ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на интегрираната система за администриране и контрол и условията за отказ или оттегляне на плащанията и административните санкции, приложими към директните плащания, подпомагането на развитието на селските райони и кръстосаното съответствие
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (1), и по-специално член 63, параграф 4, член 64, параграф 6, член 72, параграф 5, член 76, член 77, параграф 7, член 93, параграф 4, член 101, параграф 1 и член 120 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1306/2013 отменя и заменя, наред с другото, Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (2). Регламент (ЕС) № 1306/2013 оправомощава Комисията да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятствено функциониране на системата съгласно новата нормативна уредба, някои правила трябва да бъдат приети посредством такива актове. Тези актове следва да заменят по-специално правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (3).
(2)
По-специално следва да се създадат правила, които да допълнят някои несъществени елементи от Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на функционирането на Интегрираната система за администриране и контрол (наричана по-долу „интегрираната система“), сроковете за представяне на заявления за помощи или искания за плащания, условията за частичен или пълен отказ на помощ и частично или пълно оттегляне на неправомерно изплатена помощ или подпомагане и определянето на административни санкции за отстраняване на несъответствията, свързани с условията за получаване на помощта в рамките на схеми, установени с Регламент (ЕС) № 1307/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4), както и условията за получаване на подпомагане по мерки за развитие на селските райони, установени с Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), и правила за поддържането на постоянни пасища и изчисляване на административни санкции по отношение на задълженията за кръстосано съответствие.
(3)
Необходими са допълнителни определения за осигуряване на хармонизирано прилагане на интегрираната система, в допълнение към определенията, предвидени в Регламент (ЕС) № 1305/2013 и Регламент (ЕС) № 1307/2013. Освен това е необходимо да се дадат определения за някои понятия, които се прилагат във връзка с правилата за кръстосано съответствие.
(4)
Прилагането на административни санкции и откази или оттегляния на помощ или подпомагане, предвидени в настоящия регламент, следва да не възпрепятстват държавите членки да прилагат национални наказателни санкции, ако това е предвидено в националното законодателство.
(5)
В член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се определят случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, които следва да се признават от държавите членки. Следва да бъдат установени допълнителни правила, за да могат държавите членки да признават случаи на непреодолима сила и извънредни обстоятелства във връзка с директните плащания, подпомагането на развитието на селските райони и прилагането на кръстосаното съответствие. Следва да се определи краен срок, в рамките на който бенефициерът трябва да съобщи за възникването на такъв случай.
(6)
Необходими са допълнителни правила също така по отношение на системата за идентификация на земеделските парцели (СИЗП), която ще бъде използвана от държавите членки в съответствие с член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. В съответствие с посочената разпоредба трябва да се използват техники на компютризирана географска информационна система (ГИС). Необходимо е да се изяснят основните изисквания, както и целите по отношение на качеството, на които системата следва да отговаря, и конкретно каква информация следва да бъде налична в ГИС, за да се гарантира ефективността на административните кръстосани проверки. Ето защо системата за идентификация на земеделските парцели следва редовно да се актуализира, за да се изключат елементите и площите, които са безусловно недопустими за подпомагане. С цел да се избегне нестабилност на системата обаче на държавите членки следва да се предостави възможност за гъвкавост по отношение на малки промени в максимално допустимата площ, дължащи се на несигурност на фотоинтерпретирането, причина за която могат да бъдат, наред с друго, очертанията и състоянието на референтните парцели.
(7)
За да могат държавите членки да откриват предварително евентуални слабости в системата и при необходимост да предприемат коригиращи действия, качеството на системата за идентификация на земеделските парцели следва ежегодно да се подлага на оценка.
(8)
С цел да се гарантира правилното въвеждане на схемата за основно плащане и свързаните с нея плащания, както е предвидено в дял III от Регламент (ЕС) № 1307/2013, държавите членки следва да създадат идентификационна и регистрационна система, която гарантира, че правата на плащане могат да бъдат проследявани и позволява, наред с останалото, кръстосани проверки на площите, декларирани за целите на схемата за основно плащане, с правата на плащане на всеки земеделски стопанин, както и между различните права на плащане като такива.
(9)
За да се осъществява ефективен контрол и да се предотврати подаването на многобройни заявления за помощи до различни разплащателни агенции в рамките на една държава членка, държавите членки следва да определят единна система за регистриране на самоличността на земеделските стопани, подаващи заявления за помощи съгласно интегрираната система.
(10)
Опитът показва, че някои особености на ландшафта на обработваемите земи, по-специално живи плетове, канавки и каменни стени, следва да се разглеждат като част от площта, която отговаря на условията за директни плащания на площ. Необходимо е да се определи приемливата широчина на особеностите на ландшафта на полето. С оглед на специфичните екологични нужди е целесъобразно на държавите членки да се предостави известна гъвкавост по отношение на ограниченията, които трябва да бъдат взети предвид, когато регионалните добиви са били определени за целите на предишните плащания на площ за култури. На държавите членки обаче следва да се позволи да прилагат различен метод за постоянно затревените площи с разпръснати особености на ландшафта и дървета, където този вариант не се прилага.
(11)
С оглед на тяхното значение за устойчивото селско стопанство всички особености на ландшафта, за които се отнасят изискванията и стандартите, изброени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, и които са част от общата площ на един земеделски парцел, следва да се разглеждат като допустими за подпомагане.
(12)
По отношение на земеделските парцели, заети от обработваема земя или от постоянно затревени площи, на които има дървета, следва да бъдат определени условия за наличието на дървета на тези площи и тяхното отражение върху допустимостта на площите. С оглед на постигането на правна сигурност следва да се установи максимална гъстота на дърветата, която да се определи от държавите членки въз основа на традиционните практики за отглеждане на култури, природните условия и по екологични съображения.
(13)
С оглед на опростяването и в полза на по-доброто наблюдение и контрол на директните плащания, на държавите членки следва да се разреши да прилагат пропорционална система за установяване на допустимата за подпомагане площ на постоянно затревените площи с разпръснати недопустими за подпомагане елементи, като например особености на ландшафта и дървета, различни от особеностите на ландшафта съгласно изискванията и стандартите, изброени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013. Отговарящата на условията за подпомагане площ се определя за всеки референтен парцел в съответствие с предварително установени прагове, прилагани на равнище вид хомогенно земно покритие. Разпръснатите особености на ландшафта, които покриват до определен процент от референтния парцел, могат да се считат за част от отговарящата на условията за допустимост площ. Поради това следва да се определи, че не е необходимо да се правят намаления за площта на тези разпръснати особености в първата категория, представляваща най-ниския процент неотговаряща на условията за допустимост площ.
(14)
Следва да се въведат правила за действие в случаи, когато крайната дата за подаване на заявления, искания, документи или изменения е официален празник, събота или неделя.
(15)
Спазването на сроковете за подаване на заявления за помощи, искания за плащане и други декларации, за изменение на заявленията за помощи, свързани с площ, или исканията за плащане и всички подкрепящи документи или договори е от съществена важност, за да могат националните администрации да планират и след това да извършват ефективни проверки за верността на заявленията за помощи, исканията за плащане или другите документи. За целта следва да се установят правила за сроковете, в които е допустимо да се приемат късно подадени документи. За да се насърчат бенефициерите да спазват сроковете, в случай на късно подаване на документи следва да се прилагат възпиращи намаления на помощта, освен ако закъснението се дължи на случаи на непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
(16)
Навременното подаване на заявления за разпределяне на права на плащане или, когато е приложимо, на увеличаването на стойността на правата на плащане от бенефициерите е от съществена важност за държавите членки с оглед на своевременното определяне на правата на плащания. Следователно късно подаване на такива заявления следва да бъде разрешено единствено в рамките на същия допълнителен срок, предвиден за късно подаване на всички заявления за помощи. Следва да се прилага и възпиращо намаление на помощта, освен ако закъснението се дължи на случаи на непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
(17)
На бенефициерите, които уведомят компетентните национални органи за грешни заявления за помощ или искания за плащане, независимо в кой момент, не следва да се налагат административни санкции, независимо от причината за несъответствието, освен когато бенефициерът е бил информиран за намерението на компетентния орган да извърши проверка на място или органът е информирал бенефициера преди това за несъответствие в заявлението за помощ или искането за плащане.
(18)
Следва да се установят допълнителни разпоредби относно основата за изчисляване на схемите за помощи, свързани с площ, и мерките за подпомагане, свързани с площ, както и относно основата за изчисляване на доброволното обвързано с производството подпомагане въз основа на заявленията за помощ за животновъдството по схемите за помощи за животновъдството или подпомагането за развитие на селските райони въз основа на исканията за плащане по мерките за подпомагане за животновъдството.
(19)
При определянето на административни санкции следва да се имат предвид принципите на възпиращ ефект и пропорционалност и конкретните проблеми, свързани със случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства. Административните санкции следва да бъдат степенувани според тежестта на неспазването и следва да стигат до пълно изключване от една или няколко схеми за помощи, свързани с площ, или мерки за подпомагане за площ за определен период. Те следва да вземат предвид особеностите на различните схеми за помощи или мерки за подпомагане по отношение на критериите за допустимост, ангажиментите и други задължения или възможността бенефициентът да не декларира всички свои площи с цел изкуствено създаване на условие за освобождаване от задълженията за екологизиране. Административните санкции по настоящия регламент следва да се смятат за достатъчни за възпиране на умишленото неспазване.
(20)
За да могат държавите членки да извършват ефективно проверките, особено по отношение на контрола на задълженията за кръстосано съответствие, е необходимо да се предвиди задължението на бенефициерите да декларират всички площи, с които разполагат, независимо дали искат помощи за тези площи в съответствие с член 72, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, или не.
(21)
За установяването на допустимите за подпомагане площи и изчислението на приложимите намаления е необходимо да се определят площите, които са от една и съща група според отглежданите култури. Ако дадена площ е декларирана за помощ или подпомагане по повече от една схема за помощи или мярка за подпомагане, тя следва да бъде отчетена няколко пъти. За целите на екологизирането обаче е необходимо да се прави разлика между отделните групи култури.
(22)
Плащането на помощи по схемата за основно плащане изисква равен брой права на плащане и отговарящи на критериите за допустимост хектари. Следователно за целите на тази схема е целесъобразно да се предвиди, че в случай на несъответствия между декларираните права на плащане и декларираната площ изчислението на плащането следва да се основава на по-ниската стойност. За да се избегне извършването на изчисления въз основа на несъществуващи права, следва да се предвиди, че броят на правата на плащане, използвани за изчислението, следва да не надвишава броя на правата на плащане, с които разполага бенефициерът.
(23)
Несъответствията в заявленията за помощи и/или исканията за плащане на площ обикновено се отнасят до определени части от площите. Свръхдекларирането по отношение на един парцел може следователно да бъде компенсирано от деклариране под действителния размер на други парцели от същата група култури. В рамките на известен толеранс следва да се предвиди, че административните санкции стават приложими едва след като този толеранс бъде надвишен.
(24)
Освен това - по отношение на заявленията за помощ и/или исканията за плащане при плащанията на площ - разликите между общата площ, която е декларирана в заявлението или искането, и общата площ, която е определена като отговаряща на критериите за допустимост, често са незначителни. С цел да се избегне извършването на голям брой дребни поправки в заявленията следва да се предвиди, че заявленията за помощ и/или исканията за плащане следва да бъдат поправяни за отразяване на действително установената площ само когато е надхвърлено определено равнище на разликите.
(25)
Като се имат предвид особеностите на схемата за помощ за памук, във връзка с нея следва да бъдат установени специални разпоредби за административните санкции.
(26)
Следва да бъдат установени административни санкции за неспазване на изискванията за допустимост поради умисъл или небрежност, като се вземат предвид принципите на възпиращ ефект и пропорционалност за случаите, когато даден бенефициер, който кандидатства за схема за млади земеделски стопани, не изпълни задълженията си.
(27)
Във връзка със схемите за помощи и мерките за подпомагане за животни следва да бъдат предвидени административни санкции, като се спазват принципите на възпиращия ефект и пропорционалността и се имат предвид особените затруднения при въздействието на природни сили. Административните санкции следва да бъдат степенувани според тежестта на неспазването и следва да стигат до пълно изключване от една или от няколко схеми за помощи или мерки за подпомагане за определен период. По отношение на критериите за допустимост те следва да бъдат съобразени с особеностите на различните схеми за помощи или мерки за подпомагане. Административните санкции съгласно настоящия регламент следва да се определят на ниво, което е достатъчно възпиращо, за да предотврати умишлено свръхдеклариране.
(28)
Що се отнася до заявленията за помощ по схемите за помощи за животновъдството или исканията за плащане по мерките за подпомагане за животновъдството, при установено неспазване се смята, че съответното животно не отговаря на критериите за допустимост. Намаления следва се предвиждат още от първото животно, във връзка с което е установено неспазване, но независимо от размера на намалението, когато бъде открито неспазване във връзка с три или по-малко животни, следва да се налага не толкова строга санкция. Във всички други случаи строгостта на административната санкция следва да зависи от процентния дял на животните, във връзка с които има установено неспазване.
(29)
По правило държавите членки следва да предприемат допълнителни действия, необходими за осигуряване на правилното функциониране на интегрираната система. На държавите членки следва да се позволи при необходимост да налагат допълнителни санкции на национално равнище.
(30)
Възможността да се извършват корекции, без това да доведе до административните санкции, предвидени за заявление за помощи и искане за плащане, следва да се прилага и по отношение на неточни данни, съдържащи се в компютризираната база данни по отношение на декларирания едър рогат добитък, за които такива несъответствия представляват нарушаване на критерий за допустимост, освен ако бенефициерът е бил информиран от компетентния орган за намерението му да извърши проверка на място или органът не е информирал бенефициера преди това за несъответствия в заявлението за помощ или искането за плащане.
(31)
Следва да бъдат въведени откази, оттегляне на подпомагане, както и административни санкции по отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони, като се имат предвид принципите на възпиращия ефект и пропорционалността. Отказите и оттеглянето на подкрепа следва да бъдат степенувани въз основа на тежестта, степента, продължителността и системността на установеното неспазване. По отношение на критериите за допустимост, ангажиментите и други задължения, при отказите, оттеглянето на подкрепа и административните санкции следва да се вземат предвид особеностите на различните мерки за подпомагане. В случай на сериозно неспазване или в случай че бенефициерът е предоставил невярно доказателство за целите на получаване на подпомагането, то следва да бъде отказано и да се наложи административна санкция. Административните санкции следва да стигат до пълно изключване от една или от няколко мерки за подпомагане или видове операции за определен период.
(32)
По отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони административните санкции следва да не засягат възможността за временно преустановяване на подпомагането, засегнато от неспазването. Следва да бъдат установени правила за определяне на случаите, в които може да се очаква, че неспазването ще бъде отстранено от бенефициера в разумен срок.
(33)
В член 93, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се предвижда, че по отношение на 2015 и 2016 г. правилата за кръстосано съответствие включват също така и поддържането на постоянни пасища. Във връзка с това е необходимо да се уточни, че през 2015 и 2016 г. държавите членки следва да продължат да изпълняват задълженията си съгласно съотношението, установено през 2014 г.
(34)
В интерес на яснотата и с цел да се въведе хармонизирана основа за оценка на неспазването и за изчисляване и прилагане на административни санкции във връзка с кръстосаното съответствие, е необходимо да се уточнят понятията системност, степен, тежест и продължителност на неспазването. Освен това е необходимо да се обясни кога неспазването се счита за констатирано.
(35)
По отношение на неспазване на задълженията за кръстосано съответствие, административните санкции следва да се определят, като се отчита принципът на пропорционалност. Те следва да се прилагат само когато земеделският стопанин е действал небрежно или умишлено и следва да се степенуват според сериозността на допуснатото неспазване.
(36)
По отношение на задълженията за кръстосано съответствие освен степенуването на административните санкции с оглед принципа на пропорционалност следва да се предвиди, че от даден момент нататък повторните нарушения на същото задължение за кръстосано съответствие, след предварително предупреждение на земеделския стопанин, следва да се разглеждат като умишлено неспазване.
(37)
Освен това когато при специфични условия дадена държава членка реши да използва предвидената в член 97, параграф 3 и член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 възможност да не налага административни санкции за неспазване, следва да се въведат изисквания относно отстраняването на съответното неспазване.
(38)
Що се отнася по-специално до системата за ранно предупреждение, посочена в член 99, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, в случай че бенефициерът не изпълни задължението си да предприеме мерки за отстраняване на неспазването, намалението следва да се прилага със задна дата по отношение на годината, в която е използвана системата за ранно предупреждение. При изчислението на административните санкции се взема предвид и системността на съответното неспазване през годината на последващата проверка, ако това е приложимо. С цел да се даде правна сигурност за бенефициерите, следва да се въведе краен срок за прилагането на административните санкции със задна дата.
(39)
По отношение на бенефициерите на многогодишни операции, започнали по програмите за развитие на селските райони, одобрени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (6), и които попадат в обхвата на задълженията за кръстосано съответствие, следва да се определи, че новата система за контрол и административни санкции се прилага с цел да се намали административната тежест върху националните органи, отговарящи за проверка на съответствието им, и да се осигури опростяване на процедурите.
(40)
По отношение на неспазването на задълженията за кръстосано съответствие, за които не е приложена административна санкция, тъй като те са попадали в приложното поле на правилото de minimis, предвидено в регламенти (ЕО) № 73/2009 (7) или (ЕО) № 1698/2005 на Съвета, но за които държавите членки е трябвало да гарантират, че бенефициерите ще отстранят неспазването, следва да бъдат установени преходни правила, за да се осигури съгласуваност между задължението за последващи действия, съществувало преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 1306/2013, и съдържащите се в същия регламент нови правила в това отношение.
(41)
От съображения за яснота и правна сигурност Регламент (ЕО) № 1122/2009 следва да бъде отменен. Регламент (ЕС) № 65/2011 на Комисията (8) следва също да бъде отменен.
(42)
Като се има предвид член 119, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013, настоящият регламент следва да се прилага за заявления за помощ или искания за плащане, свързани с пазарни години или премийни периоди, които започват от 1 януари 2015 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
С настоящия регламент се определят разпоредби, допълващи някои несъществени елементи от Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на:
а)
условията за частичен или пълен отказ или оттегляне на помощта или подпомагането;
б)
определяне на административната санкция и на конкретната ставка, която следва да бъде наложена;
в)
определяне на случаите, в които административната санкция не се прилага;
г)
правила, приложими за периоди, дати и крайни срокове при случаи, когато крайната дата за подаване на дадено заявление или изменение е официален празник, събота или неделя;
д)
специални определения, необходими за гарантиране на хармонизирано прилагане на интегрираната система;
е)
основни характеристики и технически правила за системата за идентификация на земеделските парцели и за идентификация на бенефициерите;
ж)
основни характеристики, технически правила и изисквания за качество на системата за идентификация и регистрация на правата на плащане;
з)
основата за изчисляване на помощта, включително правила за решаване на някои случаи, при които отговарящата на условията за допустимост площ включва особености на ландшафта или дървета;
и)
допълнителни правила за посредници като служби, органи и организации, които участват в процедурата за отпускане на помощ или подпомагане;
й)
поддържането на постоянни пасища във връзка с кръстосаното съответствие;
к)
хармонизирана основа за изчисляването на административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие;
л)
условия за прилагане и изчисляване на административните санкции във връзка с кръстосаното съответствие;
м)
допълнение към правилата, предвидени в Регламент (ЕС) № 1306/2013, с цел да се осигури плавен преход от отменените към новите правила.
