РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 февруари 2014 година
за оправомощаване на държавите членки да подпишат, ратифицират или се присъединят към Споразумението от Кейптаун от 2012 г. за прилагането на разпоредбите на Протокола от Торемолинос от 1993 г. във връзка с Международната конвенция от Торемолинос за безопасността на риболовните кораби, 1977 г.
(текст от значение за ЕИП)
(2014/195/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 5, параграф 6, буква а), подточка v) и параграф 8, първа алинея от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Необходимо е действията на Съюза в сектора на морския транспорт да целят подобряване на морската безопасност.
(2)
Протоколът от Торемолинос във връзка с Международната конвенция от Торемолинос за безопасността на риболовните кораби от 1977 г. („Протоколът от Торемолинос“) бе приет на 2 април 1993 г.
(3)
Директива 97/70/ЕО на Съвета (1) определя стандарти за безопасност, които се основават на Протокола от Торемолинос за риболовни кораби с дължина, равна или по-голяма от 24 метра, като надлежно отчитат, доколкото е необходимо, регионалните и местните особености.
(4)
Протоколът от Торемолинос не е влязъл в сила, защото не са изпълнени необходимите минимални изисквания по отношение на ратификацията.
(5)
За да бъдат установени с общо съгласие и под егидата на Международната морска организация (ММО) най-високите практически достижими стандарти за безопасност на риболовните кораби, които могат да бъдат спазвани от всички заинтересовани държави, Споразумението от Кейптаун от 2012 г. за прилагането на разпоредбите на Протокола от 1993 г. във връзка с Международната конвенция от Торемолинос за безопасността на риболовните кораби от 1977 г. („споразумението“) беше прието на 11 октомври 2012 г. Споразумението е открито за подписване от 11 февруари 2013 г. до 10 февруари 2014 г. и след това ще остане открито за присъединяване.
(6)
Разпоредбите на споразумението попадат в обхвата на изключителната компетентност на Съюза по отношение на режима на безопасност на риболовни кораби с дължина, равна или по-голяма от 24 метра.
(7)
Съюзът не може да стане страна по споразумението, тъй като само държави могат да бъдат страни по него.
(8)
В интерес на морската безопасност и лоялната конкуренция сега е държавите - членки на ЕС, с риболовни кораби, плаващи под техен флаг, които попадат в приложното поле на споразумението и които оперират в техните вътрешни води или териториални морета или разтоварват улов в тяхно пристанище, да ратифицират или да се присъединят към споразумението, за да се гарантира влизането в сила на разпоредбите на Протокола от Торемолинос. Освен това влизането в сила на споразумението ще даде възможност за последващото осъвременяване, чрез внасяне на предложения за тази цел в ММО, на редица разпоредби в протокола, които вследствие на приемането на Директива 97/70/ЕО са загубили своята актуалност.
(9)
В съответствие с член 2, параграф 1 от Договора Съветът следва да оправомощи държавите членки с риболовни кораби, плаващи под техен флаг, които попадат в приложното поле на споразумението и които оперират в техните вътрешни води или териториални морета или разтоварват улов в тяхно пристанище, да подпишат и ратифицират споразумението или да се присъединят към него в интерес на Съюза. Същевременно, с оглед запазване на сегашните нива на безопасност, предвидени в Директива 97/70/ЕО, при подписването на споразумението и депозирането на своите инструменти за ратификация или присъединяване държавите членки следва да направят декларация, според която няма да се прилагат освобождаванията, предвидени в глава 1, правило 1, точка 6 и правило 3, точка 3 от приложението към споразумението, съответно във връзка с годишните прегледи и общата риболовна зона или изключителната икономическа зона. Освен това тази декларация следва да посочи, че риболовните кораби на трети държави с дължина 24 метра или повече, опериращи в техните териториални или вътрешни води или разтоварващи улов в техни пристанища, отговарят на стандартите за безопасност, установени в Директива 97/70/ЕО, и че освобождаванията, предвидени в глава 1, правило 3, точка 3 от приложението към споразумението, няма да важат по отношение на тези риболовни кораби на трети държави,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавите членки се оправомощават да подпишат, да подпишат и ратифицират или да се присъединят, по целесъобразност, към Споразумението от Кейптаун от 2012 г. за прилагането на разпоредбите на Протокола от 1993 г. във връзка с Международната конвенция от Торемолинос за безопасността на риболовните кораби от 1977 г.
Член 2
Държавите членки полагат усилия за предприемане на необходимите стъпки за депозиране на техните инструменти за ратификация на споразумението или за присъединяване към него при генералния секретар на Международната морска организация в разумен срок и по възможност не по-късно от две години след датата на влизане в сила на настоящото решение.
Когато държава членка подпише, ратифицира или се присъедини към споразумението, тя депозира също декларацията, поместена в приложението към настоящото решение.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 февруари 2014 година.
