika rakendamiseks infosüsteemi kogu kasutusaja vältel kohaldatakse mudelit „planeeri-teosta-kontrolli-tegutse”;
b)
julgeolekuvajadused tuleb kindlaks teha ettevõtlusele avalduva mõju hindamise kaudu;
c)
infosüsteemi ja selles sisalduvate andmete kohta tuleb koostada vara ametlik liigitus;
d)
kõik infosüsteemide turvalisuse poliitikas kindlaksmääratud kohustuslikud julgeolekumeetmed peavad olema rakendatud;
e)
kohaldada tuleb riskijuhtimisprotsessi, mis koosneb järgmistest etappidest: ohtude ja haavatavuse kindlakstegemine, riskihindamine, riskide käsitlemine, riski aktsepteerimine ja riskidest teatamine;
f)
koostatakse julgeolekukava, sealhulgas julgeolekupoliitika ja turvanõuete rakendamise kord, rakendatakse ja kontrollitakse seda ja vaadatakse see läbi.
3. Kõik töötajad, kes osalevad ELi salastatud teavet töötleva side- ja infosüsteemi loomisel, arendamisel, katsetamisel, rakendamisel, haldamisel või kasutamisel, teavitavad turvalisuse akrediteerimise asutust kõigist võimalikest teabe turvalisusega seotud puudujääkidest, intsidentidest, rikkumistest või teabe ohtu sattumisest, mis võivad mõjutada side- ja infosüsteemi ja/või selles sisalduva ELi salastatud teabe kaitset.
4. Kui ELi salastatud teavet kaitstakse krüptovahenditega, kiidetakse sellised vahendid heaks järgmiselt:
a)
eelistatud on tooted, mille on heaks kiitnud nõukogu või selle peasekretär nõukogu krüptovahendite heakskiitmise asutuse ülesannetes ning komisjoni julgeolekualase eksperdirühma soovitusel;
b)
kui see on õigustatud konkreetsetel operatiivsetel põhjustel, võib komisjoni krüptovahendite heakskiitmise asutus loobuda komisjoni julgeolekualase eksperdirühma soovitusel punktis a sätestatud nõuetest ja anda konkreetseks tähtajaks ajutise heakskiidu.
5. ELi salastatud teabe elektroonilise edastamise, töötlemise ja säilitamise ajal kasutatakse heakskiidetud krüptovahendeid. Olenemata nimetatud nõudest võib erakorraliste asjaolude või spetsiifiliste tehniliste tingimuste korral pärast komisjoni krüptovahendite heakskiitmise asutuselt heakskiidu saamist kohaldada erimenetlusi.
6. Rakendatakse turvameetmeid, et kaitsta CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või kõrgemal tasemel salastatud teavet töötlevaid side- ja infosüsteeme sellise teabe ohtu sattumise eest tahtmatu elektromagnetkiirguse kaudu („TEMPEST-turvameetmed”). Sellised turvameetmed peavad olema vastavuses teabe kasutusriski ja salastatuse tasemega.
7. Komisjoni julgeolekuasutus seab sisse järgmised asutused:
-
infokindluse asutus;
-
turvalisuse akrediteerimise asutus;
-
TEMPEST-asutus;
-
krüptovahendite heakskiitmise asutus;
-
krüptomaterjalide jaotamise asutus.
8. Komisjoni julgeolekuasutus määrab igale süsteemile infokindluse rakendusasutuse.
9. Lõigetes 7 ja 8 nimetatud asutuste ülesanded sätestatakse rakenduseeskirjades.
Artikkel 37
ELi salastatud teavet töötlevate side- ja infosüsteemide akrediteerimine
1. Kõik ELi salastatud teavet töötlevad side- ja infosüsteemid läbivad akrediteerimisprotsessi, mis tugineb infokindluse põhimõtetele ja mille üksikasjalikkus peab olema vastavuses nõutud kaitsetasemega.
2. Akrediteerimisprotsess peab sisaldama komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutuselt saadud ametlikku kinnitust side- ja infosüsteemi julgeolekukavale, tagamaks, et:
a)
artikli 36 lõikes 2 osutatud riskijuhtimisprotsessi on rakendatud nõuetekohaselt;
b)
süsteemi omanik on teadlikult aktsepteerinud jääkriski; ning
c)
kooskõlas käesoleva otsusega on saavutatud side- ja infosüsteemi ning selles töödeldava ELi salastatud teabe piisav kaitsetase.
3. Komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus väljastab akrediteerimisteatise, milles määratakse kindlaks ELi salastatud teabe maksimaalne salastatuse tase, mida side- ja infosüsteem võib töödelda, ning vastavad töötingimused. See ei piira nende ülesannete täitmist, mis on usaldatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 512/2014 (12) artiklis 11 määratletud turvalisuse akrediteerimise ametile.
4. Ühine turvalisuse akrediteerimise amet vastutab komisjoni mitut osapoolt hõlmava side- ja infosüsteemi akrediteerimise eest. Amet moodustatakse kõigi osapoolte turvalisuse akrediteerimise asutuste esindajatest ja selle eesistuja on komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutuse esindaja.
5. Akrediteerimisprotsess koosneb teatavatest osapoolte täidetavatest ülesannetest. Akrediteerimist käsitlevate toimikute ja dokumentide ettevalmistamise eest vastutab täielikult side- ja infosüsteemi omanik.
