РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1381/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за създаване на програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014-2020 година
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 19, параграф 2, член 21, параграф 2, член 114, член 168, член 169 и член 197 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека и основните свободи. Тези ценности са общи за държавите-членки в общество, чиито характеристики са плурализмът, недопускането на дискриминация, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете. В Съюза лицата се ползват с правата, предоставени им с Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и Договора за Европейския съюз (ДЕС). Освен това Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата), която с влизането в сила на Договора от Лисабон придоби правнообвързващ характер в целия Съюз, отразява основните права и свободи на лицата в Съюза. Тези права следва да бъдат утвърждавани и спазвани. Пълноценното упражняване на тези права, както и на правата, произтичащи от международни конвенции, по които Съюзът е страна, като Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания, следва да бъде гарантирано, а всички пречки за това - премахнати. Освен това упражняването на тези права поражда отговорности и задължения както спрямо другите, така и спрямо човешката общност и бъдещите поколения.
(2)
В Стокхолмската програма (4) Европейският съвет потвърди приоритета за изграждане на пространство на свобода, сигурност и правосъдие и посочи като политически приоритет изграждането на Европа на правата. Финансирането беше посочено като един от важните инструменти за успешното изпълнение на политическите приоритети на Стокхолмската програма. Амбициозните цели, определени в Договорите и в Стокхолмската програма, следва да бъдат постигнати, inter alia, посредством създаване, за периода 2014 - 2020 г., на гъвкава и ефективна програма „Права, равенство и гражданство“ („Програмата“), която следва да улесни планирането и изпълнението. Общите и конкретните цели на Програматата следва да се тълкуват в духа на съответните стратегически насоки, определени от Европейския съвет.
(3)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г. относно стратегията „Европа 2020“ се установява стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Подкрепата и популяризирането на правата на лицата в Съюза, борбата с дискриминацията и неравнопоставеността и популяризирането на гражданството на Съюза допринасят за насърчаване на конкретните цели и водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“.
(4)
Недопускането на дискриминация е основен принцип на Съюза. В член 19 от ДФЕС са предвидени действия за борба с дискриминацията, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на физическо или умствено увреждане, възрастта или сексуалната ориентация. Недопускането на дискриминация е заложено и в член 21 от Хартата, който следва да се прилага в рамките на член 51 от Хартата и в съответствие с него. Специфичните характеристики на различните форми на дискриминация следва да се отчитат и наред с това следва да се разработят подходящи действия за предотвратяване и борба с дискриминацията на едно или повече основания.
(5)
Програмата следва да се прилага по взаимно укрепващ начин с други дейности на Европейския съюз, имащи същите цели, и по-специално с тези, отразени в съобщението на Комисията от 5 април 2011 г., озаглавено „Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020 г.“ (5) и в заключенията на Съвета от 19 май 2011 г. относно Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020г., с които към държавите-членки се отправя призив да намерят решение на проблема със социалното и икономическото изключване на ромите чрез прокарване на подход за интегриране в четири основни области - образование, заетост, здравеопазване и жилищно настаняване, като се гарантира, че спрямо ромите не се упражнява дискриминация, а равнопоставено признаване на основните им права, и да се предприемат мерки за премахването на сегрегацията там, където съществува, и по-специално в областта на образованието и жилищното настаняване.
(6)
Расизмът, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост са преки нарушения на принципите на свободата, демокрацията, зачитането на човешките права и основните свободи, както и на принципа на правовата държава, на които се основава Съюза и които се споделят от държавите-членки. Следователно борбата с тези явления е постоянна цел, за която се изискват съгласувани действия, включително чрез отпускането на финансиране. Наред с другото сред тези явления са публичното подбуждане към насилие или омраза, насочени срещу група лица или член на такава група, както и други престъпления, извършени с расистки, ксенофобски или хомофобски подбуди. Във връзка с това особено внимание следва да се отдели на предотвратяването и борбата с всички форми на насилието и омразата, сегрегацията и стигматизирането, както и на борбата с малтретирането, тормоза и нетолерантното отношение, например в публичната администрация, полицията, съдебната система, в училище и на работното място.
(7)
Равенството между мъжете и жените е една от основополагащите ценности на Европейския съюз. Неравното третиране на жените и мъжете е нарушение на основните права. Освен това утвърждаването на равенството между половете допринася и за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“. Целта за насърчаване на равенството между жените и мъжете следва да се осъществява по взаимно укрепващ начин с други дейности на Съюза или на държавите-членки, имащи същите цели, и по-специално с тези, посочени в Европейския пакт за равенство между половете за периода 2011-2020 г.
(8)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз дискриминацията, основана на пола, включва дискриминацията, произтичаща от промяна на пола. При изпълнението на тази програма следва да се отчитат промените в законодателството на Съюза и в съдебната практика на Съда на Европейския съюз с цел да се развиват аспектите, свързани с равенството между половете, включително половата идентичност.
(9)
Правото всеки да бъде третиран с достойнство на работното място и в обществото като цяло е израз на основополагащите ценности на Съюза и са необходими координирани действия, които да дадат възможност за целенасочени дейности по отношение на пазара на труда. Следователно действията в областта на равенството между половете и недискриминацията следва да включват насърчаване на равенството между жените и мъжете и борбата с дискриминацията на работното място и на пазара на труда.
(10)
Насилието срещу деца, младежи и жени, както и срещу други рискови групи, във всичките си форми представлява нарушение на основните права и сериозна опасност за здравето. Такова насилие съществува навсякъде в Съюза и има сериозно отражение върху физическото и психичното здраве на жертвите, както и върху обществото като цяло. За намирането на решение и за закрила на жертвите са нужни силна политическа воля и съгласувани действия, основани на методите и резултатите от програмите „Дафне“ (6). Предприемането на действия за борба с насилието срещу жените допринася за утвърждаването на равенството между жените и мъжете. Тъй като още от самото си начало през 1997 г. финансирането по програмите „Дафне” беше изключително успешно - както от гледна точка на популярността сред заинтересованите лица (държавни органи, академични институции и неправителствени организации (НПО), така и по отношение на ефективността на финансираните проекти - от съществено значение е при изпълнението на Програмата наименованието „Дафне“ да се запази по отношение на специфичната цел, която е насочена към предотвратяването и борбата с насилието над деца, младежи и жени, за да се запази на възможно най-високо равнище профилът на програмите „Дафне“.
(11)
Член 3, параграф 3 от ДЕС изисква Съюзът да насърчава защитата на правата на детето, като същевременно се бори с дискриминацията. Децата са уязвими, особено тези, които живеят в бедност или страдат от социално изключване, или увреждане или се намират в друго особено, излагащо ги на опасност положение, като небрежност, отвличане и изчезване. Следва да бъдат предприети действия, които да утвърждават правата на детето и да допринасят за защитата на децата от вреди и насилие, които застрашават тяхното физическо или психично здраве и нарушават правото им на развитие, закрила и достойнство.
(12)
В контекста на непрекъснатото технологично развитие и глобализацията личните данни следва да продължават да бъдат ефективно защитавани. Правната рамка на Съюза за защита на личните данни следва да се прилага ефективно и последователно навсякъде в Съюза. За постигането на тази цел Съюзът следва да може да подкрепя усилията на държавите-членки за прилагане на правната рамка, като се обръща специално внимание на мерките, гарантиращи възможността лицата да могат да упражняват правата си ефективно.
(13)
Гражданите следва да са запознати в по-голяма степен с правата си, произтичащи от това, че са граждани на Съюза,, а именно правото да се движат и пребивават свободно на територията на Съюза, правото да гласуват и да се кандидатират за избори в Европейския парламент и на общински избори в тяхната държава-членка на пребиваване при същите условия като гражданите на тази държава, правото да подават петиция до Европейския парламент на всеки от езиците по Договора, правото да внасят граждански инициативи и да подават до Европейския омбудсман жалби срещу лошо управление на институциите и следва да могат да упражняват тези права. Насърчаването на гражданите да участват по-активно в демократичния процес на равнището на Съюза ще укрепи европейското гражданско общество и ще стимулира изграждането на европейска идентичност. Гражданите следва да бъдат спокойни, когато живеят, пътуват, учат, работят или се занимават с доброволческа дейност в друга държава-членка, и следва да чувстват увереност, че ще се ползват с равен достъп и пълна приложимост и защита на правата им, без каквато и да било дискриминация, независимо от това къде в Съюза се намират.
(14)
В качеството си на потребители или предприемачи на вътрешния пазар лицата следва да могат да упражняват в трансгранични условия правата си, произтичащи от правото на Съюза.
(15)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС Програмата следва във всичките си дейности да подпомага интегрирането на целите за равенство между половете и недопускането на дискриминация. Необходими са редовно наблюдение и оценяване с цел да се оцени начинът, по който аспектите на равенството между половете и недискриминацията са включени в дейностите по Програмата.
(16)
Опитът от действията на равнището на Съюза показва, че за постигането на целите на Програмата на практика е необходимо съчетание от различни инструменти, в т.ч. правни актове, политически инициативи и финансиране. Финансирането е важен инструмент, който допълва законодателните мерки.