NÕUKOGU OTSUS,
17. veebruar 2014,
millega volitatakse liikmesriike allkirjastama 2012. aasta Kaplinna lepingut (1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta protokolli sätete rakendamise kohta), seda ratifitseerima või sellega ühinema
(EMPs kohaldatav tekst)
(2014/195/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5, lõike 6 punktidega a ja v ning lõike 8 esimese lõiguga,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
On vajalik, et liidu tegevuse eesmärk meretranspordi sektoris oleks meresõiduohutuse suurendamine.
(2)
2. aprillil 1993 võeti vastu 1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud Torremolinose protokoll („Torremolinose protokoll”).
(3)
Nõukogu direktiivis 97/70/EÜ (1) on sätestatud Torremolinose protokollil põhinevad vähemalt 24 meetri pikkustele kalalaevadele ette nähtud ohutusnõuded, võttes samal ajal vajaduse korral igati arvesse piirkondlikke ja kohalikke olusid.
(4)
Torremolinose protokoll ei ole jõustunud, kuna ratifitseerimiseks vajalikke miinimumnõudeid ei ole täidetud.
(5)
Selleks et ühisel kokkuleppel ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) egiidi all kehtestada kalalaevade rangeimad võimalikud ohutusnõuded, mida kõik asjaomased riigid saavad rakendada, võeti 11. oktoobril 2012. aastal vastu 2012. aasta Kaplinna leping 1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta Torremolinose protokolli sätete rakendamise kohta (edaspidi „leping”). Leping on allakirjutamiseks avatud IMO peakorteris alates 11. veebruarist 2013 kuni 10. veebruarini 2014 ning on seejärel avatud ühinemiseks.
(6)
Lepingu sätted, milles käsitletakse vähemalt 24 meetri pikkuste kalalaevade ohutuskorda, kuuluvad ELi ainupädevusse.
(7)
Liit ei saa olla lepingu osaline, kuna selle osalisteks saavad olla vaid riigid.
(8)
Meresõiduohutuse ja ausa konkurentsi huvides on, et liikmesriigid, kellel on nende lipu all sõitvad kalalaevad, mis kuuluvad lepingu kohaldamisalasse ja mis tegutsevad tema sisevetes või territoriaalmeres või mis lossivad saagi nende sadamates, ratifitseerivad nüüd lepingu või ühinevad sellega, et tagada Torremolinose protokolli sätete jõustumine. Lisaks võimaldab lepingu jõustumine seejärel IMO-le esitatavate ettepanekute kaudu ajakohastada protokolli mitmeid sätteid, mis pärast direktiivi 97/70/EÜ vastuvõtmist on aegunud.
(9)
Kooskõlas aluslepingu artikli 2 lõikega 1 peaks nõukogu seega volitama liikmesriike, kellel on tema lipu all sõitvad lepingu kohaldamisalasse kuuluvad kalalaevad, mis tegutsevad tema sisevetes või territoriaalmeres või mis lossivad saagi tema sadamas, lepingu liidu huvides allkirjastama ja ratifitseerima või sellega ühinema. Selleks et säilitada praegune direktiiviga 97/70/EÜ tagatud ohutustase, peaksid liikmesriigid lepingule alla kirjutades ja ratifitseerimis- või ühinemiskirjade hoiuleandmisel esitama deklaratsiooni selle kohta, et lepingu lisa 1. peatüki eeskirjas 1.6 iga-aastaste ülevaatustega seoses kehtestatud erandit ning eeskirjas 3.3 ühise kalastusvööndi või majandusvööndiga seoses kehtestatud erandit ei kohaldata. Lisaks peaks nimetatud deklaratsioonis märkima, et direktiivis 97/70/EÜ sätestatud ohutusstandardid kehtivad kolmandate riikide vähemalt 24 meetri pikkuste kalalaevade suhtes, mis tegutsevad liikmesriigi sise- või territoriaalvetes või lossivad oma saaki selle liikmesriigi sadamas. Nimetatud deklaratsioonis tuleks samuti täpsustada, et lepingu lisa 1. peatüki eeskirjas 3.3 kehtestatud erandeid ei kohaldata kolmandate riikide selliste kalalaevade suhtes,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Liikmesriike volitatakse allkirjastama või allkirjastama ja ratifitseerima 2012. aasta Kaplinna lepingut (1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta Torremolinose protokolli sätete rakendamise kohta) või sellega ühinema.
Artikkel 2
Liikmesriigid püüavad astuda vajalikke samme, et anda lepingu ratifitseerimis- või ühinemiskirjad Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni peasekretärile hoiule mõistliku aja jooksul ja võimaluse korral hiljemalt kahe aasta jooksul alates käesoleva otsuse jõustumise kuupäevast.
Kui liikmesriigid allkirjastavad või ratifitseerivad lepingu või ühinevad sellega, annavad nad hoiule ka käesoleva otsuse lisas sätestatud deklaratsiooni.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 17. veebruar 2014