РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1337/2013 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно посочването на страната на произход или мястото на произход за прясно, охладено или замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (1), и по-специално член 26, параграф 8 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 е задължително посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета за месо, което попада в обхвата на кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към посочения регламент, т.е. прясно, охладено и замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици.
(2)
Нужно е да се постигне баланс между необходимостта потребителите да бъдат информирани и допълнителните разходи за стопанските субекти и националните органи, които в крайна сметка оказват влияние върху крайната цена на продукта. В оценката на въздействието и в поръчаното от Комисията проучване бяха разгледани няколко възможности за посочването на страната на произход или мястото на произход по отношение на основните етапи от живота на животните. Резултатите показват, че потребителите изискват преди всичко информация за мястото, където е отгледано животното. В същото време предоставянето на задължителна информация относно мястото на раждане на животното ще изисква установяването на нови системи за проследяване на равнището на стопанствата с произтичащите от това разходи, докато посочването върху етикетите на мястото на клане може да бъде направено на приемлива цена и осигурява ценна информация за потребителя. По отношение на географското равнище резултатите показват, че името на държавата членка или на третата държава ще бъде най-подходящата информация за потребителите.
(3)
В Регламент (ЕС) № 1169/2011 понятието „страна на произход“ на дадена храна е определено в съответствие с членове 23-26 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). За животинските продукти това понятие се отнася до страната, в която продуктът е получен изцяло, което за месото означава страната, в която животното е родено, отгледано и заклано. Когато производството на дадена храна включва участието на няколко страни, понятието се отнася до страната, в която продуктите са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка. Прилагането му по отношение на ситуации, в които месото произхожда от животни, родени, отгледани и заклани в различни страни, обаче няма да донесе достатъчно информация на потребителите за произхода на месото. Следователно във всички такива ситуации е необходимо да се предвиди посочване върху етикета на държавата членка или третата страна, в която животното е отглеждано за период, представляващ значителна част от нормалния цикъл на отглеждане за всеки вид, както и на държавата членка или на третата страна, в която то е било заклано. Терминът „произход“ следва да се използва за месо, получено от животни, родени, отгледани и заклани, и следователно изцяло получени в една-единствена държава членка или трета страна.
(4)
За случаите, в които животното е отглеждано в няколко държави членки или трети страни, а минималният период на отглеждане не може да бъде достигнат, следва да се предвиди подходящ начин за посочване на мястото на отглеждане, за да се отговори по-добре на нуждите на потребителите и да се избегне ненужно усложняване на етикета.
(5)
Освен това следва да бъдат определени правила за пакети, съдържащи разфасовки месо от един и същ или от различни видове, добити от животни, отглеждани и заклани в различни държави членки или трети страни.
(6)
Тази система за етикетиране изисква правила за проследяване на всички етапи на производството и разпространението на месото, от клането до опаковането, за да се гарантира връзката между месото, обозначено с етикета, и животното или групата животни, от които е добито месото.
(7)
Следва да бъдат предвидени специфични правила за месото, внесено от трети страни, когато липсва информацията, изисквана за етикетиране.
(8)
По отношение на мляното месо и обрезките, като се имат предвид характеристиките на техните производствени процеси, на стопанските субекти следва да се разреши да се възползват от опростена система на обозначения.
(9)
С оглед на търговския характер на информацията, която трябва да се предостави съгласно настоящия регламент, на стопанските субекти в хранителната промишленост следва да бъде предоставена възможност да добавят към задължителните обозначения върху етикета други елементи, информиращи за произхода на месото.
(10)
Доколкото съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилагат от 13 декември 2014 г., а член 47 от него предвижда прилагането на правилата за прилагане съгласно посочения регламент считано от 1 април на всяка календарна година, настоящият регламент следва да започне да се прилага от 1 април 2015 г.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се определят правилата относно посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета на прясно, охладено или замразено свинско месо, месо от овце или кози и месо от домашни птици, попадащи в съответните кодове по Комбинираната номенклатура, посочени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилага определението за „стопански субект в хранителната промишленост“, посочено в член 3, точка 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), определението за „предприятие“, посочено в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), както и определенията за „мляно месо“, „кланица“ и „предприятие за разфасовка на месо“ съгласно точка 1, съответно подточки 1.13, 1.16 и 1.17 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5).
