РЕГЛАМЕНТ (EС) 2015/104 НА СЪВЕТА
от 19 януари 2015 година
за определяне за 2015 г. на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси, приложими във водите на Съюза и за корабите на Съюза в някои води извън Съюза, за изменение на Регламент (EС) № 43/2014 и за отмяна на Регламент (ЕС) № 779/2014
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В член 43, параграф 3 от Договора се предвижда, че Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
В Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1) се съдържа изискване за приемане на мерки за опазване, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, включително докладите на Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР) и други консултативни органи, както и с оглед на становищата, получени от консултативните съвети, когато това е целесъобразно.
(3)
Съветът приема мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов, включително - при необходимост - на някои функционално свързани с това условия. В съответствие с член 16, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, възможностите за риболов следва да се определят в съответствие с целите на общата политика в областта на рибарството, установени в член 2, параграф 2 от посочения регламент. В съответствие с член 16, параграф 1 от същия регламент възможностите за риболов следва да бъдат разпределение между държавите членки по такъв начин, че да осигурят на всяка от тях относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или вид риболов.
(4)
Поради това, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1380/2013, общият допустим улов (ОДУ) следва да се определи въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите фактори и се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултациите със заинтересованите страни, и най-вече на заседанията на съответните консултативни съвети.
(5)
Задължението за разтоварване, посочено в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, се въвежда конкретно за отделните видове риболов. Когато в района, обхванат от настоящия регламент, даден вид риболов попада в обхвата на задължението за разтоварване, всички включени в този риболов видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова, следва да се разтоварят. От 1 януари 2015 г. задължението за разтоварване се прилага по отношение на риболова на дребни пелагични видове (т.е. скумрия, херинга, сафрид, син меджид, капрова риба, хамсия, атлантическа аргентина, сардина и цаца), риболова на едри пелагични видове (т.е. червен тон, риба меч, бял тон, големоок тон, бял и син марлин), риболова за промишлени цели (напр. мойва, пясъчница и норвежки паут). В член 16, параграф 2 от Регламент (EС) № 1380/2013 се предвижда, че когато се въвежда задължението за разтоварване по отношение на даден рибен запас, възможностите за риболов се определят, като се отчита промяната от определяне на възможностите за риболов, така че да отразяват разтоварванията, към определяне на възможностите за риболов, така че да отразяват улова.
(6)
В продължение на няколко години някои ОДУ за запасите от подклас Пластинчатохрили (акули и скатове) се определят на нулеви равнища, като в съпътстваща разпоредба се предвижда задължение за незабавно освобождаване при случаен улов. Тази специална мярка е наложена поради лошото природозащитно състояние на посочените запаси, като - предвид високия им процент на оцеляване - се счита, че изхвърлянето на улов няма да увеличи процента смъртност от риболов и ще подпомогне тяхното опазване. Независимо от това от 1 януари 2015 г. количествата от посочените видове, които са уловени при пелагичен риболов, ще трябва да бъдат разтоварвани, освен ако за тях не се прилага някое от изключенията от задължението за разтоварване, предвидени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В член 15, параграф 4, буква а) от същия регламент се предвижда възможност за такива дерогации по отношение на видовете, за които риболовът е забранен и които са посочени като такива в правен акт на Съюза в сферата на общата политика в областта на рибарството. Поради това е целесъобразно да се забрани риболовът на тези видове в съответните зони.
(7)
През последните години ОДУ за запаса от хамсия в Бискайския залив се определя в отделен регламент относно възможностите за риболов, който се прилага от 1 юли на дадената година до 30 юни на следващата година. През 2014 г. НТИКР посочи, че ако периодът на управление се промени така, че да съвпада с календарната година (януари-декември), това значително ще намали рисковете за опазването на този запас. След консултации с Испания, Франция и Регионалния консултативен съвет за югозападните води (SWW-RAC) предложената от НТИКР промяна бе оценена като положителна. Въз основа на това е целесъобразно да се отмени Регламент (ЕС) № 779/2014 на Съвета (2) и да се въведе нов ОДУ с настоящия регламент за запаса от хамсия в Бискайския залив за 2015 г.
(8)
Освен това, съгласно член 16, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, ОДУ за запасите от обхвата на специалните многогодишни планове следва да се определя в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Поради това ОДУ за запасите от южен хек и норвежки омар, от морски език в западната част на Ламанша, от писия и морски език в Северно море, от херинга във водите на запад от Шотландия, от атлантическа треска в Категат до водите на запад от Шотландия, Ирландско море, Северно море, Скагерак и източната част на Ламанша и от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море следва да се определя в съответствие с правилата, установени в регламенти (ЕО) № 2166/2005 (3), (ЕО) № 509/2007 (4), (ЕО) № 676/2007 (5), (ЕО) № 1300/2008 (6), (ЕО) № 1342/2008 (7) („план за атлантическата треска“) и (ЕО) № 302/2009 (8).
(9)
По отношение на запасите от северна мерлуза (Регламент (EО) № 811/2004 на Съвета (9)) и морски език в Бискайския залив (Регламент (EО) № 388/2006 на Съвета (10)) обаче минималните цели на съответните планове за възстановяване и управление са постигнати и, поради това е целесъобразно да се следват научните становища, така че - в зависимост от случая - ОДУ да бъде изравнен с равнищата на максималния устойчив улов или запазен на тези равнища.
(10)
За запасите, за които няма достатъчни или надеждни данни, позволяващи изготвянето на приблизителни оценки на размера, мерките за управление и равнищата на ОДУ следва да се придържат към подхода на предпазливост при управлението на рибарството, определен в член 4, параграф 1, точка 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, като се вземат предвид специфичните за запасите фактори и по-конкретно наличната информация относно тенденциите в развитието на запасите и съображенията, свързани със смесения характер на риболова.
(11)
С Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета (11) бяха въведени допълнителни условия за годишното управление на ОДУ, включително разпоредбите за гъвкавост съгласно членове 3 и 4 за запасите, по отношение на които се прилагат съответно предпазни и аналитични ОДУ. Съгласно член 2 от посочения регламент при определяне на ОДУ Съветът решава за кои запаси не се прилагат членове 3 и 4, по-специално въз основа на биологичното състояние на запасите. Неотдавна бе въведен механизъм за гъвкавост за целия улов, спрямо който се прилага задължението за разтоварване съгласно член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. Поради това, с цел да се избегне прекомерната гъвкавост, която би компрометирала постигането на определените в общата политика в областта на рибарството природозащитни цели, и да се предотврати отрицателното въздействие върху биологичното състояние на запасите, членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 847/96 могат да се прилагат за ОДУ само когато държавите членки не използват възможността за гъвкавост по отношение на квотите в две последователни години, предвидена в член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(12)
В съответствие с резултата от консултациите между Съюза и Норвегия, Съюзът може да разреши увеличение на риболова на северна скарида в зона IIIа за кораби на Съюза до 10 % от предоставената на Съюза квота, при условие че всички използвани количества над предоставената на Съюза квота бъдат приспаднати от квотата му за 2015 г. Уместно е да се даде възможност за такава гъвкавост при определянето на тези риболовни възможности, за да се осигурят равнопоставени условия за корабите на Съюза като се разреши на заинтересованите държави членки да изберат използването на гъвкава квота. Поради това Регламент (ЕС) № 43/2014 следва да бъде съответно изменен.
(13)
Когато даден ОДУ, свързан с определен запас, е предоставен само на една държава членка, е целесъобразно - в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора - тя да бъде оправомощена да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, гарантиращи, че при определяне на равнището на ОДУ въпросната държава членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството.
(14)
Необходимо е да се определят тавани на риболовното усилие за 2015 г. в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, член 9 от Регламент (ЕО) № 676/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008 и членове 5 и 9 от Регламент (ЕО) № 302/2009, като се вземе предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета (12).
(15)
Предвид най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) и в съответствие с международните ангажименти в рамките на Конвенцията за риболов в североизточната част на Атлантическия океан (NEAFC) е необходимо да се ограничи риболовното усилие за някои дълбоководни видове.
(16)
При определени видове, като например някои видове акули, дори ограничените риболовни дейности биха довели до сериозна опасност за тяхното опазване. Поради това възможностите за риболов за такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за техния риболов.
(17)
На 11-ото заседание на Конференцията на страните по Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни, проведено в Кито от 3 до 9 ноември 2014 г., редица видове бяха добавени в списъците на защитените видове от Допълнения I и II към Конвенцията, с действие от 8 февруари 2015 г. Поради това е целесъобразно да се предвиди защита за тези видове във връзка с кораби на Съюза, които извършват риболов във всички води, и кораби, които не са на Съюза, но извършват риболов във води на Съюза.
(18)
Използването на определените в настоящия регламент възможности за риболов, предоставени на корабите на Съюза, е уредено с Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (13) и по-специално с членове 33 и 34 от него, които се отнасят до записването на улова и риболовното усилие и съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Във връзка с това е необходимо да се определят кодовете, които да бъдат използвани от държавите членки, когато изпращат до Комисията данни, свързани с разтоварването на запаси, от обхвата на настоящия регламент.
(19)
За определени равнища на ОДУ следва да се позволи на държавите членки да разпределят допълнителни количества за корабите, участващи в опити за напълно документиран риболов. Целта на тези опити е да се изпита система за квоти за улов при някои видове риболов, спрямо които все още не се прилага задължението за разтоварване съгласно Регламент (ЕС) № 1380/2013, т.е. система, при която целият улов следва да се разтовари и приспадне от квотите с цел да се избегне изхвърлянето на улов и свързаното с него разхищение на иначе годни рибни ресурси. Неконтролираното изхвърляне на риба е заплаха за дългосрочната устойчивост на рибните ресурси като обществено благо, а оттам - и за целите на общата политика в областта на рибарството. От друга страна, по своята същност системите за квоти за улов представляват стимул за рибарите да оптимизират селективния характер на улова при извършваните от тях дейности. С цел наблюдение на спазването на условията, на които подлежат опитите за напълно документиран риболов, държавите членки следва да осигурят подробна и точна документация за всички риболовни рейсове и подходящ капацитет и средства, като например наблюдатели, вътрешна система за видеонаблюдение (CCTV) и други. При това държавите-членки следва да спазват принципа на ефективност и пропорционалност. При използването на CCTV системи следва да се спазват изискванията на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14).
(20)
За да се гарантира, че опитите за напълно документиран риболов могат да доведат до реална оценка на потенциала на системите за квоти за улов да контролират абсолютната смъртност от риболов на засегнатите запаси, е необходимо всички риби, уловени при тези опити, включително тези с размер под минималния за разтоварване, да се приспаднат от общото разпределено количество, предназначено за участващия кораб, и риболовните операции да се прекратят, след като въпросният кораб изчерпи напълно това общо разпределено количество. Целесъобразно е също така да се разреши прехвърлянето на разпределени количества между кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов, и неучастващи кораби, ако може да бъде доказано, че изхвърленият улов от неучастващите кораби не се увеличава.
(21)
Съгласно становището на ICES е целесъобразно да се запази специалната система за управление на запасите от пясъчница във водите на Съюза от участъци IIa и IIIа на ICES и подзона IV на ICES. Тъй като научното становище на ICES се очаква едва през февруари 2015 г., е уместно ОДУ и квотите временно да се определят на нулево равнище до публикуването на това становище.
(22)
За да се гарантира пълноценно оползотворяване на възможностите за риболов, е уместно да се позволи прилагането на гъвкав режим между някои зони на ОДУ, когато става дума за един и същи биологичен запас.
(23)
В съответствие с процедурата, предвидена в споразуменията или протоколите за отношенията в областта на рибарството с Норвегия (15) и Фарьорските острови (16), Съюзът проведе консултации с тези партньори във връзка с риболовните права. В съответствие с процедурата, предвидена в споразумението и протокола в областта на рибарството с Гренландия (17), Съвместният комитет определи равнището на риболовните възможности, налични за Съюза във водите на Гренландия за 2015 г. Необходимо е следователно тези риболовни възможности да бъдат включени в настоящия регламент.
(24)
На годишното си заседание през 2014 г. NEAFC прие мярка за опазване по отношение на запаса от морски костур в морето Ирмингер, като определи ОДУ и квотите за 2015 г. за договарящите страни, включително за Съюза. Освен това консултациите между крайбрежните държави - страни по NEAFC, ще продължат и през 2015 г. относно възможностите за риболов на атлантическо-скандинавска херинга за същата година. Поради това е уместно да се определят временни ограничения на улова на атлантическо-скандинавска херинга, като процент от квотата на Съюза за 2014 г., в очакване на преразглеждане вследствие на резултата от консултациите между крайбрежните държави - страни по NEAFC.
(25)
На годишното си заседание през 2014 г. NEAFC не прие мярка за опазване по отношение на запаса от морски костур в международни води от подзони I и II на ICES, като определи ОДУ и квотите за договарящите страни. Консултациите относно риболовните възможности за запаса от морски костур ще продължат през 2015 г. Тъй като риболовът се извършва през втората половина на годината, ограниченията на улова за този запас ще бъдат определени през 2015 г., като се вземе предвид резултатът от консултациите между крайбрежните държави - страни по NEAFC.
(26)
На годишното си заседание през 2014 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) прие увеличение на ОДУ и квотите за червен тон за период от три години и потвърди ОДУ и квотите за северноатлантическа риба меч, южноатлантическа риба меч, южноатлантически бял тон и северноатлатнтически бял тон на сегашните равнища за периода 2015-2016 г. Освен това, какъвто е вече случаят със запасите от червен тон, уместно е уловът от любителски и спортен риболов на всички останали запаси по ICCAT, включени в Приложение ID, също да бъде подложен на ограничения на улова, приети от тази организация с цел да се гарантира, че Съюзът не надхвърля своите квоти. Всички тези мерки следва да бъдат въведени в правото на Съюза.
(27)
На годишното си заседание през 2014 г. страните по Комисията за опазване на антарктическите живи морски ресурси (CCAMLR) приеха ограничения на улова както за целевите видове, така и за прилова, включително квота за прилова за периода 2015-2016 г. за някои видове проучвателен риболов в подзона 88.2. Оползотворяването на тази квота за 2015 г. следва да бъде взето предвид при определянето на възможностите за риболов за 2016 г.
(28)
На годишното си заседание през 2014 г. Комисията по рибата тон в Индийския океан (IOTC) не измени въведените мерки за опазване и управление. Необходимо е обаче да се определят ограничения на капацитета в Приложение VI към настоящия регламент, като се вземе предвид включването на Майот като най-отдалечен регион в Приложение II към Регламент (ЕС) № 1380/2013, изменен с Регламент (ЕС) № 1385/2013 (18) на Съвета.
(29)
Третото годишно заседание на Регионалната организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан (SPFO) ще се проведе през февруари 2015 г. До провеждането на такова годишно заседание е уместно настоящите мерки в зоната на Конвенцията SPFO да останат временно в сила. Независимо от това не следва да може да се извършва целеви риболов на запаса от сафрид преди определянето на ОДУ в резултат от посоченото годишно заседание.
(30)
На своето 87-о годишно заседание през 2014 г. Междуамериканската комисия за тропическа риба тон (IATTC) запази мерките за опазване на албакора, големоокия тон и ивичестия тон. Също така IATTC запази резолюцията си относно опазването на дългокрилата акула. Въвеждането на тези мерки в правото на Съюза следва да продължава.
(31)
На годишното си заседание през 2014 г. Организацията за риболова в Югоизточния Атлантически океан (SEAFO) прие препоръка за нов двугодишен ОДУ за запасите от берикс, атлантически големоглав и пелагична лъчеперка от вида Histiopterus typus, като съществуващите ОДУ за патагонски кликач и западноафрикански джерион останаха в сила. Приложимите понастоящем мерки относно разпределянето на риболовни възможности, приети от SEAFO, следва да се въведат в правото на Съюза.