(17)
Освен с реалната си стойност за бенефициерите действията, финансирани по Програмата, могат да предоставят данни, които да послужат за разработването на по-добри политики на национално равнище и на равнището на Съюза. Така например програмите „Дафне“ създадоха възможност за истински пренос на знания и добри практики между всички заинтересовани страни, включително държавите-членки, по отношение на предотвратяването и борбата с насилието срещу деца, младежи и жени.
(18)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, се подчертава необходимостта от рационализиране и опростяване на финансирането по линия на Съюза. Особено с оглед на настоящата икономическа криза от изключителна важност е средствата на Съюза да бъдат структурирани и да се управляват по най-усърдния начин. Съществено опростяване и ефикасно управление на финансирането може да се постигне чрез намаляване на броя на програмите и чрез рационализиране, опростяване и хармонизиране на правилата и процедурите за финансиране.
(19)
В отговор на необходимостта от опростяване, ефикасно управление и улесняване на достъпа до финансиране с настоящата програма следва да се осигури продължаването и разработването на дейности, провеждани по-рано въз основа на раздел 4 („Недискриминация и многообразие“) и раздел 5 („Равенство на половете“) на програмата „Прогрес“, създадена с Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), програма „Основни права и гражданство“, създадена с Решение 2007/252/ЕО на Съвета (8) и програмата „Дафне III“ В средносрочните оценки на тези програми се съдържат препоръки с цел подобряване на изпълнението на програмите. При изпълнението на настоящата програма трябва да се вземат предвид констатациите от тези средносрочни оценки, както и констатациите от съответните последващи оценки).
(20)
Водещи принципи за постигане целите на настоящата програма следва да бъдат предприемането на мерки, които да гарантират оптималното използване на финансовите средства, и повишаването на ефективността на разходите. За подпомагане на усилията за изграждане на Европа на правата следва да се осигури подходящо финансиране. Важно е да се направи необходимото, за да се гарантира, че Програмата се изпълнява по възможно най-ефикасен и удобен за ползване начин, като същевременно се гарантират правната сигурност и достъпа до нея на всички участници. За да се улесни достъпът на всички потенциални бенефициери до финансиране,следва да се опростят процедурите за кандидатстване и изискванията за финансово управление и да се премахнат административните пречки.
(21)
В съобщението на Комисията от 19 октомври 2010 г., озаглавена „Преглед на бюджета на ЕС“ и в съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавена „Бюджет за стратегията „Европа 2020“ се подчертава значението на целенасоченото финансиране на дейности с ясна европейска добавена стойност, т.е. когато намесата на Съюза може да придаде допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите-членки. Действията, обхванати от настоящия регламент, следва да допринасят за изграждането на взаимно доверие между държавите-членки чрез засилване на трансграничното сътрудничество и изграждането на мрежи, и за постигането на правилното, съгласувано и последователно прилагане на правото на Съюза. Дейностите за финансиране следва също да допринесат за постигането на действително и по-добро познаване на правото и политиките на Съюза от всички заинтересовани страни и да предоставят солидна аналитична основа за подкрепа и развитие на правото и политиките на Съюза, допринасяйки по този начин за тяхното прилагане и правилно изпълнение. Намесата на Съюза дава възможност тези действия да се провеждат последователно в целия Съюз и да се постигат икономии от мащаба. Освен това Съюзът е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на намирането на решения на презгранични ситуации и на предоставянето на европейска платформа за взаимно обучение.
(22)
При подбора на действията, които да бъдат финансирани по Програмата, Комисията следва да оценява предложенията въз основа на предварително установени критерии. Сред критериите следва да бъде включена и оценка на европейската добавена стойност на предлаганите действия. Националните и малките проекти могат също да бъдат представени като имащи европейска добавена стойност.
(23)
Органите и структурите, преследващи цели от общоевропейски интерес в обхванатите от Програмата области, следва да бъдат считани за главни участници - доколкото са доказали или може да се очаква, че ще докажат, че оказват значително въздействие върху осъществяването на тези цели - и да получават финансиране в съответствие с процедурите и критериите, изложени в годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
(24)
Хармонизираните услуги със социална значимост следва да се тълкуват по смисъла на член 2 от Решение № 116/2007/ЕО на Комисията (9).
(25)
Сред структурите и образуванията с достъп до Програмата следва да бъдат националните, регионалните и местните органи.
(26)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на програмата, който да съставлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (10) - за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(27)
С цел осигуряване на гъвкавостта на програмата да отговори на променящите се нужди и съответстващите цели на политиката през срока й на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на процентите, посочени в приложението към настоящия регламент за всяка конкретна цел, която би надвишила тези проценти с повече от 5 процентни пункта. За да се прецени необходимостта от такъв делегиран акт, тези проценти следва да бъдат изчислени въз основа на финансовия пакет за програмата за целия й срок на действие, а не въз основа на годишните кредити. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(28)
Настоящият регламент следва да се прилага при пълно спазване на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) (Финансовия регламент). По-конкретно по отношение на условията за допустимост за данъка върху добавената стойност (ДДС), плащан от бенефициерите на безвъзмездни средства, допустимостта на ДДС не следва да зависи от правния статут на бенефициерите при дейности, които могат да се извършват от частни и публични органи и образувания при същите правни условия. Като се взема под внимание специфичният характер на целите и дейностите, обхванати от настоящия регламент, в поканите за представяне на предложения следва да се пояснява, че за дейности, които могат да се извършват както от публични, така и от частни органи и образувания, неподлежащият на приспадане ДДС, заплатен от публични органи и образувания, отговаря на условията за допустимост, дотолкова доколкото е платен за изпълнението на дейности като обучение или повишаване на осведомеността, които не могат да се считат за упражняване на публична власт. В настоящия регламент следва да се използват и инструментите за опростяване, въведени с Финансовия регламент. Освен това критериите за определяне на действията, които да бъдат подкрепени, следва да бъдат насочени към заделяне на наличните финансови средства за действия, с които се оказва възможно най-голямо въздействие по отношение на преследваната цел на политиката.
(29)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(30)
Годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент следва да осигурят подходящо разпределение на финансирането между безвъзмездните средства и договорите за обществени поръчки. Програмата следва да осигури на първо място финансирането на безвъзмездни средства, като същевременно запази достатъчен дял за обществени поръчки. Минималният дял на годишните разходи за безвъзмездни средства следва да бъде определен в годишните работни програми и да бъде не по-малко от 65 %. За улесняване на планирането на проектите и съфинансирането от заинтересованите страни, Комисията следва да изготви ясен график за поканите за представяне на предложения, подбора и възлагането на проекти.
(31)
С цел да се гарантира ефикасното разпределение на средства от общия бюджет на Съюза, следва да се търсят съгласуваност, взаимно допълване и полезни единодействия между програмите за финансиране в подкрепа на тясно свързани помежду си области на политиката, по-специално между Програмата и програма „Правосъдие“, създадена с Регламент (ЕС) № 1382/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), програма „Европа за гражданите“, Програмата на Европейския съюз за заетост и социални иновации, създадена с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси; вътрешните работи; здравеопазването и защитата на потребителите; образованието, обучението, младежта и спорта; информационното общество; разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондовете, чиито общоприложими разпоредби са уредени в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(32)
Комисията следва да прави необходимото, за да се гарантира цялостна съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с работата на органите, службите и агенциите на Съюза като Европейския институт за равенство между половете и Агенция на Европейския съюз за основните права, и следва да прави преглед на дейността на други национални и международни участници в областите, обхванати от Програмата.
(33)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередностите, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства, а при необходимост и чрез налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(34)
С цел спазване на принципа на добро финансово управление в настоящия регламент следва да се предвидят подходящи инструменти за оценка на ефикасността му. За тази цел следва да се определят общи и конкретни цели. С цел измерване на степента на постигане на тези конкретни цели следва да бъде установен набор от конкретни и количествено определими показатели, които да останат валидни за цялата продължителност на Програмата. Комисията следва да представи ежегодно на Европейския парламент и на Съвета доклад за наблюдението, който следва да се базира, inter alia, на показателите, посочени в настоящия регламент и който следва да предоставя информация за използването на наличните финансови средства.
(35)
При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание целта за справедливо географско разпределение на средствата и следва да оказва съдействие на държавите-членки с относително малък брой на финансираните действия. При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание и евентуалната необходимост - съгласно международно признати индекси/органи за наблюдение - от предприемане на действия в някои държави-членки, за да се гарантира практическото постигане на целите на програмата, и следва да подкрепя действия на държавите-членки или гражданското общество в тези области.
(36)
В съответствие с член 180, параграф 1, буква л) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (16) („Правилата за прилагане“), споразумението за безвъзмездни средства съдържа разпоредби относно видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
(37)
В съответствие с член 35, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент и член 21 от Правилата за прилагане, Комисията следва своевременно и по подходящ начин да предоставя информация за получателите, както и за естеството и целта на мярката, финансирана от общия бюджет на Съюза. Тази информация следва да се предоставя при надлежно спазване на изискванията за поверителност и сигурност, и по-специално за защита на личните данни.в)
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно да се допринесе за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международни конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки съгласно принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(39)
За да се осигури непрекъснатост на дейностите за финансиране, осъществявани въз основа на раздели 4 и 5 от Решение № 1672/2006/ПВР, Решение 2007/252/ЕО и Решение № 779/2007/ЕО, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създаване и продължителност на програмата
1. С настоящия регламент се създава програма „Права, равенство и гражданство“ (по-нататък „Програмата“).