2. Прилагат се също следните определения:
а)
„обрезки“ означава малки парчета месо, попадащи в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, признати за годни за консумация от човека, произведени изключително по време на транжиране, на обезкостяване на кланични трупове или при разфасоване на месо;
б)
„партида“ означава месо, попадащо в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, получено от един вид, със или без кост, дори нарязано или мляно, което е нарязано, смляно или опаковано при практически идентични условия.
Член 3
Проследимост
1. Стопанските субекти в хранителната промишленост на всеки етап от производството и разпространението на месото, посочени в член 1, имат на разположение и използват система за идентификация и регистрация.
2. Тази система се прилага по начин, който гарантира:
а)
връзката между месото и животното или групата животни, от които то е получено, като на етапа на клането отговорност за гарантиране на тази връзка носи кланицата; и
б)
предаването на информацията, свързана с обозначенията, посочени в член 5, 6 или 7, в зависимост от случая, заедно с месото, на стопанските субекти на последващите етапи на производството и разпространението.
Всеки стопански субект в хранителната промишленост е отговорен за прилагането на системата за идентификация и регистрация, както е посочено в първа алинея, на етапа на производство и разпространение, в който участва.
Стопанският субект в хранителната промишленост, който опакова или етикетира месото в съответствие с член 5, 6 или 7, гарантира връзката между кода на партидата за идентификация на месото, доставена на потребителя или на заведението за обществено хранене, и съответната партида или партиди месо, от която/които е съставена опаковката или етикетираната партида. За всички опаковки с един и същ код на партидата се отнасят едни и същи обозначения в съответствие с член 5, 6 или 7.
3. В системата, посочена в параграф 1, се отбелязва по-специално пристигането и заминаването от предприятието на стопанския субект в хранителната промишленост на животни, кланични трупове или разфасовки, в зависимост от случая, и се осигурява връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 4
Група животни
1. Големината на групата животни, посочена в член 3, се определя от:
а)
броя на кланичните трупове, нарязани заедно и представляващи една партида за съответното предприятие за разфасовка на месо, в случаите, когато се разфасоват кланични трупове;
б)
броя на кланичните трупове, месото от които представлява една партида за съответното предприятие за разфасовка или смилане на месо, в случаите, когато е необходимо допълнително разфасоване или смилане.
2. Размерът на партидата не превишава производството за един ден на едно предприятие.
3. С изключение на случая, когато се прилага член 7, при сформирането на партидите предприятията, в които месото се разфасова или смила, гарантират, че всички кланични трупове в дадена партида съответстват на животни, за чието месо се прилагат идентични обозначения при етикетиране в съответствие с член 5, параграф 1 или параграф 2.
Член 5
Етикетиране на месо
1. Посоченият в член 1 етикет на месо, предназначено за доставяне на крайния потребител или на заведения за обществено хранене, включва следните обозначения:
а)
държавата членка или третата страна, в която са отгледани животните, обозначена с „Отгледано в (държава членка или трета страна)“, в съответствие със следните критерии:
i)
за свине:
-
в случай че животното е заклано на възраст над 6 месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне четири месеца,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло не по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл периодът на отглеждане, след като животното е достигнало тегло от 30 килограма,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
ii)
за овце и кози: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне шест месеца, или, в случай че животното е заклано на възраст под шест месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
iii)
за домашни птици: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне един месец, или, в случай че птицата е заклана на възраст под един месец, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане, след като птицата е била дадена за угояване;
б)
държавата членка или третата страна, в която е извършено клането, обозначена със „Заклано в (държава членка или трета страна)“; и
в)
кода на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Когато периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано животното, обозначението, посочено в буква а), се заменя с „Отгледано в няколко държави членки на ЕС“ или, когато месото или животните са внесени в Съюза - с „Отгледано в няколко страни извън ЕС“ или „Отгледано в няколко страни във и извън ЕС“.
Когато обаче периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано дадено животно, обозначението, посочено в буква а), може да се замени с „Отгледано в (списък на държавите членки или третите страни, където е отглеждано животното)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че животното е отглеждано в посочените държави членки или трети страни.
2. Обозначенията, посочени в параграф 1, букви а) и б), могат да бъдат заменени с обозначението „Произход: (държава членка или трета страна)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че месото, посочено в член 1, е от животни, родени, отгледани и заклани в една и съща държава членка или трета страна.