(32)
На 9-ото си годишно заседание Комисията за риболова в Западния и Централния Тихи океан (WCPFC) прие мярка за опазване и управление за защита на китовата акула от риболовни операции на оборудвани с мрежи гъргър кораби. На 10-ото си годишно заседание WCPFC прие ограничения на улова за риболов с парагади на големоок тон. На 11-ото си годишно заседание през 2014 г. WCPFC не промени мерките си по отношение на риболовните възможности, приети през 2013 г. Всички тези мерки следва да се въведат в правото на Съюза.
(33)
На годишното си заседание през 2013 г. страните по Конвенцията за опазване и управление на запасите от сайда в централната част на Берингово море не промениха мерките си по отношение на възможностите за риболов. Тези мерки следва да се въведат в правото на Съюза.
(34)
На своето 36-о годишно заседание през 2014 г. Организацията за риболова в северозападната част на Атлантическия океан (NAFO) прие редица възможности за риболов за 2015 г. за някои запаси в подзони 1-4 от зоната на Конвенцията NAFO. В този контекст NAFO прие мораториум върху улова на скариди в участък 3L, увеличи ОДУ за морски костур в участък 3M (с цел да обхване прилова на някои видове) и възобнови риболова на червена писия в участък 3NO.
(35)
В края на годината съответните регионални организации за управление на рибарството (РОУР) приемат определени международни мерки, които създават или ограничават възможностите за риболов за Съюза и които стават приложими преди влизането в сила на настоящия регламент. Поради това е необходимо разпоредбите за въвеждане на тези мерки в правото на Съюза да се прилагат с обратно действие. По-конкретно, тъй като риболовният сезон в зоната на Конвенцията CCAMLR продължава от 1 декември до 30 ноември - поради което някои възможности за риболов или забрани в зоната на Конвенцията CCAMLR са определени за период, започващ на 1 декември 2014 г. - е целесъобразно съответните разпоредби на настоящия регламент да се прилагат от тази дата. Това прилагане с обратно действие няма да засегне принципа на основателните очаквания, тъй като на членовете на CCAMLR е забранено да ловят риба в зоната на Конвенцията CCAMLR без разрешение.
(36)
В съответствие с декларацията на Съюза, отправена към Боливарската република Венецуела, относно предоставянето на възможности за риболов във водите на Съюза на риболовни кораби, плаващи под знамето на Боливарска република Венецуела в изключителната икономическа зона край брега на Френска Гвиана (19), е необходимо да се определят възможностите за улов на снапери във води на Съюза, които се предоставят на Венецуела.
(37)
За да се осигурят еднакви условия за разрешаване на отделните държави членки да се ползват от системата за управление на разпределеното им риболовното усилие в съответствие със схемата за киловатдни, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(38)
За да се осигурят уеднаквени условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия, свързани с разпределянето на допълнителни дни в морето за окончателно преустановяване на риболовните дейности или за засилено присъствие на научни наблюдатели, както и със създаване на таблични формати за събиране и предаване на информацията, отнасяща се до прехвърляне на дни в морето между риболовни кораби под знамето на дадена държава членка. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 (20) на Европейския парламент и на Съвета.
(39)
За да се избегне прекъсването на риболовните дейности и да се гарантира поминъкът на рибарите в ЕС, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с изключение на разпоредбите относно ограниченията на риболовното усилие, които следва да се прилагат от 1 февруари 2015 г., и някои разпоредби в определени региони, за които следва да се предвиди специална дата на прилагане. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му.
(40)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят наличните възможности за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси във водите на Съюза и за корабите на Съюза в някои води извън Съюза.
2. Възможностите за риболов, посочени в параграф 1, включват:
а)
ограниченията на улова за 2015 г. и - в случаите, когато това е предвидено в настоящия регламент - за 2016 г.;
б)
ограниченията на риболовното усилие за периода от 1 февруари 2015 г. до 31 януари 2016 г., с изключение на случаите, когато в членове 9, 29 и 31 са установени други периоди на ограничение на риболовното усилие;
в)
възможностите за риболов за периода от 1 декември 2014 г. до 30 ноември 2015 г. за някои запаси в зоната на Конвенцията CCAMLR;
г)
възможностите за риболов за определени запаси в зоната на Конвенцията IATTC, посочени в член 32, за периодите през 2015 г. и 2016 г., посочени в същата разпоредба.
Член 2
Приложно поле
Настоящият регламент се прилага за следните кораби:
а)
кораби на Съюза;
б)
кораби на трети държави във водите на Съюза.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на Съюза“ означава риболовен кораб на Съюза съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
„кораб на трета държава“ означава риболовен кораб съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 4 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, плаващ под знамето на трета държава и регистриран в нея;
в)
„води на Съюза“ означава водите на Съюза съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
г)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
д)
„запас“ означава запасът съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 14 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
е)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава:
i)
при видовете риболов, спрямо които се прилага задължението за разтоварване съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - количеството от всеки запас, което може да се улови всяка година;
ii)
при всички други видове риболов - количеството от всеки запас, което може да се разтовари всяка година;
ж)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава членка или на трета държава;
з)
„аналитична оценка“ означава количествена оценка на тенденциите за даден запас въз основа на данни за биологията и експлоатацията на запаса, за които научен преглед е посочил, че са с достатъчно добро качество за осигуряване на научно становище относно вариантите за бъдещ улов;
и)
„подход на предпазливост при управлението на рибарството“ означава подходът за предпазливост при управлението на рибарството съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
й)
„размер на окото“ означава размерът на окото на риболовните мрежи, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 на Комисията (21);
к)
„регистър на риболовния флот на Съюза“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 24, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
л)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
„зони на ICES (Международен съвет за изследване на морето)“ означава географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 218/2009 (22);
б)
„Скагерак“ означава географската зона, която на запад е ограничена от линията, прекарана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, на юг - от линията, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, а от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг;
в)
„Категат“ означава географската зона, която на север е ограничена от линията, прекарана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка - до най-близката точка на шведския бряг, а на юг - от линията, прекарана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„функционална единица 16 на подзона VII на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
53° 30′ с.ш. 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш. 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш. 11° 00′ з.д.,
-
51° 30′ с.ш. 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш. 13° 00′ з.д.,
-
51° 00′ с.ш. 15° 00′ з.д.,
-
53° 30′ с.ш. 15° 00′ з.д.
д)
„функционална единица 26 на подзона IХа на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
43° 00′ с.ш. 8° 00′ з.д.,
-
43° 00′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
42° 00′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
42° 00′ с.ш. 8° 00′ з.д.;
е)
„функционална единица 27 на подзона IХа на ICES“ означава географската зона, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
42°00′ с.ш. 8° 00′ з.д.,
-
42°00′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
38°30′ с.ш. 10° 00′ з.д.,
-
38°30′ с.ш. 9° 00′ з.д.,
-
40°00′ с.ш. 9° 00′ з.д.,
-
40°00′ с.ш. 8° 00′ з.д.;
ж)
„залив на Кадис“ означава географският район на участък IXa на ICES, разположен на изток от 7° 23′ 48″ з.д.;
з)
„зони на CECAF (Комитет по риболова в централната източна част на Атлантическия океан)“ означава географските зони, определени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета (23);
и)
„зони на NAFO (Организация за риболова в северозападната част на Атлантическия океан)“ означава географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 217/2009 на Европейския парламент и на Съвета (24);
й)
„зона на Конвенцията SEAFO (Организация за риболова в Югоизточния Атлантически океан)“ означава географската зона, определена в Конвенцията за опазване и управление на рибните ресурси в Югоизточния Атлантически океан (25);
к)
„зона на Конвенцията ICCAT (Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан)“ означава географската зона, определена в Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (26);
л)
„зона на Конвенцията CCAMLR (Комисия за опазване на антарктическите живи морски ресурси)“ означава географската зона, определена в член 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 601/2004 (27);
м)
„зона на Конвенцията IATTC (Междуамериканска комисия за тропическа риба тон)“ означава географската зона, определена в Конвенцията за укрепване на Междуамериканската комисия за тропическа риба тон, създадена от Конвенцията между Съединените американски щати и Република Коста Рика от 1949 г. („Конвенцията от Антигуа“) (28);
н)
„зона на Конвенцията IOTC (Комисия по рибата тон в Индийския океан)“ означава географската зона, определена в Споразумението за създаване на Комисия по рибата тон в Индийския океан (29);
о)
„зона на Конвенцията SPRFMO (Регионална организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан)“ означава географската зона на откритото море на юг от 10° с.ш., на север от зоната на Конвенцията CCAMLR, на изток от зоната на Конвенцията SIOFA, определена в Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (30) и на запад от зоните под юрисдикцията на южноамериканските държави по отношение на рибарството;
п)
„зона на Конвенцията WCPFC (Комисия за опазването и управлението на далекомигриращите рибни запаси в Западния и Централния Тихи океан)“ означава географската зона, определена в Конвенцията за опазването и управлението на далекомигриращите рибни запаси в Западния и Централния Тихи океан (31);
р)
„открити води на Берингово море“ означава географската зона на откритите води на Берингово море на повече от 200 морски мили от изходните линии, от които се измерва ширината на териториалните води на крайбрежните държави около Берингово море;
с)
„зона на припокриване между IATTC и WCPFC“ означава географската зона, определена от следните граници:
-
150° з.д.,
-
130° з.д.,
-
4° ю.ш.,
-
50° ю.ш.
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА СЪЮЗА
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 5
ОДУ и разпределение
1. ОДУ за корабите на Съюза във водите на Съюза или в определени води извън Съюза и разпределението на този ОДУ между държавите членки, както и условията, функционално свързани с него, според случая, са определени в приложение I.
2. На корабите на Съюза се разрешава улов в рамките на ОДУ, определен в приложение I, във водите под юрисдикцията на Фарьорските острови, Гренландия, Исландия и Норвегия относно риболовните дейности и в риболовната зона около Jan Mayen при условието, определено в член 19 и в приложение III към настоящия регламент и в Регламент (ЕО) № 1006/2008 (32) и разпоредбите за прилагането му.
3. За целите на специалното условие, предвидено в приложение IA за запасите от пясъчница във водите на ЕС от зони IIa, IIIa и IV, се прилагат зоните за управление, определени в приложение IIГ.
Член 6
ОДУ, определян от държавите членки
1. ОДУ за някои рибни запаси се определя от съответната държава членка. Тези запаси са посочени в приложение I.
2. За ОДУ, определян от дадена държава членка, се прилагат следните условия:
а)
той отговаря на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството и по-специално на принципа на устойчива експлоатация на запасите; и
б)
води до:
i)
експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък, ако са налице аналитични оценки с възможно най-висока степен на вероятност;
ii)
експлоатация на запаса, която съответства на подхода на предпазливост при управлението на рибарството, ако аналитичните оценки не са налице или са непълни.
3. До 15 март 2015 г. всяка заинтересована държава членка предоставя на Комисията следната информация:
а)
приетия ОДУ;
б)
данните, събрани и оценени от съответната държава членка, на които се основава приетият ОДУ;
в)
данни за това, до каква степен приетият ОДУ е в съответствие с параграф 2.
Член 7
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
1. Задължението за разтоварване на сушата съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 („задължение за разтоварване“) се прилага спрямо рибата от запасите, за които е определен ОДУ, уловена при посочените в член 15, параграф 1, буква а) от същия регламент видове риболов.
2. Рибата от други запаси, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва единствено ако:
а)
уловът е извършен от кораби под знамето на държава членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на Съюза, която не е била разпределена по квоти между държавите членки, и тази квота на Съюза не е изчерпана.
3. Запасите от нецелеви видове в рамките на безопасните биологични граници, посочени в член 15, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, са изброени в приложение I с оглед на дерогацията от задължението за отчитане на улова спрямо съответните квоти, предвидено в същия член.
Член 8
Ограничения на риболовното усилие
За посочените в член 1, параграф 2, буква б) периоди се прилагат следните мерки, свързани с риболовното усилие:
а)
приложение IIA по отношение на управлението на някои запаси от атлантическа треска, морски език и морска писия в Категат, Скагерак, частта от участък IIIа на ICES, която не попада в Скагерак и Категат, подзона IV на ICES, участъци VIa, VIIa и VIId на ICES и водите на Съюза от участъци IIa и Vb на ICES;
б)
приложение IIБ по отношение на възстановяването на запасите от мерлуза и норвежки омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ по отношение на управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES.
Член 9
Ограничения на улова и усилието за дълбоководния риболов
1. По отношение на черната писия се прилага член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2347/2002 (33), с който се установява изискване за притежаване на разрешение за дълбоководен риболов. По отношение на улова, задържането на борда, трансбордирането и разтоварването на черна писия се прилагат условията, посочени в същия член.
2. Държавите членки гарантират, че равнищата на риболовно усилие за 2015 г., измерени в киловатдни отсъствие от пристанището на кораби с разрешение за дълбоководен риболов съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2347/2002, не надвишат 65 % от средногодишното риболовно усилие на корабите на съответната държава членка през 2003 г. при рейсове, за които корабите са имали разрешения за дълбоководен риболов или са ловили дълбоководните видове, посочени в приложения I и II към същия регламент. Настоящият параграф се прилага само за риболовни рейсове, при които са били уловени над 100 kg дълбоководни видове, различни от атлантическа аргентина.
Член 10
Специални разпоредби относно разпределянето на възможностите за риболов
1. Установеното с настоящия регламент разпределяне на възможностите за риболов между държавите членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените съгласно член 16, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
б)
приспаданията и преразпределенията съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009;
в)
преразпределенията съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008;
г)
допълнителните разтоварвания, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 и член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
д)
удържаните количества съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96 и член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013;
е)
приспаданията съгласно членове 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009;
ж)
прехвърлянето и размяната на квоти съгласно член 19 от настоящия регламент;
з)
разпределянето на допълнителни количества съгласно член 14 от настоящия регламент.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които е предвиден предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от същия регламент - за запасите, по отношение на които е предвиден аналитичен ОДУ. Членове 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 847/96 не се прилагат когато държава членка използва възможността за гъвкавост по отношение на квотите в две последователни години, предвидена в член 15, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
Член 11
Закрити риболовни сезони
1. В периода от 1 май до 31 май 2015 г. се забранява риболовът или задържането на борда на всеки от следните видове в Porcupine Bank: атлантическа треска, мегрим, морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, норвежки омар, морска писия, сребриста сайда, сайда, морски лисици, обикновен морски език, менек, синя молва, молва и черноморска бодлива акула.
За целите на настоящия параграф Porcupine Bank обхваща географската зона, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38,800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
Чрез дерогация от първа алинея се разрешава транзитното преминаване през Porcupine Bank с посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. В периодите от 1 януари до 31 март 2015 г. и от 1 август до 31 декември 2015 г. се забранява стопанският риболов на пясъчница с дънен трал, гриб или сходни теглени уреди с размер на окото под 16 mm в участъци IIa и IIIa на ICES и в подзона IV на ICES.
Забраната, посочена в първа алинея, се прилага и за кораби на трети държави, притежаващи разрешение за риболов на пясъчница във водите на Съюза от подзона IV на ICES.