2. Програмата обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Европейска добавена стойност
1. Програмата финансира действия с европейска добавена стойност. За тази цел Комисията гарантира, че избраните за финансиране действия имат за цел да дадат резултати с европейска добавена стойност.
2. Европейската добавена стойност на действия, в т.ч. на действия с малък мащаб и национални действия, се оценява посредством критерии като приноса на действията за последователното и съгласувано прилагане на правото на Съюза, за широка обществена осведоменост относно произтичащите от него права, потенциала им за изграждане на взаимно доверие между държавите-членки и подобряване на трансграничното сътрудничество, трансграничното им въздействие, приноса им за изграждането и разпространението на добри практики и потенциала им да допринесат за установяването на минимални стандарти, практически средства и решения за справяне с трансгранични или общосъюзни предизвикателства.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е да допринесе, в съответствие с член 4, за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международните конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно.
Член 4
Конкретни цели
1. За постигането на общата цел, определена в член 3, в програмата са заложени следните конкретни цели:
а)
насърчаване на ефективното прилагане на принципа за недопускане на дискриминация, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на увреждане, възрастта или сексуалната ориентация, и спазване на принципа за недопускане на дискриминация на основанията, посочени в член 21 от Хартата;
б)
предотвратяване и борба с расизма, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост;
в)
защита и насърчаване на правата на лицата с увреждания;
г)
насърчаване на равенството между жените и мъжете и подкрепа за утвърждаване на принципа за равенство между половете;
д)
предотвратяване и борба с всички форми на насилие срещу деца, младежи и жени, както и насилието срещу други рискови групи, и по-конкретно групи, застрашени от насилие в близките взаимоотношения, и закрила на жертвите на такова насилие.
е)
утвърждаване и защита на правата на детето;
ж)
принос за осигуряването на най-висока степен на защита на правото на неприкосновеност на личния живот и личните данни;
з)
утвърждаване и укрепване на упражняването на правата, произтичащи от гражданството на Съюза;
и)
овластяване на лицата в качеството им на потребители и предприемачи на вътрешния пазар да упражняват правата си, произтичащи от правото на Съюза, като се вземат предвид проектите, финансирани по програма „Потребители“.
2. Конкретните цели на Програмата се постигат по-специално чрез:
а)
повишаване на осведомеността и знанията за правото и политиките на Съюза, както и правата, ценностите и принципите, които са основополагащи за Съюза;
б)
оказване на съдействие за ефективното, цялостно и последователно въвеждане и прилагане на правните инструменти и на политиките на Съюза в държавите-членки и тяхното наблюдение и оценка;
в)
насърчаване на презграничното сътрудничество, подобряване на познанията и укрепване на взаимното доверие между всички заинтересовани страни;
г)
подобряване на познаването и разбирането на потенциалните пречки за упражняване на правата и принципите, гарантирани от ДЕС, ДФЕС, Хартата, международните конвенции, по които Съюзът е страна, и вторичното законодателство на Съюза.
Член 5
Видове действия
1. По Програмата се финансират наред с другото следните видове действия:
а)
аналитични дейности като събирането на данни и статистическа информация; разработването на общи методи и - по целесъобразност - показатели или ориентири за сравнение; проучвания, изследвания, анализи и допитвания; оценки; изготвянето и публикуването на насоки, доклади и образователни материали; работни срещи, семинари, експертни срещи и конференции;
б)
дейности за обучение, като например обмен на служители, работни срещи, семинари, мероприятия за обучение на обучаващи, разработване на онлайн обучителни инструменти или други образователни модули;
в)
дейности за взаимно обучение, сътрудничество, повишаване на осведомеността и разпространение на резултати, например установяването и обменът на добри практики, новаторски подходи и опит; организирането на партньорски прегледи и взаимно обучение; организирането на конференции, семинари, кампании в медиите, включително онлайн медии; информационни кампании, в т.ч. институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото имат отношение към целите на Програмата; събирането и публикуването на материали за разпространение на информация за Програмата и резултатите от нея; разработването, експлоатацията и поддръжката на системи и инструменти, използващи информационни и комуникационни технологии;
г)
подкрепа за основните участници, чиито дейности допринасят за изпълнението на целите на Програмата, като например подкрепа на неправителствени организации за изпълнение на действия с европейска добавена стойност, подкрепа за ключови европейски участници, мрежи на европейско равнище и хармонизирани услуги със социална значимост; подкрепа за държавите-членки при прилагането на правото и политиките на Съюза и подкрепа за дейности на европейско равнище за изграждане на мрежи между специализираните органи и образувания, както и националните, регионалните и местните органи и неправителствените организации, в това число подкрепа за предоставянето на безвъзмездни средства за дейности или за оперативни разходи.
2. За да се гарантира приобщаваща перспектива, бенефициерите насърчават участието на съответните целеви групи в действия, финансирани чрез Програмата.
Член 6
Участие
1. В Програмата могат да участват всички структури и образувания, които са законно установени в:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от Европейската зона за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, в съответствие с това споразумение;
в)
страните кандидатки, потенциалните страни кандидатки и присъединяващите се към Съюза страни в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране или подобни споразумения.
2. Структурите и образуванията със стопанска цел имат достъп до Програмата само при сътрудничество с организации с нестопанска цел или публични организации.
3. Структури и образувания, законно установени в трети държави, различни от тези, които участват в програмата в съответствие с параграф 1, букви б) и в), и по-конкретно страни, по отношение на които се прилага европейската политика за съседство, могат да бъдат асоциирани към действията по Програмата на собствени разноски, ако това служи за целите на тези действия.
4. Комисията може да си сътрудничи с международни организации при условията, изложени в съответните годишни работни програми. Достъп до Програмата имат международните организации, работещи в обхванати от Програмата области, в съответствие с Финансовия регламент и съответните годишни работни програми.
Член 7
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода 2014 - 2020 г. възлиза на 439 473 000 EUR.
2. Заделените по Програмата средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Програмата и за оценка на постигането на нейните цели. С отпуснатите средства могат да се покриват разходи, свързани с необходимите проучвания, заседания на експерти, информационни и комуникационни дейности, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те имат отношение към общите цели на настоящия регламент, както и разходи, свързани с ИТ мрежи, занимаващи се с обработка и обмен на информация; и друг вид техническа и административна помощ, необходима във връзка с управлението на Програмата от страна на Комисията.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и Съвета в границите на многогодишната финансова рамка, установена с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 (17) на Съвета.
4. В рамките на предвидения за Програмата финансов пакет се заделят средства за всяка група конкретни цели в съответствие с процентите, посочени в приложението.
5. Комисията не се отклонява от определените процентни дялове във финансовия пакет, определени в приложението, с повече от 5 процентни пункта за всяка група конкретни цели. Ако се наложи да се превиши това ограничение, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 7а за изменение на всеки от показателите в приложението с повече от 5 и до 10 процентни пункта.
Член 8
Упражняване на делегирани правомощия
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочено в член 7, параграф 5, се предоставя на Комисията за срок на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 5, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са повдигнали възражения в срок от два месеца, след като са получили нотификация за него, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да повдигат възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 9
Мерки за изпълнение
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. С оглед на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 10, параграф 2.
3. Всяка годишна работна програма изпълнява целите на Програмата, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с общите и конкретните цели, изложени в член 3 и член 4, параграф 1, включително условното разпределение на финансовите ресурси;
б)
основните критерии за допустимост, подбор и възлагане, които да се прилагат при подбора на предложенията, за които ще бъдат отпуснати финансови средства, в съответствие с член 84 от Финансовия регламент и член 94 от правилата за неговото прилагане.
в)
минималния дял на годишните разходи, заделени за безвъзмездни средства.
4. Осигурява се подходящо и справедливо разпределение на финансовото подпомагане между различните области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1, като се отчита равнището на вече разпределеното финансиране по предходните програми за 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15. Когато взема решение за предоставяне на средства за тези области в годишните работни програми, Комисията отчита необходимостта да се поддържат достатъчни равнища на финансиране и да се осигури приемственост на дейностите и предвидимост на финансирането за всички области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1.
5. Поканите за представяне на предложения се публикуват ежегодно.
Член 10
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 11
Взаимно допълване
1. Комисията в сътрудничество с държавите-членки осигурява цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с други инструменти на Съюза, сред които програма „Правосъдие“, програма „Европа за гражданите“, Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси, вътрешните работи, здравеопазването и защитата на потребителите, образованието, обучението, младежта и спорта, информационното общество, разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондове.
2. Комисията осигурява също цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с дейността на органите, службите и агенциите на Съюза, работещи в области, обхванати от целите на Програмата.
3. Програмата може да споделя ресурси с други инструменти на Съюза, по-специално с програма „Правосъдие“, с оглед на изпълнението на действия за постигане на целите и на двете програми. Действие, за което са отпуснати финансови средства по Програмата, може да получи също финансови средства по програма „Правосъдие“, при условие че финансирането не покрива едни и същи разходи.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани в съответствие с Програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки, и ако се установят нередности - чрез събиране на погрешно платените суми, а при необходимост - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити - както по документи, така и на място - на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по линия на настоящата Програма.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013на Европейския парламент и на Съвета (18) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (19), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с договор, споразумение или решение за отпускане на безвъзмездни средства, финансирани по настоящата Програма.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети страни и с международни организации, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от изпълнението на Програмата, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат одитите и разследванията, посочени в тези параграфи в съответствие с техните компетенции.