Член 2
Определения
1. За целите на интегрираната система, посочена в член 67, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилагат определенията по член 4, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 67, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Прилагат се и следните определения:
1)
„бенефициер“ означава земеделски стопанин, както е определен в член 4, параграф 1, буква а) и посочен в член 9 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, бенефициер, който има задължения за кръстосано съответствие по смисъла на член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и/или бенефициер, който получава подпомагане за развитието на селските райони, както е посочено в член 2, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9);
2)
„неспазване“ означава:
а)
по отношение на критериите за допустимост, ангажиментите или други задължения, свързани с условията за предоставяне на помощта или подпомагането, посочени в член 67, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, всяко неспазване на тези критерии за допустимост, ангажименти или други задължения; или
б)
по отношение на кръстосаното съответствие, неспазването на законоустановените изисквания за управление съгласно законодателството на Съюза, на стандартите за добро земеделско и екологично състояние на земята, определени от държавите членки в съответствие с член 94 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, или на поддържането на постоянни пасища, посочени в член 93, параграф 3 от същия регламент;
3)
„заявление за подпомагане“ означава заявление за подпомагане или за участие в мярка съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013;
4)
„искане за плащане“ означава подадено от бенефициер заявление за плащане от националните органи съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013;
5)
„друга декларация“ означава декларация или документ, различни от заявленията за подпомагане или исканията за плащане, която трябва да се подава или съхранява от бенефициер или трета страна, за да се спазят специфичните изисквания на някои мерки за развитието на селските райони;
6)
„мерки за развитие на селските райони в обхвата на интегрираната система“ означава мерки за подпомагане, предоставени в съответствие с член 21, параграф 1, букви а) и б), членове 28-31, 33, 34 и 40 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 и, където е приложимо, член 35, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕС) № 1303/2013, с изключение на мерките, посочени в член 28, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, и мерките, посочени в член 21, параграф 1, букви а) и б) от посочения регламент, когато се отнасят за разходите за установяване;
7)
„система за идентификация и регистрация на животни“ означава съответно системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък, установена с Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (10), и/или системата за идентификация и регистрация на животни от рода на овцете и козите, установена с Регламент (ЕО) № 21/2004 на Съвета (11);
8)
„ушна марка“ означава съответно ушната марка за индивидуално идентифициране на едрия рогат добитък, посочена в член 3, буква а) и член 4 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 и/или ушната марка за индивидуално идентифициране на овцете и козите, посочена в раздел А, точка 3 от приложението към Регламент (ЕО) № 21/2004;
9)
„компютърна база данни за животни“ означава компютризираната база данни, посочена в член 3, буква б) и член 5 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 и/или централния регистър или съответно компютризираната база данни, посочена в член 3, параграф 1, буква г), член 7 и член 8 от Регламент (ЕО) № 21/2004;
10)
„паспорт на животно“ означава паспорт на животно, посочен в член 3, буква в) и член 6 от Регламент (ЕО) № 1760/2000;
11)
„регистър“ във връзка с животните означава съответно воденият от животновъда регистър, посочен в член 3, буква г) и член 7 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, и/или регистърът, посочен в член 3, параграф 1, буква б) и член 5 от Регламент (ЕО) № 21/2004;
12)
„идентификационен код“ означава съответно идентификационният код, посочен в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1760/2000, и/или кодовете, посочени в буква А.2. от приложението към Регламент (ЕО) № 21/2004;
13)
„схема за помощи за животни“ означава мярка за доброволно обвързано с производството подпомагане, предвидена в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, в случаите, в които годишното плащане, което се отпуска в рамките на определени количествени граници, се основава на определен брой животни;
14)
„мерки за подпомагане за животни“ означава мерки за развитие на селските райони или видове операции, при които подпомагането се основава на декларирания брой животни или брой животински единици;
15)
„заявление за помощи за добитък“ означава заявление за изплащане на помощи, в случаите, в които годишното плащане, което се отпуска в рамките на определени количествени граници, се основава на определен брой животни в рамките на доброволно обвързаното с производството подпомагане, предвидено в дял IV, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
16)
„декларирани животни“ означава животни, които са предмет на заявление за помощи за добитък съгласно схемата за помощи за животни или предмет на искане за плащане по мярка за подпомагане на животни;
17)
„животно, което потенциално отговаря на условията“ означава животно, което би могло априори потенциално да отговаря на критериите за допустимост за получаване на помощ по схемата за помощи за животни или подпомагане по мярка за подпомагане за животни през съответната референтна година;
18)
„установено животно“ означава:
а)
в рамките на схема за помощи за животни, животно, за което са изпълнени всички условия, установени в правилата за отпускане на помощ; или
б)
за мерките за подпомагане за животни - животно, установено посредством административни проверки или проверки на място;
19)
„животновъд“ означава всяко физическо или юридическо лице, което отговаря за животни, независимо дали постоянно или временно, включително при транспортирането им или на пазара;
20)
„схеми за помощи за площ“ означава схеми за директно плащане на площ по смисъла на член 67, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, с изключение на специфичните мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза, посочени в глава IV от Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), и специфичните мерки за селското стопанство в полза на малките острови в Егейско море, посочени в глава IV от Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13);
21)
„мерки за подпомагане за площ“ означава мерки за развитие на селските райони или видове операции, при които подпомагането се основава на размера на декларираната площ;
22)
„ползване“ във връзка с площи означава използването на площ според типа култура, посочен в член 44, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, типа на постоянно затревената площ, както е определен в член 4, параграф 1, буква з) от посочения регламент, постоянни пасища, посочени в член 45, параграф 2, буква а) от споменатия регламент, или затревени площи, различни от постоянно затревени площи или постоянни пасища, или земно покритие или липсата на култура;
23)
„установена площ“ означава:
а)
за схеми за помощи за площ - площта, която отговаря на всички критерии за допустимост или други задължения, свързани с условията за предоставяне на помощта, независимо от броя на правата на плащане, с които разполага бенефициерът; или
б)
за мерките за подпомагане за площ- площта на участъците или парцелите, идентифицирани посредством административни проверки или проверки на място;
24)
„географска информационна система“ (наричана по-долу „ГИС“) означава техники на компютризирана географска информационна система, посочени в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
25)
„референтен парцел“ означава географски разграничена площ, съдържаща уникална идентификация, регистрирана в системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
26)
„географски материали“ означава карти или други документи, използвани за предаване на съдържанието на ГИС между заявителите за помощ или подпомагане и държавите членки.
2. За целите на дял IV от настоящия регламент се прилагат определенията от дял VI от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Освен това „стандарти“ означава всеки от стандартите, определени от държавите членки в съответствие с член 94 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, както и задълженията по отношение на постоянните пасища, както са определени в член 93, параграф 3 от същия регламент.
Член 3
Прилагане на наказателни санкции
Прилагането на административните санкции и отказите или оттеглянията на помощ или подпомагане, предвидени в настоящия регламент, не възпрепятстват прилагането на наказателни санкции, ако това е предвидено в националното законодателство.
Член 4
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
1. По отношение на директните плащания, ако бенефициерът не е бил в състояние да спази критериите за допустимост или други задължения в резултат на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, той запазва правото си на помощ по отношение на отговарящите на условията за допустимост площ или брой животни по време на настъпването на непреодолимата сила или извънредните обстоятелства.
По отношение на мерките за подпомагане на развитието на селските райони съгласно членове 28, 29, 33 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, ако даден бенефициер не е бил в състояние да изпълни ангажимента в резултат на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, съответното плащане следва да бъде пропорционално оттеглено за годините, през които е възникнала непреодолима сила или извънредни обстоятелства. Оттеглянето се отнася само до онези части от ангажимента, за които не са настъпили допълнителни разходи или пропуснати ползи преди възникването на непреодолима сила или извънредни обстоятелства. По отношение на критериите за допустимост и други задължения не се прилагат нито оттегляне, нито административни санкции.
Що се отнася до други мерки за подпомагане на развитието на селските райони, в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства държавите членки не изискват частично или пълно възстановяване на подпомагането. В случай на многогодишни ангажименти или плащания не се изисква възстановяване на подпомагането, получено през предходни години, а ангажиментът или плащането продължават през следващите години в съответствие с първоначалната им продължителност.
Когато неспазване, дължащо се на такава непреодолима сила или извънредни обстоятелства, засяга кръстосаното съответствие, съответната административна санкция, посочена в член 91, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не се прилага.
2. Случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства се съобщават писмено на компетентния орган, като се придружават от съответните доказателства, които са задоволителни за него, в срок от петнадесет работни дни, считано от датата, на която бенефициерът или упълномощеното от него лице, е в състояние да направи това.
ДЯЛ II
ИНТЕГРИРАНА СИСТЕМА ЗА АДМИНИСТРИРАНЕ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ СИСТЕМАТА
Член 5
Идентификация на земеделските парцели
1. Системата за идентификация на земеделските парцели, посочена в член 70 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, действа на равнище референтен парцел. Референтният парцел обхваща поземлена единица, която представлява земеделска площ съгласно определението в член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Когато това е целесъобразно, той включва също така площи по член 32, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и земеделска земя по член 28, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Държавите членки определят границите на референтния парцел по начин, който гарантира, че референтният парцел е измерим, дава възможност за уникално и еднозначно установяване на местоположението на всеки ежегодно деклариран земеделски парцел и по принцип е стабилен във времето.
2. Държавите членки също така гарантират надеждното идентифициране на декларираните земеделски парцели. По-конкретно, те изискват заявленията за подпомагане и исканията за плащане да съдържат определена информация или да се придружават от определени от компетентните органи документи, даващи възможност да се установят местоположението и размерите на всеки земеделски парцел. За всеки референтен парцел държавите членки:
а)
определят максимално допустимата площ за целите на схемите за подпомагане, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
определят максимално допустимата площ за целите на мерките за площ, посочени в членове 28-31 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
в)
установяват местоположението и размерите на екологично насочените площи, изброени в член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, за които съответната държава членка е решила, че се считат за екологично насочени площи. За тази цел при необходимост държавите членки прилагат коефициентите за преобразуване и/или тегловните коефициенти, посочени в приложение X към Регламент (ЕС) № 1307/2013;
г)
определят дали се прилагат разпоредбите относно планинските райони, районите със значителни природни ограничения и другите райони със специфични ограничения, посочени в член 32 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, районите, включени в мрежата „Натура 2000“, районите, обхванати от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14), земеделските земи, върху които в съответствие с член 57 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 е разрешено да се отглежда памук, площите, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, посочени в член 4, параграф 1, буква в), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 1307/2013, районите, предназначени от държавите членки за регионално и/или колективно прилагане на екологично насочени площи в съответствие с член 46. параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, площите, за които Комисията е уведомена съгласно член 20 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, районите с екологично чувствителни постоянно затревени площи в зони, обхванати от Директива 92/43/ЕИО (15) или Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16), и другите чувствителни зони, посочени в член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или районите, определени от държавите членки в съответствие с член 48 от същия регламент.
3. Държавите членки гарантират, че максимално допустимата площ на референтен парцел, посочена в параграф 2, буква а), е определена вярно в рамките на максимално допустимо отклонение от 2 %, като са отчетени контурът и състоянието на референтния парцел.
4. За мерките, посочени в член 21, параграф 1, буква а) и членове 30 и 34 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, държавите членки могат да въведат подходящи алтернативни системи за уникална идентификация на земите, за които може да се получава подпомагане, когато тези земи са покрити с гора.
5. ГИС функционира на основата на национална референтна координатна система, както е определена в Директива 2007/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (17), която позволява стандартизирано измерване и уникална идентификация на земеделските парцели във всички съответни държави членки. Когато се използват различни координатни системи, те взаимно се изключват и всяка от тях гарантира съгласуваност между информационните елементи, отнасящи се до едно и също местоположение.
Член 6
Оценка на качеството на системата за идентификация на земеделските парцели
1. За целите на посочените в дял III, глава 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 схема за основно плащане и схема за единно плащане на площ държавите членки извършват ежегодна оценка на качеството на системата за идентификация на земеделските парцели. Оценката съдържа два класа на съответствие.
С цел да се извърши оценка на качеството на системата за идентификация на земеделските парцели първият клас на съответствие включва следните елементи:
а)
вярно количествено определение на максимално допустимата площ;
б)
дял и разпределение на референтните парцели, когато в максимално допустимата площ са отчетени недопустими за подпомагане площи или когато не е отчетена земеделска площ;
в)
наличие на референтни парцели с критични дефекти.
С цел да се разкрият евентуалните слабости в системата за идентификация на земеделските парцели вторият клас на съответствие включва следните елементи по отношение на качеството:
а)
категоризация на референтните парцели, когато в максимално допустимата площ са отчетени недопустими за подпомагане площи, когато не е отчетена земеделска площ или когато е констатиран критичен дефект;
б)
съотношение между декларираната площ и максимално допустимата площ в рамките на референтните парцели;
в)
натрупан през годините процент на референтните парцели, претърпели изменения.
Когато резултатите от оценката на качеството показват недостатъци в системата, държавите членки предприемат подходящи коригиращи мерки.
2. Държавите членки извършват оценката, посочена в параграф 1, въз основа на извадка от референтни парцели, която се подбира и предоставя от Комисията. Те използват данни, които дават възможност да се извърши оценка на място на действителното положение.
3. До 31 януари след съответната календарна година до Комисията се изпраща доклад за оценката и ако е необходимо, списък на коригиращите мерки и график за прилагането им.
Член 7
Идентификация и регистрация на правата на плащане
1. Системата за идентификация и регистрация на правата на плащане, предвидена в член 71 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, представлява електронен регистър на равнище държава членка и по-специално при кръстосаните проверки, предвидени в параграф 1 от посочения член, гарантира ефективна проследимост на правата на плащане по отношение на следните елементи:
а)
титуляр;
б)
годишни стойности;
в)
дата на учредяване;
г)
дата на последно упражняване;
д)
произход, по-специално по отношение на тяхното разпределение (първоначално разпределение или разпределение от национален или регионален резерв), закупуване, наемане, наследяване;
е)
когато се прилага член 21, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 - правата, запазени по силата на посочената разпоредба;
ж)
регионални ограничения, когато са приложими.
2. Държавите членки, в които има повече от една разплащателна агенция, могат да вземат решение да използват електронен регистър на равнище разплащателна агенция. В този случай съответната държава членка гарантира, че различните регистри са съвместими помежду си.
Член 8
Идентификация на бенефициери
Без да се засяга член 72, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, единната система за регистриране на самоличността на всеки бенефициер, предвидена в член 73 от посочения регламент, гарантира уникалната идентификация по отношение на всички заявления за подпомагане и искания за плащане или други декларации, подадени от един и същ бенефициер.
ГЛАВА II
ЗЕМЕДЕЛСКИ ПАРЦЕЛИ, СЪДЪРЖАЩИ ОСОБЕНОСТИ НА ЛАНДШАФТА И ДЪРВЕТА
Член 9
Определяне на площите, където земеделският парцел съдържа особености на ландшафта и дървета
1. Когато определени особености на ландшафта, и по-специално живи плетове, канавки и стени, по традиция са част от добрите земеделски практики за култивиране или използване на земеделската площ в определени региони, държавите членки могат да вземат решение съответната площ да се разглежда като част от допустимата за подпомагане площ от земеделски парцел, посочена в член 67, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, при условие че тя не надвишава дадена обща широчина, която се определя от държавата членка. Тази широчина отговаря на традиционната широчина в съответния регион и не надвишава 2 m.
Когато обаче държавите членки са уведомили Комисията преди 9 декември 2009 г. за широчина, надвишаваща 2 m, в съответствие с член 30, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (18), може да се прилага тази широчина.
Първа и втора алинея не се прилагат за постоянно затревени площи с разпръснати особености на ландшафта и дървета, ако държавата членка е решила да приложи пропорционална система в съответствие с член 10.
2. Всякакви особености на ландшафта, по отношение на които се прилагат изискванията и стандартите, посочени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, и които са част от общата площ на един земеделски парцел, се разглеждат като част от допустимата за подпомагане площ от съответния земеделски парцел.
3. Земеделски парцел, съдържащ разпръснати дървета, се смята за допустима за подпомагане площ, при условие че са изпълнени следните условия:
а)
селскостопанските дейности могат да се извършват по начин, сходен с използвания при парцели без дървета в същия район; както и
б)
броят на дърветата на хектар не надвишава определена максимална гъстота.
Максималната гъстота, посочена в първа алинея, буква б), се определя и нотифицира от държавите членки въз основа на традиционните практики за отглеждане на култури, природните условия и опазването на околната среда. Тя не надвишава 100 дървета на хектар. Това ограничение обаче не се прилага по отношение на мерките, предвидени в членове 28 и 30 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
Настоящият параграф не се прилага за разпръснати овощни дървета, които дават реколта многократно, за разпръснати подходящи за паша дървета в постоянно затревени площи и за постоянно затревени площи с разпръснати особености на ландшафта и дървета в случаите, когато съответната държава членка е взела решение да прилага пропорционална система в съответствие с член 10.
Член 10
Пропорционална система, предназначена за постоянно затревени площи с особености на ландшафта и дървета
1. По отношение на постоянно затревените площи с разпръснати недопустими за подпомагане елементи, като например особености на ландшафта и дървета, държавите членки могат да решат да прилагат пропорционална система за определяне на допустимата площ в рамките на референтния парцел.
Пропорционалната система, посочена в първа алинея, се състои от различни категории видове хомогенно земно покритие, за които се прилага фиксиран коефициент за намаление въз основа на процентния дял на неотговарящата на условията за подпомагане площ. Категорията, формирана въз основа на най-ниския процент от неотговарящата на условията за подпомагане площ, не може да надвишава 10 % от неотговарящата на условията за подпомагане площ и по отношение на нея не се прилага коефициент за намаление.
2. Всякакви особености на ландшафта, по отношение на които се прилагат изискванията и стандартите, посочени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, и които са част от общата площ на един земеделски парцел, се разглеждат като част от допустимата за подпомагане площ.
3. Настоящият член не се прилага към постоянно затревени площи, на които има овощни дървета, даващи многократна реколта.
ГЛАВА III
ЗАЯВЛЕНИЯ ЗА ПОМОЩИ И ИСКАНИЯ ЗА ПЛАЩАНЕ
Член 11
Единно заявление
Единното заявление обхваща минимум заявлението за директни плащания, посочено в член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, по отношение на схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ или други схеми за отпускане на помощи за площ.
Член 12
Дерогация от крайната дата за подаване
Чрез дерогация от член 5, параграф 1 от Регламент (ЕИО, Евратом) № 1182/71 на Съвета (19), когато крайната дата за подаване на дадено заявление за помощи, заявление за подпомагане, искане за плащане или други декларации, подкрепящи документи или договори или крайната дата за изменения на единното заявление или искането за плащане е официален празник, събота или неделя, счита се, че тя се пада на следващия работен ден.
Първият параграф се прилага също така и към последната възможна дата за късно подаване на исканията, посочена в член 13, параграф 1, трета алинея, както и към последната възможна дата за късно подаване на исканията, посочена в член 14, втора алинея за подаване на заявления от бенефициерите за разпределяне или увеличаване на права на плащане.
Член 13
Късно подаване
1. С изключение на случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, посочени в член 4, подаването на заявление за помощи или искане за плащане в съответствие с настоящия регламент след крайната дата за такова подаване, определена от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, води до намаление от 1 % за всеки работен ден на сумата, на която бенефициерът би имал право, ако заявлението е било подадено в срок.
Без да се засягат специалните мерки, които държавите членки вземат във връзка с необходимостта от своевременно подаване на подкрепящи документи, за да е възможно планирането и извършването на ефективни проверки, първа алинея се прилага също така относно заявления за подпомагане, документи, договори или други декларации, които се подават до компетентните органи, когато тези заявления за подпомагане, документи, договори или декларации формират основата за изпълняване на условията за допустимост за въпросното подпомагане. В този случай намалението се прилага върху сумата, платима за въпросното подпомагане.
Ако такова закъснение възлиза на повече от 25 календарни дни, заявлението или искането за плащане се считат за недопустими и на бенефициера не се предоставят помощ или подпомагане.
2. С изключение на случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, посочени в член 4, ако бенефициерът по схемите, предвидени в членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (20), който има и задължения за кръстосано съответствие съгласно член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не представи формуляра на единното заявление до крайната дата, упомената в първата алинея на параграф 1 от настоящия член, се прилага намаление от 1 % за всеки работен ден. Максималното намаление е ограничено до 25 %. Процентът на намалението се прилага за общия размер на плащанията, свързани с мерките по членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, разделен на 3 за мерките за преструктуриране и конверсия.
3. С изключение на случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, посочени в член 4, подаването на изменение на единно заявление или на искане за плащане след крайната дата за такова подаване, определена от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, води до намаление от 1 % за всеки работен ден на сумите, свързани с действителното ползване на въпросните земеделски парцели.
Изменения на единното заявление се приемат само преди крайната дата за късно подаване на единно заявление или на искане за плащане, посочена в параграф 1, трета алинея. Ако обаче тази дата е по-ранна от крайната дата за подаване на изменение на единно заявление или на искане за плащане, посочена в първата алинея на настоящия параграф, или съвпада с нея, след тази дата измененията на единното заявление или на искането за плащане се считат за недопустими.
Член 14
Късно подаване на заявление във връзка с права на плащане
С изключение на случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, посочени в член 4, подаването на заявление за разпределяне или, когато е приложимо, за увеличение на стойността на права на плащане след крайната дата, определена за целта от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през съответната година води до намаление от 3 % за всеки работен ден на сумите за плащане по отношение на правата на плащане, или, когато е приложимо, по отношение на увеличението на стойността на правата на плащане, които трябва да се разпределят на бенефициера.
Когато това закъснение надхвърли 25 календарни дни, заявлението се счита за недопустимо и на бенефициера не се разпределят никакви права на плащане или, когато това е приложимо, не се извършва никакво увеличение на стойността на правата на плащане.
ГЛАВА IV
ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПОМОЩТА И АДМИНИСТРАТИВНИТЕ САНКЦИИ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СХЕМИТЕ ЗА ДИРЕКТНИ ПЛАЩАНИЯ И МЕРКИТЕ ЗА РАЗВИТИЕ НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ В ОБХВАТА НА ИНТЕГРИРАНАТА СИСТЕМА
РАЗДЕЛ 1
Общи правила
Член 15
Изключения при налагане на административни санкции
1. Административните санкции, предвидени в настоящата глава, не се налагат по отношение на частта от заявлението за помощ или искането за плащане, за която бенефициерът уведоми компетентния орган в писмен вид, че заявлението за помощ или искането за плащане е грешно или е станало грешно, след като е било подадено, при условие че бенефициерът не е бил информиран за намерението на компетентния орган да извърши проверка на място и че органът все още не е информирал бенефициера за несъответствия в заявлението или искането.
2. В резултат на подадената от бенефициера информация съгласно параграф 1 заявлението за помощ или искането за плащане се поправя, за да отрази действителното положение.
Член 16
Недеклариране на всички площи
1. Ако за дадена година определен бенефициер не декларира всички земеделски парцели, свързани с площите по член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, а разликата между общата площ, декларирана в единното заявление и/или искане за плащане, от една страна, и декларираната площ плюс общата площ на недекларираните парцели, от друга страна, е над 3 % от декларираната площ, общият размер на директните плащания за площ и/или подпомагането по мерките за подпомагане за площ, дължим на съответния бенефициер за съответната година, се намалява с до 3 % в зависимост от тежестта на пропуска.
Санкцията, изчислена в съответствие с първата алинея, се намалява с размера на всяка административна санкция, приложена в съответствие с член 28, параграф 2.
2. Параграф 1 се прилага и за плащанията, свързани със схемите по членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, когато бенефициерът трябва да изпълнява задължения за кръстосано съответствие по силата на член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. Процентът на намалението се прилага за общия размер на плащанията, свързани с мерките по членове 46 и 47 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, разделен на 3 за мерките за преструктуриране и конверсия.