Член 12
Забрани
1. На корабите на Съюза се забранява да ловят, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват следните видове:
а)
бодлив скат (Amblyraja radiata) във водите на Съюза от участъци IIa, IIIa и VIId на ICES и подзона IV на ICES;
б)
следните видове риба трион във всички води:
i)
риба трион от вида Anoxypristis cuspidatа;
ii)
риба трион от вида Pristis clavata;
iii)
дребнозъба риба трион (Pristis pectinata);
iv)
риба трион (Pristis pristis);
v)
риба трион от вида Pristis zijsron;
в)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води;
г)
обикновен скат (Dipturus batis), съчетание от видовете Dipturus cf. flossada и Dipturus cf. intermedia във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
австралийска акула (Galeorhinus galeus), при улов с парагади във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзона IV на ICES, както и във водите на Съюза и в международни води от подзони I, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
е)
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзона IV на ICES, както и във водите на Съюза и в международни води от подзони I, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
ж)
черна акула (Dalatias licha), птицеклюна акула (Deania calcea), сива късошипа акула (Centrophorus squamosus), голяма светеща акула (Etmopterus princeps) и португалска котешка акула (Centroscymnus coelolepis) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзона IV на ICES, както и във водите на Съюза и в международни води от подзони I и XIV на ICES;
з)
селдова акула (Lamna nasus) във всички води;
и)
манта от вида Мanta alfredi във всички води;
й)
манта (морски дявол) (Мanta birostris) във всички води;
к)
следните видове манта (Mobula rays) във всички води:
i)
манта (Mobula mobular);
ii)
манта от вида Mobula rochebrunei;
iii)
манта от вида Mobula japanica;
iv)
манта от вида Mobula thurstoni;
v)
манта от вида Mobula eregoodootenkee;
vi)
манта от вида Mobula munkiana;
vii)
манта от вида Mobula tarapacana;
viii)
манта от вида Mobula kuhlii;
ix)
манта от вида Mobula hypostoma;
л)
морска лисица (Raja clavata) във водите на Съюза от участък IIIa на ICES;
м)
норвежки скат (Raja (Dipturus) nidarosiensis) във водите на Съюза от участъци VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh и VIIk на ICES;
н)
вълнист скат (Raja undulata) във водите на Съюза от подзони VI и X на ICES и бял скат (Raja alba) във водите на Съюза от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
о)
риба китара (Rhinobatidae) във водите на Съюза от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES;
п)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на Съюза.
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Член 13
Предаване на данни
Когато държавите членки изпращат на Комисията данни относно разтоварването на количествата уловени запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ГЛАВА II
Разпределение на допълнителни количества за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
Член 14
Разпределяне на допълнителни количества
1. Дадена държава членка може да разпредели допълнителни количества от определени запаси за плаващите под нейното знаме кораби, които участват в опити за напълно документиран риболов. Запасите са посочени в приложение I.
2. Разпределянето на допълнителни количества по параграф 1 не може да надвишава общото ограничение, определено в приложение I като процент от квотата, предоставена на съответната държава членка.
Член 15
Условия за разпределяне на допълнителни количества
1. По отношение на разпределянето на допълнителни количества, посочено в член 14, се прилагат следните условия:
а)
държавите членки осигуряват подробна и точна документация за всички риболовни рейсове и подходящ капацитет и средства, като например наблюдатели, вътрешна система за видеонаблюдение (CCTV) и други. При това държавите членки спазват принципа на ефективност и пропорционалност;
б)
разпределянето на допълнителни количества за отделен кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не превишава никое от следните ограничения:
i)
75 % от изхвърлянето на улов от запаса, по приблизителна оценка на съответната държава членка за вида кораби, към който принадлежи отделният кораб, получил допълнителни количества;
ii)
30 % от индивидуално разпределеното количество, което корабът е получил преди участието си в опитите;
в)
целият извършен от кораба улов на запаса, от който са разпределени допълнителни количества - включително рибата, която е под определения в приложение XII към Регламент (ЕО) № 850/98 (34) минимален размер за разтоварване на сушата- се приспада от индивидуално разпределеното количество на кораба, получено от всяко разпределяне на допълнителни количества по член 14 от настоящия Регламент;
г)
щом корабът напълно изчерпи индивидуално разпределеното количество от всеки запас, за който са му предоставени допълнително разпределени квоти, той е длъжен да прекрати всяка риболовна дейност в зоната на съответния ОДУ;
д)
за запасите, за които може да се приложи настоящият член, държавите членки могат да позволят прехвърляне на индивидуално разпределени количества или на част от тях от кораби, неучастващи в опити за напълно документиран риболов, към кораби, които участват в такива опити, ако може да се докаже, че изхвърлянето на улов от неучастващите кораби не се увеличава.
2. Независимо от параграф 1, буква б), подточка i) дадена държава членка може по изключение да предостави на кораб под нейното знаме допълнително количество, превишаващо 75 % от очакваното изхвърляне на улов от запаса, извършвано от вида кораби, към които спада отделният кораб, получил допълнителното количество, при условие че:
а)
степента на очакваното изхвърляне на улов за съответния вид кораби е по-малка от 10 %;
б)
включването на този вид кораби е важно, за да се оцени потенциалът на средствата за наблюдение, използвани в съответствие с член 15, параграф 1, буква а);
в)
не е надвишено общото ограничение от 75 % от очакваното изхвърляне на улов от запаса, извършено от всички кораби, участващи в опитите.
3. Преди да разпредели допълнителните количества по член 14, съответната държава членка изпраща на Комисията следната информация:
а)
списък на корабите под нейното знаме, които участват в опити за напълно документиран риболов;
б)
спецификациите на инсталираното на борда на тези кораби електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
в)
капацитета, вида и спецификацията на уредите, използвани от корабите;
г)
приблизителна оценка на количествата изхвърлен улов за всеки вид кораби, участващи в опитите;
д)
количеството на извършения през 2014 г. улов на запаса, за който се прилага съответният ОДУ, от участващите в опитите кораби.
Член 16
Обработване на лични данни
Доколкото записите, получени в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от настоящия Регламент, включват обработването на лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО, при обработването на тези данни се прилага посочената директива.
Член 17
Оттегляне на допълнително разпределено количество
Когато държава членка установи, че участващ в опити за напълно документиран риболов кораб, не спазва определените в параграф 15 условия, тя оттегля допълнително разпределеното количество, предоставено на този кораб, и го изключва от участие в тези опити за оставащата част от 2015 г.
Член 18
Научен преглед на оценките относно изхвърлянето на улов
Комисията може да поиска от всяка държава членка, която се възползва от настоящата глава, да представи своята оценка относно изхвърлянето на улов по видове кораби за преглед от научен консултативен орган, за да се наблюдава прилагането на изискването, определено в член 15, параграф 1, буква б), подточка i). При липса на оценка, потвърждаваща наличието на такова изхвърляне на улов, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки, за да осигури спазването на посоченото изискване, и уведомява Комисията за това.
ГЛАВА III
Разрешения за риболов във води на трети държави
Член 19
Разрешения за риболов
1. Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на Съюза, извършващи риболов във води на трета държава, е определен в приложение III.
2. Когато въз основа на член 16, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 една държава членка прехвърли квота на друга държава членка („замяна на квоти“) за риболовните зони, определени в приложение III към настоящия регламент, прехвърлянето включва съответно прехвърляне на разрешенията за риболов и Комисията се уведомява за това. Независимо от това общият брой разрешения за риболов за всяка риболовна зона, посочен в същото приложение, не може да бъде надвишен.
ГЛАВА IV
Възможности за риболов във води на регионални организации за управление на рибарството
Член 20
Прехвърляне и размяна на квоти
1. Когато, съгласно правилата на дадена регионална организация за управление на рибарството (РОУР), се разрешава прехвърляне или размяна на квоти между договарящите страни по РОУР, дадена държава членка („засегнатата държава членка“) може да проведе обсъждане с договаряща страна по РОУР и по целесъобразност да определи евентуалните рамки на предвиденото прехвърляне или размяна на квоти.
2. След получаване на уведомление от засегнатата държава членка Комисията може да одобри рамките на предвиденото прехвърляне или размяна на квоти, които държавата членка е обсъдила със съответната договаряща страна по РОУР. След това Комисията и съответната договаряща страна по РОУР своевременно се уведомяват взаимно за съгласието си да се обвържат с такова прехвърляне или размяна на квоти. Впоследствие Комисията уведомява секретариата на РОУР за договореното прехвърляне или размяна на квоти в съответствие с правилата на тази организация.
3. Комисията информира държавите членки за договореното прехвърляне или размяна на квоти.
4. Получените или прехвърлените на съответната договаряща страна по РОУР възможности за риболов по силата на това прехвърляне или размяна на квоти се считат за квоти, разпределени за съответната държава членка или приспаднати от отнасящото се за нея разпределяне, считано от момента, в който прехвърлянето или размяната на квоти влиза в действие съгласно условията на споразумението, постигнато със съответната договаряща страна по РОУР, или съгласно правилата на съответната РОУР, в зависимост от случая. Това разпределение не променя съществуващия механизъм за разпределяне на квотите за целите на разпределянето на възможностите за риболов между държавите членки в съответствие с принципа на относителна стабилност на риболовните дейности.
Раздел 1
Зона на конвенцията ICCAT
Член 21
Ограничения на капацитета за улов, отглеждане и угояване на червен тон
1. Броят на корабите с подхранка и корабите за тралене на Съюза с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в източната част на Атлантическия океан се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 1.
2. Броят на корабите на Съюза за крайбрежен непромишлен риболов с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в Средиземно море се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 2.
3. Броят на корабите на Съюза, които извършват риболов на червен тон в Адриатическо море с цел отглеждане и които имат разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm, се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 3.
4. Броят и общият капацитет в брутен тонаж на риболовните кораби с разрешение за извършване на риболов, задържане на борда, трансбордиране, транспортиране или разтоварване на сушата на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 4.
5. Броят на капаните, използвани при риболова на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, се ограничава, както е посочено в приложение IV, точка 5.
6. Капацитетът за отглеждане и за угояване на червен тон и максималното количество уловен див червен тон, разпределено за рибните стопанства в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, се ограничават, както е посочено в приложение IV, точка 6.
Член 22
Любителски и спортен риболов
Когато е целесъобразно, държавите членки разпределят от своите квоти, определени в приложение IГ, специална квота за любителски и спортен риболов.
Член 23
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на големоока акула скитница (Alopias superciliosus) при всеки вид риболов.
2. Забранява се предприемането на целеви риболов на видовете акули скитници от род Alopias.
3. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на акули чук от сем. Sphyrnidae (с изключение на вида Sphyrna tiburo) във връзка с риболова в зоната на Конвенцията ICCAT.
4. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на дългокрила акула (Carcharhinus longimanus) при всеки вид риболов.
5. Забранява се задържането на борда на копринена акула (Carcharhinus falciformis) при всеки вид риболов.
Раздел 2
Зона на конвенцията CCAMLR
Член 24
Забрани и ограничения на улова
1. Забранява се целевият риболов на видовете, посочени в приложение V, част А, в зоните и през периодите, определени пак там.
2. ОДУ и ограниченията на прилова, посочени в приложение V, част Б, се прилагат за целите на проучвателния риболов в подзоните, определени пак там.
Член 25
Проучвателен риболов
1. През 2015 г. единствено държавите членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да участват в проучвателен риболов с парагади на кликач (Dissostichus spp.) в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1, 58.4.2 и 58.4.3a извън зоните под национална юрисдикция. Ако такава държава членка възнамерява да участва в проучвателен риболов, тя уведомява секретариата на CCAMLR в съответствие с членове 7 и 7а от Регламент (ЕО) № 601/2004 и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
2. По отношение на подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и участъци 58.4.1, 58.4.2 и 58.4.3а, ОДУ и ограниченията на прилова за подзона и участък, и тяхното разпределение между малките изследователски единици (SSRU) в рамките на всяка подзона или участък, са определени в приложение V, част Б. Риболовът във всяка SSRU се прекратява, когато отчетеният улов достигне посочения ОДУ, като съответната SSRU се затваря за риболов за останалата част от риболовния сезон.
3. Риболовът се извършва във възможно най-голям географски и батиметричен обхват, за да се получи информацията, необходима за определяне на риболовния потенциал, и за да се избегне твърде голямата концентрация на улов и риболовно усилие. Независимо от това риболовът в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1, 58.4.2 и 58.4.3a, се забранява на дълбочина, по-малка от 550 m.
Член 26
Улов на крил през риболовен сезон 2015-2016 г.
1. Единствено държавите членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да извършват улов на крил (Euphausia superba) в зоната на Конвенцията CCAMLR през риболовния сезон 2015-2016 г. Ако такава държава членка възнамерява да извършва улов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, в срок до 1 май 2015 г. тя уведомява Комисията за това свое намерение, като използва образеца, посочен приложение V, част В към настоящия регламент. Въз основа на предоставената от държавите членки информация Комисията представя уведомленията на секретариата на CCAMLR не по-късно от 30 май 2015 г.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1 от настоящия член, включва предвидената в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004 информация за всеки кораб, за който ще бъде издадено разрешение от държавата членка да участва в улова на крил.
3. Държава членка, която възнамерява да извършва риболов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, уведомява относно намерението си за такъв риболов единствено по отношение на получилите разрешение кораби, плаващи под нейно знаме към момента на уведомяването или плаващи под знамето на друг член на CCAMLR, за които се очаква в момента на осъществяването на риболовната дейност да плават под знамето на тази държава членка.
4. Държавите членки имат право да разрешат участие в улов на крил на кораб, различен от тези, за които е уведомен секретариатът на CCAMLR в съответствие с параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако някой кораб, който има издадено разрешение, не може да участва поради основателни причини, свързани с експлоатацията му, или поради непреодолима сила. При такива обстоятелства съответните държави членки незабавно информират секретариата на CCAMLR и Комисията, като предоставят:
а)
всички данни на предвидения за заместване кораб (или кораби), включително информацията, посочена в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004;
б)
изчерпателно описание на причините, обосноваващи заместването, както и всякакви съответни доказателства или препратки в подкрепа на това действие.
5. Държавите членки не разрешават на кораб, включен в някой от списъците на кораби на CCAMLR, извършвали незаконен, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов, да участва в улова на крил.
Раздел 3
Зона на конвенцията IOTC
Член 27
Ограничения на риболовния капацитет на корабите, осъществяващи риболов в зоната на Конвенцията IOTC
1. Максималният брой кораби на Съюза, извършващи улов на тропически видове риба тон в зоната на Конвенцията IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в приложение VI, точка 1.
2. Максималният брой кораби на Съюза, извършващи улов на риба меч (Xiphias gladius) и бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на Конвенцията IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в приложение VI, точка 2.
3. Държавите членки могат да преразпределят корабите, определени да извършват един от двата вида риболов по параграфи 1 и 2, към другия вид риболов, при условие че могат да докажат на Комисията, че тази промяна не води до увеличаване на риболовното усилие по отношение на съответните рибни запаси.
4. При предложения за прехвърляне на капацитет към техния флот държавите членки гарантират, че корабите, които ще се прехвърлят, са записани в регистъра на кораби на IOTC или в регистъра на корабите на други регионални организации за улов на риба тон. Освен това не могат да бъдат прехвърляни кораби, включени в списъка на корабите, извършващи ННН риболов, на която и да е РОУР.
5. С цел да се вземе предвид изпълнението на плановете за развитие, представени пред IOTC, държавите членки могат да увеличават риболовния си капацитет над ограниченията по параграфи 1 и 2 единствено в границите, определени в тези планове.
Член 28
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на акули скитници от всички видове от сем. Alopiidae при всеки вид риболов.
2. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на сушата на части или цели трупове на дългокрила акула (Carcharhinus longimanus) при всеки вид риболов, с изключение на кораби с обща дължина под 24 m, които участват единствено в риболовни дейности в изключителни икономически зони (ИИЗ) на държавата членка, под чието знаме плават, и при условие че техният улов е предназначен само за местно потребление.