3. Когато няколко разфасовки месо от един и същ или от различни видове отговарят на различни обозначения за етикетиране в съответствие с параграфи 1 и 2 и са представени в една и съща опаковка на потребителя или заведението за обществено хранене, върху етикета се посочва:
а)
списъкът на съответните държави членки или трети страни в съответствие с параграф 1 или 2 за всеки вид;
б)
кодът на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Член 6
Дерогация за месо от трети страни
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, буква а) върху посочения в член 1 етикет на месо, внесено за пускане на пазара на Съюза и за което липсва информацията, предвидена в член 5, параграф 1, буква а), се съдържа обозначението „Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в (трета страна, в която е заклано животното)“.
Член 7
Дерогации за мляно месо и обрезки
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2 и от член 6 по отношение на мляното месо и обрезките могат да се прилагат следните обозначения:
а)
„Произход: ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, родени, отгледани и заклани в различни държави членки;
б)
„Отгледано и заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, отгледани и заклани в различни държави членки;
в)
„Отгледано и заклано извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо, внесено в Съюза;
г)
„Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, внесени в Съюза като животни за клане и заклани в една или в различни държави членки;
д)
„Отгледано и заклано в ЕС и извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са произведени от:
i)
месо, получено от животни, отгледани и заклани в една и съща или в различни държави членки, и от месо, внесено в Съюза; или
ii)
месо, получено от животни, внесени в Съюза и заклани в една и съща или в различни държави членки.
Член 8
Допълнителна доброволна информация върху етикета
Стопанските субекти в хранителната промишленост могат да добавят към обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, допълнителна информация относно произхода на месото.
Допълнителната информация, посочена в първа алинея, не може да бъде в противоречие с обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, и съответства на правилата, предвидени в глава V от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 април 2015 г. Той не се прилага за месо, което законно е пуснато на пазара на Съюза преди 1 април 2015 г., до изчерпване на наличностите.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 година.
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1337/2013,
13. detsember 2013,
milles sätestatakse eeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011 kohaldamiseks seoses värske, jahutatud ja külmutatud sea-, lamba-, kitse- ja kodulinnuliha päritoluriigi või lähtekoha tähisega
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määrust (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004, (1) eriti selle artikli 26 lõiget 8,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1169/2011 artikli 26 lõikes 2 on sätestatud kohustus märkida kõnealuse määruse XI lisas loetletud kombineeritud nomenklatuuri koodidega hõlmatud liha (st värske, jahutatud ja külmutatud sea-, lamba- või kitse- ja kodulinnuliha) märgistusel päritoluriik või lähtekoht.
(2)
Tuleb leida tasakaal tarbijate teavitamise vajaduse ning ettevõtjate ja riiklike asutuste lisakulu vahel, mis lõpuks mõjutab toote lõpphinda. Mõjuhinnangus ja komisjoni tellitud uuringus vaadeldi mitmeid võimalusi, kuidas märkida päritoluriiki või lähtekohta seoses looma kõige olulisemate eluetappidega. Tulemused näitavad, et tarbijad nõuavad eelkõige teavet selle kohta, kus loom on kasvatatud. Samas nõuaks aga looma sünni kohta kohustusliku teabe esitamine uute jälgitavuse süsteemide loomist põllumajandusettevõtete tasandil, millest tulenevad vastavad kulud; samas saab märgistusel mõistliku hinnaga näidata looma tapmispaiga, mis kujutab endast tarbija jaoks väärtuslikku teavet. Seoses geograafilise tasandiga on tõendeid, et liikmesriigi või kolmanda riigi tähis oleks tarbijate jaoks kõige asjakohasem teave.
(3)
Määruses (EL) nr 1169/2011 on mõiste „päritoluriik” määratletud kooskõlas nõukogu määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklitega 23-26 (2). Loomsete saaduste puhul osutab see mõiste riigile, kus toode on täielikult saadud; kui seda mõistet kohaldatakse liha suhtes, osutatakse riigile, kus loom on sündinud, kasvatatud ja tapetud. Kui toidu tootmises on osalenud mitu riiki, siis osutab kõnealune mõiste riigile, kus tooted on läbinud viimase olulise majanduslikult põhjendatud töötlemise või toimingu. Kui seda põhimõtet järgitaks ka siis, kui liha on saadud eri riikides sündinud, kasvatatud ja tapetud loomadelt, ei oleks tarbijate jaoks teave liha päritolu kohta piisav. Seega on kõigis sellistes olukordades vaja märgistusel ette näha sellise liikmesriigi või kolmanda riigi tähis, kus loom on kasvatatud ajavahemikus, mille arvele langeb oluline osa iga liigi normaalsest kasvatustsüklist, ning sellise liikmesriigi või kolmanda riigi tähis, kus loom on tapetud. Mõistet „päritolu” tuleks kasutada sellise liha puhul, mis on saadud loomadelt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud ning seega täielikult saadud ühes liikmesriigis või kolmandas riigis.