3. Параграф 1 не се прилага за плащанията по схемата за дребни земеделски стопани, предвидена в дял V от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 2
Схеми за помощи за площ, с изключение на плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, или мерки за подпомагане за площ
Член 17
Общи принципи
1. За целите на настоящия раздел според случая се различават следните групи култури:
а)
площи, декларирани с цел активиране на правата на плащане по схемата за основно плащане или с цел получаване на подпомагане по схемата за единно плащане за площ;
б)
група за всяка от площите, декларирани за целите на някоя друга схема за помощ или мярка за подпомагане за площ, за която се прилага различен размер на помощта или подпомагането;
в)
площи, декларирани в графа „с друго предназначение“.
2. Когато една и съща площ се декларира във връзка със заявление за помощи и/или искане за плащане по няколко схеми за помощи или мерки за подпомагане на площ, тази площ се взема предвид поотделно за всяка от тези схеми за помощи или мерки за подпомагане.
Член 18
Начин на изчисляване на плащанията на площ
1. По отношение на заявленията за помощ по схемата за основно плащане, схемата за дребни земеделски стопани, преразпределителното плащане, плащането за райони с природни ограничения и, когато е приложимо - схемата за млади земеделски стопани, и когато държавите членки прилагат схемата за основно плащане, се прилагат следните правила:
а)
ако броят на декларираните права на плащане надвишава броя на правата на плащане, с които разполага бенефициерът, броят на декларираните права на плащане се намалява до броя на правата на плащане, с които разполага бенефициерът;
б)
ако има разлика между броя на декларираните права на плащане и декларираната площ, декларираната площ се поправя, като се взема най-ниската стойност.
Настоящият параграф не се прилага през първата година на разпределяне на правата на плащане.
2. В случай на плащане за млади земеделски стопани и когато съответната държава членка избере да въведе метода за плащане, предвиден в член 50, параграфи 6, 7 и 8 от Регламент (ЕС) № 1307/2013; ако площта, декларирана по схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, надвишава определената от държавата членка граница съгласно член 50, параграф 9 от същия регламент, декларираната площ се намалява до тази граница.
3. В случай на преразпределително плащане, ако площта, декларирана по схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, надвишава определената от държавата членка граница съгласно член 41, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, декларираната площ се намалява до тази граница.
4. В случай на плащане за райони с природни ограничения и когато държавата членка избере метода на плащане по член 48, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, ако площта, декларирана по схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, надвишава определената от държавата членка максимална площ в хектари, декларираната площ се намалява до тази граница.
5. В случай на заявления за помощ и/или искания за плащане по схеми за помощи или мерки за подпомагане на площ, ако бъде констатирано, че установената площ за група култури е по-голяма от декларираната в заявлението за помощ, за изчисляването на размера на помощта или подпомагането се използва декларираната площ.
6. Без да се засягат административните санкции по член 19, в случай на заявления за помощ и/или искания за плащане по схеми за помощи или мерки за подпомагане на площ, ако декларираната площ надвишава установената площ за дадена група култури по член 17, параграф 1, размерът на помощта се изчислява въз основа на установената площ за тази група култури.
Въпреки това, без да се засягат разпоредбите на член 60 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, ако разликата между общата установена площ и общата площ, декларирана за плащане по схемите за директни помощи, предвидени в дялове III, IV и V от Регламент (ЕС) № 1307/2013, е по-малка или равна на 0,1 ha, установената площ се счита за еднаква с декларираната. За това изчисление се вземат предвид само свръхдекларираните площи на равнище група култури по член 17, параграф 1.
Втората алинея не се прилага в случаите, когато тази разлика представлява над 20 % от общата площ, която е декларирана за плащания.
7. За изчислението на размера на помощта по схемата за основно плащане се взема предвид средната стойност на различните права на плащане във връзка със съответната декларирана площ.
Член 19
Административни санкции при свръхдеклариране
1. Ако във връзка с дадена група култури по член 17, параграф 1 площта, декларирана за целите на схеми за помощи или мерки за подпомагане на площ, надвишава установената по реда на член 18 площ, размерът на помощта се изчислява въз основа на установената площ, намалена с двойния размер на установената разлика, ако тази разлика превишава 3 % или два хектара, но не повече от 20 % от установената площ.
Ако разликата превишава 20 % от установената площ, за съответната група култури не се отпуска помощ или подпомагане на площ.
2. Ако разликата превишава 50 %, за съответната група култури не се отпуска помощ или подпомагане за площ. Освен това на бенефициера се налага допълнителна санкция, равна на размера на помощта или подпомагането, отговарящи на разликата между декларираната площ и площта, установена в съответствие с член 18.
3. Ако сумата, изчислена съгласно параграфи 1 и 2, не може да бъде изцяло прихваната в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващите три календарни години след календарната година на констатацията, неиздължената сума се анулира.
Член 20
Административни санкции във връзка със специалното плащане за памук
Без да се засягат административните санкции, налагани по силата на член 19 от настоящия регламент, ако се установи, че бенефициерът не изпълнява задълженията, произтичащи от член 61, параграфи 1 и 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014 на Комисията (21), бенефициерът губи правото на увеличение на помощта, предвидено в член 60, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013. Освен това помощта за памук на отговарящ на критериите за допустимост хектар съгласно член 57 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се намалява с размера на увеличението, което бенефициерът инак би получил по силата на член 60, параграф 2 от същия регламент.
Член 21
Административни санкции за нарушения, различни от свръхдекларирането на площи, свързани с плащания за млади земеделски стопани съгласно дял III, глава V от Регламент (ЕС) № 1307/2013
1. Без да се засягат административните санкции, налагани по силата на член 19, когато бъде установено, че бенефициерът не изпълнява задълженията по член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 и член 49 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, помощта за млади земеделски стопани не се изплаща или се оттегля изцяло. Освен това когато се установи, че бенефициерът е предоставил неверни сведения, за да докаже, че изпълнява задълженията си, се налага санкция в размер на 20 % от сумата, която бенефициерът е получил или инак би получил като плащане за млади земеделски стопани по силата на член 50, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Ако сумата от извършените недължими плащания и административните санкции, посочени в параграф 1, не може да бъде изцяло прихваната в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващите три календарни години след календарната година на констатацията, неиздължената сума се анулира.
РАЗДЕЛ 3
Плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда
Член 22
Общи принципи
1. За целите на настоящия раздел според случая се различават следните групи култури:
а)
всяка група площи, декларирани като определена култура, посочена в член 44, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
б)
площи, които са декларирани като постоянно затревени площи и са екологично чувствителни, както е посочено в член 45, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013;
в)
площи, различни от посочените в буква б), декларирани като постоянно затревени площи; както и
г)
площи, декларирани като екологично насочени площи, както е посочено в член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Когато една и съща площ се декларира за повече от една група култури, тази площ се взема предвид поотделно за всяка от тези групи култури.
Член 23
Начин на изчисление на плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, във връзка с отговарящите на критериите за допустимост площи в хектари, декларирани по схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ
1. Когато държавата членка прилага схемата за основно плащане, са в сила следните правила:
а)
ако броят на декларираните права на плащане надвишава броя на правата на плащане, с които разполага бенефициерът, броят на декларираните права на плащане се намалява до броя на правата на плащане, с които разполага бенефициерът;
б)
ако има разлика между броя на декларираните права на плащане и декларираната площ, декларираната площ се поправя, като се взема най-ниската стойност.
2. Без да се засягат административните санкции, приложими по член 28, ако площта, декларирана в единно заявление за основно плащане или за единно плащане на площ, надвишава установената площ, за изчислението на плащането за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда (наричано по-долу „плащане за екологизиране“), се използва установената площ.
Ако обаче бъде констатирано, че установената площ за схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ е по-голяма от площта, декларирана в заявлението за помощ, за изчислението на плащането за екологизиране се използва декларираната площ.
Член 24
Намаление на плащането за екологизиране при неспазване на изискванията за диверсификация на културите
1. Когато по силата на член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква площта на основната култура да не превишава 75 % от общата площ на обработваемата земя, но площта, установена за основната група култури, превишава 75 %, площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23 от настоящия регламент, се намалява с 50 % от установената обща площ на обработваемата земя, умножена по коефициента на разликата.
Коефициентът на разликата по първа алинея е делът на площта на основната група култури, която превишава 75 % от установената обща площ на обработваемата земя в общата площ, необходима за другите групи култури.
2. Когато по силата на член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква площта на основната култура да не превишава 95 % от установената обща площ на обработваемата земя, но площта, установена за двете основни групи култури, превишава 95 %, площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23 от настоящия регламент, се намалява с 50 % от установената обща площ на обработваемата земя, умножена по коефициента на разликата.
Коефициентът на разликата по първа алинея е делът на площта на двете основни групи култури, която превишава 95 % от установената обща площ на обработваемата земя, в общата площ, необходима за другите групи култури.
3. Когато по силата на член 44 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 се изисква площта на основната култура да не превишава 75 % от установената обща площ на обработваемата земя, а площта на двете основни култури да не превишава 95 % от установената обща площ на обработваемата земя, но площта, установена за основната група култури превишава 75 %, а площта, установена за двете основни групи култури превишава 95 %, площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23 от настоящия регламент, се намалява с 50 % от установената обща площ на обработваемата земя, умножена по коефициента на разликата.
Коефициентът на разликата по първа алинея е равен на сбора на коефициентите на разликите, изчислени по реда на параграфи 1 и 2. Стойността на този коефициент обаче не може да превишава 1.
4. Когато бъде установено, че даден бенефициер не спазва изискванията за диверсификация на културите, описани в настоящия член, в продължение на три години, площта, с която се намалява площта, използвана за изчисляване на плащането за екологизиране съгласно параграфи 1, 2 и 3 за следващите години, възлиза на общата площ на установената обработваема земя, умножена по приложимия коефициент на разликата.
Член 25
Намаление на плащането за екологизиране при неспазване на изискванията за постоянно затревените площи
1. Ако бъде установено неспазване на член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013, площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23 от настоящия регламент, се намалява с площта, установена като неотговаряща на изискванията по член 45, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
2. Ако бъде установено неспазване на задълженията по член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014, площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23 от настоящия регламент, се намалява с площта, установена като неотговаряща на изискванията по член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 639/2014.
3. Неспазванията се считат за установени, ако са констатирани като последица от всякакъв вид проверка, извършена в съответствие с член 74 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, или след като са били доведени до вниманието на компетентния контролен орган по какъвто и да било друг начин.
Член 26
Намаление на плащането за екологизиране при неспазване на изискванията за екологично насочените площи
1. Изискваната по силата на член 46, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 екологично насочена площ, наричана по-долу „изискваната екологично насочена площ“, се изчислява въз основа на установената обща площ на обработваемата земя, включваща в съответните случаи по член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 установените площи по член 46, параграф 2, първа алинея, букви в), г), ж) и з) от същия регламент.
2. Ако изискваната екологично насочена площ надвишава екологично насочената площ, която е установена при отчитане на тегловната стойност на екологично насочените площи по реда на член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23 от настоящия регламент, се намалява с 50 % от установената обща площ на обработваемата земя, включваща в съответните случаи по член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 установените площи по член 46, параграф 2, първа алинея, букви в), г), ж) и з) от посочения регламент, умножена по коефициента на разликата.
Коефициентът на разликата по първа алинея е равен на дела на разликата между изискваната екологично насочена площ и установената екологично насочена площ спрямо изискваната екологично насочена площ.
3. Когато бъде установено, че даден бенефициер не спазва изискванията за екологично насочена площ, описани в настоящия член, в продължение на три години, площта, използвана за изчисляване на плащането за екологизиране, се намалява съгласно параграф 2 за следващите години с общата установена площ на обработваемата земя, включително, ако е приложимо съгласно член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, установените площи, посочени в член 46, параграф 2, първа алинея, букви в), г), ж) и з) от същия регламент, умножени по коефициента на разликата.
Член 27
Максимално намаление на плащането за екологизиране
1. Сумата на намаленията, изчислени в съответствие с членове 24 и 26, изразена в хектари, не надвишава общия брой хектари установена обработваема земя, включваща в съответните случаи по член 46, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1307/2013 установените площи по член 46, параграф 2, първа алинея, букви в), г), ж) и з) от посочения регламент.
2. Без да се засяга налагането на административни санкции по член 28, общият размер на намалението, изчислен по реда на членове 24-26, не надвишава размера на плащането за екологизиране, изчислено по реда на член 23.
Член 28
Административни санкции по отношение на плащането за екологизиране
1. Ако площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23, се различава от площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране след прилагане на членове 24-27, плащането за екологизиране се изчислява въз основа на втората посочена площ, намалена с двойния размер на установената разлика, ако тази разлика превишава 3 % или два хектара, но не повече от 20 % от площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране след прилагане на членове 24-27.
Ако разликата превишава 20 %, помощ не се отпуска.
Ако разликата превишава 50 %, помощ не се отпуска. Освен това на бенефициера се налага допълнителна санкция, равна на размера на помощта, съответстващ на разликата между площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране по член 23, и площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране след прилагане на членове 24-27.
2. Ако бенефициерът не декларира площта на цялата си обработваема земя, в резултат на което той би могъл да бъде изключен от задълженията, предвидени в членове 44, 45 и 46 от Регламент (ЕС) № 1307/2013, и/или не декларира всичките си постоянно затревени площи, които са екологично чувствителни по смисъла на член 45, параграф 1 от същия регламент, и ако недекларираната площ надвишава 0,1 хектар, площта, която трябва да се използва за изчислението на плащането за екологизиране след прилагане на членове 24-27 от настоящия регламент, се намалява допълнително с 10 %.
3. По силата на член 77, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 административната санкция, изчислена по реда на параграфи 1 и 2 от настоящия член, не се налага за референтните 2015 и 2016 години. Административната санкция, изчислена по реда на параграфи 1 и 2, се разделя на 5 и се ограничава до 20 % от размера на плащането за екологизиране, на което съответният земеделски стопанин би имал право по силата на член 23 през референтната 2017 година; тя се разделя на 4 и се ограничава до 25 % от същия размер за референтната 2018 и следващите години.
4. Ако сумата от административните санкции, изчислени съгласно параграфи 1, 2 и 3, не може да бъде изцяло прихваната в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващите три календарни години след календарната година на констатацията, неиздължената сума се анулира.
Член 29
Приложими разпоредби за еквивалентните практики
Настоящият раздел се прилага mutatis mutandis по отношение на еквивалентните практики по член 43, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1307/2013.
РАЗДЕЛ 4
Доброволно обвързано с производството подпомагане въз основа на заявленията за помощ по схемите за помощи за животни или подпомагането за развитие на селските райони въз основа на исканията за плащане по мерките за подпомагане за животни
Член 30
Основа за изчисление
1. В никакъв случай не може да се отпусне помощ или подпомагане за по-голям брой животни от посочения в заявлението за помощ или искането за плащане.
2. Животните в стопанството се считат за установени, само ако са идентифицирани в заявлението за помощ или искането за плащане. Идентифицираните животни може да бъдат заменени без загуба на правото да се получи плащане на помощ или подпомагане, при условие че компетентният орган все още не е информирал бенефициера за несъответствия в заявлението или искането или все още не го е уведомил за намерението си да извърши проверка на място. Когато държава членка не се възползва от възможността за система без искания съгласно правилата, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, тя прави всичко необходимо, за да гарантира, че няма съмнения по въпроса за кои животни се отнасят заявленията или исканията на бенефициера.
3. Без да се засяга член 31, ако декларираният в заявлението за помощ или искането за плащане брой животни превишава броя, определен в резултат на административни проверки или проверки на място, размерът на помощта или подпомагането се изчислява въз основа на установените животни.
4. Когато бъдат установени несъответствия във връзка със системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък, се прилагат следните разпоредби:
а)
говедо в стопанството, загубило една от двете си ушни марки, се счита за установено, при условие че е ясно и индивидуално идентифицирано чрез другите елементи на системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък, посочена в член 3, първи параграф, букви б), в) и г) от Регламент (ЕО) № 1760/2000;
б)
когато само едно говедо в дадено стопанство е загубило двете ушни марки, животното се счита за определено, при условие че все още може да бъде идентифицирано чрез регистър, паспорт на животното, база данни или други средства, посочени в Регламент (ЕО) № 1760/2000, и при условие че животновъдът може да представи доказателства, че вече е предприел мерки за отстраняване на проблема преди обявяване на проверката на място;
в)
когато установените несъответствия се отнасят до грешни данни в регистъра или паспортите на животните, съответното животно се счита за неустановено, само ако такива грешки се открият при най-малко две проверки за период от 24 месеца. Във всички други случаи се счита, че съответните животни не са установени след първата констатация.
Информацията, записвана в системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък, и уведомленията, подавани към нея, могат да бъдат поправяни по всяко време в случай на явни грешки, признати от компетентния орган.
5. Овца или коза в стопанството, загубила една ушна марка, се счита за установена, при условие че животното все още може да бъде идентифицирано чрез първо средство за идентификация съгласно член 4, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 21/2004 и при условие че всички останали изисквания на системата за идентификация и регистрация на животни от рода на овцете и козите са изпълнени.
Член 31
Административни санкции във връзка с декларирани животни по схемите за помощи или мерките за подпомагане за животни
1. Когато във връзка със заявление за помощи по схема за помощи за животни или във връзка с искане за плащане по мярка за подпомагане за животни бъде констатирана разлика между броя на декларираните животни и броя, установен по реда на член 30, параграф 3, общият размер на помощта или подпомагането, на която или което бенефициерът има право съгласно тази схема или мярка за съответната референтна година(„референтна година“), се намалява с процента, който се определя съгласно параграф 3 от настоящия член, ако констатираните несъответствия се отнасят до не повече от три животни.
2. Ако констатираните несъответствия се отнасят до повече от три животни, общият размер на помощта или подпомагането, на която или което бенефициерът има право съгласно схемата за помощ или мярката за подпомагане по параграф 1 за съответната референтна година, се намалява със:
а)
процента, определен в съответствие с параграф 3, ако не е по-голям от 10 %;
б)
двойния размер на процента, определен в съответствие с параграф 3, ако е по-голям от 10 %, но не по-голям от 20 %.
Ако процентът, определен по реда на параграф 3, е по-голям от 20 %, помощта или подпомагането, на която или което бенефициерът би имал право съгласно член 30, параграф 3 по схемата за помощ или мярката за подпомагане, не се отпуска за съответната референтна година.
Ако процентът, определен по реда на параграф 3, е по-голям от 50 %, помощта или подпомагането, на която или което бенефициерът би имал право съгласно член 30, параграф 3 по схемата за помощ или мярката за подпомагане, не се отпуска за съответната референтна година. Освен това на бенефициера се налага допълнителна санкция в размер, отговарящ на разликата между декларирания брой животни и броя животни, установен в съответствие с член 30, параграф 3. Ако тази сума не може да бъде изцяло прихваната в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващите три календарни години след календарната година на констатацията, неиздължената сума се анулира.
3. За да бъдат определени процентите по параграфи 1 и 2, броят на животните, които са декларирани по схема за помощи или мярка за подпомагане за животни и във връзка с които са констатирани несъответствия, се разделя на броя на установените животни по съответната схема или мярка във връзка със заявлението за помощ или искането за плащане за съответната референтна година.
Когато държава членка се възползва от възможността за система без искания съгласно правилата, определени от Комисията въз основа на член 78, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, потенциално отговарящите на критериите за допустимост животни, за които се установи, че не са правилно идентифицирани или регистрирани в системата за идентификация и регистрация на животни, се считат за животни, във връзка с които са констатирани несъответствия.
Член 32
Изключения при налагането на административни санкции при въздействие на природни сили
Административните санкции по член 31 не се налагат в случаите, когато бенефициерът не може да изпълни критериите за допустимост, ангажиментите или други задължения в резултат на въздействието на природни сили върху животните му, при условие че е уведомил компетентния орган в писмена форма в срок от десет работни дни от момента, в който е установил намалението на броя на животните.
Без да се засягат действителните обстоятелства, които следва да се вземат предвид в отделни случаи, компетентните органи могат да признаят следните случаи на естествени обстоятелства, засягащи стадото едър или дребен рогат добитък:
а)
смърт на животно в резултат на болест; или
б)
смърт на животно в резултат на инцидент, за който бенефициерът не може да бъде държан отговорен.
Член 33
Допълнителни санкции и мерки
1. Държавите членки могат да предвидят в националното си законодателство допълнителни санкции за посредниците, участващи в процедурата по отпускане на помощи или подпомагане, за да се осигури спазването на изискванията за контрол, в това число спазването на задълженията за уведомяване.
2. По отношение на сведения, предоставяни от служби, органи или организации, различни от компетентните органи съгласно правилата, определени от Комисията въз основа на член 78, буква в) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, ако се установи, че в резултат на небрежност или умисъл са предоставени неверни сведения, съответната държава членка налага подходящи санкции съгласно националното законодателство. Когато такива несъответствия бъдат установени повторно, въпросната служба, орган или организация се лишава за срок от най-малко една година от правото да предоставя сведения, валидни за целите на подпомагането.
Член 34
Изменения и корекции на вписванията в компютризираната база данни за едър рогат добитък
По отношение на декларирания едър рогат добитък член 15 се прилага за грешки и пропуски в информацията в компютризираната база данни за едър рогат добитък, въведена след подаването на заявлението за помощ или искането за плащане.
ДЯЛ III
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО МЕРКИТЕ ЗА ПОДПОМАГАНЕ НА РАЗВИТИЕТО НА СЕЛСКИТЕ РАЙОНИ
Член 35
Неспазване на критерии за допустимост, различни от размера на площите или броя на животните, както и на ангажименти или други задължения
1. Исканото подпомагане се отказва или оттегля изцяло, когато не са изпълнени критериите за допустимост.
2. Исканото подпомагане се отказва или оттегля изцяло или частично, когато не са спазени следните ангажименти или други задължения:
а)
ангажименти по програмата за развитие на селските райони; или
б)
когато това е приложимо, на други задължения по операцията, установени съгласно законодателството на Съюза, националното законодателство или в програмата за развитие на селските райони, по-специално обществени поръчки, държавни помощи и други задължителни стандарти и изисквания.