3. Когато са уловени случайно, видовете по параграфи 1 и 2 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Раздел 4
Зона на конвенцията SPRFMO
Член 29
Пелагични риболовни дейности - ограничения на капацитета
Държавите членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на Конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г., ограничават общото равнище на брутен тонаж на корабите, плаващи под тяхното знаме и извършващи риболов на пелагични запаси през 2015 г., до общото за Съюза равнище от 78 600 брутен тонаж в посочената зона.
Член 30
Пелагични риболовни дейности - ОДУ
1. Само държавите членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на Конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г. съгласно посоченото в член 29, могат да извършват риболов на пелагични запаси в тази зона в съответствие с определения в приложение IЙ ОДУ.
2. Възможностите за риболов, определени в приложение IЙ, може да се използват само при условие че най-късно до петия ден на следващия месец държавите членки изпращат на Комисията, с цел препращане до секретариата на SPRFMO, списък на корабите, които активно участват в риболов или трансбордиране в района на действие на Конвенцията SPRFMO, записи от системите за наблюдение на корабите (VMS), ежемесечни доклади за улова и данни за престой в пристанища, когато такива данни са налични.
Член 31
Дънни риболовни дейности
Държавите членки, които имат записи на дънно риболовно усилие или улов в зоната на Конвенцията SPRFMO през периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г., ограничават през 2015 г. своето дънно риболовно усилие или улов в зоната на конвенцията до онези части от зоната на конвенцията, в които през посочения период е бил извършван дънен риболов, и до равнище, което не надвишава средните годишни равнища на улова или параметри на усилието през периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г.
Раздел 5
Зона на конвенцията IATTC
Член 32
Риболовна дейност с мрежа гъргър
1. Риболовът на албакор (Thunnus albacares), големоок тон (Thunnus obesus) и ивичест тон (Katsuwonus pelamis) с кораби, оборудвани с мрежи гъргър, се забранява:
а)
от 29 юли до 28 септември 2015 г. или от 18 ноември 2015 г. до 18 януари 2016 г. в зоната, определена от следните граници:
-
тихоокеанските крайбрежни линии на Северна и Южна Америка,
-
географска дължина 150° з.д.,
-
географска ширина 40° с.ш.,
-
географска ширина 40° ю.ш.;
б)
от 29 септември до 29 октомври 2015 г. в зоната, определена от следните граници:
-
географска дължина 96° з.д.,
-
географска дължина 110° з.д.,
-
географска ширина 4° с.ш.,
-
географска ширина 3° ю.ш.
2. Преди 1 април 2015 г. засегнатите държави членки уведомяват Комисията относно избрания период за забрана на риболова, посочен в параграф 1. През избрания период всички кораби с мрежи гъргър на засегнатите държави членки преустановяват риболова с мрежи гъргър в зоните, посочени в параграф 1.
3. Корабите с мрежи гъргър, извършващи улов на риба тон в зоната на Конвенцията IATTC, задържат на борда и след това разтоварват на сушата или трансбордират цялото количество уловен албакор, големоок тон и ивичест тон.
4. Параграф 3 не се прилага в следните случаи:
а)
когато рибата се счита за негодна за консумация от човека по причини, които не са свързани с нейния размер; или
б)
през последната част на рейс, когато може да няма достатъчно място за цялото количество риба тон, уловено по време на тази част от рейса.
Член 33
Забрана за риболов на дългокрила акула
1. В зоната на Конвенцията IATTC се забранява риболовът на дългокрила акула (Carcharhinus longimanus), както и задържането на борда, трансбордирането, складирането, предлагането за продажба, продажбата или разтоварването на сушата на части или цели трупове на дългокрила акула.
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите се освобождават незабавно от операторите на кораба, които освен това:
а)
записват броя на пуснатите риби, като отбелязват тяхното състояние (мъртви или живи);
б)
докладват информацията по буква а) на държавата членка, на която са граждани. В срок до 31 януари 2015 г., държавите членки предават на Комисията информацията, събрана през предходната година.
Раздел 6
Зона на конвенцията SEAFO
Член 34
Забрана за риболов на дълбоководни акули
В зоната на Конвенцията SEAFO се забранява целевият риболов на следните дълбоководни акули:
-
морски лисици (Rajidae),
-
черноморска бодлива акула (Squalus acanthias),
-
акула от вида Etmopterus bigelowi,
-
късоопашата светеща акула (Etmopterus brachyurus),
-
голяма светеща акула (Etmopterus princeps),
-
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus),
-
акула от вида Apristurus manis,
-
кадифена котешка акула (Scymnodon squamulosus),
-
дълбоководни акули от над-разред Selachimorpha.
Раздел 7
Зона на конвенцията WCPFC
Член 35
Изисквания относно риболовните дейности, насочени към запасите от големоок тон, албакор, ивичест тон и южнотихоокеански бял тон
1. Държавите членки гарантират, че броят риболовни дни, отпуснати на кораби, оборудвани с мрежи гъргър и извършващи риболов на големоок тон (Thunnus obesus), албакор (Thunnus albacares) и ивичест тон (Katsuwonus pelamis) в частта от зоната на Конвенцията WCPFC в открито море, разположена между 20° с.ш. и 20° ю.ш., не надвишава 403 дни. При този вид риболов се забранява използването на мрежа гъргър за пасаж от тон, смесен с китова акула (Rhincodon typus), ако китовата акула е забелязана преди да започне поставянето на мрежата.
2. Корабите на Съюза не извършват целеви риболов на южнотихоокеански бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на Конвенцията WCPFC на юг от 20° ю.ш.
3. Държавите членки правят необходимото уловът на големоок тон (Thunnus obesus) с парагади да не надхвърля 2 000 тона през 2015 г.
Член 36
Затворена зона за риболов с устройства за събиране на риба
1. В частта от зоната на Конвенцията WCPFC, разположена между 20° с.ш. и 20° ю.ш., риболовните дейности на кораби, използващи устройства за събиране на риба (УСР) и оборудвани с мрежи гъргър, се забраняват между 00,00 ч. на 1 юли 2015 г. и 24,00 ч. на 31 октомври 2015 г. През посочения период кораб, оборудван с мрежи гъргър, може да извършва риболовни дейности в тази част от зоната на Конвенцията WCPFC само ако на борда му има наблюдател, който да следи, че в нито един момент корабът:
а)
не използва или обслужва УСР или свързан с него електронен уред;
б)
не извършва риболов на пасажи, към които се прилагат УСР.
2. Всички оборудвани с мрежи гъргър кораби, които извършват риболов в зоната на Конвенцията WCPFC, посочена в параграф 1, задържат на борда, разтоварват на сушата или трансбордират цялото уловено количество големоок тон, албакор и ивичест тон.
3. Параграф 2 не се прилага в следните случаи:
а)
в последната част на рейс, ако корабът не разполага с достатъчно място за цялото количество риба;
б)
когато рибата не е годна за консумация от човека по причини, които не са свързани с нейния размер; или
в)
при възникване на сериозна повреда на оборудването за замразяване.
Член 37
Зона на припокриване между IATTC и WCPFC
1. Корабите, включени само в регистъра на WCPFC, прилагат мерките, определени в членове 35-38, когато извършват риболов в зоната на припокриване между IATTC и WCPFC, определена в член 4, буква с).
2. Корабите, включени едновременно в регистъра на WCPFC и на IATTC, и корабите, включени само в регистъра на IATTC, прилагат мерките, предвидени в член 32, параграф 1, буква а) и параграфи 2-4, както и член 33, когато извършват риболов в зоната на припокриване между IATTC и WCPFC, определена в член 4, буква с).
Член 38
Ограничения за броя на корабите на Съюза с разрешения за улов на риба меч
Максималният брой кораби на Съюза с разрешения за улов на риба меч (Xiphias gladius) в зоните на юг от 20° ю.ш. от зоната на Конвенцията WCPFC е посочен в приложение VII.
Член 39
Копринена акула и дългокрила акула
1. В зоната на Конвенцията WCPFC се забранява задържането на борда, трансбордирането, съхраняването или разтоварването на сушата на части или цели трупове на следните видове:
а)
копринена акула (Carcharhinus falciformis),
б)
дългокрила акула (Carcharhinus longimanus).
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
Раздел 8
Берингово море
Член 40
Забрана за риболов в откритите води на Берингово море
Забранява се риболовът на минтай (Theragra chalcogramma) в откритите води на Берингово море.
ДЯЛ III
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ ВЪВ ВОДИ НА СЪЮЗА
Член 41
ОДУ
На риболовните кораби под знамето на Норвегия и на риболовните кораби, регистрирани на Фарьорските острови, се разрешава да извършват риболов във водите на Съюза в рамките на ОДУ, определен в приложение I към настоящия регламент, и при спазване на условията, предвидени в настоящия регламент и в глава III от Регламент (ЕО) № 1006/2008.
Член 42
Разрешения за риболов
Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на трети държави, извършващи риболов във водите на Съюза, е определен в приложение VIII.
Член 43
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Условията, посочени в член 7, се прилагат по отношение на улова и прилова от страна на кораби на трети държави, осъществяващи риболов в рамките на разрешенията по член 42.
Член 44
Забрани
1. На корабите на трети държави се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на сушата, когато са намерени във води на Съюза, следните видове:
а)
бодлив скат (Amblyraja radiata) във водите на Съюза от участъци IIa, IIIa и VIId на ICES и подзона IV на ICES;
б)
следните видове риба трион във водите на Съюза:
i)
риба трион от вида Anoxypristis cuspidatа;
ii)
риба трион от вида Pristis clavata;
iii)
дребнозъба риба трион (Pristis pectinata);
iv)
риба трион (Pristis pristis);
v)
риба трион от вида Pristis zijsron;
в)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във водите на Съюза;
г)
обикновен скат (Dipturus batis), съчетание от видовете скат (Dipturus cf. flossada и Dipturus cf. intermedia) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
д)
австралийска акула (Galeorhinus galeus), при улов с парагади във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони I, IV, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
е)
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони I, IV, V, VI, VII, VIII, XII и XIV на ICES;
ж)
черна акула (Dalatias licha), птицеклюна акула (Deania calcea), сива късошипа акула (Centrophorus squamosus), голяма светеща акула (Etmopterus princeps) и португалска котешка акула (Centroscymnus coelolepis) във водите на Съюза от участък IIa на ICES и подзони I, IV и XIV на ICES;
з)
селдова акула (Lamna nasus) във водите на Съюза;
и)
манта от вида Мanta alfredi във водите на Съюза;
й)
манта от вида Мanta birostris във водите на Съюза;
к)
следните видове манта (Mobula rays) във водите на Съюза:
i)
манта (Mobula mobular);
ii)
манта от вида Mobula rochebrunei;
iii)
манта от вида Mobula japanica;
iv)
манта от вида Mobula thurstoni;
v)
манта от вида Mobula eregoodootenkee;
vi)
манта от вида Mobula munkiana;
vii)
манта от вида Mobula tarapacana;
viii)
манта от вида Mobula kuhlii;
ix)
манта от вида Mobula hypostoma;
л)
морска лисица (Raja clavata) във водите на Съюза от участък IIIa на ICES;
м)
норвежки скат (Raja (Dipturus) nidarosiensis) във водите на Съюза от участъци VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh и VIIk на ICES;
н)
вълнист скат (Raja undulata) във водите на Съюза от подзони VI, IX и X на ICES и бял скат (Raja alba) във водите на Съюза от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
о)
риба китара (Rhinobatidae) във водите на Съюза от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES;
п)
морски ангел (Squatina squatina) във водите на Съюза.
2. Когато са уловени случайно, видовете по параграф 1 не се нараняват. Екземплярите незабавно се пускат обратно в морето.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 45
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по рибарство и аквакултури, създаден съгласно Регламент (ЕС) № 1380/2013. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 46
Изменение на Регламент (ЕС) № 43/2014
В член 18а, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 43/2014 се добавя следната буква о):
„о)
северна скарида в зона IIIа.“
Член 47
Отмяна
Регламент (ЕС) № 779/2014 на Съвета се отменя, считано от 1 януари 2015 г.
Член 48
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Независимо от това член 8 се прилага от 1 февруари 2015 г.
Член 12, букви б), и) и к), както и член 44, букви б), и) и к) се прилагат от 8 февруари 2015 г.
Член 46 се прилага от 1 януари 2014 г.
Разпоредбите по отношение на възможностите за риболов за зоната на Конвенцията CCAMLR, посочени в членове 23, 24 и 25 и в приложения IД и V, се прилагат от посочените в тях дати.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 януари 2015 година.
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) 2015/104,
19. jaanuar 2015,
millega määratakse 2015. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ja liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu, millega muudetakse määrust (EL) nr 43/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 779/2014
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (1) kohaselt tuleb kaitsemeetmete kehtestamisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) ning teiste nõuandvate organite aruandeid ja samuti nõuandekomisjonide antud mis tahes nõuandeid.
(3)
Nõukogul on kohustus võtta vastu püügivõimaluste kehtestamise ja jaotamise meetmed, sealhulgas määrata asjakohasel juhul kindlaks teatavad nendega funktsionaalselt seotud tingimused. Kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikega 4 tuleks kalapüügivõimaluste kindlaks määramisel järgida määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikega 2 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Kooskõlas nimetatud määruse artikli 16 lõikega 1 jagatakse kalapüügivõimalused liikmesriikidele selliselt, et oleks tagatud iga liikmesriigi püügitegevuse suhteline stabiilsus iga kalavaru või püügiviisi puhul.
(4)
Lubatud kogupüük tuleks seepärast kehtestada vastavalt määrusele (EL) nr 1380/2013 olemasoleva teadusliku nõuande põhjal, arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte, ning samal ajal tagada eri kalandussektorite õiglane kohtlemine, pidades silmas ka arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel nõuandekomisjonidega.
(5)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 osutatud lossimiskohustus kehtestatakse liigi ja püügiviisi põhjal. Kui püügi suhtes on kehtestatud lossimiskohustus, tuleb käesoleva määrusega hõlmatud piirkonnas lossida kõik liigid, mille suhtes kohaldatakse püügi piirnorme. Alates 1. jaanuarist 2015 kohaldatakse lossimiskohustust väikese pelaagilise kala (st makrell, heeringas, harilik stauriid, põhjaputassuu, hirvkala, anšoovis, hõbekala, sardiin ja kilu), suure pelaagilise kala (st harilik tuun, mõõkkala, pikkuim-tuun, suursilm-tuun, sinine marliin ja valge odanina) püügil ning tööstusliku otstarbega püügil (nt moiva-, tobia- ja tursikupüük). Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikes 2 on sätestatud, et kalavarule lossimiskohustuse kehtestamise korral võetakse kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisel arvesse muutust, mis tuleneb üleminekust kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiselt lossimise põhjal kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisele saagi põhjal.
(6)
Teatavate varilõpuseliste (haid ja raid) varude lubatud kogupüük on mõned aastad olnud nullis ning sellega seotud sätte kohaselt on kehtestatud kohustus juhupüügiga saadud saak viivitamata vabastada. Erikohtlemise põhjus on selles, et kõnealustel kalavarudel on kehv kaitsestaatus, ning nende kõrge ellujäämise määra tõttu ei põhjusta tagasiheide kõrgemat kalastussuremust; tagasiheidet peetakse nende liikide kaitsmisel kasulikuks. Alates 1. jaanuarist 2015 tuleb siiski nende liikide pelaagilise püügiga saadud saak lossida, välja arvatud juhul, kui nende kohta kehtib mis tahes erand määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 15 ette nähtud lossimiskohustusest. Kõnealuse määruse artikli 15 lõike 4 punkti a kohaselt võib selliseid erandeid teha liikide suhtes, mille püük on keelatud ja mis on sellistena määratletud ühise kalanduspoliitika valdkonnas vastu võetud liidu õigusaktis. Seetõttu on asjakohane keelata selliste liikide püük asjaomastes piirkondades.
