ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 44/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 ноември 2013 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с конструкцията на превозните средства и общите изисквания към одобряването на дву-, три- и четириколесните превозни средства
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 168/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно одобряването и надзора на пазара на дву-, три- и четириколесни превозни средства (1), и по-специално член 18, параграф 3, член 20, параграф 2, член 21, параграф 5, член 25, параграф 8, член 33, параграф 6, член 57, параграф 12 и член 65 от него,
като има предвид, че:
(1)
Вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на стоки, хора, услуги и капитали. За тази цел се прилагат цялостна процедура за ЕС одобряване на типа и система за засилен надзор на пазара на превозните средства от категория L и техните системи, компоненти и отделни технически възли, установени с Регламент (ЕС) № 168/2013.
(2)
Понятието „превозни средства от категория L“ обхваща широка гама от типове леки дву-, три- или четириколесни превозни средства, като велосипедите с двигател, дву- и триколесните мотопеди, дву- и триколесните мотоциклети, мотоциклетите с кош, и четириколесните превозни средства, например четириколесните превозни средства за движение по пътищата, превозните средства с висока проходимост и четириколесните превозни средства с повишена маневреност.
(3)
С Решение 97/836/ЕО на Съвета (2) Съюзът се присъедини към Споразумението на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации за приемане на единни технически предписания за колесните превозни средства, оборудване и части, които могат да се монтират и/или да се използват на колесните превозни средства, и условията за взаимно признаване на одобренията, получени въз основа на тези предписания (Ревизирано споразумение от 1958 г.).
(4)
Производителите подават заявления за одобряване на превозни средства от категория L, техните системи, компоненти или отделни технически възли съгласно Регламент (ЕС) № 168/2013. Повечето от изискванията съгласно законодателството на Съюза за частите на превозните средства са възприети от съответните правила на ИКЕ на ООН. Правилата на ИКЕ на ООН непрекъснато се изменят с оглед на технологичния напредък и съобразно с това трябва редовно да се внасят изменения в съответните регламенти на Съюза. За да се избегне това дублиране, групата на високо равнище „CARS 21“ препоръча замяната на няколко директиви на Съюза с включването и задължителното прилагане в законодателството на Съюза на съответните правила на ИКЕ на ООН, посочени в приложение I.
(5)
Възможността за прилагане на правилата на ИКЕ на ООН по силата на законодателството на Съюза, което предвижда включването на тези правила на ИКЕ на ООН за целите на ЕС одобряването на типа на превозните средства, е предвидена в Регламент (ЕС) № 168/2013. Съгласно посочения регламент одобряването на типа в съответствие с правилата на ИКЕ на ООН, които се прилагат задължително, се счита за ЕС одобряване на типа по силата на същия регламент, неговите делегирани актове и актовете за изпълнението му.
(6)
Правило № 10 на ИКЕ на ООН за електромагнитната съвместимост (ЕМС) следва да стане задължително и да замени глава 8 от Директива 97/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1997 г. относно някои компоненти или характеристики на двуколесните или триколесните моторни превозни средства (3), за да могат превозните средства да отговарят само на едни изисквания към ЕМС, които са приети в международен план от договарящите страни по Споразумението от 1958 г. Правило № 62 на ИКЕ на ООН за защитата срещу неразрешено използване следва да стане задължително и да замени Директива 93/33/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно устройствата за защита срещу неразрешена употреба на двуколесни или триколесни моторни превозни средства (4) със същата цел, а именно взаимно признаване между договарящите страни по Споразумението от 1958 г.
(7)
Чрез задължителното прилагане на правилата на ИКЕ на ООН се избягва дублирането не само на технически изисквания, но и на процедури за сертификация и административни процедури. Освен това одобряването на типа, което е пряко основано на международно договорени стандарти, може да подобри достъпа до пазара в трети държави, по-специално в онези, които са договарящи страни по Ревизираното споразумение от 1958 г., като така се увеличава конкурентоспособността на промишлеността на Съюза.
(8)
Съгласно разпоредбите на Регламент (ЕС) № 168/2013 превозните средства от категория L, техните системи, компоненти и отделни технически възли, включени в обхвата на същия регламент, не могат да се пускат или да се предоставят на пазара, нито да се пускат в употреба в държавите членки, освен когато отговарят на разпоредбите на посочения регламент.
(9)
Поради изискванията към безопасността при експлоатация или екологичните характеристики се налагат ограничения на неразрешеното изменение на определени типове превозни средства от категория L. За да не се затрудняват собствениците при обслужването и поддръжката на превозните си средства, тези ограничения следва да обхванат само неразрешеното изменение, което в значителна степен променя отрицателно характеристиките на превозното средство, емисиите на замърсители и шум, и безопасността при експлоатацията на превозното средство. Тъй като отрицателното неразрешено изменение засяга и двата аспекта, в настоящия делегиран акт за конструкцията на превозните средства следва да се определят подробните изисквания към силовото предаване и изискванията към предотвратяване на неразрешеното изменение във връзка с намалението на шума.