3. При вземането на решение относно размера на отказ или оттегляне на подпомагането при неспазване на ангажиментите или други задължения, посочени в параграф 2, държавата членка отчита тежестта, степента, продължителността и системността на неспазването във връзка с условията за подпомагане, посочени в параграф 2.
Тежестта на неспазването зависи по-специално от значимостта на последствията от неспазването, като се отчитат целите на ангажиментите или задълженията, които не са изпълнени.
Степента на неспазването зависи по-специално от въздействието му върху операцията като цяло.
Продължителността зависи по-специално от времетраенето на въздействието или от възможността това въздействие да бъде прекратено с разумни средства.
Системността на неспазването зависи от това дали подобни случаи на неспазване са били констатирани при същия бенефициер и същата мярка или същия вид операция и по-рано през последните четири години или през целия програмен период 2014-2020 г., или при подобна мярка през програмния период 2007-2013 г.
4. В случай на многогодишни ангажименти или плащания, оттеглянията въз основа на критериите, посочени в параграф 3, се прилагат и за сумите, вече изплатени за същата операция през предходните години.
5. Ако общата оценка въз основа на критериите, посочени в параграф 3, води до установяването на сериозно неспазване, подпомагането се отказва или оттегля изцяло. Освен това бенефициерът се изключва от възможността да получава подпомагане по същата мярка или същия вид операция за календарната година на констатацията и за следващата календарна година.
6. Когато се установи, че бенефициерът е представил неверни сведения с цел да получи подпомагане или поради небрежност е пропуснал да предостави необходимата информация, подпомагането не се изплаща или се оттегля изцяло. Освен това бенефициерът се изключва от възможността да получава подпомагане по същата мярка или същия вид операция през календарната година на констатацията и през следващата календарна година.
7. Ако оттеглянията и административните санкции, посочени в параграфи 1, 2, 4, 5 и 6, не могат да бъдат изцяло прихванати в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 57, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, през следващите три календарни години след календарната година на констатацията, неиздължената сума се анулира.
Член 36
Преустановяване на подпомагането
Разплащателната агенция може да преустанови подпомагането, свързано с някои разходи, когато бъде установено неспазване, водещо до административна санкция. Преустановяването се отменя от разплащателната агенция веднага след като бенефициерът докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че ситуацията е била коригирана. Максималният срок на преустановяването не надхвърля три месеца. Държавите членки могат да определят по-кратък максимален срок в зависимост от вида на операцията и въздействието, което неспазването оказва.
Разплащателната агенция може да преустанови подпомагането, само когато неспазването не засяга постигането на общата цел на въпросната операция, и ако се очаква, че бенефициерът е в състояние да коригира ситуацията през определения максимален срок.
ДЯЛ IV
СИСТЕМИ ЗА КОНТРОЛ И АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ ВЪВ ВРЪЗКА С КРЪСТОСАНОТО СЪОТВЕТСТВИЕ
ГЛАВА I
ПОДДЪРЖАНЕ НА ПОСТОЯННИ ПАСИЩА
Член 37
Задължения за поддържане на постоянни пасища
1. Когато се установи, че посоченото в член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 съотношение през 2014 г. е намаляло на национално или регионално равнище, съответната държава членка може да предвиди за бенефициерите, подаващи заявления за каквато и да било помощ по схемите за директни плащания през 2015 г., задължението да не преобразуват земя за постоянно пасище без предварително разрешение.
Когато се установи, че през 2014 г. споменатото съотношение е намаляло с над 5 %, съответната държава членка предвижда такова задължение.
Ако разрешението, посочено в първа и втора алинея, зависи от условието дадена площ от земя да бъде определена за постоянно пасище, то чрез дерогация от определението, посочено в член 2, втори параграф, точка 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009, тази земя се счита за постоянно пасище от първия ден на преобразуването. Тази площ се използва за отглеждане на трева или на други тревни фуражни култури в продължение на пет последователни години, считано от датата на преобразуване.
2. Посоченото в параграф 1 задължение за бенефициерите не се прилага, когато бенефициерите са преобразували земя в постоянни пасища в съответствие с регламенти (ЕИО) № 2078/92 (22), (ЕО) № 1257/1999 (23) и (ЕО) № 1698/2005 на Съвета.
3. Когато се установи, че през 2014 г. спазването на задължението, посочено в член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009, не може да бъде гарантирано, съответната държава членка предвижда в допълнение към мерките, които трябва да се вземат в съответствие с параграф 1 от настоящия член, на национално или регионално равнище, задължение за бенефициерите, подаващи заявления за помощ по схеми за директни плащания през 2015 г., да възстановят земята в земя за постоянно пасище.
Първа алинея се прилага само за бенефициери, разполагащи със земя, която е преобразувана от земя за постоянно пасище в земя за друго ползване.
Първа алинея се прилага по отношение на площ от така преобразувана земя от началната дата на 24-месечния период, предхождащ последната крайна дата за подаване на единни заявления в съответната държава членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
В такъв случай земеделските стопани преобразуват обратно определен процент от тази площ в постоянно пасище или определят такава площ като земя за постоянно пасище. Този процент се изчислява въз основа на така преобразуваната от земеделския стопанин площ и площта, необходима за възстановяване на баланса.
Въпреки това, когато такава площ е била предмет на прехвърляне, след като е била преобразувана в земя за друго ползване, първа алинея се прилага само ако прехвърлянето е осъществено след 6 май 2004 г.
Площите, обратно преобразувани или определени като постоянни пасища, се считат за постоянни пасища чрез дерогация от член 2, втори параграф, точка 2) от Регламент (ЕО) № 1122/2009 от първия ден на обратното преобразуване или определянето. Такива площи се използват за отглеждане на трева или на други тревни фуражни култури в продължение на пет последователни години, считано от датата на преобразуване.
4. Параграфи 1 и 3 се прилагат само през 2015 г.
5. През 2015 и 2016 г. държавите членки извършват проверки, за да се гарантира спазването на задълженията по параграфи 1 и 3.
ГЛАВА II
ИЗЧИСЛЯВАНЕ И ПРИЛАГАНЕ НА АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ
Член 38
Общи правила относно неспазването на задължения
1. „Системно неспазване“ означава неспазване на едно и също изискване или един и същ стандарт, установено повече от веднъж за период от три последователни календарни години, при условие че бенефициерът е бил уведомен за предишно неспазване и, според случая, е имал възможност да предприеме необходимите мерки, за да отстрани това предишно неспазване. За целите на констатирането на системно неспазване се вземат предвид неспазванията, установени съгласно Регламент (ЕО) № 1122/2009, и по-специално ДЗЕС 3, както е посочено в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013, се счита за еквивалентен на ЗИУ 2 от приложение II към Регламент (ЕО) № 73/2009 в редакцията му, която е в сила към 21 декември 2013 г.
2. Степента на неспазването се определя, като се вземе предвид по-специално дали неспазването има значително въздействие или е ограничено до самото стопанство.
3. Тежестта на неспазването зависи по-специално от значимостта на последствията от неспазването, като се вземат предвид целите на съответното изискване или съответния стандарт.
4. Дали неспазването е от траен характер, зависи по-специално от времетраенето на въздействието или от възможността това въздействие да бъде прекратено с разумни средства.
5. За целите на настоящата глава неспазванията се считат за установени, ако са констатирани вследствие на какъвто и да било вид проверка, извършена в съответствие с настоящия регламент, или след като по какъвто и да било друг начин са били доведени до вниманието на компетентния контролен орган или, когато е приложимо, разплащателната агенция.
Член 39
Изчисляване и прилагане на административни санкции при неспазване поради небрежност
1. Когато констатираното неспазване произтича от небрежност на бенефициера, се прилага намаление. По правило намалението е в размер на 3 % от общата сума на плащанията и годишните премии, посочени в член 92 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Разплащателната агенция обаче може въз основа на оценка на значимостта на неспазването, направена от компетентния контролен орган в оценъчната част на доклада за проверката, при която са взети предвид критериите, посочени в член 38, параграфи 1-4, да вземе решение да намали този процент до 1 % или да го увеличи до 5 % от общата сума, посочена в първа алинея, или в случаите, когато разпоредбите относно съответното изискване или съответния стандарт дават известна възможност да не се санкционира констатираното неспазване или в случаите, в които подпомагането е предоставено съгласно член 17, параграф 5 и член 17, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, да не налага никакви намаления.
2. Когато държава членка реши да не прилага административна санкция съгласно член 97, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и бенефициерът не е коригирал ситуацията в срока, определен от компетентния орган, административната санкция се прилага.
Крайният срок, определен от компетентния орган, е не по-късно от края на годината, следваща годината, през която е направена констатацията.
3. Когато държава членка се възползва от възможността, предвидена в член 99, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и бенефициерът не е коригирал ситуацията в срока, определен от компетентния орган, се прилага намаление от поне 1 %, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член, с обратна сила спрямо годината на първоначалната констатация, когато е била приложена системата за ранно предупреждение, ако се установи, че неспазването не е отстранено в максимален срок от три последователни календарни години, считано от и включващо въпросната година.
Крайният срок, определен от компетентния орган, е не по-късно от края на годината, следваща годината, през която е направена констатацията.
Неспазване, което е отстранено от бенефициера в посочения срок, не се счита за неспазване за целите на констатирането на системно неспазване в съответствие с параграф 4.
4. Без да се засягат случаите на умишлено неспазване, намалението, което се прилага при първата проява на системно неспазване, както е посочено в параграф 1, се умножава с коефициент за умножение три.
В случай на по-нататъшни неспазвания коефициентът за умножение три се прилага всеки път към резултата от намалението, определено по отношение на предишното системно неспазване. Максималното намаление обаче не превишава 15 % от общата сума, посочена в параграф 1.
След като бъде достигнат максималният процент от 15 %, разплащателната агенция информира съответния бенефициер, че ако пак се установи същото неспазване, ще се приеме, че той действа умишлено по смисъла на член 40.
Член 40
Изчисляване и прилагане на административни санкции при умишлено неспазване
Когато констатираното неспазване е допуснато от бенефициера умишлено, намалението, което се прилага към посочената в член 39, параграф 1 обща сума, по правило съставлява 20 % от тази обща сума.
Разплащателната агенция обаче може въз основа на оценка на значимостта на неспазването, направена от компетентния контролен орган в оценъчната част на доклада за проверката, при която са взети предвид критериите, посочени в член 38, параграфи 1-4, да вземе решение да намали този процент до не по-малко от 15 % или да го увеличи до 100 % от общата сума.
Член 41
Кумулиране на административни санкции
Когато даден случай на неспазване по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 2), буква б) представлява също така неспазване по смисъла на член 2, параграф 1, втора алинея, точка 2), буква а), административните санкции се налагат в съответствие с правилата, определени от Комисията въз основа на член 77, параграф 8, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
ДЯЛ V
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 42
Преходни правила по отношение на кръстосаното съответствие
1. По отношение на задълженията за кръстосано съответствие на бенефициерите на мерките, прилагани съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005, се прилагат правилата на системата за контрол и административните санкции, предвидени в настоящия регламент и в актовете за изпълнение, приети от Комисията въз основа на Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. За неспазване на задължения за кръстосано съответствие, за които не са били налагани административни санкции, тъй като те са попадали в обхвата на правилото de minimis, посочено съответно в член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 или в член 51, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, се прилага член 97, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 по отношение на задължението на контролния орган да предприеме необходимите действия, за да се увери, че бенефициерът е отстранил констатираното неспазване.
Член 43
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 1122/2009 и (ЕС) № 65/2011 се отменят, считано от 1 януари 2015 г.
Въпреки това тези регламенти продължават да се прилагат спрямо:
а)
заявленията за помощи за директни плащания, подадени по отношение на премийни периоди с начало преди 1 януари 2015 г.;
б)
исканията за плащане, подадени във връзка с 2014 г.; както и
в)
системата за контрол и административните санкции по отношение на задълженията на земеделските стопани за кръстосано съответствие съгласно членове 85у и 103щ от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (24).
Член 44
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага за заявления за помощи или искания за плащане относно референтни години и премийни периоди, започващи считано от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 640/2014,
11. märts 2014,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1306/2013 ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi osas, otsetoetuste, maaelu arengu toetuse ja nõuetele vastavuse süsteemiga seoses kohaldatavatest maksetest keeldumise ja nende tühistamise tingimuste osas ning kõnealuste toetuste ja süsteemiga seotud halduskaristuste osas
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1306/2013 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008, (1) eriti selle artikli 63 lõiget 4, artikli 64 lõiget 6, artikli 72 lõiget 5, artiklit 76, artikli 77 lõiget 7, artikli 93 lõiget 4, artikli 101 lõiget 1 ja artiklit 120,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusega (EL) nr 1306/2013 on tunnistatud kehtetuks ja asendatud muu hulgas nõukogu määrus (EÜ) nr 1290/2005 (2). Määrusega (EL) nr 1306/2013 on komisjoni volitatud võtma vastu delegeeritud õigusakte ja rakendusakte. Selleks et tagada süsteemi sujuv toimimine uues õigusraamistikus, tuleb nimetatud õigusaktidega võtta vastu teatavad eeskirjad. Kõnealuste õigusaktidega tuleks eelkõige asendada komisjoni määruses (EÜ) nr 1122/2009 (3) sätestatud eeskirjad.
(2)
Eelkõige tuleks kehtestada eeskirjad, millega täiendatakse määruse (EL) nr 1306/2013 teatavaid vähem olulisi osi, mis on seotud ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi (edaspidi „ühtne süsteem”) toimimisega, toetuse- ja maksetaotluste esitamise tähtaegadega, alusetult makstud toetuse osalise või täieliku tühistamise või alusetult makstud toetuse andmisest osaliselt või täielikult keeldumise tingimustega ning halduskaristuste määramisega juhul, kui ei täideta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1307/2013 (4) kehtestatud kavade kohase toetuse saamise tingimusi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1305/2013 (5) kohaste maaelu arengu meetmete kohase toetuse saamise tingimusi, samuti tuleks kehtestada eeskirjad püsirohumaade säilitamise kohta ja nõuetele vastavuse kohustustega seotud halduskaristuste arvutamise kohta.
(3)
Ühtse süsteemi ühetaolise rakendamise tagamiseks on lisaks määruses (EL) nr 1305/2013 ja määruses (EL) nr 1307/2013 sätestatud mõistetele vaja täiendavaid mõisted. Samuti on vaja kindlaks määrata teatavad nõuetele vastavuse eeskirjade puhul kasutatavad vasted.
(4)
Halduskaristuste kohaldamine ning toetuse andmisest keeldumine või toetuse tühistamine, nagu on ette nähtud käesoleva määrusega, ei tohiks takistada liikmesriike kohaldamast siseriiklike kriminaalkaristusi, kui liikmesriigi õigusega on nii ette nähtud.
(5)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 2 punktis 2 on määratletud teatavad juhud, mida liikmesriigid käsitavad vääramatu jõu ja erandlike asjaoludena. Tuleks kehtestada täiendavad eeskirjad, mis võimaldavad liikmesriikidel otsetoetuste, maaelu arengu toetuse ja nõuetele vastavusega seoses käsitada teatavaid juhte vääramatu jõu või erandlike asjaoludena. Samuti tuleks kindlaks määrata ajavahemik, mille jooksul peab toetusesaaja sellistest juhtudest teatama.
(6)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 70 kohase liikmesriikides kasutatava põldude identifitseerimise süsteemi jaoks on samuti vaja täiendavaid eeskirju. Kõnealuse sätte kohaselt tuleb kasutada arvutipõhise geograafilise informatsiooni süsteemi (GIS) meetodeid. Oleks vaja selgitada, millistele põhinõuetele ja kvaliteedieesmärkidele peab süsteem vastama ning milline konkreetne teave peaks tõhusa haldusliku ristkontrolli tagamiseks olema geograafilise informatsiooni süsteemis kättesaadav. Selleks et välistada toetuskõlbmatud maastikuelemendid ja maa-alad, tuleks põldude identifitseerimise süsteemi korrapäraselt ajakohastada. Süsteemi stabiilsuse tagamiseks tuleks liikmesriikidele tagada siiski võimalus teha maksimaalse toetuskõlbliku pindala suhtes väikesi muudatusi, kui fototõlgendus on näiteks võrdlusmaatükkide piirjoonte ja seisundi poolest ebaselge.
(7)
Selleks et liikmesriigid saaksid ennetavalt kindlaks teha süsteemi võimalikud puudused ning võtta vajaduse korral parandusmeetmeid, tuleks põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteeti hinnata igal aastal.
(8)
Selleks et tagada määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotisega ette nähtud põhitoetuskava ja seonduvate toetuste nõuetekohane rakendamine, peaksid liikmesriigid looma toetusõiguste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi, millega tagatakse toetusõiguste jälgitavus ja võimaldatakse ristkontrollida nii põhitoetuskava jaoks deklareeritud pindala ja igale põllumajandustootjale eraldatud toetusõigusi kui ka eri toetusõigusi.
(9)
Tõhusa kontrolli võimaldamiseks ning ühe liikmesriigi piires eri makseasutustele korduvate toetusetaotluste esitamise ärahoidmiseks peaksid liikmesriigid kehtestama ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga hõlmatud toetusetaotlusi esitavate põllumajandustootjate jaoks ühtse registreerimissüsteemi.
(10)
Kogemused on näidanud, et põldude teatavaid maastikuelemente, eelkõige hekke, kraave ja kiviaedu, tuleks pindalapõhiste otsetoetuste puhul käsitada toetuskõlbliku maa osana. Tuleks kindlaks määrata põllu maastikuelementide aktsepteeritav laius. Konkreetseid keskkonnavajadusi silmas pidades on asjakohane võimaldada liikmesriikidel olla arvestatavate saagikuse piirmääradega seoses mõnevõrra paindlik, kui põllumajanduskultuuridele antud varasemate pindalatoetustega seoses kehtestati piirkondliku saagikuse piirmäärad. Kui seda võimalust ei kohaldata, peaks liikmesriikidel siiski olema lubatud kohaldada hajutatud maastikuelementide ja puudega püsirohumaa suhtes teistsugust meetodit.
(11)
Arvestades maastikuelementide tähtsust säästva põllumajanduse seisukohalt, tuleks kõiki maastikuelemente, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1306/2013 II lisas loetletud nõudeid ja standardeid ning mis moodustavad osa põllu kogupindalast, käsitada toetuskõlblikuna.
(12)
Selliste põldude puhul, mida kasutatakse kas põllumaana või püsirohumaana ja millel kasvavad puud, tuleks kehtestada tingimused puude olemasolu ja nende mõju kohta niisuguste alade toetuskõlblikkusele. Õiguskindluse huvides tuleks kehtestada puude maksimaalne kasvutihedus, mille määravad kindlaks liikmesriigid, lähtudes traditsioonilistest taimekasvatustavadest, loodusoludest ja keskkonnakaitsest.
(13)
Otsetoetuste süsteemi lihtsustamise, jälgitavuse ja kontrollitavuse huvides peaks liikmesriikidel olema lubatud kohaldada proportsionaalset süsteemi, et määrata kindlaks üksikute toetuskõlbmatute elementidega, nt maastikuelementide (v.a maastikuelemendid, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1306/2013 II lisas loetletud nõudeid ja standardeid) ja puudega püsirohumaa toetuskõlblik pindala. Iga võrdlusmaatüki toetuskõlblik pindala määratakse vastavalt eelnevalt kehtestatud piirmääradele, mida kohaldatakse homogeensete maakattetüüpide suhtes. Üksikuid elemente, mis moodustavad teatava protsendi võrdlusmaatükist, võib käsitada toetuskõlbliku pindala osana. Seetõttu tuleks sätestada, et esimese kategooria puhul, mis esindab toetuskõlbmatu pindala väikseimat osa, ei pea üksikute elementide all olevat ala maha arvama.
(14)
Tuleks kehtestada eeskirjad juhuks, kui taotluste, nõuete, dokumentide või muudatuste esitamise viimane kuupäev on riigipüha, laupäev või pühapäev.
(15)
Toetuse- ja maksetaotluste ning muude deklaratsioonide esitamise, pindalatoetusetaotluste või maksetaotluste muudatuste esitamise ja mis tahes tõendavate dokumentide või lepingute esitamise tähtaegadest kinnipidamine on möödapääsmatu selleks, et liikmesriikide asutused saaksid kavandada ja teostada tõhusalt kontrolli toetuse- ja maksetaotluste või muude dokumentide õigsuse üle. Seepärast tuleks kehtestada eeskirjad tähtaegade kohta, mille jooksul käsitatakse hilinenud taotlust vastuvõetuna. Selleks et innustada toetusesaajaid tähtaegadest kinni pidama, tuleks teabe hilise esitamise korral kohaldada hoiatavat vähendamist, välja arvatud juhul, kui hilinemise põhjuseks on vääramatu jõud või erandlikud asjaolud.
(16)
Selleks et liikmesriigid saaksid toetusõigusi kehtestada õigel ajal, on oluline, et toetusesaajad esitaksid jaotatavate toetusõiguste taotlused või vajaduse korral toetusõiguste väärtuse suurendamise taotlused õigel ajal. Kõnealuste taotluste hilisem esitamine peaks seetõttu olema lubatud üksnes sama lisatähtaja jooksul, mis antakse mis tahes hilinenud toetusetaotluste esitamiseks. Samuti tuleks kohaldada hoiatavat vähendamist, kui hilinemise põhjuseks ei ole vääramatu jõud ega erandlikud asjaolud.