Член 13
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва ежегодно наблюдение на Програмата, за да следи за изпълнението на провежданите по нея действия и постигането на конкретните цели, посочени в член 4. Наблюдението е също средство за оценяване на начина, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете, недопускането на дискриминация и закрилата на децата.
2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
годишен доклад за наблюдението, основан на показателите по член 14, параграф 2 и използването на наличните средства;
б)
междинен доклад за оценка до 30 юни 2018 г.;
в)
последващ доклад за оценка до 31 декември 2021 г.
3. В междинния доклад за оценка се оценява постигането на целите на Програмата, ефикасността на използването на средствата и европейската добавена стойност на Програмата с цел да се определи дали финансирането в областите, обхванати от Програмата, следва да бъде подновено, променено или спряно след 2020 г. В доклада се разглежда също възможността за опростяване на Програмата, вътрешната и външната ѝ съгласуваност, както и актуалността на всички цели и действия. Отчитат се резултатите от последващите оценки на предходните програми за периода 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15.
4. В последващия доклад за оценка се оценяват дългосрочните въздействия на Програмата и трайността на ефекта от нея, така че това да допринесе за вземане на решение относно последваща програма.
Член 14
Показатели
1. Съгласно член 13 показателите, посочени в параграф 2 от настоящия член служат, наред с другото, за основа на наблюдението и оценката на това доколко е постигната всяка от посочените в член 4 конкретни цели на Програмата посредством предвидените в член 5 действия. Те се измерват спрямо предварително определени базови равнища, които отразяват положението преди изпълнението на Програмата. Където е целесъобразно, се прави разбивка на показателите по пол, възраст и увреждане.
2. Показателите, посочени в параграф 1 включват inter aliа следното:
а)
брой и процент на лицата в целева група, до които са достигнали финансираните по Програмата дейности за повишаване на осведомеността;
б)
брой на заинтересованите страни, участващи наред с другото в дейности за обучение, форми на обмен, учебни посещения, работни срещи и семинари, финансирани по Програмата;
в)
повишаване на познаването на правото и политиките на Съюза и, където е приложимо, на основополагащите за Съюза права, ценности и принципи сред групите, участващи във финансираните по Програмата дейности в сравнение с цялата целева група;
г)
брой на случаите и дейностите на трансгранично сътрудничество и резултатите от тях;
д)
оценка на участниците за дейностите, в които са участвали, и за тяхната (очаквана) устойчивост;
е)
географско покритие на финансираните по Програмата дейности;
ж)
брой на молбите за финансиране и безвъзмездните средства, свързани с всяка конкретна цел;
з)
поискано от кандидатите и предоставено равнище на финансиране за всяка конкретна цел.
3. В допълнение към посочените в параграф 2 показатели междинният и окончателният доклад за оценка на Програмата оценяват inter alia:
а)
европейската добавена стойност на Програмата, в т.ч. оценката на дейностите по Програмата от гледна точка на подобни инициативи, разработвани на национално или европейско равнище, които не се подпомагат с финансиране от Съюза, и техните (очаквани) резултати, както и предимствата и/или недостатъците на финансирането от Съюза в сравнение с националното финансиране на този вид дейност;
б)
равнището на финансиране спрямо постигнатите резултати (ефективност);
в)
евентуалните административни, организационни и/или структурни пречки за по-гладко, ефективно и ефикасно изпълнение на Програмата (възможности за опростяване).
Член 15
Преходни мерки
Действията, започнати по силата на раздел 4: „Недискриминация и многообразие“ и раздел 5: „Равенство между половете“ от Решение № 1672/2006/ЕО, Решение 2007/252/ЕО или Решение № 779/2007/ЕО, продължават да се уреждат от разпоредбите на посочените решения до тяхното приключване. По отношение на тези действия позоваването на комитетите, предвидени в член 13 от Решение № 1672/2006/ЕО, член 10 от Решение 2007/252/ЕО и в член 10 от Решение № 779/2007/ЕО, се тълкува като позоваване на комитета, предвиден в член 10, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и пряко приложим в държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1381/2013,
17. detsember 2013,
millega luuakse õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programm aastateks 2014-2020
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 19 lõiget 2, artikli 21 lõiget 2 ning artikleid 114, 168, 169 ja 197,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu inimväärikuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ning inimõiguste ja põhivabaduste austamine. Need on liikmesriikide ühised väärtused ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning meeste ja naiste võrdõiguslikkus. Inimestel on õigus kasutada Euroopa Liidu toimimise lepingu („ELi toimimise leping”) ja Euroopa Liidu lepinguga („ELi leping”) neile antud õigusi. Lisaks kajastab Euroopa Liidu põhiõiguste harta („harta”), mis Lissaboni lepingu jõustumisel muutus kogu liidus õiguslikult siduvaks, liidus isikutele antud põhiõigusi ja vabadusi. Neid õigusi tuleks edendada ja kaitsta. Tuleks tagada nende õiguste ja rahvusvahelistest konventsioonidest (millega liit on ühinenud, nagu näiteks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puudega inimeste õiguste konventsioon) tulenevate õiguste täielik kasutamine ning tuleks kaotada kõik tõkked. Lisaks kaasnevad nende õigustega vastutus ning kohustused teiste inimeste, inimühiskonna ja tulevaste põlvkondade ees.
(2)
Euroopa Ülemkogu kinnitas Stockholmi programmis (4) taas prioriteeti arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala ning määras oma poliitiliseks prioriteediks õigustel põhineva Euroopa saavutamise. Rahastamist nimetati ühe olulise vahendina Stockholmi programmi poliitiliste prioriteetide edukaks rakendamiseks. Aluslepingutes ja Stockholmi programmis sätestatud ambitsioonikad eesmärgid tuleks saavutada luues muu hulgas ajavahemikuks 2014-2020 paindliku ja tõhusa õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programmi („programm”), mis peaks hõlbustama planeerimist ja rakendamist. Programmi üldiseid ja konkreetseid eesmärke tuleks tõlgendada kooskõlas Euroopa Ülemkogu määratletud asjaomaste strateegiliste suunistega.
(3)
Komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises, mis käsitleb Euroopa 2020. aasta strateegiat, on sätestatud aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia. Euroopa 2020. aasta strateegia konkreetsete eesmärkide ja juhtalgatuste toetamiseks ja majanduskasvu soodustamiseks kavandatud mehhanismide hõlbustamiseks tuleks ühe põhielemendina kujundada välja hästi toimiv õigusel rajanev ala, kus on kaotatud takistused piiriüleste kohtumenetluste korraldamisele ja õiguskaitse kättesaadavusele piiriüleste juhtumite korral.
(4)
Mittediskrimineerimine on liidu oluline põhimõte. ELi toimimise lepingu artikkel 19 osundab sammude astumisele, et võidelda diskrimineerimisega soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel. Mittediskrimineerimise põhimõte on kirjas ka harta artiklis 21, mida tuleks kohaldada harta artikli 51 piirides ja sellega kooskõlas. Tuleks arvestada diskrimineerimise eri vormide erisusi ja töötada paralleelselt välja vastavad meetmed ühel või mitmel põhjusel diskrimineerimise ennetamiseks ja takistamiseks.
(5)
Programmi tuleks rakendada viisil, mis suurendaks vastastikku samade eesmärkide saavutamiseks võetud liidu meetmete mõju, pidades eelkõige silmas komisjoni 5. aprilli 2011. aasta teatist „Romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistik aastani 2020” (5) ning nõukogu 19. mai 2011. aasta järeldusi, mis puudutavad romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistikku aastani 2020, milles kutsutakse liikmesriike üles, süvalaiendamise põhimõtet järgides, käsitlema romade sotsiaalset ja majanduslikku tõrjutust neljas võtmetähtsusega valdkonnas - haridus, tööhõive, tervishoid ja eluase, ning samuti tagades, et romasid ei diskrimineerita, vaid nende põhiõigusi tunnustatakse võrdselt teiste kodanikega, ning võtma meetmeid, et kõrvaldada eksisteeriv segregatsioon, eelkõige hariduse ja eluaseme valdkonnas.
(6)
Rassism, ksenofoobia, homofoobia ja muud sallimatuse vormid rikuvad otseselt vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtteid, millele liit on rajatud ja mis on ühised kõikidele liikmesriikidele. Võitlus nende diskrimineerimisnähtuste vastu on seetõttu pidev eesmärk, mis nõuab kooskõlastatud tegevust, sealhulgas rahaliste vahendite eraldamise kaudu. Need nähtused hõlmavad muu hulgas avalikku vägivalla või viha õhutamist isikute rühma või sellise rühma liikme vastu, ning muid kuritegusid, mis on toime pandud rassistlikel, ksenofoobsetel või homofoobsetel kaalutlustel. Selles kontekstis tuleks pühendada erilist tähelepanu vägivalla, viha, segregatsiooni ja stigmatiseerimise kõigi vormide ennetamisele ja nende vastu võitlemisele ning kiusamise, ahistamise ja sallimatu kohtlemise vastu võitlemisele, näiteks riigiasutustes, politseis, kohtusüsteemis, koolis ja töökohtadel.