(10)
Превозните средства от подкатегории L6e-A (леки четириколесни превозни средства за движение по пътищата), L7e-A (тежки четириколесни превозни средства за движение по пътищата) и L7e-B (тежки четириколесни превозни средства с висока проходимост) са с висок център на тежестта спрямо тяхната широчина и колесна база. Те имат широка гама от конфигурации за превоз на пътници/товари и могат да се използват при извънпътни условия. Следва да се установят множество критерии за странична статична стабилност и да се включат в приложение ХI относно масите и размерите поради значението на стабилността срещу преобръщане на превозното средство в извънпътни условия. Като показатели за статичната стабилност се използват ъгълът на накланяне на платформата (ТТА) и коефициентът на странична стабилност (Kst). Kst е триизмерна статична величина и служи за показател за стабилността на превозното средство на равен терен, докато при изпитването на ТТА се извършва симулация на превозно средство, което се използва на склон и при него се проверява статичната надлъжна стабилност. При тези статични изпитвания се проверява състоянието на превозните средства от категории L6e-A, L7e-A и L7e-B при експлоатационни условия със и без товар. Освен това превозното средство следва да е конструирано така, че масите и размерите му да отговарят на изискванията към минималната надлъжна стабилност. Свързаните изпитвания следва да са представителни за превозно средство в напълно натоварено състояние, спускащо се и качващо се директно по стръмен наклон.
(11)
Бордовата диагностика (БД) е от основно значение за ефективния и ефикасния ремонт и поддръжка на превозните средства. Точната диагностика дава възможност на монтьорите бързо да установят най-малката заменяема част, която трябва да се ремонтира или замени. С оглед на бързото техническо развитие в областта на системите за контрол на задвижването е целесъобразно да се преразгледа през 2017 г. списъкът на устройствата, подлежащи на мониторинг за неизправности на електрическата верига. До 1 януари 2018 г. следва да се определи дали да се добавят допълнителни устройства и неизправности в списъка по допълнение 2 към приложение ХII, за да се осигури достатъчно време за държавите членки, производителите на превозни средства, техните доставчици и сервизи да се адаптират преди влизането в сила на БД от второ поколение.
(12)
БД от първо поколение, която е задължителна от 2016 г. нататък, не следва да задължава производителите да сменят хардуера във връзка със зареждането с гориво, нито да налага оборудването с електронен карбуратор или електронно впръскване на горивото, при условие че превозното средство отговаря на изискванията по Регламент (ЕС) № 168/2013 и делегираните му актове. Съответствието с изискванията за БД от първо поколение изисква захранването с гориво, подаването на искра или входящият въздух да се контролират по електронен път, като е необходим мониторинг на съответните входящи и/или изходящи мрежи, определени в допълнение 2 към приложение ХII. Например, ако мотоциклет е оборудван с механично задействан карбуратор, но едновременно с това и с подаване на искра с електронен контрол, е необходим мониторинг на основните мрежи на запалната бобина. При механичен карбуратор, оборудван с датчик за положението на дросела, който подава по веригата входящ сигнал към PCU / ECU за определяне на натоварването на двигателя, който от своя страна се използва за подаването на искра с електронен контрол, се налага мониторинг на веригата на този датчик за положението на дросела. Също така ще е необходим мониторинг на вериги на други датчици и/или задействащи/ механизми, посочени в точки 3.3.5 и 3.3.6 от приложение ХII, въпреки че те не се използват пряко за контрол на захранването с гориво, подаването на искра или входящия въздух. Пример за такъв случай са веригите на датчици за оборотите на колелата, в случай че скоростта на превозното средство се изчислява в PCU/ECU от оборотите на колелата и се използва впоследствие за контрол на екологичните характеристики на мотоциклета или за задействане на режима по подразбиране за ограничаване на въртящия момент.
(13)
Неограниченият достъп до информация за ремонта на превозните средства чрез стандартизиран формат, който може да се използва за извличане на техническата информация, и ефективната конкуренция на пазара за информационни услуги за ремонта и поддръжката (RMI) на превозните средства са необходими за по-доброто функциониране на вътрешния пазар, особено по отношение на свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги. Голяма част от тази информация е свързана със системите за бордова диагностика (СБД) и тяхното взаимодействие с другите системи на превозното средство. Целесъобразно е да се определят техническите спецификации, на които следва да отговарят уебсайтовете на производителите, както и конкретни мерки за осигуряване на приемлив достъп за малките и средните предприятия (МСП). Общите стандарти, договорени с участието на заинтересованите страни, могат да улеснят обмена на информация между производителите и доставчиците на услуги. По тази причина е целесъобразно производителите да използват техническите спецификации на формàта OASIS, а Комисията своевременно ще изиска от Европейския комитет за стандартизация (CEN) и Международната организация за стандартизация (ISO) да доразвият този формат като стандарт, който да замени формàта OASIS.