(17)
Nende toetusesaajate suhtes, kes mis tahes ajal teatavad liikmesriigi pädevatele asutustele ebaõigetest toetuse- või maksetaotlustest, ei tohiks halduskaristusi kohaldada nõuete rikkumise põhjusest olenemata, v.a juhul, kui toetusesaajale on teatatud pädeva asutuse kavatsusest teha kohapealset kontrolli või kui see asutus on toetusesaajale juba teatanud toetuse- või maksetaotlusega seotud nõuete rikkumisest.
(18)
Tuleks kehtestada täiendavad eeskirjad pindalatoetuskavade ja -meetmete arvutamise aluse ning loomatoetuste kavade alusel esitatud loomapidamistoetuse taotlustel põhineva liikmestriigi jaoks vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetuse ja loomadega seotud toetusmeetmete alusel esitatud maksetaotlustel põhineva maaelu arengu toetuse arvutamise aluse kohta.
(19)
Halduskaristuste kehtestamisel tuleks võtta arvesse hoiatavuse ja proportsionaalsuse põhimõtet ning vääramatu jõu esinemisega seotud eriprobleeme ja erandlikke asjaolusid. Halduskaristused peaksid sõltuma nõuete rikkumise raskusastmest ja ulatuma ühe või mitme pindalatoetuskava või -meetme raames toetuse saajate hulgast teatavaks ajaks täieliku väljaarvamiseni. Arvesse tuleks võtta eri toetuskavade või -meetmete eripära seoses toetuskõlblikkuse kriteeriumide, kohustuste või võimalusega, et toetusesaaja ei pruugi deklareerida kogu pindala, et kunstlikult tekitada olukord, et ta vabastatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise kohustusest. Käesoleva määruse alusel kohaldatavad halduskaristused peaksid olema piisavalt hoitavad, et vältida tahtlikku nõuete rikkumist.
(20)
Selleks et liikmesriigid saaksid teostada tõhusat kontrolli, eelkõige nõuetele vastavuse kohustuste täitmise üle, on vaja ette näha toetusesaajate kohustus deklareerida kõik nende käsutuses olevad maa-alad, olenemata sellest, kas nad taotlevad toetust vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõike 1 punktile a või mitte.
(21)
Toetuskõlblike maa-alade kindlaksmääramiseks ja kohaldatavate vähendamiste arvutamiseks on vaja kindlaks määrata ühe ja sama põllumajanduskultuuri all olevad alad. Kui maa-ala on deklareeritud toetuse saamiseks rohkem kui ühe toetuskava või -meetme alusel, tuleks seda ala arvesse võtta mitu korda. Keskkonnasäästlikumaks muutmisega seoses on siiski vaja kindlaks määrata põllumajanduskultuuride eri rühmad.
(22)
Toetuse maksmiseks põhitoetuskava alusel peab toetusõiguste ja toetuskõlblike hektarite arv olema samaväärne. Selle kava puhul on seega asjakohane ette näha, et kui deklareeritud toetusõigused ja deklareeritud pindala erinevad, võetakse toetuse arvutamisel aluseks väiksem suurus. Selleks et arvutus ei põhineks olematutel õigustel, tuleks ette näha, et arvutustes kasutatav toetusõiguste arv ei tohi ületada toetusesaaja toetusõiguste arvu.
(23)
Pindalatoetusetaotluste ja/või maksetaotluste puhul mõjutab nõuete rikkumine tavaliselt maa-alade mingeid osi. Seetõttu saab ühe põllu üledeklareerimist tasaarvestada teiste sama põllumajanduskultuuri rühma põldude osalise deklareerimata jätmisega. Teatava hälbe ulatuses tuleks ette näha, et halduskaristusi kohaldatakse ainult selle hälbe ületamise korral.
(24)
Lisaks on pindalatoetuse kohta esitatud toetuse- ja/või maksetaotluses deklareeritud kogupindala ja kindlaksmääratud toetuskõlbliku kogupindala erinevus toetuse- ja/või maksetaotluste puhul tihti ebaoluline. Selleks et vältida taotlustesse suure hulga väikeste muudatuste tegemist, tuleks sätestada, et toetuse- ja/või maksetaotlusi ei pea kohandama vastavalt kindlaksmääratud pindalale, kui ei ületata teatavat erinevuste määra.
(25)
Võttes arvesse puuvillatoetuskava iseärasusi, tuleks kehtestada erisätted halduskaristuste määramise kohta seoses kõnealuse kavaga.
(26)
Toetuskõlblikkuse nõuete tahtliku või hoolimatusest tingitud rikkumise korral määratavate halduskaristuste kehtestamisel tuleks võtta arvesse hoiatavuse ja proportsionaalsuse põhimõtet juhuks, kui noorte põllumajandustootjate toetust taotlev toetusesaaja ei täida oma kohustusi.
(27)
Tuleks kehtestada loomapidamistoetuskavade ja loomadega seotud toetusmeetmete raames määratavad halduskaristused, võttes arvesse hoiatavuse ja proportsionaalsuse põhimõtet ja toetusesaajast sõltumatute asjaoludega seotud eriprobleeme. Halduskaristused peaksid sõltuma nõuete rikkumise raskusastmest ja ulatuma ühe või mitme toetuskava või -meetme raames toetuse saajate hulgast teatavaks ajaks täieliku väljaarvamiseni. Toetuskõlblikkuse kriteeriume silmas pidades tuleks nende puhul arvesse võtta eri toetuskavade või -meetmete iseärasusi. Käesoleva määruse alusel kohaldatavad halduskaristused peaksid olema piisavalt hoiatavad, et tõkestada tahtlikku üledeklareerimist.
(28)
Loomapidamistoetuskavade alusel esitatud toetusetaotluste ja loomadega seotud toetusmeetmete alusel esitatud maksetaotluste puhul toob nõuete rikkumine kaasa asjaomase looma toetuskõlbmatuks tunnistamise. Toetust tuleks vähendada alates nõuete rikkumisega seotud esimese looma avastamisest, kuid vähendamismäärast olenemata peaks halduskaristus olema leebem, kui nõuete rikkumisi leitakse üksnes kuni kolme looma puhul. Kõikidel muudel juhtudel peaks halduskaristuse rangus sõltuma nende loomade osakaalust, kelle puhul nõuete rikkumisi on leitud.
(29)
Liikmesriigid peaksid üldjuhul võtma kõik vajalikud lisameetmed, et tagada ühtse süsteemi nõuetekohane toimimine. Liikmesriikidel peaks olema lubatud vajaduse korral kehtestada täiendavaid siseriiklikke karistusi.
(30)
Võimalust teha toetuse- või maksetaotlusesse parandusi, ilma et sellega kaasneks halduskaristus, tuleks ka kohaldada elektroonilises andmebaasis deklareeritud veiste selliste ebaõigete andmete suhtes, mille puhul nõuetele mittevastavus kujutab endast toetuskõlblikkuse kriteeriumi rikkumist, v.a juhul, kui toetusesaajale on teatatud pädeva asutuse kavatsusest teha kohapealset kontrolli ja kui see asutus on toetusesaajale juba teatanud toetuse- või maksetaotluses esinevast nõuete rikkumises.
(31)
Maaelu arengu toetuse meetmetega seotud toetuse andmisest keeldumise ja sellise toetuse tühistamise ning sellekohaste halduskaristuste kehtestamise korral tuleks lähtuda hoiatavuse proportsionaalsuse põhimõttest. Toetuse andmisest keeldumised ja nende tühistamised tuleks liigitada vastavalt väljaselgitatud rikkumise raskusastmele, ulatusele, kestusele ja kordumisele. Toetuse andmisest keeldumise ja selle tühistamise ning halduskaristuste puhul tuleks toetuskõlblikkuskriteeriume ja kohustusi silmas pidades võtta arvesse eri toetusmeetmete iseärasusi. Eeskirjade ränga rikkumise korral või juhul, kui toetusesaaja esitas toetuse saamiseks võltsitud tõendeid, tuleks toetuse andmisest keelduda ja määrata halduskaristus. Halduskaristused peaksid ulatuma kuni ühe toetusmeetme või tegevusliigi või kõikide toetusmeetmete või tegevusliikide reguleerimisalast täieliku väljaarvamiseni kindlaksmääratud ajavahemikuks.
(32)
Maaelu arengu toetuse meetmetega seotud halduskaristuste kohaldamine ei tohiks piirata võimalust ajutiselt peatada nõuete rikkumisest mõjutatud toetuse maksmine. Tuleks näha ette selliste juhtude kindlaksmääramise eeskirjad, mille puhul toetusesaaja eeldatavasti kõrvaldab nõuete rikkumise mõistliku aja jooksul.
(33)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 93 lõikega 3 on aastateks 2015 ja 2016 ette nähtud, et nõuetele vastavuse eeskirjad hõlmavad ka püsirohumaa säilitamist. Seoses sellega on vaja täpsustada, et liikmesriigid peaksid ka 2015. ja 2016. aastal täitma oma kohustusi vastavalt 2014. aastaks kehtestatud suhtarvule.
(34)
Selguse huvides ja selleks, et kehtestada ühtlustatud alus nõuete rikkumise hindamiseks ning nõuetele vastavuse süsteemiga seotud halduskaristuste arvutamiseks ja kohaldamiseks, on vaja määratleda mõisted „kordumine”, „ulatus”, „raskusaste” ja „püsiv rikkumine”. Lisaks on vaja selgitada, millal loetakse nõuete rikkumine kindlakstehtuks.
(35)
Nõuetele vastavuse kohustuste täitmata jätmise korral kohaldatavate karistuste kehtestamisel tuleks lähtuda proportsionaalsuse põhimõttest. Kõnealuseid karistusi võib kohaldada üksnes siis, kui põllumajandustootja on tegutsenud hoolimatult või tahtlikult, ja nende liigitamisel tuleks lähtuda nõuete rikkumise raskusastmest.
(36)
Seoses nõuetele vastavuse kohustustega, välja arvatud halduskaristuste liigitamine proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades, tuleks sätestada, et alates teatavast hetkest tuleks ühe ja sama nõuetele vastavuse kohustuse korduvat eiramist pärast põllumajandustootja eelnevat hoiatamist käsitada nõuete tahtliku rikkumisena.
(37)
Lisaks tuleks juhul, kui mingitel konkreetsetel tingimustel kasutab liikmesriik võimalust nõuete rikkumise korral mitte kohaldada määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõikest 3 ja artikli 99 lõikest 2 tulenevaid halduskaristusi, kehtestada nõuded kõnealuse nõuete rikkumise heastamiseks.
(38)
Kui toetusesaaja ei täida kohustust võtta heastamismeetmeid, tuleks määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 99 lõike 2 kohaselt tagasiulatuvalt kohaldada vähendamist eelkõige varajase hoiatamise süsteemiga hõlmatud aasta suhtes. Halduskaristuste arvutamisel tuleks võtta arvesse ka nõuete rikkumise kordumist järgmise kontrolli (kui seda tehakse) aastal. Toetusesaajatele õiguskindluse tagamiseks tuleks kehtestada halduskaristuste tagasiulatuva kohaldamise tähtaeg.
(39)
Selliste toetusesaajate suhtes, kes on seotud mitmeaastase tegevusega, millega tehti algust nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (6) kohaste maaelu arengu programmide alusel, ja kelle suhtes kehtivad nõuetele vastavuse kohustused, tuleks kohaldada uut kontrollisüsteemi ja uusi halduskaristusi, et vähendada nende kontrollimise eest liikmesriikides vastutavate asutuste halduskoormust ja lihtsustada menetlusi.
(40)
Kui ei täideta nõuetele vastavuse kohustusi, mille suhtes ei ole kohaldatud halduskaristusi, kuna need kuulusid nõukogu määruses (EÜ) nr 73/2009 (7) või määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatud de minimis eeskirja alla, ent mille puhul peavad liikmesriigid tagama, et toetusesaaja kõrvaldab nõuete rikkumise, tuleks kehtestada üleminekueeskirjad, et tagada kooskõla enne määruse (EL) nr 1306/2013 jõustumist kehtinud järelevalvekohustuse ja kõnealuses määruses sätestatud sellekohaste uute eeskirjade vahel.
(41)
Selguse ja õiguskindluse huvides tuleks määrus (EÜ) nr 1122/2009 kehtetuks tunnistada. Komisjoni määrus (EL) nr 65/2011 (8) tuleks samuti tühistada.
(42)
Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 119 lõike 1 teist lõiku silmas pidades tuleks käesolevat määrust kohaldada selliste toetuse- ja maksetaotluste suhtes, mis on seotud alates 1. jaanuarist 2015 algavate turustusaastate toetusperioodidega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
Käesoleva määrusega kehtestatakse sätted, millega täiendatakse määruse (EL) nr 1306/2013 teatavaid vähem olulisi aspekte järgmistes valdkondades:
a)
toetuse andmisest täielikult või osaliselt keeldumise või selle täieliku või osalise tühistamise tingimused;
b)
halduskaristuste ja konkreetse karistusmäära kindlaksmääramine;
c)
selliste juhtude väljaselgitamine, mille puhul halduskaristust ei kohaldata;
d)
eeskirjad ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade kohta, mille puhul taotluste esitamise või muudatuste lõpptähtpäev on riigipüha, laupäev või pühapäev;
e)
konkreetsed mõisted, mis on vajalikud ühtse süsteemi ühetaoliseks rakendamiseks;
f)
põldude identifitseerimise süsteemi ja toetusesaajate identifitseerimise põhijooned ja tehnilised eeskirjad;
g)
toetusõiguste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi põhijooned, tehnilised eeskirjad ja kvaliteedinõuded;
h)
toetuse arvutamise alus, sh eeskirjad selle kohta, kuidas tegutseda teatavatel juhtudel, kui toetuskõlblikel aladel on maastikuelemendid või puud;
i)
vahendajaid, nt toetuse andmisega seotud teenistusi, asutusi ja organisatsioone käsitlevad täiendavad eeskirjad;
j)
püsirohumaade säilitamine seoses nõuetele vastavuse süsteemiga;
k)
nõuetele vastavuse süsteemiga seotud halduskaristuste arvutamise ühtlustatud alus;
l)
nõuetele vastavuse süsteemiga seotud halduskaristuste kohaldamise ja arvutamise tingimused;
m)
lisaks eeskirjadele, mis on sätestatud määruses (EL) nr 1306/2013, et tagada sujuv üleminek kehtetuks tunnistatud eeskirjadelt uutele eeskirjadele.
Artikkel 2
Mõisted
1. Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 67 lõikes 1 osutatud ühtse süsteemi rakendamiseks kasutatakse määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 4 punktis 1 ja määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 67 lõikes 4 sätestatud mõisteid.
Samuti kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „toetusesaaja”- määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 4 lõike 1 punktis a määratletud ja kõnealuse määruse artiklis 9 osutatud põllumajandustootja; toetusesaaja, kelle suhtes kehtivad nõuetele vastavuse eeskirjad määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 92 tähenduses, ja/või maaelu arengu toetust saav toetusesaaja, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (9) artikli 2 lõikes 10;
2) „nõuete rikkumine”-
a)
määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 67 lõikes 2 osutatud toetuse andmisega seotud toetuskõlblikkustingimuste või kulu- või muude kohustuste täitmata jätmine või,
b)
kuivõrd on tegu nõuetele vastavuse süsteemiga, siis ELi õigusaktidest tulenevate kohustuslike haldusnõuete täitmata jätmine või maa head põllumajandus- ja keskkonnaseisundit, mille liikmesriigid on määratlenud kooskõlas määruse (EL) nr 1306/2013 artikliga 94, käsitlevate standardite eiramine või kõnealuse määruse artikli 93 lõikes 3 osutatud püsirohumaa säilitamise nõuete täitmata jätmine;
3) „toetusetaotlus”- toetuse taotlemiseks või määruse (EL) nr 1305/2013 raames toetuskavaga liitumiseks esitatud taotlus;
4) „maksetaotlus”- toetusesaaja poolt riigiasutusele määruse (EL) nr 1305/2013 alusel toetuse väljamaksmiseks esitatud taotlus;
5) „muu deklaratsioon”- mis tahes deklaratsioon või dokument (v.a toetuse- või maksetaotlus), mille toetusesaaja või kolmas isik peab esitama või mis tuleb säilitada, et täita teatavate maaelu arengu meetmete erinõudeid;
6) „ühtse süsteemiga hõlmatud maaeluarengumeetmed”- määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktidega a ja b, artiklitega 28-31 ning artiklitega 33, 34 ja 40 ning vajaduse korral määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 35 lõike 1 punktidega b ja c ettenähtud toetusmeetmed (välja arvatud määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 lõikes 9 osutatud meetmed) ning kõnealuse määruse artikli 21 lõike 1 punktide a ja b kohased meetmed, kui on tegemist rajamiskuludega;
7) „loomade identifitseerimise ja registreerimise süsteem”- veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteem, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1760/2000, (10) ja/või lammaste ja kitsede identifitseerimise ja registreerimise süsteem, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 21/2004 (11);
8) „kõrvamärk”- määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis a ja artiklis 4 osutatud kõrvamärk loomade identifitseerimiseks ja/või määruse (EÜ) nr 21/2004 lisa A jao punktis 3 osutatud kõrvamärk lammaste ja kitsede identifitseerimiseks;
9) „loomade elektrooniline andmebaas”- määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis b ja artiklis 5 osutatud elektrooniline andmebaas ja/või määruse (EÜ) nr 21/2004 artikli 3 lõike 1 punktis d ning artiklites 7 ja 8 osutatud keskregister või elektrooniline andmebaas;
10) „loomapass”- määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis c ja artiklis 6 osutatud loomapass;
11) „register”- loomade puhul loomapidaja peetav register, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 punktis d ja artiklis 7 ja/või määruse (EÜ) nr 21/2004 artikli 3 lõike 1 punktis b ja artiklis 5;
12) „identifitseerimiskood”- määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 4 lõikes 1 osutatud identifitseerimiskood ja/või määruse (EÜ) nr 21/2004 lisa A jao punktis 2 osutatud koodid;
13) „loomatoetuste kava”- määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 1. peatükis sätestatud vabatahtlik tootmiskohustusega seotud toetusmeede, mille puhul makstakse igal aastal toetust kvantitatiivselt piiritletud summa ulatuses vastavalt loomade kindlaksmääratud arvule;
14) „loomatoetusmeetmed”- maaelu arengu meetmed või tegevusliigid, mille puhul põhineb toetus loomade või loomühikute deklareeritud arvul;
15) „loomapidamistoetuse taotlus”- taotlused sellise toetuse saamiseks, mida makstakse määruse (EL) nr 1307/2013 IV jaotise 1. peatükis sätestatud liikmesriikide jaoks vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetuse raames igal aastal kvantitatiivselt piiritletud summa ulatuses vastavalt loomade kindlaksmääratud arvule;
16) „deklareeritud loomad”- loomad, kelle kohta on loomatoetuste kava raames esitatud loomapidamistoetuse taotlus või loomatoetusmeetme kohane maksenõue;
17) „potentsiaalselt toetuskõlblik loom”- loom, kes iseenesest võiks vastata toetuskõlblikkustingimustele, et saada asjaomasel taotlusaastal toetust loomatoetuste kava või loomatoetusmeetme alusel;
18) „kindlaksmääratud loom”-
a)
loomatoetuste kava tähenduses loom, kelle puhul on kõik toetuseeskirjades sätestatud tingimused täidetud, või
b)
loomatoetusmeetme tähenduses loom, kes on identifitseeritud halduskontrolli või kohapealse kontrolli käigus;
19) „loomapidaja”- füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab loomade eest ajutiselt või alaliselt, sealhulgas nende vedamise ja turustamise korral;
20) „pindalatoetuskavad”- pindalapõhised otsetoetused määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 67 lõike 4 punkti b tähenduses, välja arvatud põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 228/2013 (12) IV peatükis, ning erimeetmed Egeuse mere väikesaarte põllumajanduse toetamiseks, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 229/2013 (13) IV peatükis;
21) „pindalatoetusmeetmed”- maaelu arengu meetmed või tegevusliigid, mille puhul põhineb toetus deklareeritud maa-ala suurusel;
22) „kasutusviis”- maakasutus määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 lõikes 4 osutatud põllumajanduskultuuri liigi kasvatamiseks, kõnealuse määruse artikli 4 punkti 1 alapunktis h määratletud püsirohumaana kasutamine, kõnealuse määruse artikli 45 lõike 2 punktis a osutatud püsirohumaana kasutamine, muu maana kui püsirohumaana kasutamine või maakasutus taimkatte kasvatamiseks või põllumajanduskultuuri puudumine;
23) „kindlaksmääratud pindala”-
a)
pindalatoetuskavade tähenduses pindala, mille puhul on täidetud kõik toetuskõlblikkuse tingimused või muud toetuse andmise tingimustega seotud kohustused, olenemata toetusesaajal olemas olevatest toetusõigustest, või
b)
pindalatoetusmeetmete tähenduses maatükkide või põldude pindala, mis on identifitseeritud halduskontrolli või kohapealse kontrolli käigus;
24) „geograafilise informatsiooni süsteem (GIS)”- määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 70 osutatud arvutipõhise geograafilise informatsiooni süsteemi meetodid;
25) „võrdlusmaatükk”- geograafiliselt piiritletud maa-ala, millel on määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 70 kohases põldude identifitseerimise süsteemis registreeritud kordumatu identifitseerimisnumber;
26) „geograafiline materjal”- kaardid või muud dokumendid, mida kasutatakse GISi sisu edastamiseks toetusetaotlejate ja liikmesriikide vahel.
2. Käesoleva määruse IV jaotise kohaldamisel kasutatakse määruse (EL) nr 1306/2013 VI jaotises esitatud mõisteid.
Lisaks tähendab mõiste „standardid” standardeid, nagu liikmesriigid on määratlenud vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artiklile 94, ning püsirohumaaga seotud kohustusi, nagu on sätestatud kõnealuse määruse artikli 93 lõikes 3.