6. Akrediteerimise eest vastutab komisjoni turvalisuse akrediteerimise asutus, kellel on side- ja infosüsteemi kasutusaja mis tahes hetkel õigus:
a)
nõuda akrediteerimisprotsessi rakendamist;
b)
auditeerida või kontrollida side- ja infosüsteemi;
c)
juhul kui töötingimused ei ole enam täidetud, nõuda julgeoleku tõhustamise kava koostamist ja tulemuslikku elluviimist kindlaksmääratud aja jooksul, tühistades vajaduse korral side- ja infosüsteemiga töötamise loa, kuni töötingimused on taas täidetud.
7. Akrediteerimisprotsess määratakse kindlaks ELi salastatud teavet töötleva side- ja infosüsteemi akrediteerimisprotsessi standardis, mis võetakse vastu kooskõlas otsuse K(2006) 3602 artikli 10 lõikega 3.
Artikkel 38
Erakorralised asjaolud
1. Olenemata käesoleva peatüki sätetest võib erakorraliste asjaolude, nagu ähvardava või reaalse kriisi, konflikti, sõjaolukorra või operatiivsete erakorraliste asjaolude korral rakendada allpool kirjeldatud konkreetseid menetlusi.
2. ELi salastatud teavet võib pädeva asutuse nõusolekul edastada, kasutades madalama salastatuse taseme jaoks heakskiidetud krüptovahendeid või krüpteerimata kujul, kui mis tahes viivitus põhjustaks selgelt suuremat kahju kui salastatud teabe avalikuks saamisega kaasnev kahju ja kui:
a)
teabe saatja ja saaja käsutuses ei ole nõutavat krüptoseadet ning
b)
salastatud materjali õigeaegne edastamine muude vahendite abil ei ole võimalik.
3. Punktis 1 kirjeldatud asjaolude korral edastatud salastatud teavet ei tähistata märgete või tunnustega, mis eristavad seda salastamata teabest või teabest, mida on võimalik kaitsta olemasoleva krüptovahendiga. Teabe saajaid teavitatakse salastatuse tasemest viivitamata muude vahendite abil.
4. Pädevale asutusele ja komisjoni julgeolekualasele eksperdirühmale esitatakse sellekohane aruanne.
6. PEATÜKK
TÖÖSTUSJULGEOLEK
Artikkel 39
Aluspõhimõtted
1. Tööstusjulgeolek tähendab meetmete kohaldamist selleks, et tagada ELi salastatud teabe kaitsmine
a)
salastatud lepingute raames järgmiselt:
i)
kandidaatide ja pakkujate poolt kogu pakkumismenetluse ja lepingu sõlmimise menetluse vältel;
ii)
lepinglaste ja all-lepinglaste poolt kogu salastatud lepingute kehtivusaja vältel;
b)
salastatud toetuslepingute raames järgmiselt:
i)
taotlejate poolt toetuse eraldamismenetluse vältel;
ii)
toetusesaajate poolt kogu salastatud toetuslepingute kehtivusaja vältel.
2. Sellised lepingud või toetuslepingud ei käsitle TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET tasemel salastatud teavet.
3. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse salastatud lepingutele või lepinglastele osutavaid käesoleva peatüki sätteid ka salastatud all-lepingute ja all-lepinglaste suhtes.
Artikkel 40
Mõisted
Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „salastatud leping”- nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (13) kohane raamleping või leping, mille komisjon või selle talitus on sõlminud lepinglasega vallas- või kinnisvara tarnimise, tööde tegemise või teenuste osutamise eesmärgil ning mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb ELi salastatud teabe loomine, töötlemine või säilitamine;
b) „salastatud all-leping”- leping, mille komisjoni või selle talituse lepinglane on sõlminud teise lepinglasega (st all-lepinglasega) vallas- või kinnisvara tarnimise, tööde tegemise või teenuste osutamise eesmärgil ning mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb ELi salastatud teabe loomine, töötlemine või säilitamine;
c) „salastatud toetusleping”- kokkulepe, mille alusel komisjon eraldab toetuse määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 I osa VI jaotise kohaselt ning mille täitmise eelduseks on või mille täitmisega kaasneb ELi salastatud teabe loomine, töötlemine või säilitamine;
d) „määratud julgeolekuasutus”- asutus, kes vastutab liikmesriigi julgeolekuasutuse ees tööstus- või muudele üksustele riigi kõigi tööstusjulgeolekuga seotud poliitikaküsimuste edastamise eest ning kõnealuse poliitika rakendamisel suuniste ja abi andmise eest. Määratud julgeolekuasutuse ülesandeid võib täita riiklik julgeolekuasutus või muu pädev asutus.
Artikkel 41
Salastatud lepingute või toetuslepingute menetlus
1. Iga komisjoni talitus kui lepingu sõlmija tagab, et salastatud lepingute või toetuslepingute sõlmimisel järgitakse käesolevas peatükis sätestatud ja lepingus osutatud või sisalduvaid tööstusjulgeoleku miinimumstandardeid.
2. Lõike 1 kohaldamisel küsivad komisjoni pädevad talitused nõu personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadilt, eriti selle julgeolekudirektoraadilt, ning kohustuvad tagama, et lepingute, all-lepingute ja toetuslepingute näidisvormid sisaldavad ELi salastatud teabe kaitse aluspõhimõtteid ja miinimumstandardeid käsitlevaid sätteid, mida lepinglased, all-lepinglased ja toetuslepingutega hõlmatud toetusesaajad peavad täitma.
3. Komisjon teeb tihedat koostööd asjaomase liikmesriigi riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva asutusega.