(7)
Viimastel aastatel on anšoovise lubatud kogupüük Biskaia lahes kehtestatud kalapüügivõimalusi käsitleva eraldi määrusega, mida kohaldatakse ühe aasta 1. juulist alates kuni järgmise aasta 30. juunini 2014. aastal jõudis STECF järeldusele, et püügiperioodi muutmine tavapäraseks kalendriaastaks (jaanuar-detsember) vähendab oluliselt nende kalavarude kaitsel ettetulevaid ohte. Pärast konsultatsioone Hispaania ja Prantsusmaaga ning edelapiirkonna vete nõuandekomisjoniga (SWWRAC), kiideti STECFi soovitus heaks. Seepärast on asjakohane tunnistada kehtetuks nõukogu määrus (EL) nr 779/2014 (2) ning kehtestada käesoleva määrusega anšoovisevaru uus lubatud kogupüük Biskaia lahes 2015. aastaks.
(8)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 4 kohaselt tuleks nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Seega tuleks uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari, La Manche'i lääneosa merikeele, Põhjamere lesta- ja merikeelevaru, Šotimaast läände jäävate vete heeringavaru, Kattegati, Šotimaa lääneranniku vete, Iiri mere, Põhjamere, Skagerraki ja La Manche'i idaosa tursavaru ning Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni varude lubatud kogupüük kehtestada kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud järgmistes õigusaktides: nõukogu määrused (EÜ) nr 2166/2005, (3) (EÜ) nr 509/2007, (4) (EÜ) nr 676/2007, (5) (EÜ) nr 1300/2008, (6) (EÜ) nr 1342/2008 (7) (tursavarude majandamiskava) ja (EÜ) nr 302/2009 (8).
(9)
Põhjapoolsete merluusivarude (nõukogu määrus (EÜ) nr 811/2004 (9)) ning Biskaia lahe merikeele varu (nõukogu määrus (EÜ) nr 388/2006 (10)) puhul on saavutatud asjaomaste taastamis- ja majandamiskavade miinimumeesmärgid ning seepärast on asjakohane järgida esitatud teaduslikku nõuannet, et, olenevalt asjaoludest, kas saavutada või säilitada lubatud kogupüük maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel.
(10)
Selliste kalavarude puhul, mille kohta ei ole piisavalt usaldusväärseid andmeid kalavaru suuruse hindamiseks, tuleks majandamismeetmete võtmisel ja lubatud kogupüügi määramisel järgida kalavarude majandamise suhtes määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 punkti 1 alapunktis 8 määratletud ettevaatusprintsiipi, võttes samal ajal arvesse kalavarule omaseid tegureid, sealhulgas kättesaadavat teavet kalavaru olukorra muutumise ning segapüügiga seotud aspektide kohta.
(11)
Nõukogu määrusega (EÜ) nr 847/96 (11) on kehtestatud lubatud kogupüükide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, sealhulgas artikli 3 kohast ennetuslikku lubatud kogupüüki ja artikli 4 kohast analüütilist lubatud kogupüüki käsitlevad paindlikkussätted. Nimetatud määruse artikli 2 kohaselt otsustab nõukogu lubatud kogupüügi kehtestamisel, milliste kalavarude suhtes ei kohaldata artikleid 3 ja 4, võttes aluseks eelkõige kalavarude bioloogilise seisundi. Hiljuti võeti paindlikkusmehhanism kasutusele igasuguse sellise püügi puhul, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohane lossimiskohustus. Seega, et vältida liigset paindlikkust, mis kahjustaks ühises kalanduspoliitikas sätestatud kaitse-eesmärke, ning negatiivset mõju kalavarude bioloogilisele seisundile, võib määruse (EÜ) nr 847/96 artiklite 3 ja 4 sätteid kohaldada lubatud kogupüügi suhtes ainult siis, kui liikmesriigid ei kasuta paindlikku ühest aastast teise ülekandmist, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 9.
(12)
Vastavalt liidu ja Norra vaheliste konsultatsioonide tulemusele võib liit lubada liidu laevadel püüda harilikku süvameregarneeli IIIa püügipiirkonnas liidu kasutada olevast kvoodist 10 % rohkem, tingimusel et liidu kasutada olevast kvoodist rohkem kasutatud kogus arvatakse maha liidu 2015. aasta kvoodist. Liidu laevadele võrdsete võimaluste tagamiseks on asjakohane lubada nimetatud püügivõimaluste kehtestamisel sellist paindlikkust, andes asjaomastele liikmesriikidele kvoodi paindliku kasutamise võimaluse. Määrust (EÜ) nr 43/2014 tuleks seetõttu vastavalt muuta.
(13)
Kui teatava kalavaru lubatud kogupüük on eraldatud üksnes ühele liikmesriigile, on asjakohane anda asjaomasele liikmesriigile kooskõlas aluslepingu artikli 2 lõikega 1 õigus sellise lubatud kogupüügi mahu määramiseks. Tuleks kehtestada sätted, mis tagavad, et lubatud kogupüügi mahtu kehtestades järgib asjaomane liikmesriik täielikult ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja eeskirju.
(14)
2015. aasta püügikoormuse ülemmäärad on vaja kehtestada kooskõlas määruse (EÜ) nr 2166/2005 artikliga 8, määruse (EÜ) nr 509/2007 artikliga 5, määruse (EÜ) nr 676/2007 artikliga 9, määruse (EÜ) nr 1342/2008 artiklitega 11 ja 12 ning määruse (EÜ) nr 302/2009 artiklitega 5 ja 9, võttes samal ajal arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 754/2009 (12).
(15)
Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu uusimate teaduslike nõuannete põhjal ning kooskõlas Kirde-Atlandi kalanduskonventsiooni (NEAFC) raames võetud rahvusvaheliste kohustustega on vaja piirata teatavate süvamereliikide püügi koormust.
(16)
Teatavate liikide, näiteks mõnede hailiikide säilimist võib tõsiselt ohustada isegi piiratud püük. Seepärast tuleks selliste liikide püügivõimalused nende liikide püügi üldise keelustamisega täielikult lõpetada.
(17)
Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooniosaliste 11. kohtumisel, mis toimus 3.-9. novembril 2014 Quitos, lisati mitu liiki konventsiooni I ja II lisas nimetatud kaitstud liikide loetellu alates 8. veebruarist 2015. Seepärast on asjakohane ette näha kõnealuste liikide kaitse seoses kõigis vetes kalastavate liidu kalalaevadega ja liidu vetes kalastavate liitu mittekuuluvate riikide kalalaevadega.
(18)
Käesolevas määruses sätestatud ning liidu laevadele eraldatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, (13) eelkõige vastavalt nimetatud määruse artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse saagi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid peavad kasutama käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta komisjonile andmete saatmisel.
(19)
Teatava lubatud kogupüügi puhul võib liikmesriik anda täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevatele laevadele täiendava püügiosa. Kõnealuste katsetuste eesmärk on testida saagi-/kvoodisüsteemi, st süsteemi, mille kohaselt tuleks seni veel määruses (EL) nr 1380/2013 esitatud lossimiskohustusega hõlmamata püügi kogu saak lossida ja see peaks kvoodi all arvesse minema, et vältida tagasiheidet ning sellega kaasnevat kasutamiskõlbliku kalavaru raiskamist. Kalade kontrollimatu vette tagasi heitmine ohustab kalavarude kui avaliku hüve pikaajalist jätkusuutlikust ning seega ühise kalanduspoliitika eesmärke. Seevastu saagi-/kvoodisüsteemid õhutavad kalureid selektiivsemalt püüdma. Liikmesriigid peaksid tagama kõikide püügireiside üksikasjaliku ja täpse dokumenteerimise ning piisava suutlikkuse ja vahendid täielikult dokumenteeritud kalapüügi alaste katsetuste tingimuste täitmise seireks, kasutades näiteks vaatlejaid, videovalvet ja teisi vahendeid. Seda tehes peaksid liikmesriigid järgima tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Videovalvesüsteemide kasutamisel tuleks järgida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ (14) nõudeid.
(20)
Selleks et tagada, et täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes oleks võimalik tõhusalt hinnata saagi-/kvoodisüsteemide potentsiaali kontrollida asjaomaste kalavarude absoluutset kalastussuremust, tuleb kõik selliste katsetuste käigus püütud kalad, sealhulgas lossitavast alammõõdust väiksemad kalad, arvestada maha katsetustes osalevale laevale eraldatud kogupüügiosast ning püügitoimingud lõpetada, kui kõnealune laev on vastava kogupüügiosa täielikult ära kasutanud. Samuti on asjakohane lubada püügiosade ülekandmist täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade ja sellistes katsetustes mitteosalevate laevade vahel ainult juhul, kui on võimalik tõendada, et katsetustes mitteosalevate laevade tagasiheide ei suurene.
(21)
ICESi nõuande kohaselt on asjakohane säilitada ICESi IIa ja IIIa rajooni ning ICESi IV alapiirkonna liidu vetes tobiapüügi reguleerimise konkreetne süsteem. Kuna ICESi teaduslikud nõuanded peaks avaldatama alles 2015. aasta veebruaris, on asjakohane kehtestada lubatud kogupüük ja kvoodid nulltasemel kuni nõuannete avaldamiseni.
(22)
Püügivõimaluste täieliku ärakasutamise tagamiseks on asjakohane lubada samade bioloogiliste varude puhul paindlikkust teatavate lubatud kogupüügi piirkondade vahel.
(23)
Liit on kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras kalapüügiõiguste üle nõu pidanud Norra (15) ja Fääri saartega (16). Kalandusalaseid suhteid Gröönimaaga käsitlevas lepingus ja protokollis (17) sätestatud korra kohaselt on ühiskomitee kehtestanud liidule 2015. aastaks püügivõimalused Gröönimaa vetes. Seetõttu tuleb need püügivõimalused lisada käesolevasse määrusesse.
(24)
NEAFC võttis oma 2014. aastal peetud aastakoosolekul vastu meriahvena varude kaitsemeetme Irmingeri meres, määrates konventsiooniosalistele, sealhulgas liidule 2015. aastaks kindlaks lubatud kogupüügi ja kvoodid. Lisaks jätkuvad 2015. aastal NEAFCi rannikuäärsete riikide vahelised konsultatsioonid Atlandi-Skandinaavia heeringa püügivõimaluste kohta nimetatud aastal. Seetõttu on asjakohane määrata kindlaks Atlandi-Skandinaavia heeringa püügi ajutised piirnormid protsendina 2014. aasta liidu kvoodist, mis kehtivad kuni nende muutmiseni NEAFCi rannikuriikide vaheliste konsultatsioonide tulemuste põhjal.
(25)
NEAFC ei võtnud oma 2014. aastal peetud aastakoosolekul vastu meriahvena varude kaitsemeedet ICESi I ja II püügipiirkonna rahvusvahelistes vetes, määrates konventsiooniosalistele kindlaks lubatud kogupüügi ja kvoodid. Mereahvena varude püügivõimalusi käsitlevad konsultatsioonid jätkuvad 2015. aastal. Kuna püük toimub aasta teises pooles, kehtestatakse nimetatud varu püügipiirangud 2015. aasta jooksul, võttes arvesse NEAFCi rannikuriikide vaheliste konsultatsioonide tulemusi.
(26)
Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT) otsustas 2014. aastal peetud aastakoosolekul suurendada hariliku tuuni lubatud kogupüüki ja kvoote kolmeks aastaks ning kinnitas Põhja-Atlandi mõõkkala, Lõuna-Atlandi mõõkkala, Lõuna-Atlandi pikkuim-tuuni ja Põhja-Atlandi pikkuim-tuuni lubatud kogupüügi ja kvoodid ajavahemikuks 2015-2016 praegusel tasemel. Lisaks, nagu juba hariliku tuuni varude osas, on asjakohane, et kõikide muude ID lisas esitatud ICCATi kalavarude harrastus- ja sportpüügi suhtes tuleks kohaldada selle organisatsiooni vastuvõetud püügipiiranguid, et tagada, et liit ei ületaks oma kvoote. Kõiki neid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(27)
Antarktika vete elusressursside kaitse komisjoni (CCAMLR) osalisriigid võtsid 2014. aastal peetud aastakoosolekul vastu siht- ja kaaspüügiliikide püügi piirnormid, sealhulgas kaaspüügi kvoodi 2015. ja 2016. aastaks teatud teadusuuringutega seotud püügi suhtes alapiirkonnas 88.2. Sellise kvoodi täituvust 2015. aastal tuleks 2016. aasta kalapüügivõimaluste kehtestamisel arvesse võtta.
(28)
Oma 2014. aastal peetud aastakoosolekul ei muutnud India Ookeani Tuunikomisjon (IOTC) kehtivaid kaitse- ja majandamismeetmeid. Kuid käesoleva määruse VI lisas tuleb siiski kindlaks määrata püügivõimsuse piirmäärad, võttes arvesse Mayotte'i kui äärepoolseima piirkonna lisamist määruse (EL) nr 1380/2013 (mida on muudetud nõukogu määrusega (EL) nr 1385/2013 (18)) II lisasse.
(29)
Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni (SPRFMO) kolmas aastakoosolek toimub 2015. aasta veebruaris. On asjakohane, et praegused meetmed jäävad SPRFMO konventsiooni piirkonnas ajutiselt kehtima kuni nimetatud aastakoosoleku toimumiseni. Tšiili stauriidi ei tohiks siiski püüda sihtpüügina enne, kui lubatud kogupüük on kehtestatud selle aastakoosoleku järel.
(30)
Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) jättis 2014. aastal peetud 87. aastakoosolekul jõusse kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni kaitse meetmed. Ühtlasi jättis IATTC jõusse resolutsiooni pikkuim-hallhaide kaitse kohta. Neid meetmeid tuleks jätkuvalt rakendada liidu õiguses.
(31)
Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon (SEAFO) võttis 2014. aasta aastakoosolekul vastu soovituse limapeade, oranž karekala ja kultkala uue kahte aastat hõlmava lubatud kogupüügi kohta ning jättis jõusse patagoonia kihvkala ja süvamere punakrabi lubatud kogupüügi. SEAFO poolt vastu võetud praegu kohaldatavaid kalapüügivõimaluste eraldamist käsitlevaid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(32)
Oma üheksandal aastakoosolekul võttis Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon (WCPFC) vastu kaitse- ja majandamismeetme, millega kaitstakse vaalhailasi seinnoodaga püügi eest. Oma kümnendal aastakoosolekul võttis WCPFC vastu suursilm-tuuni õngejadalaevadega püügi piirnormid. WCPFC 11. aastakoosolekul 2014. aastal ei muudetud 2013. aastal püügivõimaluste suhtes vastuvõetud meetmeid. Kõik need meetmed tuleks rakendada liidu õiguses.
(33)
Beringi mere keskosa süsikavarude kaitse ja majandamise konventsiooni osalisriigid ei muutnud oma 2013. aastal peetud aastakoosolekul püügivõimalusi käsitlevaid meetmeid. Neid meetmeid tuleks rakendada liidu õiguses.
(34)
Loode-Atlandi Kalandusorganisatsioon (NAFO) võttis 2014. aastal peetud 36. aastakoosolekul vastu mitu otsust 2015. aasta kalapüügivõimaluste kohta seoses teatavate kalavarudega NAFO konventsiooni ala alapiirkondades 1-4. Sellega seoses peatas NAFO süvameregarneeli püügi rajoonis 3L, suurendas meriahvena lubatud kogupüüki rajoonis 3M, et oleks hõlmatud teatav kaaspüük, ning taastas loa püüda pikklesta rajoonis 3NO.