Artikkel 3
Kriminaalkaristuste kohaldamine
Halduskaristuste kohaldamine ning toetuse andmisest keeldumine või toetuse tühistamine, nagu on ette nähtud käesoleva määrusega, ei tohi takistada kriminaalkaristuste kohaldamist, kui liikmesriigi õigusega on nii ette nähtud.
Artikkel 4
Vääramatu jõud ja erandlikud asjaolud
1. Kui toetusesaaja ei ole saanud vääramatu jõu või erandlike asjaolude tõttu täita toetuskõlblikkuskriteeriume või muid kohustusi, on tal seoses otsetoetustega jätkuvalt õigus saada toetust sellise pindala ja selliste loomade eest, mis olid vääramatu jõu või erandlike asjaolude ajal toetuskõlblikud.
Kui toetusesaaja ei ole saanud vääramatu jõu või erandlike asjaolude tõttu täita kohustusi seoses määruse (EL) nr 1305/2013 artiklite 28, 29, 33 ja 34 kohaste maaelu arengu toetusmeetmetega, tühistatakse vastav makse proportsionaalselt nendeks aastateks, mil vääramatu jõud või erandlikud asjaolud aset leidsid. Tühistatakse üksnes need kohustuse osad, millega seoses ei tekkinud lisakulusid ega jäänud tulu saamata enne vääramatu jõu või erandlike asjaolude esinemist. Tühistamist ei kohaldata seoses toetuskõlblikkuse kriteeriumide ega muude kohustustega ja mingeid halduskaristusi ei rakendata.
Muude maaelu arengu toetusmeetmete puhul ei nõua liikmesriigid toetuse osalist ega täielikku hüvitamist vääramatu jõu või erandlike asjaolude esinemise korral. Mitmeaastaste kohustuste või maksete korral ei nõuta varasematel aastatel saadud toetussummade hüvitamist ning kohustused ja maksed jätkuvad järgmistel aastatel vastavalt algsele kestusele.
Kui vastavusnõudeid ei täideta vääramatu jõu või erandlike asjaolude tõttu, siis määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 91 lõikes 1 osutatud vastavat halduskaristust ei kohaldata.
2. Toetusesaaja või temalt sellekohase õiguse saanud isik teavitab kirjalikult pädevat ametiasutust vääramatu jõu ja erandlike asjaolude ilmnemisest viieteistkümne tööpäeva jooksul alates päevast, mil see on võimalik, ja esitab pädeva ametiasutuse nõutavad asjakohased tõendid.
II JAOTIS
ÜHTNE HALDUS- JA KONTROLLISÜSTEEM
I PEATÜKK
SÜSTEEMILE ESITATAVAD NÕUDED
Artikkel 5
Põldude identifitseerimine
1. Määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 70 kohane põldude identifitseerimise süsteem toimib võrdlusmaatükkide alusel. Võrdlusmaatükk on pindalaühik, mis vastab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 4 lõike 1 punktis e määratletud põllumajandusmaale. Vajaduse korral hõlmab võrdlusmaatükk ka määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõike 2 punktis b osutatud maad ning määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 28 lõikes 2 osutatud põllumajandusmaad.
Liikmesriigid määravad võrdlusmaatüki kindlaks selliselt, et võrdlusmaatükk oleks mõõdetav, et igal aastal deklareeritud põllu asukohta oleks võimalik kordumatult ja üheselt kindlaks määrata ning et põld oleks aja jooksul põhimõtteliselt sama.
2. Samuti peavad liikmesriigid tagama, et deklareeritud põld on usaldusväärselt identifitseeritud. Eelkõige nõuavad nad, et toetuse- ja maksetaotlused esitataks koos konkreetse teabe või pädeva asutuse kindlaks määratud dokumentidega, mis võimaldavad iga põllu asukoha kindlaks teha ja igat põldu mõõta. Iga võrdlusmaatüki puhul peavad liikmesriigid tegema järgmist:
a)
määrama kindlaks maksimaalse toetuskõlbliku pindala määruse (EL) nr 1307/2013 I lisas loetletud toetuskavade kohaldamiseks;
b)
määrama kindlaks maksimaalse toetuskõlbliku pindala määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28-31 osutatud pindalapõhiste meetmete kohaldamiseks;
c)
määrama kindlaks määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõikes 1 loetletud selliste ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade asukoha ja suuruse, mille puhul liikmesriik on otsustanud, et neid käsitatakse ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana. Selleks kohaldavad liikmesriigid vajaduse korral määruse (EL) nr 1307/2013 X lisas sätestatud ümberarvestus- ja/või kaalutegureid;
d)
tegema kindlaks, kas kohaldatakse sätteid, milles käsitletakse järgmist: mägialad, looduslikust või muust konkreetsest eripärast tingitud piirangutega alad, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1305/2013 artiklis 32; Natura 2000 alad; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/60/EÜ (14) hõlmatud alad; põllumajandusmaa, millel liikmesriik on puuvillakasvatuse heaks kiitnud vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artiklile 57; alad, mis on karjatamiseks või harimiseks looduslikult sobivas seisukorras, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 4 lõike 1 punkti c alapunktis iii; ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alad vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõigetele 5 ja 6; alad, millest on komisjonile teatatud vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artiklile 20; püsirohumaad, mis on keskkonnatundlikud ja asuvad direktiiviga 92/43/EMÜ (15) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2009/147/EÜ (16) hõlmatud aladel, ning määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõikes 1 osutatud tundlikud alad ja/või alad, mille liikmesriigid on määranud vastavalt kõnealuse määruse (EL) nr artiklile 48.
3. Liikmesriigid tagavad, et lõike 2 punktis a osutatud maksimaalne toetuskõlblik pindala iga võrdlusmaatüki kohta on kuni 2 % suurust veamarginaali arvestades õigesti määratud ning võrdlusmaatüki piirjooni ja seisundit on arvesse võetud.
4. Määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 21 lõike 1 punktis a ning artiklites 30 ja 34 osutatud meetmete puhul võivad liikmesriigid kehtestada asjakohased alternatiivsed süsteemid sellise toetuskõlbliku maa kordumatuks identifitseerimiseks, mis on kaetud metsaga.
5. Geograafilise teabe süsteemi toimimise aluseks on riiklik koordinaatide viitsüsteem, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2007/2/EÜ (17) ning mis võimaldab põldude standardmõõtmisi ja kordumatut identifitseerimist kogu asjaomases liikmesriigis. Eri koordinaatsüsteemide kasutamisel ei tohi need omavahel kattuda ja kõigi puhul peab olema tagatud, et samale asukohale viitavad teabeühikud oleksid omavahel kooskõlas.
Artikkel 6
Põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteedi hindamine
1. Määruse (EL) nr 1307/2013 III jaotise 1. peatükis osutatud põhitoetuskava ja ühtse pindalatoetuse kava kohaldamiseks hindavad liikmesriigid igal aastal põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteeti. Kõnealune hindamine hõlmab kahte vastavusklassi.
Esimese vastavusklassi puhul hinnatakse põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteeti järgmiste üksikasjade alusel:
a)
maksimaalse toetuskõlbliku pindala suuruse õige määramine;
b)
võrdlusmaatükkide proportsioonid ja jaotumine juhul, kui maksimaalse toetuskõlbliku pindala puhul võetakse arvesse toetuskõlbmatuid alasid või ei võeta arvesse põllumajandusmaad;
c)
oluliste puudustega võrdlusmaatükkide esinemise sagedus.
Teise vastavusklassi puhul tehakse identifitseerimise süsteemi võimalikud puudused kindlaks järgmiste kvaliteedikriteeriumide alusel:
a)
võrdlusmaatükkide liigitamine juhul, kui maksimaalse toetuskõlbliku pindala puhul võetakse arvesse toetuskõlbmatuid alasid või ei võeta arvesse põllumajandusmaad või kui ilmneb olulisi puudusi;
b)
deklareeritud pindala suhe võrdlusmaatükkides sisalduvasse maksimaalsesse toetuskõlblikku pindalasse;
c)
muudetud võrdlusmaatükkide protsent, mis on aastate jooksul kumuleerunud.
Kui kvaliteedi hindamise tulemusel ilmnevad puudused süsteemis, võtab liikmesriik asjakohased parandusmeetmed.
2. Liikmesriigid teostavad lõikes 1 osutatud hindamist komisjoni valitud ja esitatud võrdlusmaatükkide valimi alusel. Nad kasutavad andmeid, mis võimaldavad hinnata hetkeolukorda.
3. Hindamisaruanne ning vajaduse korral parandusmeetmed ja nende rakendamise ajakava saadetakse komisjonile asjaomasele kalendriaastale järgnevaks 31. jaanuariks.
Artikkel 7
Toetusõiguste identifitseerimine ja registreerimine
1. Määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 71 sätestatud toetusõiguste identifitseerimise ja registreerimise süsteem on liikmesriigi tasandil peetav elektrooniline register, mis peab eelkõige kõnealuse artikli lõikes 1 sätestatud ristkontrolli silmas pidades tagama toetusõiguste tõhusa jälgitavuse eelkõige järgmiste tegurite puhul:
a)
omanik;
b)
iga-aastased väärtused;
c)
määramiskuupäev,
d)
toetusõiguste viimase aktiveerimise kuupäev;
e)
toetusõiguste päritolu, eelkõige nende omandamine (algsed, riiklikust või piirkondlikust reservist) ning ostmine, rentimine, pärimine;
f)
määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 21 lõike 3 kohaldamise korral kõnealuse sätte kohaselt säilitatud toetusõigused;
g)
vajaduse korral piirkondlikud piirangud.
2. Liikmesriigid, kus on mitu makseasutust, võivad otsustada pidada elektroonilist registrit iga makseasutuse tasandil. Sel juhul tagavad asjaomased liikmesriigid eri registrite omavahelise ühilduvuse.
Artikkel 8
Toetusesaajate identifitseerimine
Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõike 3 kohaldamist, peab kõnealuse määruse artikli 73 kohane toetusesaaja isikuandmete registreerimise ühtne süsteem tagama kõikide ühe ja sama toetusesaaja esitatavate toetuse- ja maksetaotluste või muude deklaratsioonide kordumatu identifitseerimise.
II PEATÜKK
MAASTIKUELEMENTIDE JA PUUDEGA PÕLLUD
Artikkel 9
Maastikuelementide ja puudega põldude kindlaksmääramine
1. Piirkondade puhul, kus teatavad maastikuelemendid, eelkõige hekid, kraavid ja piirded, on traditsiooniliselt hea põllumajandusliku taimekasvatus- või käitamistava osa, võib liikmesriik otsustada pidada vastavat ala määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 67 lõike 4 punktis a määratletud põllu toetuskõlbliku pindala osaks, tingimusel et see ei ületa liikmesriigi kindlaks määratavat kogulaiust. See laius vastab kõnealuses piirkonnas traditsioonilisele laiusele ega või ületada kaht meetrit.
Kui liikmesriigi on kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 796/2004 (18) artikli 30 lõike 2 kolmanda lõiguga enne 9. detsembrit 2009 teatanud laiusest, mis ületab kaht meetrit, võib seda laiust siiski kohaldada.
Esimest ja teist lõiku ei kohaldata üksikute maastikuelementide ja puudega püsirohumaa suhtes, kui asjaomane liikmesriik on otsustanud kohaldada proportsionaalset süsteemi vastavalt artiklile 10.
2. Arvestades maastikuelementide tähtsust säästva põllumajanduse seisukohalt, tuleks kõiki maastikuelemente, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1306/2013 II lisas loetletud nõudeid ja standardeid ning mis moodustavad osa põllu kogupindalast, käsitada kõnealuse põllu toetuskõlbliku pindala osana.
3. Üksikute puudega põldu käsitatakse toetuskõlblikuna, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)
põllumajandustegevusega on võimalik tegelda samamoodi nagu puudeta põldudel samas piirkonnas ning
b)
puude arv hektari kohta ei ületa teatavat maksimumtihedust.
Liikmesriigid lähtuvad esimese lõigu punktis b osutatud maksimumtiheduse kindlaksmääramisel traditsioonilistest taimekasvatustavadest, loodusoludest ja keskkonnakaitsekaalutlustest ning annavad sellest teada. See ei või olla suurem kui 100 puud hektari kohta. Selline piirang ei kehti siiski määruse (EL) nr 1305/2013 artiklites 28 ja 30 esitatud meetmete suhtes.
Käesolevat lõiget ei kohaldata korduvat saaki andvate üksikute viljapuude suhtes, selliste üksikute puude suhtes, mida on võimalik kasutada karjatamise eesmärgil, ega selliste püsirohumaade suhtes, kus on üksikuid maastikuelemente ja puid, kui asjaomane liikmesriik on otsustanud kohaldada proportsionaalset süsteemi kooskõlas artikliga 10.
Artikkel 10
Maastikuelementide ja puudega püsirohumaa suhtes kohaldatav proportsionaalne süsteem
1. Selliste püsirohumaade suhtes, kus on üksikuid maastikuelemente ja puid, võivad liikmesriigid otsustada kohaldada proportsionaalset süsteemi, et määrata kindlaks toetuskõlblik pindala võrdlusmaatükist.
Esimeses lõigus osutatud proportsionaalne süsteem peab hõlmama eri kategooria homogeenseid maakattetüüpe, mille suhtes kohaldatakse kindlaksmääratud vähenduskoefitsienti vastavalt toetuskõlbmatu ala protsendimäärale. Kategooria, mis esindab toetuskõlbmatu ala vähimat osa, ei või ületada 10 % toetuskõlbmatust alast ja selle kategooria suhtes vähenduskoefitsienti ei kohaldata.
2. Kõiki maastikuelemente, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr 1306/2013 II lisas loetletud nõudeid ja standardeid ning mis moodustavad osa põllu kogupindalast, käsitatakse toetuskõlbliku maa osana.
3. Käesolevat artiklit ei kohaldata sellise püsirohumaa suhtes, kus kasvavad korduvat saaki andvad viljapuud.
III PEATÜKK
TOETUSE- JA MAKSETAOTLUSED
Artikkel 11
Ühtne taotlus
Ühtne taotlus peab hõlmama vähemalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 1 osutatud otsetoetuste taotlust seoses põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava ning mõne muu pindalatoetuskavaga.
Artikkel 12
Erandid seoses toetusetaotluste esitamise lõpptähtajaga
Kui toetuse- ja maksetaotluste või muude deklaratsioonide või mis tahes tõendavate dokumentide või lepingute esitamise viimane kuupäev või ühtse taotluse või maksetaotluse muudatuste esitamise viimane kuupäev on riigipüha, laupäev või pühapäev, siis erandina nõukogu määruse (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 (19) artikli 5 lõikest 1 lükatakse see edasi esimesele järgnevale tööpäevale.
Esimest lõiku kohaldatakse ka artikli 13 lõike 1 kolmandas lõigus osutatud võimaliku kõige hilisema kuupäeva suhtes, mil toetusesaajad võivad esitada toetuseõiguste jaotamise taotlusi, ja artikli 14 teises lõigus osutatud võimaliku kõige hilisema kuupäeva suhtes, mil toetusesaajad võivad esitada toetuseõiguste suurendamise taotlusi.
Artikkel 13
Hilinenud esitamine
1. Kui käesoleva määruse kohaselt esitatakse toetuse- või maksetaotlus pärast lõpptähtaega, mille komisjon on kehtestanud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 punkti b alusel, vähendatakse summat, mis toetusesaajal oleks olnud õigus saada taotluse õigeaegse esitamise korral, iga tööpäeva kohta 1 %, välja arvatud vääramatu jõu või erandlike asjaolude korral, nagu on osutatud käesoleva määruse artiklis 4.
Ilma et see piiraks liikmesriikide võimalust võtta erimeetmeid seoses vajadusega esitada tõendavaid dokumente õigel ajal, et oleks võimalik kontrolli kavandada ja teha seda tõhusalt, kohaldatakse esimest lõiku ka pädevale asutusele esitatavate toetusetaotluste, dokumentide, lepingute või muude deklaratsioonide suhtes, kui sellised toetusetaotlused, dokumendid, lepingud või deklaratsioonid on olulised kõnealuse toetuse kõlblikkuse kindlaksmääramiseks. Sel juhul vähendatakse asjaomase toetuse raames makstavat summat.
Kui taotluse esitamine hilineb üle 25 kalendripäeva, ei võeta seda vastu ja toetusesaajale toetust ei anta.
2. Kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 (20) artiklitega 46 ja 47 ette nähtud kavade alusel toetuse saaja, kelle suhtes määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 92 kohaselt kehtivad ka nõuetele vastavuse kohustused, ei esita ühtse toetusetaotluse vormi käesoleva artikli lõike 1 esimeses lõigus osutatud tähtajaks, kohaldatakse 1 % vähendamist tööpäeva kohta, v.a artiklis 4 osutatud vääramatu jõu ja erandlike asjaolude korral. Maksimaalne vähendamine ei ületa 25 %. Toetuse vähendamise määra kohaldatakse määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 kohaste meetmetega seotud maksete kogusumma suhtes, mis jagatakse ümberkorraldamise ja muutmise korral kolmega.
3. Kui ühtsesse toetuse- või maksetaotlusesse tehtav muudatus esitatakse pärast lõpptähtaega, mille komisjon on kehtestanud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 punkti b alusel, vähendatakse asjaomaste põldude tegeliku kasutamisega seotud summasid 1 % iga tööpäeva kohta, välja arvatud vääramatu jõu või erandlike asjaolude korral, nagu on osutatud käesoleva määruse artiklis 4.
Ühtsesse taotlusesse või maksetaotlusesse tehtavaid muudatusi võetakse vastu ainult ühtse taotluse või maksetaotluse hilinenud esitamise võimaliku lõppkuupäevani, nagu on täpsustatud lõike 1 kolmandas lõigus. Kui see kuupäev on aga varasem või sama kui lõike 1 esimeses lõigus ühtse toetuse taotluse või maksetaotluse muudatuste esitamise kohta sätestatud viimane kuupäev, käsitatakse ühtse taotluse või maksetaotluse muudatusi pärast kõnealust kuupäeva vastuvõetamatuna.
Artikkel 14
Toetusõiguste taotluse hilinenud esitamine
Kui jaotatavate toetusõiguste taotlused või asjakohasel juhul toetusõiguste väärtuse suurendamise taotlused esitatakse pärast lõpptähtaega, mille komisjon on kehtestanud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 punkti b alusel, vähendatakse summat, mis makstakse seoses toetusõigustega või vajaduse korral seoses toetusesaajale jaotatavate toetusõiguste väärtusega, iga tööpäeva kohta 3 %, välja arvatud vääramatu jõu või erandlike asjaolude korral, nagu on osutatud käesoleva määruse artiklis 4.
Kui taotluse esitamisega hilinetakse üle 25 kalendripäeva, käsitatakse taotlust vastuvõetamatuna ja toetusesaajale toetusõigusi ei anta või vastavalt asjaoludele toetusõiguste väärtust ei suurendata.
IV PEATÜKK
OTSETOETUSTE KAVADEGA NING ÜHTSES HALDUS- JA KONTROLLISÜSTEEMIS SISALDUVATE MAAELU ARENGU MEETMETEGA SEOTUD TOETUSTE JA HALDUSKARISTUSTE ARVUTAMINE
1. JAGU
Üldeeskirjad
Artikkel 15
Erandid halduskaristuste kohaldamisest
1. Käesolevas peatükis sätestatud halduskaristusi ei kohaldata toetuse- ega maksetaotluse selle osa suhtes, mille kohta toetusesaaja teavitab pädevat asutust kirjalikult, et toetuse- või maksetaotluses esitatud andmed ei ole õiged või on muutunud ebaõigeks pärast taotluse esitamist, tingimusel et toetusesaajat ei ole teavitatud pädeva asutuse kavatsusest teha kohapealset kontrolli ja pädev asutus ei ole toetusesaajat veel teavitanud toetuse- või maksetaotluses avastatud nõueterikkumisest.
2. Kui toetusesaaja on edastanud lõikes 1 osutatud teabe, kohandatakse toetuse- või maksetaotlust vastavalt tegelikule olukorrale.
Artikkel 16
Kõikide pindalade deklareerimata jätmine
1. Kui toetusesaaja ei deklareeri jooksvaks aastaks kõiki määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 72 lõikes 1 osutatud pindaladega seotud põlde ning kui erinevus ühelt poolt ühtses taotluses ja/või maksetaotluses deklareeritud kogupindala ja teiselt poolt deklareeritud pindala pluss deklareerimata põldude kogupindala vahel on rohkem kui 3 % deklareeritud pindalast, vähendatakse sellele toetusesaajale kõnealuseks aastaks makstavate pindalapõhiste otsetoetuste ja/või pindalatoetusmeetmete alusel makstavate toetuste kogusummat kuni 3 %, olenevalt väljajätmise raskusastmest.
Esimese lõigu kohaselt arvutatud karistust vähendatakse artikli 28 lõike 2 kohaselt kohaldatava halduskaristuse summa võrra.
2. Lõiget 1 kohaldatakse ka määruse (EL) nr 1308/2013 artiklites 46 ja 47 sätestatud kavadega seotud maksete suhtes, kui toetusesaaja suhtes kohaldatakse nõuetele vastavuse kohustusi vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artiklile 92. Toetuse vähendamise määra kohaldatakse määruse (EL) nr 1308/2013 artiklite 46 ja 47 kohaste meetmetega seotud maksete kogusumma suhtes, mis jagatakse ümberkorraldamise ja muutmise korral kolmega.
3. Lõiget 1 ei kohaldata määruse (EL) nr 1307/2013 V jaotise kohase väikepõllumajandustootjate kava alusel tehtavate maksete suhtes.