4. Kui lepingu sõlmija kavatseb algatada menetluse salastatud lepingu või toetuslepingu sõlmimiseks, pöördub ta menetluse salastatud iseloomu ja menetluse osadega seotud küsimustes komisjoni julgeolekuasutuse poole kõigis menetluse etappides.
5. Salastatud lepingute, all-lepingute, toetuslepingute ja lepinguteadete vormid ja näidised, juhised töötlemisluba eeldavate olukordade tarbeks, programmi või projekti julgeolekujuhised, julgeolekuaspekte käsitlevad dokumendid, külastused ning salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kohane ELi salastatud teabe edastamine ja vedu sätestatakse tööstusjulgeoleku rakenduseeskirjades pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga.
6. Komisjon võib sõlmida salastatud lepinguid või toetuslepinguid, et usaldada ülesandeid, millega kaasneb juurdepääs ELi salastatud teabele või sellise teabe töötlemine või säilitamine, ettevõtjatele, kes on registreeritud liikmesriigis või kolmandas riigis, kellega on sõlmitud leping või halduskokkulepe vastavalt käesoleva otsuse 7. peatükile.
Artikkel 42
Salastatud lepingu või toetuslepingu turvaelemendid
1. Salastatud lepingud või toetuslepingud peavad sisaldama järgmisi turvaelemente:
Programmi või projekti julgeolekujuhised
a)
„Programmi või projekti julgeolekujuhised” - loetelu julgeolekumenetlustest, mida kohaldatakse konkreetse programmi või projekti suhtes julgeolekumenetluste standardimiseks. Seda võib programmi või projekti kestel muuta.
b)
Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat koostab üldised programmi või projekti julgeolekujuhised; ELi salastatud teabe töötlemise või säilitamisega seotud programmide või projektide eest vastutavad komisjoni talitused võivad vajaduse korral koostada spetsiifilisi programmi või projekti julgeolekujuhiseid, mis põhinevad üldistel programmi või projekti julgeolekujuhistel.
c)
Spetsiifiline programmi või projekti julgeolekujuhised koostatakse eelkõige selliste programmide ja projektide tarbeks, mida iseloomustab märkimisväärne maht, ulatus või keerukus või lepinglaste, toetusesaajate ning muude partnerite ja sidusrühmade arvukus ja/või mitmekesisus, näiteks nende õigusliku seisundi poolest. Spetsiifilise programmi või projekti julgeolekujuhised koostab programmi või projekti haldav komisjoni talitus või talitused, kes teeb tihedat koostööd personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadiga.
d)
Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat esitab nii üldised kui ka spetsiifilised programmi või projekti julgeolekujuhised nõuannete saamiseks komisjoni julgeolekualasele eksperdirühmale.
Julgeolekuaspekte käsitlev dokument
a)
„Julgeolekuaspekte käsitlev dokument” - lepingu sõlmija poolt esitatud konkreetsete lepinguliste tingimuste kogum, mis moodustab sellise salastatud lepingu lahutamatu osa, millega kaasneb juurdepääs ELi salastatud teabele või millega kaasneb sellise teabe loomine, ning millega määratakse kindlaks lepingu julgeolekunõuded või need lepingu osad, millele on tarvis tagada julgeolekukaitse.
b)
Lepinguga seotud konkreetseid julgeolekunõudeid kirjeldatakse julgeolekuaspekte käsitlevas dokumendis. Julgeolekuaspekte käsitlev dokument sisaldab vajaduse korral salastatuse taseme määramise juhendit ning see on salastatud lepingu, all-lepingu või toetuslepingu lahutamatu osa.
c)
Julgeolekuaspekte käsitlev dokument sisaldab sätteid, milles nõutakse, et lepinglane või toetusesaaja järgiks käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandardeid. Lepingu sõlmija kohustub tagama, et julgeolekuaspekte käsitlevas dokumendis on sätestatud, et nimetatud miinimumstandardite mittejärgimine võib olla piisav alus lepingu või toetuslepingu lõpetamiseks.
2. Nii programmi või projekti julgeolekujuhised kui ka julgeolekuaspekte käsitlevad dokumendid sisaldavad kohustusliku turvaelemendina salastatuse taseme määramise juhendit:
a)
„salastatuse taseme määramise juhend” - dokument, milles kirjeldatakse programmi, projekti, lepingu või toetuslepingu salastatud osasid, määrates kindlaks neile kohaldatavad salastatuse tasemed. Salastatuse taseme määramise juhendit võib kogu programmi, projekti, lepingu või toetuslepingu kehtivuse aja jooksul täiendada ja nende teabeelementide salastatuse taset võib muuta või alandada; kui salastatuse taseme määramise juhend on olemas, on see julgeolekuaspekte käsitleva dokumendi osa.
b)
Enne salastatud lepingu sõlmimist või sellise lepingu sõlmimise pakkumismenetluse algatamist määrab komisjoni talitus kui lepingu sõlmija kindlaks kandidaatidele ja pakkujatele või lepinglastele edastatava teabe salastatuse taseme ning samuti lepinglaste poolt koostatava teabe salastatuse taseme. Selleks koostab ta pärast komisjoni julgeolekuasutusega konsulteerimist lepingu täitmiseks kasutatava salastatuse taseme määramise juhendi kooskõlas käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjadega.
c)
Salastatud lepingu eri osade salastatuse taseme määramisel kohaldatakse järgmisi põhimõtteid:
i)
salastatuse taseme määramise juhendi koostamisel võtab komisjoni talitus kui lepingu sõlmija arvesse kõiki asjaomaseid julgeolekuaspekte, sealhulgas salastatuse taset, mille teabe koostaja on määranud lepingus kasutatavale ja heakskiidetud teabele;
ii)
lepingu üldine salastatuse tase ei või olla madalam kui selle mis tahes osa kõrgeim salastatuse tase ning
iii)
lepingu täitmise käigus lepinglaste koostatud või neile esitatud teabe salastatuse taseme muutumise korral ning kui salastatuse taseme määramise juhendit edaspidi muudetakse, võtab lepingu sõlmija vajaduse korral komisjoni julgeolekuasutuse kaudu ühendust liikmesriikide riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu asjaomase pädeva julgeolekuasutusega.