(7)
Naiste ja meeste võrdõiguslikkus on üks liidu põhiväärtusi. Naiste ja meeste ebavõrdne kohtlemine rikub põhiõigusi. Lisaks aitab naiste ja meeste võrdõiguslikkuse edendamine kaasa ka Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisele. Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse edendamist käsitlevat eesmärki tuleks rakendada sellisel viisil, et suurendada vastastikku samade eesmärkide saavutamiseks võetud liidu või liikmesriikide meetmete, eelkõige Euroopa soolise võrdõiguslikkuse pakti (2011-2020) mõju.
(8)
Kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu praktikaga hõlmab soo alusel toimuv diskrimineerimine soovahetusest tulenevat diskrimineerimist. Käesoleva programmi rakendamisel tuleks seoses täiendavate sooga seotud aspektidega, sealhulgas sooidentiteediga, pöörata tähelepanu ka liidu õigusaktide ja Euroopa Liidu Kohtu praktika arengule.
(9)
Õigus väärikale kohtlemisele nii töökohal kui ühiskonnas üldiselt väljendab liidu põhiväärtusi ning on vaja kooskõlastatud tegutsemist, et võimaldada suunatud meetmeid tööturu osas. Seetõttu peaksid meetmed soolise võrdõiguslikkuse ja mittediskrimineerimise vallas hõlmama meeste ja naiste vahelise võrdõiguslikkuse edendamist ja diskrimineerimise vastu võitlemist töökohal ja tööturul.
(10)
Igasugune laste, noorte, naiste ning teiste riskirühmade vastu suunatud vägivald tähendab põhiõiguste rikkumist ning tõsist tervisehäirete ohtu. Sellist vägivalda esineb kogu liidus ning sellel on tõsised tagajärjed ohvrite füüsilisele ja psühholoogilisele tervisele ning ühiskonnale tervikuna. Sellega tegelemiseks ja ohvrite kaitsmiseks on vaja tugevat poliitilist tahet ja kooskõlastatud tegevust, mis tugineb Daphne programmide meetoditel ja tulemustel (6). Meetmete võtmine naistevastase vägivallaga võitlemiseks aitab edendada naiste ja meeste võrdõiguslikkust. Kuna Daphne rahastamine on alates selle algusest 1997. aastal olnud tõeliselt edukas, olles populaarne nii sidusrühmade hulgas (avaliku sektori asutused ja akadeemilised institutsioonid ja valitsusvälised organisatsioonid) ning rahastatud projektide tõhususe seisukohalt, on oluline, et programmi rakendamisel säilitatakse nimi „Daphne” seoses erieesmärgiga, mis on suunatud konkreetselt laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivallaga võitlemisele, et hoida Daphne programmide mainet võimalikult kõrgena.
(11)
ELi lepingu artikli 3 lõikega 3 nõutakse, et liit edendaks lapse õiguste kaitset, võideldes samal ajal diskrimineerimise vastu. Lapsed on haavatavad, eelkõige vaesuse, sotsiaalse tõrjutuse ja puude tõttu või muus neid ohustavas eriolukorras, nagu näiteks nende tähelepanuta jätmise, röövimise või kadumise korral. Tuleb võtta meetmeid, et edendada laste õigusi ning toetada laste kaitsmist kahjuliku mõju ja vägivalla eest, mis ohustavad nende füüsilist või vaimset tervist ja rikuvad nende õigust arengule, kaitsele ja väärikusele.
(12)
Pideva tehnoloogilise arengu ja üleilmastumise olukorras tuleks jätkuvalt tõhusalt kaitsta isikuandmeid. Liidu andmekaitse õigusraamistikku tuleks kohaldada tõhusalt ja ühtselt kogu liidus. Selle saavutamiseks peaks liit suutma toetada liikmesriikide püüdlusi rakendada seda õigusraamistikku, pöörates erilist tähelepanu sellele, et üksikisikud saavad oma õigusi tõhusalt kasutada.
(13)
Kodanikud peaksid olema teadlikumad oma liidu kodakondsusest tulenevatest õigustest, nimelt oma vaba liikumise ja liidus elukoha valimise õigusest, õigusest hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi valimistel ja elukohajärgse liikmesriigi kohaliku omavalitsuse valimistel selle riigi kodanikega võrdsetel tingimustel ning õigusest pöörduda petitsiooni ja kodanikualgatuse ettepanekutega Euroopa Parlamendi poole igas aluslepingute keeles ning õigust esitada Euroopa Ombudsmanile kaebus haldusomavoli juhtumite kohta, ja nad peaksid saama neid õigusi kasutada. Kodanike julgustamine demokraatias liidu tasandil aktiivsemalt osalema tugevdab Euroopa kodanikuühiskonda ja edendab Euroopa identiteedi arendamist. Kodanikud peaksid saama hõlpsasti elada, reisida, õppida, töötada ja teha vabatahtliku tööd teises liikmesriigis ning neil peaks olema võimalik eeldada, et neil on võrdsed võimalused kasutada, panna maksma ja kaitsta oma õigusi ilma igasuguse diskrimineerimiseta, olenemata sellest, kus nad Euroopa Liidus asuvad.
(14)
Üksikisikutel tarbijana ja ettevõtjana peaks olema võimalik kasutada oma liidu õigusaktidest tulenevaid õigusi piiriüleses kontekstis.
(15)
ELi toimimise lepingu artiklite 8 ja 10 kohaselt peaks programmi kõik meetmed toetama soolise aspekti arvestamist ning diskrimineerimisvastaseid eesmärke. Korrapäraselt tuleks kontrollida ja hinnata seda, kuidas programmi meetmete raames käsitletakse soolise võrdõiguslikkuse ja diskrimineerimisvastase võitluse küsimusi.
(16)
Kogemused liidu tasandi meetmetega on näidanud, et programmi eesmärkide saavutamine praktikas nõuab mitmesuguseid vahendeid, sealhulgas õigusakte, poliitikaalgatusi ja rahalisi vahendeid. Rahastamine on oluline ning aitab täiendada seadusandlikke meetmeid.
(17)
Lisaks sellele, et programmi raames rahastatud meetmed on toonud toetusesaajatele reaalset kasu, annavad need meetmed ka tõendusmaterjali, millele saab tugineda tõhustatud poliitika kujundamisel riiklikul ja liidu tasandil. Näiteks on Daphne programmid võimaldanud kõigi osalevate sidusrühmade vahel teadmiste ja heade tavade ülekandmist, sealhulgas liikmesriikide puhul seoses laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetamise ja selle vastu võitlemisega.
(18)
Komisjoni 29. juuni 2011. aasta teatises pealkirjaga „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” rõhutatakse vajadust liidu rahastamise ratsionaliseerimise ja lihtsustamise järele. Eelkõige praeguse majanduskriisi valguses on väga oluline kavandada ja juhtida liidu rahastamist võimalikult kohusetundlikult. Rahastamise mõistliku lihtsustamise ja tõhusa juhtimise saab tagada programmide arvu vähendamise ning rahastamiseeskirjade ja menetluste ratsionaliseerimise, lihtsustamise ja ühtlustamise kaudu.
(19)
Lihtsustamise, rahastamise tõhusa juhtimise ja sellele lihtsama juurdepääsu tagamise vajadusele vastamiseks tuleks käesoleva programmiga jätkata ja arendada edasi tegevusi, mida on varem ellu viidud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 1672/2006/EÜ (7) 4. osa (mittediskrimineerimine ja mitmekesisus) ja 5. osa (sooline võrdõiguslikkus) alusel, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega 2007/252/EÜ (8) kehtestatud programmi „Põhiõigused ja kodakondsus” alusel ning programmi „Daphne III” alusel. Nende programmide vahehindamised hõlmavad soovitusi, mille eesmärk on parandada nimetatud programmide rakendamist. Nende vahehindamiste tulemusi ning vastavate järelhindamiste tulemusi on vaja käesoleva programmi rakendamisel arvesse võtta.
(20)
Rahaliste vahendite optimaalse kasutamise tagamine ja kulude tõhususe parandamine peaksid olema programmi eesmärkide saavutamise juhtpõhimõtted. Õiguste Euroopa loomiseks suunatud jõupinguste toetamiseks tuleks tagada asjakohane rahastamine. Oluline on tagada programmi võimalikult tulemuslik ja kasutajasõbralik rakendamine, tagades samal ajal õiguskindluse ja juurdepääsu kõigile osalejatele. Kõigile võimalikele toetusesaajatele rahastamisele juurdepääsu hõlbustamiseks tuleks lihtsustada ka taotlusmenetlust ja finantsjuhtimise nõudeid ning kõrvaldada halduskoormus.