(4)
Kui looma on kasvatatud mitmes liikmesriigis või kolmandas riigis ning üheski riigis ei ole ettenähtud kasvuperiood lõpetatud, tuleks kasvatamise kohta käsitlevad asjakohased andmed näha ette nii, et saaks paremini arvesse võtta tarbija vajadusi ja vältida märgistuse liigset keerukust.
(5)
Lisaks tuleks sätestada eeskirjad seoses pakenditega, mis sisaldavad sellistelt loomadelt saadud liha jaotustükke, kes on kasvatatud ja tapetud eri liikmesriikides või kolmandates riikides.
(6)
Sellise märgistussüsteemi puhul on vaja jälgitavuse eeskirju kõigil liha tootmise ja turustamise etappidel (tapmisest pakendamiseni), et tagada seos märgistatud liha ja sellise looma või loomade rühma vahel, kellelt kõnealune liha on saadud.
(7)
Tuleks sätestada erieeskirjad liha importimiseks sellistest kolmandatest riikidest, mille kohta märgistamiseks nõutav teave ei ole kättesaadav.
(8)
Võttes arvesse hakkliha ja lihalõikmete tootmise protsessi eripära, tuleks ettevõtjatel lubada kasutada tähiste lihtsustatud süsteemi.
(9)
Pidades silmas kaubanduslikku huvi käesoleva määruse kohaselt esitatava teabe suhtes, tuleks toidukäitlejatele anda võimalus lisada märgistusel kohustuslikele tähistele muud elemendid, mis käsitlevad liha päritolu.
(10)
Kuna määruse (EL) nr 1169/2011 asjaomaseid sätteid kohaldatakse alates 13. detsembrist 2014 ning kõnealuse määruse artikliga 47 on ette nähtud nimetatud määruse kohaste rakenduseeskirjade kohaldamine alates iga kalendriaasta 1. aprillist, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. aprillist 2015.
(11)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja reguleerimisala
Käesolevas määruses sätestatakse eeskirjad, milles käsitletakse määruse (EL) nr 1169/2011 XI lisas loetletud kombineeritud nomenklatuuri vastavate koodidega hõlmatud värske, jahutatud ja külmutatud sea-, lamba- või kitseliha ning kodulinnuliha päritoluriigi või lähtekoha tähist.
Artikkel 2
Mõisted
1. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse mõistet „toidukäitleja” Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 (3) artikli 3 punktis 3, mõistet „ettevõte” Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 (4) artikli 2 lõike 1 punktis c ning mõisteid „hakkliha”, „tapamaja” ja „lihalõikusettevõte” Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004 (5) I lisa vastavalt punktides 1.13, 1.16 ja 1.17 sätestatud tähenduses.
2. Samuti kohaldatakse järgmisi mõisteid:
a) „lihalõikmed”- väikesed lihatükid, mis on hõlmatud määruse (EL) nr 1169/2011 XI lisas loetletud koondnomenklatuuri koodidega, tunnistatud toidukõlblikuks ning mis tulenevad üksnes konditustamise toimingust ja tekivad rümpadest kontide eemaldamisel või liha tükeldamisel;
b) „partii”- määruse (EL) nr 1169/2011 XI lisas loetletud koondnomenklatuuri koodidega hõlmatud liha, mis on saadud ühest liigist, kondiga või kondita, tükeldatud või tükeldamata, hakitud või hakkimata, mis on lõigatud, hakitud või pakitud peaaegu samaväärsetes tingimustes.
Artikkel 3
Jälgitavus
1. Toidukäitlejad kehtestavad identifitseerimise ja registreerimise süsteemi ning kasutavad seda artiklis 1 osutatud liha tootmise ja turustamise igas etapis.