Artikkel 43
Lepinglaste ja toetusesaajate personali juurdepääs ELi salastatud teabele
Lepingu või toetuslepingu sõlmija tagab, et salastatud leping või salastatud toetusleping sisaldab sätteid selle kohta, et lepinglase, all-lepinglase või toetusesaaja personal, kes vajab salastatud lepingu, all-lepingu või toetuslepingu täitmiseks juurdepääsu ELi salastatud teabele, saab sellise juurdepääsu üksnes juhul, kui:
a)
nad on läbinud vastava taseme julgeolekukontrolli või on muul viisil nõuetekohaselt volitatud ja nende teadmisvajadus on kindlaks tehtud;
b)
neid on teavitatud ELi salastatud teabe kaitseks vajalikest kehtivatest julgeolekunormidest ning nad on kinnitanud oma vastutust seoses kõnealuse teabe kaitsmisega;
c)
nad on läbinud vastava riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva asutuse julgeolekukontrolli juurdepääsuks CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud teabele.
Artikkel 44
Töötlemisluba
„Töötlemisluba”- riikliku julgeolekuasutuse, määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva julgeolekuasutuse haldusotsus selle kohta, et lähtudes julgeoleku seisukohast, võib ettevõtja pakkuda piisaval tasemel kaitset teataval salastatuse tasemel ELi salastatud teabele.
2. Liikmesriigi riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva julgeolekuasutuse väljastatud töötlemisluba, millel peab kooskõlas siseriiklike õigusnormidega olema kirjas, et ettevõtja suudab oma valdustes kaitsta asjaomasel salastatuse tasemel (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET) ELi salastatud teavet, esitatakse komisjoni julgeolekuasutusele, kes edastab selle lepingu või toetuslepingu sõlmijana tegutsevale komisjoni talitusele, enne kui kandidaadile, pakkujale, lepinglasele või toetuse taotlejale või saajale tohib edastada ELi salastatud teavet või võimaldada sellele juurdepääsu.
3. Kui see on asjakohane, teavitab lepingu sõlmija komisjoni julgeolekuasutuse kaudu asjakohast riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust sellest, et lepingu täitmiseks on vaja töötlemisluba. Töötlemis- või juurdepääsuluba on nõutav, kui hanke- või toetusmenetluse käigus on vaja väljastada CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel ELi salastatud teavet.
4. Kui nõutakse töötlemisluba, ei sõlmi lepingu või toetuslepingu sõlmija eelistatud pakkuja või osalejaga salastatud lepingut või toetuslepingut enne, kui ta on saanud selle liikmesriigi riiklikult või määratud julgeolekuasutuselt või muult pädevalt julgeolekuasutuselt, kus on asjaomase lepinglase või all-lepinglase asukoht, kinnituse selle kohta, et on väljastatud asjakohane töötlemisluba.
5. Kui töötlemisloa väljastanud riiklik või määratud julgeolekuasutus või muu pädev julgeolekuasutus on teavitanud komisjoni julgeolekuasutust töötlemisluba mõjutavatest muudatustest, teatab komisjoni julgeolekuasutus sellest lepingu või toetuslepingu sõlmijana tegutsevale komisjoni talitusele. All-lepingust teavitatakse riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust.
6. Töötlemisloa tühistamine asjaomase riikliku või määratud julgeolekuasutuse või muu pädeva julgeolekuasutuse poolt on lepingu või toetuslepingu sõlmijale piisav alus salastatud lepingu lõpetamiseks või kandidaadi, pakkuja või taotleja hankekonkursilt kõrvaldamiseks. Sellekohane säte lisatakse koostatavatesse näidislepingutesse ja näidistoetuslepingutesse.
Artikkel 45
Salastatud lepinguid ja toetuslepinguid käsitlevad sätted
1. Kandidaadile, pakkujale või taotlejale hankemenetluse käigus ELi salastatud teabe edastamise korral sisaldab pakkumiskutse või konkursikutse sätet, millega kohustatakse kandidaati, pakkujat või taotlejat, kes pakkumist või projekti ei esita või kes ei osutu väljavalituks, tagastama kindlaksmääratud tähtaja jooksul kõik salastatud dokumendid.
2. Lepingu või toetuslepingu sõlmija teavitab komisjoni julgeolekuasutuse kaudu pädevat riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust salastatud lepingu või toetuslepingu sõlmimisest ja sellega seotud andmetest, nagu lepinglas(t)e või toetusesaajate nimed, lepingu kehtivusaeg ja maksimaalne salastatuse tase.
3. Sellise lepingu või toetuslepingu lõpetamisel teavitab lepingu või toetuslepingu sõlmija komisjoni julgeolekuasutuse kaudu viivitamata selle liikmesriigi riiklikku või määratud julgeolekuasutust või muud pädevat julgeolekuasutust, kus lepinglane või toetusesaaja on registreeritud.