(35)
Asjaomased piirkondlikud kalandusorganisatsioonid võtavad teatavad rahvusvahelised meetmed, millega luuakse või piiratakse liidu kalapüügivõimalusi, vastu aasta lõpus ja neid hakatakse kohaldama enne käesoleva määruse jõustumist. Seepärast on vaja, et sätteid, millega neid meetmeid rakendatakse liidu õiguses, kohaldatakse tagasiulatuvalt. Kuna püügihooaeg CCAMLRi konventsiooni alas kestab 1. detsembrist kuni 30. novembrini ning teatavad kalapüügivõimalused või -keelud CCAMLRi konventsiooni alas kehtestatakse seepärast samuti ajavahemikuks, mis algab 1. detsembril 2014, on asjakohane kohaldada käesoleva määruse asjaomaseid sätteid alates nimetatud kuupäevast. Selline tagasiulatuv kohaldamine ei piira õiguspärase ootuse põhimõtet, kuna CCAMLRi liikmetel ei ole lubatud CCAMLRi konventsiooni alas kala ilma loata püüda.
(36)
Vastavalt liidu avaldusele, mis käsitleb ELi vetes kalapüügivõimaluste andmist Venezuela Bolívari Vabariigi lipu all sõitvatele kalalaevadele Prantsuse Guajaana rannikulähedases majandusvööndis (EEZ), (19) on vaja määrata kindlaks Venezuela Bolívari Vabariigile liidu vetes riffahvena püügi võimalused.
(37)
Selleks et tagada ühetaolised tingimused konkreetsele liikmesriigile loa andmisel tema kalalaevade püügikoormuse haldamiseks kilovatt-päevade süsteemi alusel, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused.
(38)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused täiendavate merepäevade andmiseks püügitegevuse alalise lõpetamise tõttu ning seoses tõhustatud teadusliku vaatlemiskavaga, samuti seoses liikmesriikide lipu all sõitvate laevade vahelist merepäevade ülekandmist käsitleva teabe kogumiseks ja edastamiseks vajalike tabelivormide kehtestamisega. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (20).
(39)
Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2015, välja arvatud püügikoormuse piiranguid käsitlevad sätted, mida tuleks kohaldada alates 1. veebruarist 2015, ning teatavaid piirkondi käsitlevad erisätted, mida tuleks kohaldada alates konkreetsest kuupäevast. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma vahetult pärast selle avaldamist.
(40)
Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täielikus kooskõlas kohaldatava liidu õigusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
1. Käesoleva määrusega määratakse kindlaks kalapüügivõimalused liidu vetes ning liidu laevade kalapüügivõimalused teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügiks teatavates vetes väljaspool liitu.
2. Lõikes 1 osutatud kalapüügivõimalused hõlmavad järgmist:
a)
2015. aasta püügi piirnormid ning kui käesolevas määruses on nii sätestatud, siis ka 2016. aasta püügi piirnormid;
b)
püügikoormuse piirangud ajavahemikuks 1. veebruarist 2015 kuni 31. jaanuarini 2016, välja arvatud juhul, kui artiklites 9, 29 ja 31 on kehtestatud püügikoormuse piiranguteks muud tähtajad;
c)
teatavate kalavarude püügi võimalused CCAMLRi konventsiooni alas ajavahemikul 1. detsembrist 2014 kuni 30. novembrini 2015;
d)
teatavate kalavarude püügi võimalused aastatel 2015 ja 2016 IATTC konventsiooni alas, mis on piiritletud artiklis 32.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste laevade suhtes:
a)
liidu laevad;
b)
liidu vetes tegutsevad kolmandate riikide laevad.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a) „liidu laev”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 5 määratletud liidu kalalaev;
b) „kolmanda riigi laev”- kalalaev, mis on määratletud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 4, sõidab kolmanda riigi lipu all ja on registreeritud kolmandas riigis;
c) „liidu veed”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 1 määratletud liidu veed;
d) „rahvusvahelised veed”- veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänse õiguse või jurisdiktsiooni alla;
e) „varu”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 14 määratletud varu;
f) „lubatud kogupüük” (TAC)-
i)
püügil, mille suhtes on kehtestatud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 osutatud lossimiskohustus - igast kalavarust aastas püüda lubatud kogus;
ii)
igasugusel muul kalapüügil - igast kalavarust aastas lossida lubatud kogus;
g) „kvoot”- liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;
h) „analüütiline hindamine”- asjaomase kalavaru olukorra muutumise kvantitatiivne hindamine, mis põhineb kalavaru bioloogiat ja kasutust käsitlevatel andmetel, mille teaduslik läbivaatamine on hinnanud kvaliteedilt piisavaks, et anda teaduslikke nõuandeid tulevaste püügivõimaluste kohta;
i) „ettevaatusprintsiibil põhinev lähenemisviis kalavarude majandamisele”- määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 8 määratletud ettevaatusprintsiibil põhinev lähenemisviis kalavarude majandamisele;
j) „võrgusilma suurus”- kalavõrgu silmasuurus, mis on kindlaks määratud vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 517/2008 (21);
k) „liidu laevastikuregister”- kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 24 lõikega 3 komisjoni poolt loodud register;
l) „püügipäevik”- määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 osutatud päevik.
Artikkel 4
Püügipiirkonnad
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi püügipiirkondade määratlusi:
a) „ICESi (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad”- määruse (EÜ) nr 218/2009 III lisas määratletud geograafilised alad (22);
b) „Skagerrak”- geograafiline ala, mis on piiratud läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;
c) „Kattegat”- geograafiline ala, mis on piiratud põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibens Spidsini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;
d) „ICESi VII alapiirkonna funktsionaalne üksus 16”- geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
53°30′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N, 15° 00′ W;
e) „ICESi IXa rajooni funktsionaalne üksus 26”- geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
43° 00′ N 8° 00′ W,
-
43° 00′ N 10° 00′ W,
-
42o°00′ N 10° 00′ W,
-
42° 00′ N 8° 00′;
f) „ICESi IXa rajooni funktsionaalne üksus 27”- geograafiline ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
-
42° 00′ N 8° 00′ W,
-
42° 00′ N 10° 00′ W,
-
38° 30′ N 10° 00′ W,
-
38° 30′ N 9° 00′ W,
-
40° 00′ N 9° 00′ W,
-
40° 00′ N 8° 00′;
g) „Cádizi laht”- ICESi IXa alarajooni geograafiline ala, mis jääb ida poole pikkuskraadist 7° 23′ 48″ W;
h) „CECAFi (Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee) püügipiirkonnad”- Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 216/2009 II lisas määratletud geograafilised alad; (23)
i) „Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni (NAFO) püügipiirkonnad”- määruse (EÜ) nr 217/2009 III lisas määratletud geograafilised piirkonnad; (24)
j) „SEAFO (Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon) konventsiooni ala”- Atlandi ookeani kaguosa kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis määratletud geograafiline ala; (25)
k) „ICCATi (Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon) konventsiooni ala”- rahvusvahelises Atlandi tuunikala kaitse konventsioonis määratletud geograafiline ala; (26)
l) „CCAMLRi (Antarktika vete elusressursside kaitse komisjon) konventsiooni ala”- määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 2 punktis a määratletud geograafiline ala; (27)
m) „IATTCi (Ameerika Troopikatuunide Komisjoni) konventsiooni ala”- Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga moodustatud Ameerika Troopikatuunide Komisjoni tugevdamise konventsioonis („Antigua konventsioon”) määratletud geograafiline ala; (28)
n) „IOTCi (India Ookeani Tuunikomisjon) konventsiooni ala”- India Ookeani Tuunikomisjoni moodustamise lepingus määratletud geograafiline ala; (29)
o) „SPRFMO (Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon) konventsiooni ala”- põhjalaiusest 10° lõuna poole jääv avamerepiirkond, CCAMLRi konventsiooni alast põhja pool, SIOFA konventsiooni alast ida pool, nagu on määratletud India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppes, (30) ning avamerepiirkond Lõuna-Ameerika riikide kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluvatest piirkondadest lääne pool;
p) „WCPFCi (Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjon) konventsiooni ala”- Vaikse ookeani lääne- ja keskosa pika rändega kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis määratletud geograafiline ala; (31)
q) „Beringi mere avameri”- Beringi mere avamere piirkonna geograafiline ala, mis on kaugemal kui 200 meremiili lähtejoontest, millest mõõdetakse Beringi mere rannikuäärsete riikide territoriaalmere laiust;
r) „IATTCi ja WCPFCi vaheline kattuv piirkond”- järgmiste koordinaatidega määratletud geograafiline ala:
-
150° läänepikkust,
-
130° läänepikkust,
-
4° lõunalaiust,
-
50° lõunalaiust.
II JAOTIS
LIIDU LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 5
Lubatud kogupüük ja selle jaotamine
1. Liidu laevadele liidu vetes ja teatavates vetes väljaspool liitu lubatud kogupüügi mahud, kõnealuste mahtude jaotus liikmesriikide vahel ning asjakohasel juhul nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas.
2. Liidu laevadel on lubatud kala püüda I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires, vastavalt käesoleva määruse artiklis 19 ja III lisas ning nõukogu määruses (EÜ) nr 1006/2008 (32) ja selle rakendussätetes sätestatud tingimustele, vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi ja Norra kalandusjurisdiktsiooni alla ning Jan Mayeni ümbruse püügipiirkonda.
3. IA lisas sätestatud eritingimuse kohaldamisel tobiavarude suhtes ICESi IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna liidu vetes kohaldatakse IID lisas määratletud majandamispiirkondi.
Artikkel 6
Liikmesriikide kindlaks määratav lubatud kogupüük
1. Teatavate kalavarude lubatud kogupüügi määrab kindlaks asjaomane liikmesriik. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas.
2. Liikmesriik määrab lubatud kogupüügi järgmiselt:
a)
kooskõlas ühise kalanduspoliitika põhimõtete ja eeskirjadega, eelkõige varude säästva kasutamise põhimõttega, ning
b)
selle tulemusena:
i)
analüütilise hinnangu olemasolu korral kasutatakse varusid alates aastast 2015 ja edaspidi võimalikult suure tõenäosusega maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel;
ii)
kui analüütiline hinnang puudub või ei ole täielik, kasutatakse varusid vastavalt ettevaatusprintsiibil põhinevale lähenemisviisile kalavarude majandamisele.
3. Kõik asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile 15. märtsiks 2015 järgmise teabe:
a)
vastuvõetud lubatud kogupüük;
b)
asjaomase liikmesriigi kogutud ja hinnatud andmed, millel vastuvõetud lubatud kogupüügid põhinevad;
c)
üksikasjalik teave selle kohta, kuidas vastuvõetud lubatud kogupüügid vastavad lõikele 2.
Artikkel 7
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
1. Lossimiskohustus kehtib kalade suhtes, mis on püütud lubatud kogupüügiga hõlmatud varudest määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punktis a määratletud püügi käigus, nagu on sätestatud nimetatud määruse artiklis 15 („lossimiskohustus”).
2. Muudest varudest püütud kalu, millele on kehtestatud lubatud kogupüük, võib pardal hoida või lossida ainult järgmistel juhtudel:
a)
saagi on püüdnud sellise liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud või
b)
saak moodustab osa liidule kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ning kõnealune liidu kvoot ei ole ammendatud.
3. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 8 osutatud, sihtliiki mittekuuluva liigi varud, mis on ohututes bioloogilistes piirides, on määratletud I lisas, selleks et teha erand kohustusest arvestada saak asjaomasest kvoodist maha, nagu on ette nähtud kõnealuses artiklis.
Artikkel 8
Püügikoormuse piirangud
Artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud ajavahemike jooksul kohaldatakse järgmisi püügikoormuse reguleerimise meetmeid:
a)
IIA lisa kohaldatakse teatavate tursa-, lesta- ja merikeelevarude majandamisel Kattegatis, Skagerrakis, ICESi IIIa rajooni selles osas, mida ei hõlma Skagerrak ja Kattegat, ning ICESi IV alapiirkonnas, ICESi VIa, VIIa ja VIId rajoonis ning ICESi IIa ja Vb rajooni liidu vetes;
b)
IIB lisa kohaldatakse euroopa merluusi ja norra salehomaari varude taastamisel ICESi VIIIc ja IXa rajoonis, välja arvatud Cádizi lahes;
c)
IIC lisa kohaldatakse merikeelevarude majandamisel ICESi VIIe rajoonis.
Artikkel 9
Süvamere kalapüügi piirnormid ja püügikoormuse piirangud
1. Süvalesta suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2347/2002, (33) millega kehtestatakse süvamerepüügiloa omamise nõue, artikli 3 lõiget 1. Süvalesta püügi, pardal hoidmise, ümberlaadimise ja lossimise suhtes kohaldatakse kõnealuses artiklis osutatud tingimusi.
2. Liikmesriigid tagavad, et 2015. aastal ei ületa määruse (EÜ) nr 2347/2002 artikli 3 lõikes 1 osutatud süvamerepüügi luba omavate laevade püügikoormuse tase (mõõdetuna sadamast äraoldud kilovatt-püügipäevades) 65 % keskmisest aastasest püügikoormusest, mida asjaomase liikmesriigi laevad kasutasid 2003. aastal püügireisidel, mille jaoks neil oli süvamerepüügi luba või mille jooksul püüti kõnealuse määruse I ja II lisas loetletud süvamereliike. Käesolevat lõiget kohaldatakse ainult nende püügireiside suhtes, kus püüti üle 100 kg muid süvamereliike kui põhja-atlandi hõbekala.
Artikkel 10
Kalapüügivõimaluste jaotamise erisätted
1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:
a)
määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
b)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohaseid mahaarvamisi ega ümberjaotamist;
c)
määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohast kalapüügivõimaluste ümberjaotamist;
d)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast lubatud lisakoguste lossimist;
e)
määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast koguste kinnipidamist;
f)
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi;
g)
käesoleva määruse artikli 19 kohast kvootide ülekandmist ega vahetamist;
h)
käesoleva määruse artikli 14 kohast täiendavat kvootide eraldamist.
2. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 kohaldatakse selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki. Määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4 ei kohaldata ainult siis, kui liikmesriik kasutab määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 9 sätestatud paindlikku ühest aastast teise ülekandmist.
Artikkel 11
Püügikeeluaeg
1. Porcupine'i madalal on 1. maist kuni 31. maini 2015 keelatud püüda või pardal hoida järgmisi liike: tursk, megrimid, merikuratlased, kilttursk, merlang, euroopa merluus, norra salehomaar, atlandi merilest, pollak, põhjaatlandi süsikas, railased, harilik merikeel, meriluts, sinine molva, harilik molva ja harilik ogahai.
Käesoleva lõike kohaldamisel hõlmab Porcupine'i madal geograafilist ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel:
Punkt
Laiuskraad
Pikkuskraad
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
Erandina esimesest lõigust lubatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 50 lõigetele 3, 4 ja 5 hoida Porcupine'i madalalt läbisõidu korral pardal kõnealuses lõigus osutatud liike.
2. ICESi IIa ja IIIa rajoonis ja IV alarajoonis on kutseline tobiapüük põhjatraali, -nooda või samalaadsete püügivahenditega, mille silmasuurus on alla 16 mm, keelatud alates 1. jaanuarist kuni 31. märtsini 2015 ja alates 1. augustist kuni 31. detsembrini 2015.