2. Seda süsteemi kohaldatakse sellisel viisil, et oleks tagatud:
a)
seos liha ja looma või loomade rühmaga, kellelt see on saadud; tapmisetapis on tapamaja kohustatud vastutama kõnealuse seose eest;
b)
artiklis 5, 6 või 7 osutatud tähistega seotud teabe edastamine (vastavalt vajadusele koos lihaga) ettevõtjatele järgmistes tootmise ja turustamise etappides.
Iga toidukäitleja vastutab oma tootmise ja turustamise etapis esimeses lõigus sätestatud identifitseerimise ja registreerimise süsteemi rakendamise eest.
Toidukäitleja, kes pakendab või märgistab liha vastavalt artiklile 5, 6 või 7, peab tagama seose tarbijale või toitlustusettevõttele liha identifitseerimiseks esitatud partii koodi ja selliste liha asjaomase partii või asjaomaste partiide vahel, millest pakend või märgistatud partii koosneb. Kõik sama partii koodiga pakendid peavad vastama samadele tähistele vastavalt artiklile 5, 6 või 7.
3. Lõikes 1 osutatud süsteemiga registreeritakse vastavalt vajadusele eelkõige loomade, rümpade või jaotustükkide saabumine toidukäitleja ettevõttesse ja ettevõttest väljaviimine ning tagatakse vastavus saabumiste ja väljaviimiste vahel.
Artikkel 4
Loomade rühm
1. Artiklis 3 osutatud loomade rühma suurus vastab
a)
selliste rümpade arvule, mis rümpade tükeldamisel asjaomases lihalõikusettevõttes on üheskoos tükeldatud ja moodustavad ühe partii;
b)
selliste rümpade arvule, mis rümpade edasisel tükeldamisel või hakkimisel asjaomases lihalõikus- või lihahakkimisettevõttes moodustavad ühe partii.
2. Partii suurus ei tohi ületada ühe päeva toodangut ühes ettevõttes.
3. Välja arvatud juhul, kui kohaldatakse artiklit 7, tagavad ettevõtted, kus liha on tükeldatud või hakitud, et kõik ühe partii moodustavad rümbad vastavad loomadele, kelle liha suhtes kohaldatakse identseid märgistustähiseid vastavalt artikli 5 lõikele 1 või artikli 5 lõikele 2.
Artikkel 5
Liha märgistamine
1. Artiklis 1 osutatud sellise liha märgistus, mis on ette nähtud lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele tarnimiseks, sisaldab järgmisi andmeid:
a)
liikmesriik või kolmas riik, kus looma kasvatati, märgitud vastavalt „Kasvatatud: (liikmesriigi või kolmanda riigi nimi)” vastavalt järgmistele kriteeriumidele:
i)
sigade puhul:
-
juhul kui looma tapavanus on rohkem kui kuus kuud, liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma viimane, vähemalt nelja kuu pikkune kasvatamisperiood,
-
juhul kui looma tapavanus on vähem kui kuus kuud ja eluskaal vähemalt 80 kg, liikmesriik või kolmas riik, kus pärast looma 30 kg eluskaalu saavutamist oli looma viimane kasvatamisperiood,
-
juhul kui looma tapavanus on vähem kui kuus kuud ja eluskaal vähem kui 80 kg, liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma kogu kasvatamisperiood;
ii)
lammaste ja kitsede puhul: liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma viimane, vähemalt kuue kuu pikkune kasvatamisperiood, või juhul, kui looma tapavanus on vähem kui kuus kuud, liikmesriik või kolmas riik, kus oli looma kogu kasvatamisperiood;
iii)
kodulindude puhul: liikmesriik või kolmas riik, kus oli kodulindude viimane, vähemalt ühe kuu pikkune kasvatamisperiood, või juhul, kui kodulindude tapavanus on vähem kui üks kuu, liikmesriik või kolmas riik, kus oli kodulinnu kogu kasvatamisperiood pärast nuumamist;
b)
liikmesriik või kolmas riik, kus tapmine toimus, märgitud vastavalt „Tapetud: (liikmesriigi või kolmanda riigi nimi)”, ning
c)
tarbijale või toitlustusettevõttele tarnitava lihapartii identifitseerimise kood.