4. Üldiselt nõutakse, et lepinglane või toetusesaaja tagastab salastatud lepingu või toetuslepingu lõpetamisel või toetusesaaja osalemise katkestamisel tema valduses oleva ELi salastatud teabe lepingu või toetuslepingu sõlmijale.
5. Erisätteid ELi salastatud teabe hävitamiseks salastatud lepingu või salastatud toetuslepingu täitmise jooksul või lõpetamisel sätestatakse julgeolekuaspekte käsitlevas dokumendis.
6. Kui lepinglasel või toetusesaajal lubatakse ELi salastatud teavet säilitada pärast salastatud lepingu või toetuslepingu lõppemist, järgib kõnealune lepinglane või toetusesaaja jätkuvalt käesolevas otsuses sisalduvaid miinimumstandardeid ning kaitseb ELi salastatud teabe konfidentsiaalsust.
Artikkel 46
Salastatud lepinguid käsitlevad erisätted
1. ELi salastatud teabe kaitse tingimused, mille alusel lepinglane võib sõlmida all-lepinguid, määratakse kindlaks pakkumiskutses ja salastatud lepingus.
2. Lepinglane peab enne salastatud lepingu mis tahes osa täitmiseks all-lepingu sõlmimist saama selleks lepingu sõlmijalt loa. Kolmandas riigis registreeritud all-lepinglastega ei sõlmita all-lepinguid, millega kaasneb juurdepääs ELi salastatud teabele, kui puudub 7. peatükis sätestatud salastatud teabe kaitse õigusraamistik.
3. Lepinglane vastutab selle tagamise eest, et all-lepinguga seotud mis tahes tegevus oleks kooskõlas käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandarditega, ning ei anna ELi salastatud teavet all-lepinglasele ilma lepingu sõlmija eelneva kirjaliku nõusolekuta.
4. Lepinglase või all-lepinglase koostatud või töödeldava ELi salastatud teabe korral on teabe koostajaks komisjon, kelle õigusi teostab lepingu sõlmija.
Artikkel 47
Salastatud lepingutega seotud külastused
1. Kui komisjoni töötajatel või lepinglase või toetusesaaja töötajatel on salastatud lepingu või toetuslepingu täitmiseks vaja üksteise objektidel juurdepääsu CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud teabele, tuleb külastusi korraldada koostöös riiklike või määratud julgeolekuasutuste või muude asjaomaste pädevate julgeolekuasutusega. Komisjoni julgeolekuasutusele antakse sellistest külastustest teada. Riiklikud või määratud julgeolekuasutused või muud pädevad julgeolekuasutused võivad siiski seoses konkreetsete programmide või projektidega kokku leppida korra, millealusel võib selliseid külastusi korraldada otse.
2. Kõigil külastajatel peab olema juurdepääsuluba salastatud lepinguga seotud ELi salastatud teabele ja teadmisvajadus sellise teabe suhtes.
3. Külastajatele võimaldatakse juurdepääs vaid külaskäigu eesmärgiga seotud ELi salastatud teabele.
4. Üksikasjalikumad sätted nähakse ette rakenduseeskirjades.
5. Käesolevas otsuses ja lõikes 4 osutatud rakenduseeskirjades ette nähtud ning salastatud lepingutega seotud külastusi käsitlevate sätete järgimine on kohustuslik.
Artikkel 48
ELi salastatud teabe edastamine ja vedu seoses salastatud lepingute või salastatud toetuslepingutega
1. ELi salastatud teabe elektroonilise edastamise suhtes kohaldatakse käesoleva otsuse 5. peatüki asjakohaseid sätteid.
2. ELi salastatud teabe veo suhtes kohaldatakse käesoleva otsuse 4. peatüki ja rakenduseeskirjade sätteid kooskõlas siseriiklike õigusnormidega.
3. Salastatud materjali vedamisel kaubana kohaldatakse julgeolekukorra kindlaksmääramisel järgmisi põhimõtteid:
a)
julgeolek kindlustatakse lähtekohast lõppsihtkohta vedamise kõigil etappidel;
b)
saadetisele kohaldatava kaitse tase määratakse selles sisalduva materjali kõrgeima salastatuse taseme põhjal;
c)
enne CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL või SECRET UE/EU SECRET tasemel salastatud materjali piiriülest vedu koostab saatja veoplaani, mille kiidab heaks asjaomane riiklik või määratud julgeolekuasutus või muu asjaomane pädev julgeolekuasutus;
d)
veod toimuvad võimalikult täpselt punktist punkti ja need lõpetatakse nii kiiresti, kui asjaolud seda võimaldavad;
e)
võimaluse korral peaks teekond kulgema üksnes läbi liikmesriikide. Teekond läbi Euroopa Liitu mittekuuluvate riikide tuleks ette võtta üksnes juhul, kui selleks on andnud loa nii lähteriigi kui ka vastuvõtjariigi riiklik julgeolekuasutus või määratud julgeolekuasutus või muu pädev julgeolekuasutus.
Artikkel 49
ELi salastatud teabe edastamine kolmandates riikides paiknevatele lepinglastele või toetusesaajatele
ELi salastatud teave edastatakse kolmandates riikides paiknevatele lepinglastele ja toetusesaajatele vastavalt turvameetmetele, mis on kokku lepitud komisjoni julgeolekuasutuse või komisjoni talituse kui lepingu või toetuslepingu sõlmija ning selle asjaomase kolmanda riigi riikliku või määratud julgeolekuasutuse vahel, kus lepinglane või toetusesaaja on registreeritud.