Esimeses lõigus sätestatud keeldu kohaldatakse ka kolmandate riikide selliste laevade suhtes, kellel on lubatud püüda tobiat ICESi IV alarajooni liidu vetes.
Artikkel 12
Keelud
1. Liidu laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
okkaline rai (Amblyraja radiata) ICESi IIa, IIIa ja VIId rajooni ning ICESi IV alapiirkonna liidu vetes;
b)
järgmised saagraide liigid kõikides vetes:
i)
salesaagrai (Anoxypristis cuspidate);
ii)
väike saagrai (Pristis clavata);
iii)
väikehammas-saagrai (Pristis pectinata);
iv)
harilik saagrai (Pristis pristis);
v)
roheline saagrai (Pristis zijsron);
c)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) kõigis vetes;
d)
sile tiibrai (Dipturus batis), sh selle liigid (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia), ICESi IIa rajooni ja ICESi III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
e)
õngejadadega püütud supi nugishai (Galeorhinus galeus) ICESi IIa rajooni ja IV alapiirkonna liidu vetes ning ICESi I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes;
f)
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus) ICESi IIa rajooni ja IV alapiirkonna liidu vetes ning ICESi I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes;
g)
šokolaadhai (Dalatias licha), luits-nokkhai (Deania calcea), hall lühiogahai (Centrophorus squamosus), suur tumehai (Etmopterus princeps) ja portugali süvahai (Centroscymnus coelolepis) ICESi IIa rajooni ja IV alapiirkonna liidu vetes ning ICESi I ja XIV alapiirkonna liidu ja rahvusvahelistes vetes;
h)
harilik heeringahai (Lamna nasus) kõigis vetes;
i)
Alfredi sarvikrai (Manta alfredi) kõigis vetes;
j)
hiid-sarvikrai (Manta birostris) kõigis vetes;
k)
järgmised merisarvikute liigid kõikides vetes:
i)
vahemere merisarvik (Mobula mobular);
ii)
guinea merisarvik (Mobula rochebrunei);
iii)
astelsaba-merisarvik (Mobula japanica);
iv)
silesaba-merisarvik (Mobula thurstoni);
v)
väike merisarvik (Mobula eregoodootenkee);
vi)
Munki merisarvik (Mobula munkiana);
vii)
sirpuim-merisarvik (Mobula tarapacana);
viii)
lühiuim-merisarvik (Mobula kuhlii);
ix)
atlandi merisarvik (Mobula hypostoma);
l)
ogarai (Raja clavata) ICESi IIIa rajooni liidu vetes;
m)
norra rai (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICESi VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk rajooni liidu vetes;
n)
musterrai (Raja undulata) ICESi VI ja X alapiirkonna liidu vetes ja valgerai (Raja alba) ICESi VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
o)
logardrailased (Rhinobatidae) ICESi I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna liidu vetes;
p)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) liidu vetes.
2. Kui lõikes 1 osutatud liikide isendeid püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
Artikkel 13
Andmete edastamine
Kui liikmesriigid edastavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmed püütud koguste lossimise kohta, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode.
II PEATÜKK
Täiendava püügiosa andmine täielikult dokumenteeritud kalapüügialastes katsetustes osalevatele laevadele
Artikkel 14
Täiendav püügiosa
1. Liikmesriik võib anda oma lipu all sõitvatele laevadele, mis osalevad täielikult dokumenteeritud kalapüügi-alastes katsetustes, täiendava püügiosa teatavate kalavarude püügiks. Kõnealused kalavarud on kindlaks määratud I lisas.
2. Lõikes 1 osutatud täiendav püügiosa ei ületa I lisas sätestatud üldist piirnormi protsendina kõnealusele liikmesriigile eraldatud kvoodist.
Artikkel 15
Täiendava püügiosa andmise tingimused
1. Artiklis 14 osutatud täiendav püügiosa vastab järgmistele tingimustele:
a)
liikmesriigid tagavad kõikide püügireiside üksikasjaliku ja täpse dokumenteerimise ning piisava suutlikkuse ja vahendid, kasutades näiteks vaatlejaid, videovalvet ja teisi vahendeid. Seda tehes järgivad liikmesriigid tõhususe ja proportsionaalsuse põhimõtteid;
b)
täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevale üksikule laevale antud täiendav püügiosa ei ületa järgmisi piirnorme:
i)
75 % asjaomase liikmesriigi hinnangul vette tagasi lastud saagist, mille on püüdnud sellist liiki laev, kuhu kuulub täiendava püügiosa saanud laev;
ii)
30 % laevale enne katsetustes osalemist eraldatud individuaalsest püügiosast;
c)
kogu täiendava püügiosa alusel kõnealuse laeva püütud saaki, sealhulgas nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 (34) XII lisa kohaseid lossitavaid alammõõtu kalu, võetakse arvesse laevale antud individuaalses püügiosas, mis tuleneb käesoleva määruse artikli 14 alusel antud mis tahes täiendavast püügiosast;
d)
kui laev on mis tahes kalavaru individuaalse täiendavalt antud püügiosa täielikult ära kasutanud, peab ta lõpetama kogu püügitegevuse asjaomases lubatud kogupüügi piirkonnas;
e)
nende kalavarude puhul, mille suhtes võib kohaldada käesolevat artiklit, võivad liikmesriigid lubada individuaalse püügiosa või selle mis tahes osa täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes mitteosalevatelt laevadelt üle kanda kõnealustes katsetustes osalevatele laevadele, tingimusel et on võimalik tõendada, et katsetustes mitteosalevate laevade tagasiheide ei suurene.
2. Olenemata lõike 1 punkti b alapunktist i võib liikmesriik erandkorras anda oma lipu all sõitvale kalalaevale täiendava püügiosa, mis ületab 75 % hinnangulisest vette tagasi heidetud saagist, mille on püüdnud sellist liiki laev, kuhu kuulub täiendava püügiosa saanud laev, tingimusel et:
a)
kalavaru tagasiheite määr on asjaomase laevaliigi puhul hinnanguliselt alla 10 %;
b)
sellist liiki laevade kaasamine on oluline artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt kasutatud vahendite seirevõime hindamiseks;
c)
kõikide nimetatud katsetustes osalevate laevade täiendav püügiosa ei ületa 75 % nende hinnangulisest tagasiheitest.
3. Enne artiklis 14 osutatud täiendava püügiosa andmist esitavad liikmesriigid komisjonile järgmise teabe:
a)
tema lipu all sõitvate ja täielikult dokumenteeritud kalapüügi alastes katsetustes osalevate laevade nimekiri;
b)
nimetatud laevade pardale paigaldatud elektroonilise kaugseiresüsteemi spetsifikatsioonid;
c)
nimetatud laevadel kasutatavate püügivahendite maht, liik ja spetsifikatsioon;
d)
iga katsetustes osaleva laevatüübi hinnanguline tagasiheide;
e)
katsetustes osalevate laevade poolt 2014. aastal püütud saagi kogus sellest kalavarust, mille suhtes kohaldatakse vastavat lubatud kogupüüki.
Artikkel 16
Isikuandmete töötlemine
Niivõrd, kui käesoleva määruse artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt tehtud salvestistega kaasneb direktiivis 95/46/EÜ määratletud isikuandmete töötlemine, kohaldatakse sellise töötlemise suhtes nimetatud direktiivi.
Artikkel 17
Täiendava püügiosa tühistamine
Kui liikmesriik avastab, et täielikult dokumenteeritud kalapüügis osalev laev ei täida artiklis 15 sätestatud tingimusi, tühistab liikmesriik kohe sellele laevale antud täiendava püügiosa ning keelab tal 2015. aasta ülejäänud aja jooksul kõnealustes katsetes osaleda.
Artikkel 18
Tagasiheite hindamise teaduslik järelevalve
Komisjon võib nõuda igalt liikmesriigilt, kes kasutab käesoleva peatüki sätteid, et ta esitaks teaduslikule nõuandeorganile hinnangu tagasiheite kohta laevaliikide kaupa, et kontrollida artikli 15 lõike 1 punkti b alapunktis i sätestatud nõude täitmist. Kui sellist tagasiheidet kinnitavat hinnangut ei ole, võtab asjaomane liikmesriik kõik asjakohased meetmed, et tagada kõnealuse nõude järgimine, ja teavitab sellest komisjoni.
III PEATÜKK
Kalapüügiload püügiks kolmandate riikide vetes
Artikkel 19
Kalapüügiload
1. Kolmanda riigi vetes kala püüdvatele liidu laevadele antavate kalapüügilubade maksimaalne arv on sätestatud III lisas.
2. Kui üks liikmesriik kannab määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 alusel kvoodi üle teisele liikmesriigile („vahetusleping”) käesoleva määruse III lisas sätestatud püügipiirkondades, tuleb üle kanda ka asjaomased püügiload ja teatada sellest komisjonile. Sellegipoolest ei tohi ületada nimetatud lisas sätestatud püügilubade üldarvu püügipiirkonna kohta.
IV PEATÜKK
Kalapüügivõimalused piirkondlike kalandusorganisatsioonide reguleeritavates vetes
Artikkel 20
Kvootide ülekandmine ja vahetamine
1. Kui piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni eeskirjade kohaselt on lubatud kvoote selle organisatsiooni lepinguosaliste vahel üle kanda või vahetada, võib liikmesriik („asjaomane liikmesriik”) seda arutada piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni osalisega ning vajaduse korral kehtestada kavandatava kvootide ülekandmise või vahetamise võimalikud piirid.
2. Komisjon võib asjaomase liikmesriigi teatise alusel kinnitada kavandatava kvootide ülekandmise või vahetamise piirid, mis kõnealune liikmesriik on piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni vastava osalisega kokku leppinud. Seejärel edastavad komisjon ja asjaomane piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni osaline teineteisele põhjendamatu viivituseta oma nõusoleku kvoodid üle kanda või neid vahetada. Komisjon teatab siis piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni sekretariaadile kvootide kokkulepitud ülekandmisest või vahetamisest vastavalt selle organisatsiooni eeskirjadele.
3. Komisjon teavitab liikmesriike kvootide kokkulepitud ülekandmisest või vahetamisest.
4. Kvootide ülekandmise või vahetamisega asjaomaselt piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni osaliselt saadud või üle kantud kalapüügivõimalusi käsitatakse asjaomasele liikmesriigile eraldatud või tema püügivõimalustest maha arvestatud kvoodina alates hetkest, mil kvootide ülekandmine või vahetamine jõustub kooskõlas piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni asjaomase lepinguosalisega sõlmitud kokkuleppega või asjakohasel juhul asjaomase piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni eeskirjadega. Selline eraldamine ei muuda kalapüügivõimaluste kehtivat jaotust liikmesriikide vahel kooskõlas püügitegevuse suhtelise stabiilsuse põhimõttega.
1. jagu
ICCATI konventsiooni ala
Artikkel 21
Hariliku tuuni püüdmise, kasvatamise ja nuumamise võimsuse piirangud
1. Nende liidu söödalaevade ja veoõngedega laevade arvu, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 1 kohaselt.
2. Nende liidu rannalähedase väikesemahulise püügi laevade arvu, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 2 kohaselt.
3. Nende liidu laevade arvu, mis püüavad kasvatamise eesmärgil Aadria meres harilikku tuuni, mille kaal ja suurus on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 3 kohaselt.
4. Nende kalalaevade arvu ja kogumahutavuse abil väljendatud püügivõimsust, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres harilikku tuuni püüda, pardal hoida, ümber laadida, transportida või lossida, piiratakse IV lisa punkti 4 kohaselt.
5. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüdvate tuunimõrdade arvu piiratakse IV lisa punkti 5 kohaselt.
6. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni kasvatamise ja nuumamise võimsust ning kalakasvandustesse viidava loodusest püütud hariliku tuuni maksimaalset kogust piiratakse IV lisa punkti 6 kohaselt.
Artikkel 22
Harrastus- ja sportpüük
Vajaduse korral eraldavad liikmesriigid ID lisa kohaselt neile eraldatud kvootide arvelt erikvoodi harrastus- ja sportpüügiks.
Artikkel 23
Haid
1. Suursilm-rebashaide (Alopias superciliosus) rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. Keelatud on perekonda Alopias spp. kuuluvate rebashaide sihtpüük.
3. Sphyrnidae perekonna (v.a Sphyrna tiburo) vasarhai rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud ICCATi konventsiooni alas toimuva püügi korral.
4. Pikkuim-hallhaide (Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
5. Siidhallhaide (Carcharhinus falciformis) pardalhoidmine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. jagu
CCAMLRI konventsiooni ala
Artikkel 24
Keelud ja püügipiirangud
1. V lisa A osas nimetatud liikide sihtpüük on kõnealuses lisas nimetatud piirkondades ja ajavahemikel keelatud.
2. Teadusuuringutega seotud püügi suhtes kohaldatakse V lisa B osas sätestatud lubatud kogupüügi mahtusid ja kaaspüügi piirnorme kõnealuses osas nimetatud alapiirkondades.
Artikkel 25
Uurimuslik kalapüük
1. Ainult CCAMLRi komisjoni liikmeks olev liikmesriik võib 2015. aastal osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a väljaspool riikliku jurisdiktsiooni all olevaid piirkondi. Kui liikmesriik kavatseb sellises püügis osaleda, teavitab ta CCAMLRi sekretariaati kooskõlas määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklitega 7 ja 7a hiljemalt 1. juuniks 2015.
2. FAO alapiirkondade 88.1 ja 88.2 ning rajoonide 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a lubatud kogupüük ja kaaspüügi piirnormid ning nende jaotus iga alapiirkonna või rajooni väikeste uurimisalade (SSRU) vahel määratakse kindlaks V lisa B osas. Kalapüük mis tahes väikeses uurimisalas lõpetatakse niipea, kui deklareeritud saak ulatub kindlaksmääratud lubatud kogupüügini, ning uurimisala suletakse ülejäänud püügihooajaks püügiks.
3. Kala püütakse võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada püügivõime kindlaksmääramiseks vajalikku teavet ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga suurt koondumist. FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning samuti rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal.
Artikkel 26
Tavalise hiilgevähi püük 2015/2016. püügihooajal
1. Üksnes CCAMLRi komisjoni liikmeks olev liikmesriik võib 2015/2016. püügihooajal püüda tavalist hiilgevähki (Euphausia superba) CCAMLRi konventsiooni alas. Kui liikmesriik kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLRi konventsiooni alas, teavitab ta hiljemalt 1. maiks 2015 komisjoni oma kavatsusest püüda tavalist hiilgevähki, kasutades teatamiseks käesoleva määruse V lisa C osas esitatud vormi. Liikmesriikidelt saadud teabe põhjal esitab komisjon teatised CCAMLRi sekretariaadile hiljemalt 30. maiks 2015.
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teade sisaldab teavet, mis tuleb määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 kohaselt esitada iga sellise laeva kohta, millele liikmesriik tavalise hiilgevähi püügiks loa annab.
3. Liikmesriik, kes kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLRi konventsiooni alas, esitab teate oma vastavast kavatsusest üksnes nende laevade kohta, millel on selleks luba ja mis teatamise ajal sõidavad tema lipu all või CCAMLRi mõne teise liikme lipu all, kuid mis püügi ajal eeldatavalt sõidavad tema lipu all.
4. Liikmesriik võib lubada tavalise hiilgevähi püügis osaleda muul kui käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt CCAMLRi sekretariaadile teatatud laeval, kui luba omaval laeval ei ole võimalik osaleda põhjendatud funktsionaalsetel põhjustel või vääramatu jõu tõttu. Sel juhul teavitab asjaomane liikmesriik viivitamata CCAMLRi sekretariaati ja komisjoni ning esitab järgmise teabe:
a)
täielikud andmed asenduslaeva(de) kohta, sealhulgas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 3 ette nähtud teave;
b)
põhjalik aruanne asendamise põhjuste kohta ning kõik asjakohased täiendavad dokumendid või viited.