Kui punktis a osutatud kasvatamisperioodi ei lõpetata üheski liikmesriigis või kolmandas riigis, kus looma kasvatati, asendatakse punktis a osutatud tähis järgmisega „Kasvatatud: mitmes ELi liikmesriigis” või kui loomade liha on liitu imporditud, siis „Kasvatatud: mitmes kolmandas riigis” või „Kasvatatud: mitmes ELi liikmesriigis ja kolmandas riigis”.
Kui punktis a osutatud kasvatamisperiood ei ole lõpetatud üheski liikmesriigis või kolmandas riigis, kus looma kasvatati, võib punktis a osutatud tähise asendada järgmisega: „Kasvatatud: (liikmesriikide või kolmandate riikide loetelu, kus looma kasvatati)”, kui toidukäitleja tõendab pädevale asutusele nõuetekohaselt, et looma kasvatati kõnealustes liikmesriikides või kolmandates riikides.
2. Lõike 1 punktides a ja b osutatud tähised võib asendada järgmisega: „Pärit: (liikmesriigi või kolmanda riigi nimi)”, kui toidukäitleja tõendab pädevale asutusele nõuetekohaselt, et artiklis 1 osutatud liha on saadud loomalt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud ühes liikmesriigis või kolmandas riigis.
3. Kui sama liigi looma või eri liiki loomade liha tükid vastavad erinevatele märgistustähistele vastavalt lõigetele 1 ja 2 ning on tarbijale või toitlustusettevõttele esitatud samas pakendis, näidatakse märgistusel järgmine teave:
a)
iga liigi kohta asjaomaste liikmesriikide või kolmandate riikide loetelu vastavalt lõikele 1 või 2;
b)
tarbijale või toitlustusettevõttele tarnitava lihapartii identifitseerimise kood.
Artikkel 6
Kolmandatest riikidest pärit liha käsitlev erand
Erandina artikli 5 lõike 1 punktist a peab artiklis 1 osutatud sellise liha puhul, mis on imporditud liidu turule viimiseks ning mille kohta ei ole kättesaadav artikli 5 lõike 1 punktis a sätestatud teave, olema märgitud tähis „Kasvatatud kolmandas riigis” ja „Tapetud: (sellise liikmesriigi või kolmanda riigi nimi, kus loom on tapetud)”.
Artikkel 7
Hakkliha ja lihalõikmeid käsitlevad erandid
Erandina artikli 5 lõike 1 punktidest a ja b, artikli 5 lõikest 2 ja artiklist 6 kasutatakse seoses hakkliha ja lihalõikmetega järgmisi tähiseid:
a)
„Päritolu: EL”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult sellisest lihast, mis on saadud loomadelt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud eri liikmesriikides;
b)
„Kasvatatud ja tapetud: ELis”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult sellisest lihast, mis on saadud loomadelt, kes on sündinud, kasvatatud ja tapetud eri liikmesriikides;
c)
„Kasvatatud ja tapetud: kolmandates riikides”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult liitu imporditud lihast;
d)
„Kasvatatud: kolmandates riikides” ja „Tapetud: ELis”, kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud ainult sellisest lihast, mis on saadud loomadelt, kes on tapaloomadena liitu imporditud ja tapetud ühes ja samas või mitmes eri liikmesriigis;
e)
„Kasvatatud ja tapetud: ELis ja kolmandates riikides” kui hakkliha ja lihalõikmed on toodetud:
i)
lihast, mis on saadud loomadelt, kes on kasvatatud ja tapetud ühes ja samas või mitmes eri liikmesriigis, ning liitu imporditud lihast, või
ii)
lihast, mis on saadud liitu imporditud loomadelt, kes on tapetud ühes ja samas või mitmes eri liikmesriigis.
Artikkel 8
Vabatahtlik lisateave märgistusel
Toidukäitlejad võivad täiendada artiklis 5, 6 või 7 osutatud andmeid liha päritolu käsitleva lisateabega.
Esimeses lõigus osutatud lisateave ei tohi olla vastuolus artiklis 5, 6 või 7 osutatud tähistega ning peab vastama määruse (EL) nr 1169/2011 V peatükis sätestatud eeskirjadele.
Artikkel 9
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. aprillist 2015. Seda ei kohaldata sellise liha suhtes, mis on õiguspäraselt liidu turule lastud enne 1. aprilli 2015, kuni asjaomaste varude ammendamiseni.
Määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 13. detsember 2013