Artikkel 50
RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud teabe töötlemine salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kontekstis
1. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud ning salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kontekstis töödeldava või säilitatava teabe kaitse põhineb proportsionaalsuse ja kulutasuvuse põhimõtetel.
2. RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud teabe töötlemist hõlmavate salastatud lepingute või salastatud toetuslepingute kontekstis ei ole nõutav töötlemisluba ega juurdepääsuluba.
3. Kui leping või toetusleping hõlmab RESTREINT UE/EU RESTRICTED tasemel salastatud teabe töötlemist lepinglase või toetusesaaja side- ja infosüsteemis, tagab lepingu või toetuslepingu sõlmija pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekuasutusega, et lepingus või toetuslepingus täpsustatakse side- ja infosüsteemi akrediteerimiseks või heakskiitmiseks vajalikud tehnilised ja haldusnõuded, mis on vastavuses hinnatud riskiga ja milles on arvesse võetud kõiki olulisi tegureid. Sellise side- ja infosüsteemi akrediteerimise või heakskiitmise ulatus lepitakse kokku komisjoni julgeolekuasutuse ja asjaomase riikliku või määratud julgeolekuasutuse vahel.
7. PEATÜKK
SALASTATUD TEABE VAHETAMINE TEISTE LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ASUTUSTE JA ORGANITEGA, LIIKMESRIIKIDEGA, KOLMANDATE RIIKIDEGA NING RAHVUSVAHELISTE ORGANISATSIOONIDEGA
Artikkel 51
Aluspõhimõtted
1. Kui komisjon või üks selle talitustest otsustab, et on olemas vajadus vahetada ELi salastatud teavet teise liidu institutsiooni, asutuse või organiga või kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga, astutakse vajalikud sammud, et luua sellekohane õigus- või haldusraamistik, mis võib sisaldada kooskõlas asjaomaste õigusnormidega sõlmitud salastatud teabe kaitse lepinguid või halduskokkuleppeid.
2. Ilma et see piiraks artikli 57 sätteid, vahetatakse ELi salastatud teavet teise liidu institutsiooni, asutuse või organiga või kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga üksnes sellise nõuetekohase õigus- või haldusraamistiku olemasolul ja tingimusel, et suudetakse pakkuda piisavaid tagatisi, et asjaomane liidu institutsioon, asutus või organ või kolmas riik või rahvusvaheline organisatsioon rakendab salastatud teabe kaitseks samaväärseid aluspõhimõtteid ja miinimumstandardeid.
Artikkel 52
ELi salastatud teabe vahetamine teiste liidu institutsioonide, asutuste ja organitega
1. Enne halduskokkuleppe sõlmimist teise liidu institutsiooni, asutuse või organiga taotleb komisjon kinnitust, et asjaomane liidu institutsioon, asutus või organ:
a)
on kehtestanud ELi salastatud teabe kaitseks õigusraamistiku, milles sätestatud aluspõhimõtted ja miinimumstandardid on samaväärsed käesolevas otsuses ja selle rakenduseeskirjades sisalduvatega;
b)
kohaldab julgeolekustandardeid ja -suuniseid personali turvalisuse, füüsilise julgeoleku, ELi salastatud teabe haldamise ning side- ja infosüsteemide turvalisuse kohta, et tagada komisjoniga samaväärne ELi salastatud teabe kaitstuse tase;
c)
tähistab enda koostatud salastatud teabe sarnaselt ELi salastatud teabele.
2. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat on tihedas koostöös komisjoni teiste pädevate talitustega komisjonis juhtiv talitus halduskokkulepete sõlmimiseks teiste liidu institutsioonide, asutuste või organitega ELi salastatud teabe vahetamise eesmärgil.
3. Halduskokkulepped saavad üldjuhul teoks kirjavahetuse kujul, millele on komisjoni nimel alla kirjutanud personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektor.
4. Enne halduskokkuleppe sõlmimist ELi salastatud teabe vahetamise kohta teeb komisjoni julgeolekuasutus hindamiskülastuse, et hinnata ELi salastatud teabe kaitseks ettenähtud õigusraamistikku ning veenduda ELi salastatud teabe kaitsmiseks võetud meetmete tulemuslikkuses. Halduskokkulepe jõustub ja ELi salastatud teavet vahetatakse üksnes juhul, kui nimetatud hindamiskülastuse tulemused on rahuldavad ning pärast külastust esitatud soovitusi on järgitud. Selleks et kontrollida, kas halduskokkulepet täidetakse ja kehtivad julgeolekumeetmed vastavad kokkulepitud aluspõhimõtetele ja miinimumstandarditele, tehakse regulaarseid järelhindamiskülastusi.
5. Komisjonis jääb teiste liidu institutsioonide, asutuste ja organitega vahetatava salastatud teabe peamiseks sisenemis- ja väljumispunktiks peasekretariaadi hallatav ELi salastatud teabe register. Kui see osutub aga turvakaalutlustel või korralduslikel või operatiivsetel põhjustel ELi salastatud teabe kaitsmisel asjakohasemaks, toimivad komisjoni asjaomaste talituste pädevusse kuuluvates küsimustes vahetatava salastatud teabe sisenemis- ja väljumispunktina käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade alusel komisjoni talitustes loodud ELi salastatud teabe kohalikud registrid.
6. Komisjoni julgeolekualast eksperdirühma teavitatakse halduskokkulepete sõlmimise protsessist lõike 2 kohaselt.
Artikkel 53
ELi salastatud teabe vahetamine liikmesriikidega
1. ELi salastatud teavet võib vahetada liikmesriikidega ja avaldada liikmesriikidele, tingimusel et nad kaitsevad seda teavet kooskõlas nõuetega, mida kohaldatakse sama taseme riigisisest salastusmärget kandva salastatud teabe suhtes vastavalt I lisas esitatud salastatuse tasemete vastavustabelile.