2. JAGU
Pindalatoetuskavad, v.a kliima- ja keskkonnasäästlike põllumajandustavadega seotud toetus, või pindalatoetusmeetmed
Artikkel 17
Üldpõhimõtted
1. Käesoleva jao kohaldamisel eristatakse vastavalt vajadusele järgmisi põllumajanduskultuuri rühmi:
a)
põhitoetuskavaga seotud toetusõiguste aktiveerimiseks või ühtse pindalatoetuse saamiseks deklareeritud pindala;
b)
põllumajanduskultuuri rühm iga muu pindalatoetuskava või -meetme jaoks deklareeritud pindala kohta, mille suhtes kohaldatakse erinevat toetusemäära;
c)
rubriigis „muud kasutusviisid” deklareeritud pindala.
2. Kui sama pindala on toetuse- ja/või maksetaotluse aluseks mitme pindalatoetuskava või -meetme raames, arvestatakse kõnealust pindala iga sellise toetuskava või -meetme puhul eraldi.
Artikkel 18
Pindalatoetuste arvutamise alus
1. Põhitoetuskava ja väikepõllumajandustootjate kava alusel esitatud toetusetaotluste, ümberjaotava toetuse ja looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade toetuse taotluste ning vajaduse korral noorte põllumajandustootjate kava alusel esitatud toetusetaotluste puhul ja põhitoetuskava kohaldavates liikmesriikides kohaldatakse järgmist:
a)
kui deklareeritud toetusõiguste arv ületab toetusesaaja olemasolevate toetusõiguste arvu, vähendatakse deklareeritud toetusõigusi toetusesaaja olemasolevate toetusõiguste arvuni;
b)
kui deklareeritud toetusõiguste arv ja deklareeritud pindala erinevad, kohandatakse deklareeritud pindala väiksema arvuni.
Käesolevat lõiget ei kohaldata toetusõiguste jaotamise esimesel aastal.
2. Noorte põllumajandustootjate toetuse puhul ja juhul, kui liikmesriik valib määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 50 lõigetes 6, 7 ja 8 sätestatud toetusmeetodi: kui põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava alusel deklareeritud pindala ületab liikmesriigis kõnealuse määruse artikli 50 lõike 9 kohaselt kehtestatud piirmäära, vähendatakse deklareeritud pindala selle piirmäärani.
3. Ümberjaotava toetuse puhul, kui põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava alusel deklareeritud pindala ületab liikmesriigi poolt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 41 lõike 4 kohaselt kehtestatud piirmäära, vähendatakse deklareeritud pindala selle piirmäärani.
4. Looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade toetuse puhul ja juhul, kui liikmesriik valib määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 48 lõikes 4 sätestatud toetusmeetodi: kui põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava alusel deklareeritud pindala ületab liikmesriigi kehtestatud hektarite maksimumarvu, vähendatakse deklareeritud pindala selle hektariarvuni.
5. Pindalatoetuskavade või -meetmete alusel esitatud toetuse- ja/või maksetaotluste puhul: kui selgub, et põllumajanduskultuuri rühmale määratud pindala on suurem kui toetusetaotluses deklareeritud pindala, lähtutakse toetuse arvutamisel deklareeritud pindalast.
6. Ilma et see piiraks artikli 19 kohaste halduskaristuste kohaldamist, lähtutakse juhul, kui pindalatoetuskavade või -meetmete alusel esitatud toetuse- ja/või maksetaotluste puhul selgub, et deklareeritud pindala ületab artikli 17 lõikes 1 osutatud põllumajanduskultuuri rühmale määratud pindala, toetuse arvutamisel kõnealusele põllumajanduskultuuri rühmale määratud pindalast.
Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 60 kohaldamist, peetakse kindlaksmääratud pindala ja deklareeritud pindala siiski võrdseks, kui kindlaksmääratud kogupindala ja määruse (EL) nr 1307/2013 III, IV ja V jaotises kehtestatud otsetoetuskavade alusel toetuse saamiseks deklareeritud kogupindala või pindalatoetusmeetme alusel toetuse saamiseks deklareeritud kogupindala erinevus on kuni 0,1 hektarit. Selles arvutuses võetakse arvesse üksnes artikli 17 lõikes 1 osutatud majanduspõllukultuuri rühma tasandil üledeklareeritud pindala.
Teist lõiku ei kohaldata, kui kõnealune erinevus on rohkem kui 20 % toetusetaotlusega hõlmatud deklareeritud kogupindalast.
7. Põhitoetuskava alusel makstava toetuse arvutamisel võetakse arvesse eri toetusõiguste keskmist väärtust asjaomase deklareeritud pindala suhtes.
Artikkel 19
Halduskaristused üledeklareerimise korral
1. Kui pindalatoetuskava või -meetme alusel toetuse saamiseks deklareeritud pindala ületab artikli 17 lõikes 1 osutatud põllumajanduskultuuri rühma puhul artikli 18 kohaselt kindlaksmääratud pindala, arvutatakse toetus kindlaksmääratud pindala alusel, millest lahutatakse kahekordne leitud erinevus, kui see erinevus on suurem kui 3 % või kaks hektarit, kuid mitte rohkem kui 20 % kindlaksmääratud pindalast.
Kui erinevus on üle 20 % kindlaksmääratud pindalast, siis asjaomasele põllumajanduskultuuri rühmale pindalatoetust ei anta.
2. Kui erinevus on üle 50 %, siis asjaomasele põllumajanduskultuuri rühmale pindalatoetust ei anta. Peale selle kohaldatakse toetusesaaja suhtes lisakaristust, mis on võrdne toetussummaga, mis vastab deklareeritud pindala ja artikli 18 kohaselt kindlaks määratud pindala vahele.
3. Kui kooskõlas lõigetega 1 ja 2 arvutatud summat ei ole võimalik komisjoni poolt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 57 lõike 2 alusel kehtestatud eeskirjade kohaselt täielikult tasaarvestada nõuete rikkumise avastamise kalendriaastale järgneva kolme kalendriaasta jooksul, kustutatakse tasumata jääk.
Artikkel 20
Puuvilla eritoetusega seotud halduskaristused
Ilma et see piiraks käesoleva määruse artikli 19 kohaste halduskaristuste kohaldamist, kaotab toetusesaaja õiguse määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 60 lõike 2 kohasele toetuse suurendamisele, kui leitakse, et toetusesaaja ei täida määruse (EL) nr 639/2014 (21) artikli 61 lõigetest 1 ja 2 tulenevaid kohustusi. Peale selle vähendatakse määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 57 alusel toetuskõlbliku hektari kohta makstavat puuvillatoetust sellise suurendamise summa võrra, millele toetusesaajal oleks muidu kõnealuse määruse artikli 60 lõike 2 kohaselt õigus olnud.
Artikkel 21
Määruse (EL) nr 1307/2013 III ja V jaotise kohase noorte põllumajandustootjate toetusega seotud halduskaristused, välja arvatud pindala üledeklareerimisega seotud halduskaristused
1. Ilma et see piiraks artikli 19 kohaste halduskaristuste kohaldamist, jäetakse noorte põllumajandustootjate toetus maksmata või tühistatakse täielikult, kui leitakse, et toetusesaaja ei täida määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 50 lõikes 2 ega delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklis 49 osutatud kohustusi. Kui leitakse, et toetusesaaja on esitanud kohustuste täitmise tõendamiseks ebaõigeid tõendeid, kohaldatakse lisaks karistust, mis vastab 20 %-le summast, mille toetusesaaja on või oleks määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 50 lõike 1 kohase noorte põllumajandustootjate toetusena saanud.
2. Kui alusetult makstud summat ja lõikes 1 osutatud halduskaristusi ei ole võimalik komisjoni poolt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 57 lõike 2 alusel kehtestatud eeskirjade kohaselt täielikult tasaarvestada rikkumise avastamisele järgneva kolme kalendriaasta jooksul, kustutatakse tasumata jääk.
3. JAGU
Kliima- ja keskkonnasäästlike põllumajandustavade toetamine
Artikkel 22
Üldpõhimõtted
1. Käesoleva jaotise kohaldamisel eristatakse vastavalt vajadusele järgmisi põllumajanduskultuuri rühmi:
a)
määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 lõikes 4 osutatud põllumajanduskultuurina deklareeritud iga pindalarühm;
b)
pindala, mis on deklareeritud keskkonnatundliku püsirohumaana, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõikes 1;
c)
muud püsirohumaana deklareeritud maa-alad, v.a punktis b osutatud pindala, ning
d)
pindala, mis on deklareeritud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõikes 1.
2. Kui üks ja sama pindala on deklareeritud mitme põllumajanduskultuuri rühma puhul, arvestatakse asjaomast pindala iga sellise põllumajanduskultuuri rühma puhul eraldi.
Artikkel 23
Kliima- ja keskkonnasäästlike põllumajandustavade toetuse arvutamise alus seoses põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava alusel toetuse saamiseks deklareeritud toetuskõlblike hektaritega
1. Kui liikmesriik kohaldab põhitoetuskava, kohaldatakse järgmist:
a)
kui deklareeritud toetusõiguste arv ületab toetusesaaja olemasolevate toetusõiguste arvu, vähendatakse deklareeritud toetusõigusi toetusesaaja olemasolevate toetusõiguste arvuni;
b)
kui deklareeritud toetusõiguste arv ja deklareeritud pindala erinevad, kohandatakse deklareeritud pindala väiksema arvuni.
2. Ilma et see piiraks artikli 28 kohaste halduskaristuste kohaldamist, lähtutakse kliima- ja keskkonnasäästlike põllumajandustavade toetuse (edaspidi „keskkonnasäästlikumaks muutmise toetus”) arvutamisel kindlaksmääratud pindalast, kui põhitoetuse või ühtse pindalatoetuse saamiseks esitatud ühtses taotluses deklareeritud pindala ületab kindlaksmääratud pindala.
Kui põhitoetuskava või ühtse pindalatoetuse kava jaoks kindlaksmääratud pindala on suurem kui toetusetaotluses deklareeritud pindala, lähtutakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel deklareeritud pindalast.
Artikkel 24
Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse vähendamine põllumajanduskultuuride mitmekesistamise nõude rikkumise korral
1. Kui peamine põllumajanduskultuur ei tohi määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 kohaselt katta põllu kogupindalast üle 75 %, kuid peamise põllumajanduskultuuri rühma jaoks kindlaksmääratud pindala hõlmab üle 75 %, kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel artikli 23 kohaselt pindala, milleks on 50 % põllu kindlaksmääratud kogupindalast korrutatuna erinevuse suhtarvuga.
Esimeses lõigus osutatud suhtarvuks on peamise põllumajanduskultuuri rühma pindalaosa muude põllumajanduskultuuri rühmade jaoks vajalikust kogupindalast, mis ületab 75 % põllu kindlaksmääratud kogupindalast.
2. Kui kaks peamist põllumajanduskultuuri ei tohi määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 kohaselt katta põllu kogupindalast üle 95 %, kuid kahe peamise põllumajanduskultuuri rühma jaoks kindlaksmääratud pindala hõlmab üle 95 %, kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel artikli 23 kohaselt pindala, milleks on 50 % põllu kindlaksmääratud kogupindalast korrutatuna erinevuse suhtarvuga.
Esimeses lõigus osutatud erinevuse suhtarvuks on kahe peamise põllumajanduskultuuri rühma pindalaosa muude põllumajanduskultuuri rühmade jaoks vajalikust kogupindalast, mis ületab 95 % põllu kindlaksmääratud kogupindalast.
3. Kui peamine põllumajanduskultuur ei tohi määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 kohaselt katta põllu kindlaksmääratud kogupindalast üle 75 % ja kui kaks peamist põllumajanduskultuuri ei tohi katta põllu kindlaksmääratud kogupindalast üle 95 % ning kui peamise põllumajanduskultuuri rühma jaoks kindlaksmääratud pindala hõlmab põllu kindlaksmääratud kogupindalast üle 75 % ja kahe peamise põllumajanduskultuuri rühma jaoks kindlaksmääratud pindala hõlmab põllu kindlaksmääratud kogupindalast üle 95 %, kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel artikli 23 kohaselt pindala, milleks on 50 % põllu kindlaksmääratud kogupindalast korrutatuna erinevuse suhtarvuga.
Esimeses lõigus osutatud erinevuse suhtarvuks on lõigete 1 ja 2 kohaselt arvutatud erinevuse suhtarvude summa. Selle suhtarvu väärtus ei tohi siiski olla suurem kui üks.
4. Kui leitakse, et toetusesaaja ei ole täitnud käesolevas artiklis põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kohta kehtestatud nõudeid kolm aastat, vähendatakse pindala, mida järgmistel aastatel kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel, lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt, põllu kindlaksmääratud kogupindala ja kohaldatava erinevuse suhtarvu korrutise võrra.
Artikkel 25
Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse vähendamine püsirohumaaga seotud nõuete rikkumise korral
1. Kui tehakse kindlaks määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõike 1 kolmandas lõigus sätestatud nõuete rikkumine, vähendatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse artikli 23 kohaseks arvutamiseks kasutatavat pindala selle pindala võrra, mille puhul on rikutud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 45 lõike 1 kolmandas lõigus sätestatud nõudeid.
2. Kui tehakse kindlaks delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklis 44 osutatud kohustuste täitmata jätmine, vähendatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse artikli 23 kohaseks arvutamiseks kasutatavat pindala selle pindala võrra, mille puhul ei ole täidetud delegeeritud määruse (EL) nr 639/2014 artiklis 44 osutatud kohustusi.
3. Nõuete rikkumine on „kindlaks tehtud” juhul, kui see tehakse kindlaks määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 74 kohaselt tehtud kontrolli tulemusel või pärast seda, kui pädev kontrolliasutus või makseasutus on sellest mõnel muul viisil teada saanud.
Artikkel 26
Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse vähendamine ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alaga seotud nõuete rikkumise korral
1. Ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala, mille olemasolu on ette nähtud määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 1 kohaselt (edaspidi „nõutav ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala”), arvutatakse põllumaa kindlaksmääratud kogupindala alusel ja see peab hõlmama määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 2 kohaselt kõnealuse määruse artikli 46 lõike 2 esimese lõigu punktides c, d, g ja h osutatud alasid.
2. Kui nõutav ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala on suurem kui määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 3 kohaselt kaalutud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala, kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel käesoleva määruse artikli 23 kohaselt pindala, milleks on 50 % põllumaa kindlaksmääratud kogupindalast (mis hõlmab ka - kui see on määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 2 kohaselt asjakohane - kõnealuse määruse artikli 46 lõike 2 esimese lõigu punktides c, d, g ja h osutatud pindala) korrutatuna erinevuse suhtarvuga.
Esimeses lõigus osutatud erinevuse suhtarv väljendab ökoloogilise kasutuseesmärgiga nõutava maa-ala ja ökoloogilise kasutuseesmärgiga kindlaksmääratud maa-ala vahel vahelist erinevust ökoloogilise kasutuseesmärgiga nõutava maa-ala suhtes.
3. Kui leitakse, et toetusesaaja ei ole täitnud käesolevas artiklis ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala kohta kehtestatud nõudeid kolm aastat, vähendatakse pindala, mida järgmistel aastatel kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel lõike 2 kohaselt, põllumaa kindlaksmääratud kogupindala (mis hõlmab ka - kui see on määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 2 kohaselt asjakohane - kõnealuse määruse artikli 46 lõike 2 esimese lõigu punktides c, d, g ja h osutatud pindala) ja erinevuse suhtarvu korrutise võrra.
Artikkel 27
Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse vähendamise ülemmäär
1. Artiklite 24 ja 26 kohaselt arvutatud vähendamiste summa, mida väljendatakse hektarites, ei tohi ületada põllu hektarite kindlaksmääratud koguarvu, mis hõlmab ka - kui see on määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 2 kohaselt asjakohane - kõnealuse määruse artikli 46 lõike 2 esimese lõigu punktide c, d, j ja k kohaselt kindlaks määratud maa-alasid.
2. Ilma et see piiraks artikli 28 kohaste halduskaristuste kohaldamist, ei ületa artiklite 24-26 kohaselt arvutatud koguvähendamine artikli 23 kohaselt arvutatud keskkonnasäästlikumaks muutmise toetust.
Artikkel 28
Keskkonnasäästlikumaks muutmise toetusega seotud halduskaristused
1. Kui artikli 23 kohaseks keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamiseks kasutatav pindala erineb pindalast, mida kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamiseks pärast artiklite 24-27 kohaldamist, arvutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetus viimati nimetatud pindala alusel, lahutades sellest kahekordse kindlaksmääratud erinevuse, kui erinevus on suurem kui 3 % või kaks hektarit, kuid mitte rohkem kui 20 % pindalast, mida kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamiseks pärast artiklite 24-27 kohaldamist.
Kui erinevus on suurem kui 20 %, siis toetust ei anta.
Kui erinevus on suurem kui 50 %, siis toetust ei anta. Peale selle kohaldatakse toetusesaaja suhtes lisakaristust, mis on võrdne toetussummaga, mis vastab erinevusele keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel artikli 23 kohaselt kasutatud pindala ja sellise pindala vahel, mida kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamisel pärast artiklite 24-27 kohaldamist.
2. Kui toetusesaaja ei deklareeri kogu oma põllumaad, kuna see võiks ta vabastada määruse (EL) nr 1307/2013 artiklites 44, 45 ja 46 sätestatud kohustuste täitmisest, ja/või ei deklareeri kogu oma püsirohumaad, mis kõnealuse määruse artikli 45 lõike 1 kohaselt on keskkonnatundlik, ja kui deklareerimata pindala on üle 0,1 hektari, vähendatakse pindala, mida pärast käesoleva määruse artiklite 24-27 kohaldamist kasutatakse keskkonnasäästlikumaks muutmise toetuse arvutamiseks, veel 10 %.
3. Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 77 lõikele 6 ei kohaldata käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohaselt arvutatud halduskaristust taotlusaastatel 2015 ja 2016. Lõigete 1 ja 2 kohaselt arvutatud halduskaristus jagatakse viiega ja see ei tohi ületada 20 % keskkonnasäästlikumaks muutmise toetusest, millele asjaomasel põllumajandustootjal oleks taotlusaastal 2017 artikli 23 kohaselt õigus olnud, ning jagatakse neljaga ja see ei tohi ületada 25 % samast summast, mis on ette nähtud 2018. ja järgmisteks taotlusaastateks.
4. Kui kooskõlas lõigetega 1, 2 ja 3 arvutatud halduskaristuste summat ei ole võimalik komisjoni poolt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 57 lõike 2 alusel kehtestatud eeskirjade kohaselt täielikult tasaarvestada nõuete rikkumise avastamisele järgneva kolme kalendriaasta jooksul, kustutatakse tasumata jääk.
Artikkel 29
Samaväärsete tavade suhtes kohaldatavad eeskirjad
Käesolevat jagu kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 43 lõikes 3 osutatud samaväärsete tavade suhtes.
4. JAGU
Loomapidamistoetuskavade alusel esitatud loomapidamistoetusetaotlustel põhinev vabatahtlik tootmiskohustusega seotud toetus ja loomadega seotud toetusmeetmete alusel esitatud maksetaotlustel põhinev maaelu arengu toetus
Artikkel 30
Arvutamise alus
1. Toetust ei tohi mingil juhul maksta suurema arvu loomade eest, kui on toetuse- või maksetaotluses märgitud.
2. Põllumajandusliku majapidamise loomi käsitatakse kindlaksmääratuna üksnes siis, kui nad on toetuse- või maksetaotluses identifitseeritud. Identifitseeritud loomi võib ilma toetusõigust kaotamata asendada juhul, kui pädev asutus ei ole toetusesaajale veel teatanud toetuse- või maksetaotlusega seotud nõueterikkumisest ega oma kavatsusest teha kohapealset kontrolli. Kui liikmesriik ei kasuta maksetaotluste esitamata jätmise võimalust vastavalt eeskirjadele, mille komisjon on kehtestanud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 punkti b alusel, tagab ta igal juhul olukorra, et on täiesti selge, millised loomad on toetusesaajate taotlustega hõlmatud.
3. Ilma et see piiraks artikli 31 kohaldamist, arvutatakse toetus kindlaksmääratud loomade alusel, kui toetuse- või maksetaotluses deklareeritud loomade arv ületab haldus- või kohapealse kontrolli tulemusel kindlaks määratud arvu.
4. Kui avastatakse veiste identifitseerimis- ja registreerimissüsteemiga seotud nõuete rikkumine, kohaldatakse järgmist:
a)
põllumajandusliku majapidamise veist, kes on kaotanud ühe kahest kõrvamärgist, käsitatakse kindlaksmääratuna, kui ta on selgelt ja individuaalselt identifitseeritav veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi muude selliste elementide järgi, mis on osutatud määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 3 esimese lõigu punktides b, c ja d;
b)
kui ainult üks põllumajandusliku majapidamise veis on kaotanud kaks kõrvamärgist, käsitatakse teda kindlaksmääratuna, tingimusel et ta on siiski identifitseeritav registri, loomapassi, andmebaasi või määruses (EÜ) nr 1760/2000 sätestatud muude vahendite abil, ning tingimusel et loomapidaja suudab tõendada, et ta on enne kohapealsest kontrollist teatamist võtnud juba meetmeid olukorra parandamiseks;
c)
kui avastatud nõueterikkumised on seotud ebaõigete registrikannete või loomapassidega, käsitatakse asjaomast looma kindlaksmääramata loomana üksnes siis, kui selliseid vigu leitakse vähemalt kahe 24 kuu jooksul tehtud kontrolli käigus. Kõikidel muudel juhtudel käsitatakse asjaomaseid loomi kindlaksmääramata loomana pärast esimese nõueterikkumise avastamist.
Veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi kandeid ja sinna esitatud teateid võib igal ajal parandada, kui pädev asutus on avastanud ilmsed vead.