(21)
Komisjoni 19. oktoobri 2010. aasta teatises pealkirjaga „ELi eelarve läbivaatamine” ja komisjoni 29. juuni 2011. aasta teatises pealkirjaga „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” rõhutatakse seda, kui oluline on keskenduda rahastamisel tegevusele, millel on selge Euroopa lisaväärtus, s.t mille puhul liidu sekkumine võib luua lisaväärtust võrreldes üksikute liikmesriikide tegevusega. Selle määrusega hõlmatud meetmed peaksid aitama arendada vastastikust usaldust liikmesriikide vahel, suurendada piiriülest koostööd ja võrgustikke ning saavutada liidu õiguse õige, sidusa ja järjepideva kohaldamise. Rahastamine peaks aitama ka kõikidel asjaomastel isikutel saada tõhusaid ja paremaid teadmisi liidu õigusest ja poliitikast ning tagama nõuetekohase analüütilise aluse liidu õiguse ja poliitika toetamiseks ja arendamiseks, aidates nii kaasa nende nõuetekohasele rakendamisele ja rakendamise tagamisele. Liidu sekkumine võimaldab neid toiminguid ellu viia järjepidevalt kogu liidus ning tekitab mastaabisäästu. Lisaks suudab liit liikmesriikidest paremini lahendada piiriüleseid olukordi ning pakkuda vastastikuse õppe Euroopa platvormi.
(22)
Programmi raames rahastatavate meetmete valimisel peaks komisjon hindama pakkumusi varem kindlaks määratud kriteeriumide põhjal. Nimetatud kriteeriumid peaksid sisaldama kavandatud meetmete Euroopa lisaväärtuse hindamist. Ka riiklike projektide ja väikese mahuga projektide puhul saab näidata Euroopa lisaväärtuse olemasolu.
(23)
Asutusi ja üksusi, kes tegutsevad Euroopa üldistes huvides programmiga hõlmatud valdkondades, tuleks käsitada oluliste osalejatena, kui nad on tõendanud või eeldatavasti tõendavad, et neil on arvestatav mõju nimetatud eesmärkide saavutamisele, ning neile tuleks eraldada rahalisi vahendeid kooskõlas menetluste ja kriteeriumidega, mis on ette nähtud vastavalt käesolevale määrusele komisjoni poolt vastu võetud iga-aastastes tööprogrammides.
(24)
Sotsiaalse väärtusega ühtlustatud teenuseid tuleks tõlgendada komisjoni otsuse nr 116/2007/EÜ (9) artikli 2 tähenduses.
(25)
Programmile juurdepääsu omavad asutused ja üksused peaksid hõlmama riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke ametiasutusi.
(26)
Käesoleva määrusega sätestatakse kogu programmi kestuseks rahastamispakett, mis on Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga-aastase eelarvemenetluse käigus peamiseks juhiseks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsember 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta) (10) punkti 17 tähenduses.
(27)
Tagamaks, et programm on piisavalt paindlik, et reageerida kogu oma kestuse jooksul muutuvatele vajadustele ja asjaomastele poliitilistele prioriteetidele, tuleks komisjonile anda ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses käesoleva määruse lisas igale erieesmärkide rühmale määratud protsendimäära muutmisega, mis ületab neid protsendimäärasid enam kui 5 protsendipunkti võrra. Selliste delegeeritud õigusaktide vajaduse üle otsustamisel tuleks protsendimäärasid arvutada programmi rahastamispaketi alusel kogu programmi kestuse ajaks ning mitte iga-aastaste eraldiste alusel. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(28)
Käesolevat määrust tuleks rakendada täielikult kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 (11) („finantsmäärus”). Eelkõige seoses toetusesaajate poolt makstud käibemaksu rahastamiskõlblikkuse tingimustega ei peaks käibemaksu rahastamiskõlblikkus sõltuma toetusesaaja õiguslikust seisundist selliste tegevuste puhul, mida avalik-õiguslikud või eraõiguslikud asutused või üksused saavad viia ellu samadel õiguslikel tingimustel. Arvestades käesoleva määrusega hõlmatud eesmärkide ja tegevuste spetsiifilist laadi, tuleks pakkumuskutses täpsustada, et tegevuste puhul, mida saavad ellu viia nii avalik-õiguslikud kui eraõiguslikud isikud, peaks avalike-õiguslike asutuste makstav käibemaks, mida ei saa maha arvata, olema rahastamiskõlblik, kui see on makstud selliste meetmete rakendamiseks, mida ei saa käsitada avaliku võimu teostamisena, näiteks koolitustegevus või teadlikkuse tõstmine. Käesolevas määruses tuleks samuti kasutada finantsmäärusega kehtestatud lihtsustamisvahendeid. Peale selle peaks toetatavate meetmete kindlakstegemise kriteeriumide eesmärk olema eraldada olemasolevad rahalised vahendid meetmetele, mis tekitavad suurimat mõju seoses taotletava poliitikaeesmärgiga.
(29)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses iga-aastaste tööprogrammide vastuvõtmisega. Nende volituste rakendamisel tuleks toimida kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (12).
(30)
Vastavalt käesolevale määrusele komisjoni poolt vastu võetud iga-aastastes tööprogrammides tuleks tagada sobiv vahendite jaotamine toetuste ja riigihankelepingute vahel. Programm peaks eelkõige eraldama vahendeid toetustele, säilitades samal ajal piisava rahastamise riigihankelepingute jaoks. Iga-aastastest kulutustest peaks toetusteks kasutatav miinimummäär olema kindlaks määratud iga-aastastes tööprogrammides ja see ei tohiks olla alla 65%. Projektide planeerimise ja kaasrahastamise hõlbustamiseks sidusrühmadele peaks komisjon kehtestama selge pakkumuskutsete ajakava, projektide väljavalimisele ja toetuste andmise otsuste tegemisele.
(31)
Liidu üldeelarve vahendite tõhusa eraldamise tagamiseks tuleks käesoleva programmi puhul püüelda järjepidevuse, vastastikuse täiendavuse ja koostoime poole selliste rahastamisprogrammidega, millega toetatakse teineteisega tihedalt seotud poliitikavaldkondi, eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1382/2013 (13) loodud programmi „Kodanike Euroopa”, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1296/2013 (14) loodud Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmi ning muude tööhõive ja sotsiaalküsimuste, siseküsimuste, tervise ja tarbijakaitse, hariduse, koolituse, noorte ja spordi, infoühiskonna ning laienemise valdkonna programmidega, eelkõige ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA II) ja Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega, mille ühissätted on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1303/2013 (15).
(32)
Komisjon peaks tagama üldise sidususe, vastastikuse täiendavuse ja sünergia liidu organite, ametite ja asutuste, nagu Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituudi ja Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti tööga, ja tegema kokkuvõtte teiste riiklike ja rahvusvaheliste osalejate tööst, kes tegutsevad programmi eesmärkidega hõlmatud valdkondades.
(33)
Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmete kaudu, mis hõlmavad rikkumiste ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning vajaduse korral haldus- ja rahaliste karistuste määramist kooskõlas finantsmäärusega.
(34)
Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte rakendamiseks tuleks käesolevas määruses ette näha asjakohased vahendid selle tulemuste hindamiseks. Seepärast tuleks selles kindlaks määrata üld- ja erieesmärgid. Nende erieesmärkide saavutamise mõõtmiseks tuleks kehtestada mitu konkreetset ja mõõdetavat näitajat, mis peaksid jääma kehtima kogu programmi kestuse ajaks. Komisjon peaks esitama kord aastas Euroopa Parlamendile ja nõukogule seirearuande, mis peaks tuginema muu hulgas käesolevas määruses sätestatud näitajatel ning peaks andma teavet olemasolevate vahendite kasutamise kohta.
(35)
Komisjon peaks programmi rakendamisel võtma arvesse õiglase geograafilise jaotumise eesmärki ning pakkuma abi neile liikmesriikidele, kus rahastatud meetmete arv on suhteliselt väike. Komisjon peaks programmi rakendamisel võtma samuti arvesse, kas vastavalt rahvusvaheliselt tunnustatud näitajatele / seireorganitele on mõnes liikmesriigis vaja programmi eesmärkide tõhusaks saavutamiseks võtta meetmeid, ning toetama nendes valdkondades liikmesriikide või kodanikuühiskonna meetmeid.
(36)
Kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 (16) („kohaldamise eeskirjad”) artikli 180 lõike 1 punktiga l tuleks toetuslepingus sätestada liidu antava rahalise toetuse nähtavust reguleerivad sätted, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, mil see ei ole võimalik või asjakohane.
(37)
Kooskõlas finantsmääruse artikli 35 lõigetega 2 ja 3 ning selle kohaldamise eeskirjade artikliga 21 peaks komisjon asjakohasel viisil ja õigel ajal tegema kättesaadavaks teabe vahendite saajate ja liidu üldeelarvest rahastatud meetmete laadi ja eesmärgi kohta. Nimetatud teave tehakse kättesaadavaks arvestades nõuetekohaselt konfidentsiaalsust ja turvalisust ning eelkõige isikuandmete kaitset.
(38)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt aidata arendada edasi piirkonda, kus edendatakse, kaitstakse ja rakendatakse tõhusalt võrdõiguslikkust ja isikute õigusi, nagu on sätestatud ELi lepingus, ELi toimimise lepingus, hartas ja rahvusvahelistes inimõiguste konventsioonides, millega liit on ühinenud, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda paremini saavutada liidu tasandil, võib liit kehtestada meetmed kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, nagu on sätestatud ELi lepingu artiklis 5. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(39)
Selleks et tagada eelnevalt otsuse nr 1672/2006/EÜ 4. ja 5. osa, otsuse 2007/252/EÜ ja otsuse nr 779/2007/EÜ alusel läbi viidud tegevuste rahastamise järjepidevus, peaks käesolev määrus jõustuma järgmisel päeval pärast selle avaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Programmi loomine ja kestus
1. Käesoleva määrusega luuakse õiguste, võrdõiguslikkuse ja kodakondsuse programm („programm”).
2. Programm hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
Artikkel 2
Euroopa lisaväärtus
1. Programmist rahastatakse meetmeid, millel on Euroopa lisaväärtus. Seepärast tagab komisjon, et rahastamiseks valitud meetmete eesmärk on pakkuda Euroopa lisaväärtusega tulemusi.