2. Kui liikmesriigid sisestavad Euroopa Liidu struktuuridesse või võrkudesse riigisisest salastusmärget kandva salastatud teabe, kaitseb komisjon seda teavet kooskõlas nõuetega, mida kohaldatakse samaväärse salastatuse tasemega ELi salastatud teabe suhtes vastavalt I lisas esitatud salastatuse tasemete vastavustabelile.
Artikkel 54
ELi salastatud teabe vahetamine kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega
1. Kui komisjon otsustab, et tal on pikaajaline vajadus vahetada salastatud teavet kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega, astutakse vajalikud sammud, et luua sellekohane õigus- või haldusraamistik, mis võib sisaldada kooskõlas asjaomaste õigusnormidega sõlmitud salastatud teabe kaitse lepinguid või halduskokkuleppeid.
2. Lõikes 1 osutatud salastatud teabe kaitse lepingud ja halduskokkulepped sisaldavad sätteid, millega tagatakse, et juhul kui kolmandad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid saavad ELi salastatud teavet, kaitstakse kõnealust teavet asjakohase salastatuse taseme kohaselt ja vastavalt miinimumstandarditele, mis on samaväärsed käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandarditega.
3. Komisjon võib sõlmida artikli 56 kohaselt halduskokkuleppe, kui ELi salastatud teave ei ole üldjuhul kõrgemal salastatuse tasemel kui RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Lõikes 3 osutatud salastatud teabe vahetuseks ettenähtud halduskokkulepped sisaldavad sätteid, millega tagatakse, et juhul kui kolmandad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid saavad ELi salastatud teavet, kaitstakse kõnealust teavet asjakohase salastatuse taseme kohaselt ja vastavalt miinimumstandarditele, mis on samaväärsed käesolevas otsuses sätestatud miinimumstandarditega. Komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga konsulteeritakse salastatud teabe kaitse lepingute või halduskokkulepete sõlmimisel.
5. Komisjoni talitus kui ELi salastatud teabe koostaja komisjonis teeb otsuse komisjonist pärineva ELi salastatud teabe kolmandale riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile avaldamise kohta igal üksikjuhul eraldi, võttes arvesse kõnealuse teabe laadi ja sisu, selle vastuvõtja teadmisvajadust ning liidule teabe avaldamisest tuleneva kasu ulatust. Kui salastatud teave, mida soovitakse avaldada, või allikmaterjal, mida see võib sisaldada, ei ole komisjoni koostatud, küsib seda salastatud teavet valdav komisjoni talitus avaldamiseks kõigepealt teabe koostaja kirjalikku nõusolekut. Kui teabe koostajat ei ole võimalik välja selgitada, võtab salastatud teavet valdav komisjoni talitus pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga teabe koostaja ülesanded enda kanda.
Artikkel 55
Salastatud teabe kaitse lepingud
1. Salastatud teabe kaitse lepingud kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitakse kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 218.
2. Salastatud teabe kaitse lepingutega:
a)
kehtestatakse liidu ja kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahelist salastatud teabe vahetamist reguleerivad aluspõhimõtted ja miinimumstandardid;
b)
nähakse ette tehniline rakenduskord, milles lepivad kokku asjaomaste liidu institutsioonide ja organite pädevate julgeolekuasutuste ning asjaomase kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni pädev julgeolekuasutus. Sellises rakenduskorras võetakse arvesse asjaomases kolmandas riigis või rahvusvahelises organisatsioonis kehtivate julgeolekunormide, -struktuuride ja -menetlustega tagatud kaitsetaset;
c)
nähakse ette, et enne lepingu kohast salastatud teabe vahetamist tuleb teha kindlaks, et teabe saaja suudab saadud teavet nõuetekohasel viisil kaitsta ja turvata.
3. Kui komisjon otsustab artikli 51 lõike 1 kohaselt, et tal on vajadus vahetada salastatud teavet, konsulteerib ta vajaduse korral Euroopa välisteenistuse, nõukogu peasekretariaadi ning teiste liidu institutsioonide ja organitega, et teha kindlaks, kas tuleks esitada soovitus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 3 alusel.
4. ELi salastatud teavet vahetatakse elektrooniliselt vaid juhul, kui see on salastatud teabe kaitse lepingus või tehnilises rakenduskorras sõnaselgelt ette nähtud.
5. Komisjonis jääb kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega vahetatava salastatud teabe peamiseks sisenemis- ja väljumispunktiks peasekretariaadi hallatav ELi salastatud teabe register. Kui see osutub aga turvakaalutlustel või korralduslikel või operatiivsetel põhjustel ELi salastatud teabe kaitsmisel asjakohasemaks, toimivad komisjoni asjaomaste talituste pädevusse kuuluvates küsimustes vahetatava salastatud teabe sisenemis- ja väljumispunktina käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade alusel komisjoni talitustes loodud ELi salastatud teabe kohalikud registrid.