5. Liikmesriigid ei luba tavalise hiilgevähi püügis osaleda laevadel, mis on kantud CCAMLRi nimekirja ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegeleva laevana.
3. jagu
IOTCI konventsiooni ala
Artikkel 27
IOTCi konventsiooni alas kala püüdvate laevade püügivõimsuse piiramine
1. IOTCi konventsiooni alas troopikatuuni püüdvate liidu laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavusena (GT) väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 1.
2. IOTCi konventsiooni alas mõõkkala (Xiphias gladius) ja pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) püüdvate liidu laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavusena (GT) väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 2.
3. Liikmesriigid võivad lõigete 1 ja 2 kohaselt ühes või teises püügipiirkonnas tegutsevad laevad ümber jaotada, kui nad tõendavad komisjonile, et see muutus ei suurenda asjaomase kalavaru püügikoormust.
4. Liikmesriigid tagavad, et nende laevastikus püügivõimsuse kavandatava ülekandmise korral on asjaomased laevad IOTCi laevade registris või mõne muu piirkondliku kalandusorganisatsiooni tuunipüügi registris. Üle ei kanta nende laevade püügivõimsust, mis on mõne piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni nimekirjas kui teatamata, ebaseadusliku ja reguleerimata kalapüügiga tegelevad laevad.
5. Liikmesriigid võivad IOTCile esitatud arengukava rakendamise arvessevõtmiseks suurendada oma püügivõimsust üle lõigetes 1 ja 2 osutatud püügivõimsuse üksnes nimetatud kavas kehtestatud piiride ulatuses.
Artikkel 28
Haid
1. Kõikide perekonda Alopiidae kuuluvate rebashaide liikide rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral.
2. Kõikide pikkuim-hallhaide (Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud igasuguse püügi korral, välja arvatud laevad, mille üldpikkus on alla 24 meetri ning mis teostavad püügioperatsioone üksnes selle liikmesriigi majandusvööndis, kelle lipu all nad sõidavad, ning püüavad kala üksnes kohalikuks tarbimiseks.
3. Kui lõikes 1 ja 2 osutatud liike püütakse juhuslikult, ei tohi nende isendeid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
4. jagu
SPRFMO konventsiooni ala
Artikkel 29
Pelaagiline kalapüük - püügivõimsuse piirangud
Liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni alas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, piiravad 2015. aastal oma lipu all sõitvate pelaagilisi kalavarusid püüdvate laevade kogu püügivõimsust kõnealuses piirkonnas liidu kogutasemeni, s.o 78 600 GTni.
Artikkel 30
Pelaagiline kalapüük - lubatud kogupüük
1. Üksnes liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni alas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, nagu on määratletud artiklis 29, võivad kõnealuses piirkonnas püüda pelaagilisi kalavarusid kooskõlas IJ lisas sätestatud lubatud kogupüügiga.
2. IJ lisas sätestatud püügivõimalusi võib kasutada üksnes tingimusel, et liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt järgmise kuu viiendaks päevaks SPRFMO konventsiooni alas aktiivse kalapüügi või ümberlaadimisega tegelevate laevade nimekirja, laevaseiresüsteemi (VMS) aruanded, igakuised püügiaruanded ja olemasolu korral andmed sadamakülastuste kohta, et komisjon edastaks need SPRFMO sekretariaadile.
Artikkel 31
Põhjalähedane kalapüük
Liikmesriigid, kes on tõendatult tegelenud põhjalähedase kalapüügiga või kes püüdsid põhjalähedasi liike SPRFMO konventsiooni alas ajavahemikul 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2006, piiravad 2015. aastal oma laevade püüki või püügikoormust konventsioonialas, piirdudes konventsiooniala nende osadega, kus põhjalähedane kalapüük nimetatud ajavahemikul toimus, ning hoiavad püügi tasemel, mis ei ületa saagi või püügikoormuse näitajate aasta keskmist taset ajavahemikul 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2006.
5. jagu
IATTCI konventsiooni ala
Artikkel 32
Seinnoodapüük
1. Kulduim-tuuni (Thunnus albacares), suursilm-tuuni (Thunnus obesus) ja vööttuuni (Katsuwonus pelamis) püük on seinnoota kasutavate laevadega keelatud järgmiselt:
a)
29. juulist kuni 28. septembrini 2015 või 18. novembrist 2015 kuni 18. jaanuarini 2016 järgmiste piiridega määratud alal:
-
Vaikse ookeani Ameerika rannik,
-
150° läänepikkust,
-
40° põhjalaiust,
-
40° lõunalaiust;
b)
29. septembrist kuni 29. oktoobrini 2015 järgmiste piiridega määratud alal:
-
96° läänepikkust,
-
110° läänepikkust,
-
4° põhjalaiust,
-
3° lõunalaiust.
2. Asjaomased liikmesriigid teavitavad komisjoni valitud keeluajast vastavalt lõikele 1 enne 1. aprilli 2015. Kõik asjaomaste liikmesriikide seinnoodalaevad lõpetavad lõikes 1 määratud piirkonnas valitud perioodiks seinnoodapüügi.
3. IATTCi konventsiooni alas tuuni püüdvad seinnoodalaevad hoiavad pardal ja seejärel lossivad või laadivad ümber kogu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni saagi.
4. Lõiget 3 ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
kui kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või
b)
reisi lõpuosa viimase püügikorraga püütud tuuni mahutamiseks ei pruugi olla piisavalt vaba lastiruumi.
Artikkel 33
Süvamerehaide püügi keeld
1. IATTCi konventsiooni alas on keelatud püüda pikkuim-hallhaisid (Carcharhinus longimanus) ning pardal hoida, ümber laadida, ladustada, müügiks pakkuda, müüa või lossida pikkuim-hallhaide rümpasid või mis tahes osi.
2. Juhusliku püügi korral ei tohi kahjustada lõikes 1 osutatud liikide isendeid. Laeva käitaja peab nende liikide isendid viivitamata vette tagasi laskma, samuti peab ta
a)
registreerima vette lastud kalade arvu ja märkima nende seisukorra (surnud või elus);
b)
edastama punktis a märgitud teabe oma lipuliikmesriigile. Liikmesriigid edastavad eelmise aasta jooksul kogutud teabe komisjonile 31. jaanuariks 2015.
6. jagu
SEAFO konventsiooni ala
Artikkel 34
Süvamerehaide püügi keeld
SEAFO konventsiooni alas on keelatud järgmiste süvamerehaide sihtpüük:
-
railased (Rajidae),
-
harilik ogahai (Squalus acanthias),
-
sile tumehai (Etmopterus bigelowi),
-
lühisaba-tumehai (Etmopterus brachyurus),
-
suur tumehai (Etmopterus princeps),
-
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus),
-
tont-musthai (Apristurus manis),
-
harilik samethai (Scymnodon squamulosus),
-
Selachimorpha seltsi kuuluvad süvamerehaid.
7. jagu
WCPFC konventsiooni ala
Artikkel 35
Suursilm-tuuni, kulduim-tuuni, vööttuuni ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni püügi tingimused
1. Liikmesriigid tagavad, et seinnoodalaevadele avamerel WCPFC konventsiooni ala selles osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, eraldatud suursilm-tuuni (Thunnus obesus), kulduim-tuuni (Thunnus albacares) ja vööttuuni (Katsuwonus pelamis) püügipäevade arv ei ületa 403 päeva. Kõnealusel püügil on keelatud asetada seinnoota ümber tuuniparve, milles on vaalhaid (Rhincodon typus), kui seda looma on märgatud enne võrgu vettelaskmist.
2. Liidu laevad ei tohi püüda Vaikse ookeani lõunaosas pikkuim-tuuni (Thunnus alalunga) WCPFC konventsiooni alas lõuna pool 20o lõunalaiust.
3. Liikmesriigid tagavad, et 2015. aastal ei püüta suursilm-tuuni (Thunnus obesus) õngejadalaevadega üle 2 000 tonni.
Artikkel 36
Peibutuspüügivahenditega püügiks suletud piirkond
1. WCPFC konventsiooni ala selles osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, on püük peibutusvahendeid kasutavate seinnoodalaevadega keelatud 1. juulist 2015 (kell 00.00) kuni 31. oktoobrini 2015 (kell 24.00). Sel ajal võib seinnoodalaev WCPFC konventsiooni ala nimetatud osas püügiga tegeleda üksnes juhul, kui pardal on vaatleja, kes jälgib, et laev ühelgi ajahetkel:
a)
ei kasuta peibutuspüügivahendit ega seonduvaid elektroonilisi seadmeid;
b)
ei püüa kalaparvi peibutuspüügivahenditega.
2. Kõik WCPFC konventsiooniala lõikes 1 osutatud osas püügiga tegelevad seinnoodalaevad hoiavad pardal ning lossivad või laadivad ümber kõik püütud suursilm-tuunid, kulduim-tuunid ja vööttuunid.
3. Lõiget 2 ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
reisi lõpuosas, kui laeval ei ole piisavalt vaba lastiruumi kogu püütud kala mahutamiseks;
b)
kui kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või
c)
külmutusseadmetel tekib tõsine rike.
Artikkel 37
IATTCi ja WCPFC vaheline kattuv piirkond
1. IATTCi ja WCPFC vahelises kattuvas piirkonnas, mis on määratletud artikli 4 punktis r, kala püüdvate selliste laevade suhtes, mis on kantud üksnes WCPFC registrisse, kohaldatakse artiklites 35-38 sätestatud meetmeid.
2. Laevade suhtes, mis on kantud nii WCPFC kui ka IATTCi registrisse, samuti laevade suhtes, mis on kantud üksnes IATTCi registrisse, kohaldatakse artikli 32 lõike 1 punktis a, lõigetes 2-4 ja artiklis 33 sätestatud meetmeid, kui need püüavad kala IATTCi ja WCPFC vahelises kattuvas piirkonnas, mis on määratletud artikli 4 punktis r.
Artikkel 38
Mõõkkala püügi luba omavate liidu laevade arvu piiramine
WCPFC konventsiooni alas, paralleelist 20° lõunalaiust lõuna pool asuvates piirkondades mõõkkala (Xiphias gladius) püügiks luba omavate liidu laevade maksimaalne arv on esitatud VII lisas.
Artikkel 39
Siidhallhaid ja pikkuim-hallhaid
1. WCPFC konventsiooni alas on keelatud järgmiste liikide rümpade või nende osade pardal hoidmine, ümberlaadimine või lossimine:
a)
siidhallhaid (Carcharhinus falciformis),
b)
pikkuim-hallhaid (Carcharhinus longimanus).
2. Kui lõikes 1 osutatud liikide isendeid püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
8. jagu
Beringi meri
Artikkel 40
Püügikeeld Beringi mere avamerepiirkonnas
Beringi mere avamere piirkonnas on keelatud püüda vaikse ookeani mintaid (Theragra chalcogramma).
III JAOTIS
KOLMANDATE RIIKIDE LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED LIIDU VETES
Artikkel 41
Lubatud kogupüügid
Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel ning Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud püüda liidu vetes kala käesoleva määruse I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires ning käesoleva määrusega ja määruse (EÜ) nr 1006/2008 III peatükiga ette nähtud tingimustel.
Artikkel 42
Kalapüügiload
Liidu vetes kala püüdvatele kolmanda riigi laevadele antavate püügilubade maksimaalne arv on sätestatud VIII lisas.
Artikkel 43
Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused
Artiklis 7 sätestatud tingimusi kohaldatakse kolmandate riikide selliste laevade püütud saagi ja kaaspüügi suhtes, mis püüavad kala artiklis 42 sätestatud lubade alusel.
Artikkel 44
Keelud
1. Kolmandate riikide laevadel on liidu vetes keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike:
a)
okkaline rai (Amblyraja radiata) ICESi IIa, IIIa ja VIId rajooni ning ICESi IV alapiirkonna liidu vetes;
b)
järgmised saagraide liigid liidu vetes:
i)
salesaagrai (Anoxypristis cuspidate);
ii)
väike saagrai (Pristis clavata);
iii)
väikehammas-saagrai (Pristis pectinata);
iv)
harilik saagrai (Pristis pristis);
v)
roheline saagrai (Pristis zijsron);
c)
hiidhai (Cetorhinus maximus) ja mõrtsukhai (Carcharodon carcharias) liidu vetes;
d)
sile tiibrai (Dipturus batis), sh selle liigid (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia), ICESi IIa rajooni ja ICESi III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
e)
õngejadadega püütud supi nugishai (Galeorhinus galeus) ICESi IIa rajooni ja ICESi I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu vetes;
f)
ronkjas tumehai (Etmopterus pusillus) ICESi IIa rajooni ja ICESi I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV alapiirkonna liidu vetes;
g)
šokolaadhai (Dalatias licha), pikk-koonhai (Deania calcea), hall lühiogahai (Centrophorus squamosus), suur tumehai (Etmopterus princeps) ja portugali süvahai (Centroscymnus coelolepis) ICESi IIa rajooni ja ICESi I, IV ja XIV alapiirkonna liidu vetes;
h)
harilik heeringahai (Lamna nasus) liidu vetes;
j)
Alfredi sarvikrai (Manta alfredi) liidu vetes;
j)
hiid-sarvikrai (Manta birostris) liidu vetes;
k)
järgmised merisarvikute liigid liidu vetes:
i)
vahemere merisarvik (Mobula mobular);
ii)
guinea merisarvik (Mobula rochebrunei);
iii)
astelsaba-merisarvik (Mobula japanica);
iv)
silesaba-merisarvik (Mobula thurstoni);
v)
väike merisarvik (Mobula eregoodootenkee);
vi)
Munki merisarvik (Mobula munkiana);
vii)
sirpuim-merisarvik (Mobula tarapacana);
viii)
lühiuim-merisarvik (Mobula kuhlii);
ix)
atlandi merisarvik (Mobula hypostoma);
l)
ogarai (Raja clavata) ICESi IIIa rajooni liidu vetes;
m)
norra rai (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICESi VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk rajooni liidu vetes;
n)
musterrai (Raja undulata) ICESi VI, IX ja X alapiirkonna liidu vetes ja valgerai (Raja alba) ICESi VI, VII, VIII, IX ja X alapiirkonna liidu vetes;
o)
logardrailased (Rhinobatidae) ICESi I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII alapiirkonna liidu vetes;
p)
euroopa ingelhai (Squatina squatina) liidu vetes.
2. Juhusliku püügi korral ei tohi kahjustada lõikes 1 osutatud liikide isendeid. Nende liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.
IV JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 45
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab määrusega (EL) nr 1380/2013 asutatud kalanduse ja vesiviljeluse komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 46
Määruse (EL) nr 43/2014 muudatus
Määruse (EL) nr 43/2014 artikli 18a lõikesse 1 lisatakse järgmine punkt:
„o)
harilik süvameregarneel püügipiirkonnas IIIa.”
Artikkel 47
Kehtetuks tunnistamine
Nõukogu määrus (EL) nr 779/2014 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2015.
Artikkel 48
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
Artiklit 8 kohaldatakse siiski alates 1. veebruarist 2015.
Artikli 12 punkte b, i ja k ning artikli 44 punkte b, i ja k kohaldatakse alates 8. veebruarist 2015.
Artiklit 46 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Artiklite 23, 24 ja 25 ning IE ja V lisa sätteid kalapüügivõimaluste kohta CCAMLRi konventsiooni alas kohaldatakse alates nendes nimetatud kuupäevadest.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 19. jaanuar 2015