2. Meetmete, sealhulgas väikese mahuga ja siseriiklike meetmete Euroopa lisaväärtust hinnatakse selliste kriteeriumide alusel nagu nende panus liidu õiguse ühetaolisse ja järjepidevasse rakendamisse ning üldsuse teadlikkuse laiendamisse sellest tulenevate õiguste kohta, nende potentsiaal arendada liikmesriikidevahelist vastastikust usaldust ja parandada piiriülest koostööd, nende riikidevaheline mõju, nende panus parimate tavade väljaarendamisse ja levitamisse või nende potentsiaal luua praktilisi vahendeid ja lahendusi piiriüleste või liiduüleste probleemidega tegelemiseks.
Artikkel 3
Üldeesmärk
Programmi üldeesmärk on aidata kooskõlas artikliga 4 edasi arendada ala, kus edendatakse, kaitstakse ja rakendatakse tõhusalt võrdõiguslikkust ja isikute õigusi, nagu on sätestatud ELi lepingus, ELi toimimise lepingus, hartas ja rahvusvahelistes inimõiguste konventsioonides, millega liit on ühinenud.
Artikkel 4
Erieesmärgid
1. Artiklis 3 sätestatud üldeesmärkide saavutamiseks on programmil järgmised erieesmärgid:
a)
edendada võitlust soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel toimuva diskrimineerimisega ning austada mittediskrimineerimise põhimõtet harta artiklis 21 sätestatud alustel;
b)
hoida ära rassismi, ksenofoobiat, homofoobiat ja muid sallimatuse vorme ning võidelda nende vastu;
c)
edendada ja kaitsta puudega inimeste õigusi;
d)
edendada meeste ja naiste võrdõiguslikkust ja soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist;
e)
hoida ära laste, noorte ja naiste vastu ning kõigi muude riskirühmade, eriti lähisuhete vägivalla riskirühmade vastu suunatud vägivalda ning selle vastu võidelda ja kaitsta sellise vägivalla ohvreid.
f)
edendada ja kaitsta laste õigusi;
g)
aidata tagada kõrgetasemeline eraelu puutumatuse ja isikuandmete kaitse;
h)
edendada ja tugevdada liidu kodakondsusest tulenevaid õigusi;
i)
võimaldada üksikisikutel tarbija või ettevõtjana siseturul oma liidu õigusaktidest tulenevaid õigusi kasutada, võttes arvesse tarbijakaitseprogrammi alusel rahastatavaid projekte.
2. Programmile eriomaseid eesmärke püütakse saavutada järgmiste meetmete abil, milleks on eelkõige:
a)
teadlikkuse ja teadmiste edendamine liidu õiguse ja poliitika ning liidu alusväärtusteks olevate väärtuste ja põhimõtete valdkonnas;
b)
liidu õigusaktide ja poliitikate tõhusa, ulatusliku ja järjepideva rakendamise ja kohaldamise toetamine liikmesriikides ning nende jälgimine ja hindamine;
c)
piiriülese koostöö edendamine, teadmiste vahetamise ja vastastikuse usalduse tugevdamine kõikide sidusrühmade seas;
d)
teadmiste ja arusaamise suurendamine võimalikest tõketest, mis mõjutavad ELi lepingu, ELi toimimise lepingu, harta ja rahvusvaheliste konventsioonidega, millega liit on ühinenud, ning liidu teiseste õigusnormidega tagatud õiguste ja põhimõtete kasutamist.
Artikkel 5
Meetmete liigid
1. Programmi raames rahastatakse muu hulgas järgmist liiki meetmeid:
a)
analüüsitegevus, nt andmete ja statistika kogumine; ühtsete metoodikate ning vajaduse korral näitajate või võrdlusnäitajate väljatöötamine; uuringud, teadusuuringud, analüüsid ja küsitlused; hindamised; suuniste, aruannete ja õppematerjalide väljatöötamine ja avaldamine; õpitoad, seminarid, ekspertide kohtumised ja konverentsid;
b)
koolitustegevus, näiteks töötajate vahetus, õpikojad, seminarid, koolitajate väljaõpe, internetipõhiste või muude koolitusmoodulite arendamine;
c)
vastastikune õpe, koostöö, teadlikkuse suurendamine ja teabe levitamine, nt heade tavade, uuenduslike käsituste ja kogemuste kindlakstegemine ja vahetus; vastastikuse hindamise ja õppe korraldamine; konverentside, seminaride, meedia-, sealhulgas online-meedia kampaaniate ja teabekampaaniate korraldamine, sealhulgas institutsioonide teavitustegevus liidu poliitilistest prioriteetidest, kui need on seotud programmi eesmärkidega; materjalide koostamine ja avaldamine programmi ja selle tulemuste kohta teabe levitamiseks; süsteemide ja töövahendite väljatöötamine, käitamine ja hooldus, kasutades info- ja kommunikatsioonitehnoloogiat;
d)
toetus põhiliste osalejate, kelle tegevus aitab kaasa programmi eesmärkide rakendamisele, nagu näiteks valitsusväliste organisatsioonide toetamine Euroopa lisaväärtusega meetmete rakendamisel, Euroopa tasandi põhiliste osalejate, Euroopa tasandi võrgustike ja sotsiaalse väärtusega ühtlustatud teenuste toetamine; liikmesriikide toetamine liidu õiguse ja poliitika rakendamisel; ning erialaasutuste ja -üksuste ning riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste ning valitsusväliste organisatsioonide võrgustiku tegevuse toetamine Euroopa tasandil, sealhulgas toetuste ja tegevustoetuse näol.
2. Kaasava perspektiivi tagamiseks innustavad toetusesaajad asjaomaseid sihtrühmi osalema programmi kaudu rahastatud tegevustes.
Artikkel 6
Osalemine
1. Juurdepääs programmile on avatud kõikidele asutustele ja üksustele, kes on asutatud:
a)
liikmesriigis;
b)
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riigis, kes on Euroopa Majanduspiirkonna lepingu kohaselt selle lepingu osalised;
c)
kandidaatriigis, potentsiaalses kandidaatriigis ning liiduga ühinevas riigis vastavates raamlepingutes või assotsieerimisnõukogu otsustes või sarnastes lepingutes sätestatud nende riikide liidu programmides osalemist käsitlevate üldpõhimõtete ja -tingimuste kohaselt.
2. Tulusaamisele orienteeritud asutustel ja üksustel on juurdepääs programmile üksnes koos mittetulundusühingute või riiklike organisatsioonidega.
3. Asutused ja üksused, mis on asutatud muudes kui lõike 1 punktide b ja c kohaselt programmis osalevates kolmandates riikides, eelkõige sellistes riikides, kus kohaldatakse Euroopa naabruspoliitikat, võivad programmi tegevuses osaleda oma kulul, kui see teenib programmi eesmärki.
4. Komisjon võib teha koostööd rahvusvaheliste organisatsioonidega asjakohastes iga-aastastes tööprogrammides sätestatud tingimustel. Programmis saavad osaleda sellega hõlmatud valdkondades tegutsevad rahvusvahelised organisatsioonid kooskõlas finantsmääruse ja asjakohaste iga-aastaste tööprogrammidega.
Artikkel 7
Eelarve
1. Programmi rakendamise rahastamispakett aastatel 2014-2020 on 439 473 000 eurot.
2. Programmi rahalistest vahenditest võib katta ka kulud, mis on seotud ettevalmistavate, seire-, kontrolli-, auditi- ja hindamistoimingutega, mida on vaja programmi juhtimiseks ja selle eesmärkide saavutamise hindamiseks. Rahalistest vahenditest võib katta kulusid, mis on seotud vajalike uuringute, ekspertidega kohtumiste ja teavitusmeetmetega, sealhulgas institutsioonide teavitustegevus Euroopa Liidu poliitilistest prioriteetidest, kuivõrd need on seotud käesoleva määruse üldeesmärkidega, ning IT-võrgustikega seotud kulud, kui võrgustikud keskenduvad teabe töötlemisele ja vahetamisele, ning muud tehnilise ja haldusabi kulud, mis on vajalikud seoses komisjonipoolse programmi juhtimisega.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad ettenähtud iga-aastased assigneeringud nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 1311/2013 (17) kehtestatud mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud piires.
4. Programmi rahastamispaketi raames eraldatakse summad igale erieesmärkide rühmale vastavalt lisas esitatud protsendimäärale.
5. Komisjon ei tohi rahastamispaketi raames eraldatud protsendimäärast kõrvale kalduda enam kui 5 protsendipunkti võrra iga erieesmärkide rühma puhul. Juhul kui selle piirmäära ületamine peaks osutuma vajalikuks, on komisjonil õigus võtta artikli 8 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et muuta iga lisas toodud arvnäitajat rohkem kui 5 ja kuni 10 protsendipunkti võrra.