6. Selleks et hinnata asjaomase kolmandas riigi või rahvusvahelise organisatsiooni julgeolekunormide, -struktuuride ja -menetluste tõhusust, osaleb komisjon hindamiskülastustel koostöös teiste liidu institutsioonide, asutuste või organitega ning vastastikusel kokkuleppel asjaomase kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga hindamiskülastusi. Selliste hindamiskülastuste käigus hinnatakse järgmisi aspekte:
a)
salastatud teabe kaitsmise suhtes kohaldatav õigusraamistik;
b)
kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni julgeolekupoliitika erijooned ja julgeolekukorralduse viis, mis võib mõjutada vahetamiseks lubatud teabe salastatuse taset;
c)
praktikas kohaldatavad turvameetmed ja -kord ning
d)
avaldatava ELi salastatud teabe tasemele vastavad julgeolekukontrolli menetlused.
Artikkel 56
Halduskokkulepped
1. Kui liidu poliitilise või õigusraamistikuga seoses esineb pikaajaline vajadus vahetada kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga teavet, mille salastatuse tase ei ületa üldjuhul taset RESTREINT UE/EU RESTRICTED ja kui komisjoni julgeolekuasutus on pärast komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga konsulteerimist teinud kindlaks eelkõige selle, et kõnealuse poole julgeolekusüsteem ei ole salastatud teabe kaitse lepingu sõlmimiseks nõuetekohasel tasemel, võib komisjon sõlmida kõnealuse kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni asjaomaste asutustega halduskokkuleppe.
2. Sellised halduskokkulepped sõlmitakse üldjuhul kirjavahetuse vormis.
3. Enne kokkuleppe sõlmimist tehakse hindamiskülastus. Komisjoni julgeolekualasele eksperdirühmale antakse teada hindamiskülastuse tulemustest. Kui erakorralistel põhjustel on vaja ELi salastatud teavet vahetada kiiresti, võib ELi salastatud teavet avaldada, eeldusel et sellise hindamiskülastuse võimalikult peatseks korraldamiseks tehakse kõik võimalik.
4. ELi salastatud teavet ei vahetata elektrooniliselt, välja arvatud juhul, kui see on halduskokkuleppes sõnaselgelt ette nähtud.
Artikkel 57
ELi salastatud teabe erakorraline ajutine avaldamine
1. Kui puudub salastatud teabe kaitse leping või halduskokkulepe ja kui komisjon või mõni selle talitustest teeb kindlaks, et liidu poliitilise või õigusraamistikuga seoses esineb erakorraline vajadus avaldada ELi salastatud teavet kolmandale riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile, toimib komisjoni julgeolekuasutus järgmiselt: kontrollib vastavalt võimalusele, kas kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni julgeolekuasutuste julgeolekunormid, -struktuurid ja menetlused tagavad talle avaldatava ELi salastatud teabe kaitse vastavalt standarditele, mis on vähemalt sama ranged kui käesolevas otsuses sätestatud standardid.
2. Komisjon teeb otsuse ELi salastatud teabe asjaomasele kolmandale riigile või rahvusvahelisele organisatsioonile avaldamise kohta julgeolekuküsimuste eest vastutava komisjoniliikme ettepanekul pärast konsulteerimist komisjoni julgeolekualase eksperdirühmaga.
3. Pärast ELi salastatud teabe avaldamise otsust ning teabe koostaja, kaasa arvatud selles sisalduva allikmaterjali koostaja eelneva kirjaliku nõusoleku olemasolul edastab komisjoni pädev asutus asjaomase teabe, mis varustatakse avaldatavuse märkega kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni kohta, kellele see avaldati. Enne teabe tegelikku avaldamist või selle avaldamise ajal võtab asjaomane kolmas pool endale kirjalikult kohustuse kaitsta saadavat ELi salastatud teavet vastavalt käesolevas otsuses sätestatud aluspõhimõtetele ja miinimumstandarditele.
8. PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 58
Varasemate otsuste asendamine
Käesoleva otsusega tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse komisjoni otsus 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom (14).
Artikkel 59
Enne käesoleva otsuse jõustumist koostatud salastatud teave
1. Kõik otsuse 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom kohaselt salastatud ELi salastatud teavet sisaldavad dokumendid on jätkuvalt kaitstud vastavalt käesoleva otsuse asjakohastele sätetele.
2. Kogu salastatud teave, mis oli komisjoni valduses otsuse 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom jõustumise kuupäeval, välja arvatud Euratomi salastatud teave:
a)
on juhul, kui see on koostatud komisjonis, automaatselt ümber liigitatud tasemele RESTREINT UE, kui selle autor ei soovinud seda 31. jaanuariks 2002 ümber liigitada ega teavitanud sellest kõiki asjaomase dokumendi adressaate;
b)
säilitab juhul, kui selle autor on väljastpoolt komisjoni, oma algse liigituse ja kui autor ei ole nõus selle salastatust kustutama ega teabe salastatuse taset alandama, käsitletakse seda samaväärse salastatuse tasemega ELi salastatud teabena.
Artikkel 60
Rakenduseeskirjad ja julgeolekuteated
1. Vajaduse korral koostab komisjon käesoleva otsuse rakenduseeskirjade kohta eraldi volitamisotsuse julgeolekuküsimuste eest vastutavale komisjoniliikmele, järgides täielikult kodukorda.
2. Julgeolekuküsimuste eest vastutav komisjoni liige võib pärast eespool nimetatud komisjoni otsuse alusel volituste saamist avaldada julgeolekuteateid, milles on esitatud käesoleva otsuse ja selle rakenduseeskirjade reguleerimisalasse kuuluvad julgeolekusuunised ja parimad tavad.
3. Komisjon võib delegeerida käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud ülesanded eraldi delegeerimisotsusega personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi peadirektorile, järgides täielikult kodukorda.
Artikkel 61
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel, 13. märts 2015