5. Põllumajandusliku majapidamise lammast või kitse, kes on kaotanud ühe kõrvamärgise, käsitatakse kindlaksmääratuna, tingimusel et loom on siiski identifitseeritav esimese identifitseerimisvahendiga vastavalt määruse (EÜ) nr 21/2004 artikli 4 lõike 2 punktile a, ning tingimusel, et lammaste ja kitsede identifitseerimise ja registreerimise süsteemi kõik muud nõuded on täidetud.
Artikkel 31
Loomapidamistoetuskavade või loomadega seotud toetusmeetmete alusel toetuse saamiseks deklareeritud loomadega seoses määratavad halduskaristused
1. Kui loomapidamistoetuskava alusel esitatud toetusetaotluse või loomadega seotud toetusmeetme alusel esitatud maksetaotluse puhul avastatakse erinevus deklareeritud loomade arvu ja artikli 30 lõike 3 kohaselt kindlaks määratud loomade arvu vahel, vähendatakse toetuse kogusummat, mis toetusesaajal on õigus asjaomasel taotlusaastal selle toetuskava või -meetme alusel saada, käesoleva artikli lõike 3 kohaselt kindlaks määratava protsendi võrra, kui nõuete rikkumisi ei leita rohkem kui kolme looma puhul.
2. Kui nõuete rikkumisi avastatakse rohkem kui kolme looma puhul, vähendatakse toetuse kogusummat, mida toetusesaajal on õigus asjaomasel taotlusaastal lõikes 1 osutatud toetuskava või -meetme alusel saada:
a)
lõike 3 kohaselt kindlaks määratava protsendi võrra, kui see ei ületa 10 %;
b)
lõike 3 kohaselt kindlaks määratava protsendi kahekordse suuruse võrra, kui tegemist on üle 10 %, kuid alla 20 % jääva protsendimääraga.
Kui lõike 3 kohaselt kindlaks määratud protsendimäär on suurem kui 20 %, ei anta toetusesaajale asjaomasel taotlusaastal toetust, millele tal oleks toetuskava või -meetme alusel artikli 30 lõike 3 kohaselt õigus olnud.
Kui lõike 3 kohaselt kindlaks määratud protsendimäär on suurem kui 50 %, ei anta toetusesaajale asjaomasel taotlusaastal toetust, millele tal oleks toetuskava või -meetme alusel artikli 30 lõike 3 kohaselt õigus olnud. Peale selle kohaldatakse toetusesaaja suhtes lisakaristust, mis on võrdne toetussummaga, mis vastab deklareeritud loomade arvu ja artikli 30 lõike 3 kohaselt kindlaks määratud loomade arvu vahele. Kui seda summat ei ole võimalik komisjoni poolt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 57 lõike 2 alusel kehtestatud eeskirjade kohaselt täielikult tasaarvestada nõuete rikkumise avastamise kalendriaastale järgneva kolme kalendriaasta jooksul, kustutatakse tasumata jääk.
3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud protsendimäärade kehtestamisel jagatakse loomapidamistoetuskava või loomadega seotud toetusmeetme alusel deklareeritud selliste loomade arv, kelle puhul on avastatud nõuete rikkumisi, kõnealuse toetuskava või -meetme alusel esitatud toetuse- või maksetaotluse puhul asjaomaseks taotlusaastaks kindlaks määratud loomade arvuga.
Kui liikmesriik kasutab maksetaotluste esitamata jätmise võimalust vastavalt eeskirjadele, mille komisjon on kehtestanud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 punkti b alusel, käsitatakse potentsiaalselt toetuskõlblikke loomi, kes ei ole loomade identifitseerimis- ja registreerimissüsteemis õigesti identifitseeritud ega registreeritud, loomana, kelle puhul on avastatud nõuete rikkumisi.
Artikkel 32
Erandid halduskaristuste kohaldamisest toetusesaajast sõltumatute asjaolude korral
Artiklis 31 sätestatud halduskaristusi ei kohaldata, kui toetusesaaja ei suuda toetuskõlblikkuse kriteeriume või kohustusi täita toetusesaajast sõltumatute karja mõjutavate asjaolude tõttu, tingimusel et ta on teavitanud pädevat asutust kirjalikult kümne tööpäeva jooksul pärast loomade arvu vähenemise avastamist.
Ilma et see piiraks üksikjuhtude tegelike asjaolude arvesse võtmist, võivad pädevad asutused tunnistada karja mõjutavateks loomulikeks asjaoludeks järgmised asjaolud:
a)
looma surm haiguse tagajärjel või
b)
looma surm õnnetusjuhtumi tõttu, mille eest toetusesaajat saa vastutavaks pidada.
Artikkel 33
Täiendavad karistused ja meetmed
1. Selleks et tagada kontrollinõuete, sealhulgas teatamiskohustuste täitmine, võivad liikmesriigid ette näha täiendavad siseriiklikud karistused, mida kohaldatakse toetuse taotlemises osalevate vahendajate suhtes.
2. Kui avastatakse, et teenistused, asutused või organisatsioonid (v.a pädevad asutused) on vastavalt eeskirjadele, mille komisjon on kehtestanud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 78 punkti c alusel, esitanud ebaõigeid tõendeid hooletuse tõttu või tahtlikult, kohaldab asjaomane liikmesriik asjakohaseid siseriiklikke karistusi kooskõlas siseriiklike õigusaktidega. Sellise nõueterikkumise teistkordsel avastamisel võetakse rikkumisega seotud teenistuselt, asutuselt või organisatsioonilt vähemalt üheks aastaks õigus esitada tõendeid toetuse taotlemiseks.
Artikkel 34
Veiste elektroonilise andmebaasi kannete muutmine ja parandamine
Deklareeritud veiste puhul kohaldatakse artiklit 15 veiste elektroonilise andmebaasi kannete selliste vigade ja väljajätmiste suhtes, mis on tehtud pärast toetuse- või maksetaotluse esitamist.
III JAOTIS
MAAELU ARENGU TOETUSE MEETMEID KÄSITLEVAD ERISÄTTED
Artikkel 35
Toetuskõlblikkuse kriteeriumide (v.a pindala suurus või loomade arv) ning sellekohaste või muude kohustuste täitmata jätmine
1. Taotletud toetust ei maksta või see tühistatakse täielikult, kui toetuskõlblikkuse kriteeriume ei täideta.
2. Taotletud toetuse maksmisest keeldutakse või see tühistatakse täielikult või osaliselt, kui ei ole täidetud järgmised kohustused:
a)
maaelu arengu programmis kehtestatud kohustused või
b)
vajaduse korral muud kohustused, mis on kehtestatud liidu või liikmesriigi õigusega või maaelu arengu programmiga, eelkõige seoses riigihangete, riigiabi ning muude kohustuslike standardite ja nõuetega.
3. Kui liikmesriigid teevad nõuete rikkumise või lõikes 2 osutatud kohustuste täitmata jätmise tõttu otsuse toetuse maksmisest keeldumise või selle tühistamise määra üle, võtavad nad arvesse lõikes 2 osutatud toetuse tingimustega seotud nõueterikkumise raskusastet, ulatust, kestust ja kordumist.
Nõuete rikkumise raskusaste sõltub eelkõige selle tagajärgede olulisusest, võttes arvesse võetud kohustuste eesmärki, mida ei ole täidetud.
Nõuete rikkumise ulatus sõltub eelkõige selle mõjust kogu tegevusele.
Kestus sõltub eelkõige selle mõju ajalisest ulatusest või sellest, kas seda mõju on võimalik mõistlike vahenditega lõpetada.
Kordumine sõltub sellest, kas ühe ja sama toetusesaaja puhul on avastatud samalaadseid rikkumisi seoses ühe ja sama meetme või tegevusliigiga eelmise nelja aasta või kogu programmiperioodi 2014-2020 jooksul või seoses analoogse meetmega programmiperioodi 2007-2013 jooksul.
4. Mitmeaastaste kohustuste või maksete puhul kohaldatakse lõikes 3 osutatud kriteeriumidel põhinevat toetuse tühistamist ka nende summade suhtes, mis varasematel aastatel on kõnealuse tegevuse eest juba makstud.
5. Kui lõikes 3 osutatud kriteeriumidel põhineva üldhindamise tulemusel tehakse kindlaks ränk nõuete rikkumine, toetust ei maksta või tühistatakse see täielikult. Lisaks arvatakse toetusesaaja välja sama meetme või tegevusliigiga seoses toetuse saamisest sel aastal, kui rikkumine avastati, ja järgmisel kalendriaastal.
6. Kui tehakse kindlaks, et toetusesaaja esitas toetuse saamiseks võltsitud tõendeid või jättis vajalikku teabe hooletuse tõttu esitamata, toetust ei maksta või tühistatakse see täielikult. Lisaks arvatakse toetusesaaja välja sama meetme või tegevusliigiga seoses toetuse saamisest sel aastal, kui rikkumine avastati, ja järgmisel kalendriaastal.
7. Kui toetuse maksmiseks keeldumist või halduskaristusi, millele on osutatud lõigetes 1, 2, 4, 5 ja 6, ei ole võimalik komisjoni poolt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 57 lõike 2 alusel kehtestatud eeskirjade kohaselt täielikult tasaarvestada nõuete rikkumise avastamisele järgneva kolme kalendriaasta jooksul, kustutatakse tasumata jääk.
Artikkel 36
Toetuse maksmise peatamine
Makseasutus võib peatada teatavate kuludega seotud toetuse maksmise, kui avastatakse nõuete rikkumine, millega kaasneb halduskaristus. Makseasutus taastab toetuse maksmise kohe, kui toetusesaaja tõendab pädevale asutusele, et olukord on lahendatud. Maksimaalne peatamisaeg ei või ületada kolme kuud. Liikmesriigid võivad ka kehtestada lühemaid maksimumperioode olenevalt tegevusliigist ja sellest, missugune on nõuete kõnealuse rikkumise mõju.
Makseasutus võib toetuse maksmise peatada üksnes juhul, kui nõuete rikkumine ei sea ohtu asjaomase tegevuse üldeesmärgi saavutamist ja kui eeldatakse, et toetusesaaja suudab olukorra lahendada kindlaksmääratud maksimumtähtaja jooksul.
IV JAOTIS
NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLI SÜSTEEM JA SELLEGA SEOTUD HALDUSKARISTUSED
I PEATÜKK
PÜSIROHUMAADE KAITSE
Artikkel 37
Püsirohumaadega seotud kohustused
1. Kui tehakse kindlaks, et määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 3 lõikes 3 osutatud suhtarv on 2014. aastal riigi või piirkonna tasandil vähenenud, võivad asjaomased liikmesriigid näha otsetoetuste kava alusel 2015. aastal mis tahes toetust taotlevale toetusesaajale ette kohustuse mitte muuta püsirohumaa all oleva maa otstarvet ilma eelneva kooskõlastuseta.
Kui tehakse kindlaks, et suhtarv on 2014. aastal vähenenud rohkem kui 5 %, näeb asjaomane liikmesriik ette sellise kohustuse.
Kui esimeses ja teises lõigus osutatud kooskõlastuse suhtes kohaldatakse tingimust, et ala võetakse kasutusele püsirohumaana, loetakse selline maa erandina määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 2 teise lõigu punktis 2 sätestatud määratlusest püsirohumaaks alates selle otstarbe muutmise esimesest päevast. Seda maa-ala tuleb viiel järjestikusel aastal alates otstarbe muutmise päevast kasutada rohu ja muude rohttaimede kasvatamiseks.
2. Lõikes 1 sätestatud kohustust ei kohaldata toetusesaajate suhtes juhul, kui nad muutsid maa püsirohumaaks vastavalt nõukogu määrustele (EMÜ) nr 2078/92, (22) (EÜ) nr 1257/1999 (23) ja (EÜ) nr 1698/2005.
3. Kui tehakse kindlaks, et määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 3 lõikes 2 osutatud kohustust ei ole võimalik 2014. aastal täita, näeb asjaomane liikmesriik lisaks lõike 1 kohastele meetmetele riigi või piirkonna tasandil ette, et otsetoetuste kava alusel 2015. aastal toetust taotleval toetusesaajal on kohustus muuta maa tagasi püsirohumaa all olevaks maaks.
Esimest lõiku kohaldatakse üksnes selliste toetusesaajate suhtes, kelle käsutuses on maa, mis muudeti püsirohumaast muu kasutusotstarbega maaks.
Esimest lõiku kohaldatakse sellise maa-ala suhtes, mille otstarvet on sedasi muudetud 24 kuu jooksul enne viimast kuupäeva, millal määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 11 lõike 2 kohaselt tuleb asjaomases liikmesriigis esitada ühtsed taotlused.
Sel juhul tuleb põllumajandustootjatel protsentuaalne osa sellest pindalast püsirohumaaks tagasi muuta või võtta sama pindalaga ala tarvitusele püsirohumaana. Protsentuaalse osa arvutamise aluseks võetakse pindala, mille otstarvet põllumajandustootja on niimoodi muutnud, ja tasakaalu taastamiseks vajalik pindala.
Kui aga selline maa-ala anti üle pärast selle muutmist muu kasutusotstarbega maaks, kohaldatakse esimest lõiku ainult juhul, kui üleandmine toimus pärast 6. maid 2004.
Erandina määruse (EÜ) nr 1122/2009 artikli 2 teise lõigu punktist 2 käsitatakse püsirohumaaks tagasi muudetud või sellena uuesti kasutusele võetud maa-alasid püsirohumaana alates nende tagasimuutmise või uuesti kasutusele võtmise esimesest päevast. Neid maa-alasid tuleb viiel järjestikusel aastal alates otstarbe muutmise päevast kasutada rohu ja muude rohttaimede kasvatamiseks.
4. Lõikeid 1 ja 3 kohaldatakse üksnes 2015. aastal.
5. Liikmesriigid teostavad 2015. ja 2016. aastal kontrolle, et veenduda lõigete 1 ja 3 täitmises.
II PEATÜKK
HALDUSKARISTUSTE ARVUTAMINE JA KOHALDAMINE
Artikkel 38
Nõuete rikkumise korral kohaldatavad üldeeskirjad
1. Mõiste nõuete „korduv” rikkumine tähendab seda, et ühe ja sama nõude või standardi täitmata jätmine on kindlaks tehtud rohkem kui üks kord üksteisele järgneva kolme kalendriaasta jooksul, tingimusel et toetusesaajale on varasemast nõuete rikkumisest teatatud ja tal on vastavalt asjaoludele olnud võimalik võtta vajalikke meetmeid eelmise rikkumise kõrvaldamiseks. Nõuete korduva rikkumise väljaselgitamisel võetakse arvesse määruse (EÜ) nr 1122/2009 kohaselt välja selgitatud rikkumisi ja eelkõige käsitatakse määruse (EL) nr 1306/2013 II lisas loetletud heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste kolmandat nõuet samaväärsena määruse (EÜ) nr 73/2009 21. detsembril 2013 kehtinud versiooni II lisas esitatud teise kohustusliku majandamisnõudega.
2. Nõuete rikkumise „ulatuse” kindlakstegemisel võetakse arvesse eelkõige seda, kas rikkumisel on kaugele ulatuv mõju või kas see piirdub üksnes põllumajandusliku majapidamisega.
3. Nõuete rikkumise „raskusaste” sõltub eelkõige sellega kaasnevate tagajärgede olulisusest, võttes arvesse asjaomase nõude või standardi eesmärke.
4. Nõuete rikkumise „püsivus” sõltub eelkõige selle mõju ajalisest kestusest või võimalusest mõjurid mõistlike vahenditega kõrvaldada.
5. Käesoleva peatüki kohaldamisel käsitatakse nõuete rikkumist „välja selgitatuna”, kui see tehakse kindlaks käesoleva määruse kohaselt teostatud mis tahes liiki kontrolli käigus või kui pädev kontrolliasutus või asjakohasel juhul makseasutus on sellest mõnel muul viisil teada saanud.
Artikkel 39
Hooletuse korral rakendatavate halduskaristuste arvutamine ja kohaldamine
1. Kui kindlaks tehtud rikkumise põhjuseks on toetusesaaja hooletus, kohaldatakse vähendamist. Üldjuhul vähendatakse määruse (EL) nr 1306/2013 artiklis 92 osutatud maksete ja iga-aastaste toetuste kogusummat 3 %.
Lähtudes nõuete rikkumise olulisuse hindamisest, mida pädev kontrolliasutus teeb artikli 38 lõigetes 1-4 osutatud kriteeriume arvesse võttes protokolli hindamisosas esitatud hinnangu alusel, võib makseasutus otsustada vähendada seda protsendimäära 1 %-le või suurendada seda 5 %-le esimeses lõigus osutatud kogusummast või vähendamist üldse mitte kohaldada, kui kõnealuse nõude või standardiga seoses on sätestatud võimalus jätta nõuete rikkumine käsitlemata või kui toetust antakse vastavalt määruse (EL) nr 1305/2013 artikli 17 lõigetele 5 ja 6.
2. Kui liikmesriik otsustab kohaldada halduskaristust vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõikele 3 ja kui toetusesaaja ei lahendanud olukorda pädeva asutuse määratud tähtaja jooksul, kohaldatakse halduskaristust.
Pädeva asutuse määratud tähtaeg ei tohi olla hilisem kui hiljemalt nõuetele rikkumise avastamise aastale järgneva aasta lõpus.
3. Kui liikmesriik kasutab määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 99 lõike 2 teise lõiguga ette nähtud võimalust ja kui toetusesaaja ei ole lahendanud olukorda pädeva asutuse määratud tähtaja jooksul, kohaldatakse käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud 1 % vähendamist tagasiulatuvalt varajase hoiatamise süsteemiga hõlmatud sellise aasta suhtes, kui nõuete rikkumine esimest korda kindlaks tehti, kui on selge, et nõuete rikkumist ei ole kõrvaldatud maksimaalselt kolme järjestikuse aasta jooksul alates kõnealusest aastast (see kaasa arvatud).
Pädeva asutuse määratud tähtaeg ei tohi olla hilisem kui hiljemalt nõuetele rikkumise avastamise aastale järgneva aasta lõpus.
Nõuete rikkumist, mille toetusesaaja on kõrvaldanud kehtestatud tähtaja jooksul, ei võeta arvesse nõuete rikkumise kordumise kindlakstegemisel kooskõlas lõikega 4.
4. Lõikes 1 kohaselt kohaldatav vähendamisprotsendimäär korrutatakse sama rikkumise esimest korda kordumise korral kolmega, ilma et see piiraks tahtliku rikkumise juhtude käsitlemist.
Edasiste kordusjuhtude korral korrutatakse iga kord eelmise korduva rikkumise puhul kinnitatud vähendamine kolmega. Maksimaalne vähendamine ei ületa siiski 15 % lõikes 1 osutatud kogusummast.
Kui on jõutud maksimaalse 15 %ni, teatab makseasutus asjaomasele toetusesaajale, et kui sama rikkumine tehakse veel üks kord kindlaks, käsitatakse toetusesaaja käitumist tahtlikuna käitumisena artikli 40 tähenduses.
Artikkel 40
Nõuete tahtliku rikkumise korral kohaldatavate halduskaristuste arvutamine ja kohaldamine
Kui toetusesaaja puhul kindlaks määratud rikkumine on tahtlik, vähendatakse artikli 39 lõikes 1 osutatud kogusummat üldjuhul 20 %.
Makseasutus võib pädeva kontrolliasutuse poolt protokolli hindamisosas nõuete rikkumise olulisuse kohta esitatud hinnangu alusel artikli 38 lõigetes 1-4 osutatud kriteeriumidest lähtudes siiski otsustada seda protsendimäära vähendada, kuid mitte alla 15 %, või vajaduse korral suurendada seda 100 %ni kõnealusest kogusummast.
Artikkel 41
Halduskaristuste kumuleerumine
Kui artikli 2 lõike 1 teise lõigu punkti 2 alapunktis b osutatud nõueterikkumise puhul on ka tegemist artikli 2 lõike 1 teise lõigu punkti 2 alapunktis a osutatud nõueterikkumisega, kohaldatakse halduskaristusi vastavalt komisjoni poolt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 77 lõike 8 punkti a alusel kehtestatud eeskirjadele.
V JAOTIS
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 42
Nõuetele vastavuse süsteemiga seotud üleminekueeskirjad
1. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohaselt rakendatavate meetmete alusel toetuse saaja selliste kohustuste suhtes, mis on seotud nõuetele vastavusega, kohaldatakse kontrollisüsteemi ja halduskaristusi käsitlevaid eeskirju, mis on kehtestatud käesoleva määruse ja rakendusmäärustega, mille komisjon on vastu võtnud määruse (EL) nr 1306/2013 alusel.
2. Nõuete selliste rikkumiste suhtes, mille puhul ei kohaldatud halduskaristusi seetõttu, et need kuuluvad kas määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 23 lõikes 2 või määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 51 lõikes 2 osutatud de minimis eeskirja reguleerimisalasse, kohaldatakse määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 97 lõike 3 teist lõiku seoses kontrolliasutuse kohustusega võtta vajalikke meetmeid veendumaks, et toetusesaaja on kõrvaldanud nõuete avastatud rikkumise.
Artikkel 43
Kehtetuks tunnistamine
Määrused (EÜ) nr 1122/2009 ja (EL) nr 65/2011 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2015.
Nende määruste kohaldamist jätkatakse siiski järgmistel juhtudel:
a)
enne 1. jaanuari 2015 algavate toetusperioodide kohta esitatud otsetoetusetaotluste suhtes;
b)
2014. aasta kohta esitatud maksetaotluste suhtes ning
c)
nõukogu määruses (EÜ) nr 1234/2007 (24) artiklitest 85t ja 103z tulenevad põllumajandustootjate kohustused vastata nõuetele ning nõuetele vastavuse kontrolli süsteem ja sellega seotud halduskaristused.
Artikkel 44
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015 algavate taotlusaastate või toetusperioodidega seotud toetuse- ja maksetaotluste suhtes.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. märts 2014