Artikkel 8
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 7 lõikes 5 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile kogu programmi kestuse ajaks.
3. Euroopa Parlament või nõukogu võib artikli 7 lõikes 5 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 7 lõike 5 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusaktist teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 9
Rakendusmeetmed
1. Komisjon rakendab programmi kooskõlas finantsmäärusega.
2. Programmi rakendamiseks võtab komisjon vastu aastased tööprogrammid rakendusaktide kujul. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 10 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
3. Iga iga-aastase tööprogrammiga rakendatakse programmi eesmärgid, määrates kindlaks järgmise:
a)
võetavad meetmed kooskõlas artiklis 3 ja artikli 4 lõikes 1 sätestatud üld- ja erieesmärkidega, sh rahaliste vahendite esialgne jaotus;
b)
põhilised rahastamiskõlblikkuse valiku- ja hindamiskriteeriumid nende pakkumuste väljavalimiseks, millele antakse rahalist toetust kooskõlas finantsmääruse artikliga 84 ja selle rakenduseeskirjade artikliga 94.
c)
toetusteks kasutatavate iga-aastaste kulude minimaalne protsendimäär.
4. Tagatakse asjakohane ja õiglane rahalise toetuse jaotamine artikli 4 lõikes 1 osutatud erieesmärkidega hõlmatud eri valdkondade vahel, võttes arvesse eelmiste, artiklis 15 osutatud otsustega kehtestatud ajavahemiku 2007-2013 programmide raames juba eraldatud rahastamise taset. Otsuse tegemisel vahendite eraldamiseks nimetatud valdkondadele iga-aastastes tööprogrammides võtab komisjon arvesse vajadust säilitada piisavat rahastamise taset ja tagada meetmete järjepidevus ja rahastamise prognoositavus kõigi artikli 4 lõikes 1 sätestatud erieesmärkidega hõlmatud eri valdkondade jaoks.
5. Pakkumuskutsed avaldatakse igal aastal.
Artikkel 10
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee. See komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 11
Vastastikune täiendavus
1. Komisjon tagab koostöös liikmesriikidega sidususe ja täiendavuse ning koostoime teiste liidu vahenditega, muu hulgas õigusprogrammiga, programmiga „Kodanike Euroopa”, Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmiga, ning muude programmidega tööhõive ja sotsiaalküsimuste, siseküsimuste, tervise ja tarbijakaitse, hariduse, koolituse, noorte ja spordi, infoühiskonna ning laienemise valdkonnas, eelkõige ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA II) ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega.
2. Komisjon tagab ka üldise vastavuse, vastastikuse täiendavuse ja sünergia liidu organite ja asutuste tööga, kes tegutsevad programmi eesmärkidega hõlmatud valdkondades.
3. Programm võib jagada ressursse muude ühenduse rahastamisvahenditega, eelkõige õigusprogrammiga, et viia ellu meetmeid, mis vastavad mõlema programmi eesmärkidele. Meedet, mida on rahastatud käesoleva programmi raames, võidakse rahastada ka õigusprogrammist, eeldusel, et rahastamine ei kata samu kuluartikleid.
Artikkel 12
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon astub vajalikke samme tagamaks, et käesolevast programmist rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse eest ennetustegevuse, tõhusa kontrolli ja alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ning vajaduse korral tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate haldus- ja rahaliste karistustega.
2. Komisjonil või tema esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida nii dokumentide põhjal kui ka kohapeal kõiki toetusesaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, keda on rahastatud programmi raames liidu vahenditest.
3. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib teostada juurdlust, sealhulgas kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 883/2013 (18) ning nõukogu määruse (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (19) materiaal- ja menetlusõiguse normidele, et teha kindlaks, kas käesoleva programmi alusel rahastatud toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või lepinguga seoses on esinenud pettust, korruptsiooni või mis tahes muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
4. Ilma et see piiraks lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamist, sisaldavad kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud koostöölepingud ning käesoleva programmi rakendamisest tulenevad lepingud, toetuslepingud ja toetuse määramise otsused sätteid, millega antakse komisjonile, kontrollikojale ja OLAFile selgesõnaliselt volitused korraldada oma pädevuse piires nendes lõigetes osutatud auditeid ja juurdlusi.
Artikkel 13
Seire ja hindamine
1. Komisjon seirab programmi iga-aastaselt, et jälgida selle raames ellu viidud meetmete rakendamist ning artiklis 4 osutatud erieesmärkide saavutamist. Seire käigus hinnatakse samuti, kuidas programmi meetmete raames on käsitletud soolise võrdõiguslikkuse, mittediskrimineerimise ja lastekaitse küsimusi.
2. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:
a)
iga-aastase seirearuande artikli 14 lõikes 2 sätestatud näitajate ja olemasolevate vahendite kohta;
b)
vahehindamise aruande hiljemalt 30. juuniks 2018.;
c)
järelhindamise aruande 31. detsembriks 2021.
3. Vahehindamise aruandes hinnatakse programmi eesmärkide saavutamist, vahendite kasutamise tõhusust ning programmi Euroopa lisaväärtust eesmärgiga määrata kindlaks, kas programmiga hõlmatud valdkondades tuleks rahastamist pikendada, muuta või see peatada pärast 2020. aastat. Peale selle uuritakse aruandes programmi mis tahes lihtsustamise võimalust, selle sisemist ja välist ühtsust ning kõikide eesmärkide ja meetmete jätkuvat asjakohasust. Selles võetakse arvesse artiklis 15 osutatud otsustega kehtestatud eelmiste programmide (2007-2013) järelhindamiste tulemusi.
4. Järelhindamise aruandes hinnatakse programmi pikaajalisi mõjusid ning programmi mõju püsivust eesmärgiga aidata teha otsus järgmise programmi kohta.
Artikkel 14
Näitajad
1. Kooskõlas artikliga 13 on käesoleva artikli lõikes 2 sätestatud näitajad aluseks seirele ja hindamisele, mis ulatuses on iga programmi artiklis 4 sätestatud erieesmärk artiklis 5 sätestatud meetmete kaudu saavutatud. Neid tuleb võrrelda eelnevalt määratletud lähtejoonega, mis kajastab olukorda enne eesmärkide elluviimist. Kui see on asjakohane, esitatakse näitajad muu hulgas soo, vanuse ja puude kaupa.
2. Lõikes 1 osutatud näitajad sisaldavad muu hulgas järgmist:
a)
isikute arv ja osatähtsus sihtrühmas, kelleni programmi raames rahastatud teadlikkuse suurendamise meetmed jõuavad;
b)
programmi raames rahastatud koolitustel, vahetustes, õppereisidel, õpikodades, seminaridel jne osalenud sidusrühmade arv;
c)
teadmiste taseme tõus liidu õiguse ja poliitika ning, kui see on asjakohane, liidu alusväärtusteks olevate väärtuste ja põhimõtete valdkonnas programmi raames rahastatud tegevustes osalejate rühmades, võrreldes kogu sihtrühmaga;
d)
piiriülese koostöö juhtude, tegevuste ja väljundite arv;
e)
osalejate hinnangud tegevuste kohta, milles nad osalesid ja nende tegevuste (eeldatava) jätkusuutlikkuse kohta;
f)
programmi raames rahastatud tegevuste geograafiline haare;
g)
iga erieesmärgiga seotud taotluste ja toetuste arv;
h)
taotlejate poolt soovitud ja neile eraldatud rahastamise tase iga erieesmärgi puhul.
3. Lisaks lõikes 2 osutatud näitajatele hinnatakse programmi vahe- ja järelhindamise aruannetes muu hulgas järgmisi näitajaid:
a)
programmi Euroopa lisaväärtus, sealhulgas programmi tegevuste hindamine, arvestades sarnaseid algatusi, mis on välja töötatud siseriiklikul ja Euroopa tasandil ja mis ei ole liidu poolt rahastatud, ning nende (eeldatavad) tulemused ning liidu rahastamise eelised ja/või puudused, võrreldes kõnealust tüüpi meetmete siseriikliku rahastamisega;
b)
rahastamise tase võrreldes saavutatud tulemustega (tõhusus).
c)
võimalikud haldusalased, organisatoorsed ja/või struktuurilised takistused programmi sujuvamaks, tulemuslikumaks ja tõhusamaks rakendamiseks (lihtsustamise ulatus).
Artikkel 15
Üleminekumeetmed
Meetmeid, mis algatatakse otsuse nr 1672/2006/EÜ 4. osa (mittediskrimineerimine ja mitmekesisus) ja 5. osa (sooline võrdõiguslikkus), otsuse nr 2007/252/EÜ või otsuse nr 779/2007/EÜ alusel, reguleerivad jätkuvalt nende otsuste sätted kuni nende lõpuleviimiseni. Nende meetmete puhul käsitatakse viiteid otsuse nr 1672/2006/EÜ artiklis 13, otsuse nr 2007/252/EÜ artiklis 10, otsuse nr 779/2007/EÜ artiklis 10 osutatud komiteedele viidetena käesoleva määruse artikli 10 lõikes 1 sätestatud komiteele.
Artikkel 16
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17. detsember 2013