(14)
За да се продължи хармонизираният подход за достъпа до RMI във всички области на законодателството за одобряване на типа, който е възприет в глава ХV от Регламент (ЕС) № 168/2013, чиито разпоредби следват тези от регламенти (ЕО) № 595/2009 (5) и (ЕО) № 715/2007 (6) на Европейския парламент и на Съвета, е целесъобразно да се включат в настоящия регламент разпоредбите за достъпа до информация за ремонта и поддръжката от регламента за изпълнение към регламенти (ЕО) № 595/2009 и (ЕО) № 715/2007, а именно Регламент (ЕС) № 582/2011 на Комисията (7), и да се адаптират към спецификите на сектора на превозните средства от категория L.
(15)
По-конкретно е целесъобразно да се приемат специални процедури за достъпа до информация за ремонта и поддръжката в случай на многоетапно одобряване на типа. Също така е целесъобразно да се приемат специални изисквания и процедури за достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозните средства в случай на модификации по искане на клиента и производство на малки количества.
(16)
За да се изключи вероятността прилагането на разпоредбите за достъпа до информация за ремонта и поддръжката на превозните средства да доведе до твърде голяма тежест за производителите на превозни средства в краткосрочен план с оглед на определени системи, които се пренасят от стари към нови типове превозни средства, е целесъобразно да се създаде изчерпателен списък на ограничените дерогации от общите разпоредби за достъпа до БД на превозните средства и до информацията за ремонта и поддръжката на превозните средства и той да се включи в настоящия регламент.
(17)
При разглеждане на основните сфери на политиките, които засягат конкурентоспособността на европейската автомобилна промишленост, групата на високо равнище „CARS 21“ постигна съгласие по известен брой препоръки за повишаване на цялостната конкурентоспособност и заетост в сектора, като едновременно с това се насърчават увеличението на безопасността и подобряването на екологичните характеристики. Тези препоръки бяха публикувани в доклад на Комисията от 2006 г., озаглавен „CARS 21: нормативна уредба за конкурентоспособен автомобилен сектор през ХХI век“. В областта на опростяването групата на високо равнище предложи, наред с другото, две законодателни мерки, с които се въвежда възможността за производителите да извършват сами изпитванията за одобряване, т.е. да са определени като техническа служба („провеждане на собствени изпитвания“), и възможността за използване на компютърни симулации вместо физически изпитвания („виртуално изпитване“). Ето защо с настоящия регламент следва да се определят подробните условия по отношение на виртуалното изпитване и провеждането на собствени изпитвания по членове 32, 64 и 65 от Регламент (ЕС) № 168/2013.
(18)
Компютърните техники, а именно компютърните системи за автоматизирано проектиране (CAD), се използват широко през целия инженерен процес, като се започне от концептуалното проектиране и дизайн на компонентите и оборудването, мине се през изчисленията на якостта и динамичния анализ на монтажните възли и се стигне до определяне на производствените методи. Съществуващият софтуер прави възможно използването на основаващи се на тези техники методи за виртуално изпитване, чието въвеждане беше определено от групата на високо равнище „CARS 21“ като средство за намаляване на разходите на производителите чрез премахване на задължението за произвеждане на прототипи за целите на одобряването на типа. На производителите, които не искат да използват методите за виртуално изпитване, следва да се остави правото да прилагат съществуващите методи за физическо изпитване.
(19)
Изпитванията за одобряване на типа се провеждат от техническите служби, чиито имена са съобщени на Комисията от органите по одобряването на типа на държавите членки, след като са оценени техните умения и компетентност съгласно съответните международни стандарти. Тези стандарти съдържат необходимите изисквания, за да може производител или подизпълнител, който действа от негово име, да бъде определен за техническа служба от органа по одобряването по смисъла на Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) (Рамковата директива). Въпреки това, за да се предотврати евентуален конфликт на интереси, следва да се уточнят отговорностите на производителите. Освен това следва да се разяснят условията, при които производител може да използва подизпълнител за изпитванията.
(20)
Една от основните характеристики на системата за одобряване на типа е високото доверие, което трябва да съществува между органа по одобряването и определените от него технически служби. Поради това е важно обменът на информация между техническите служби и органа по одобряването да гарантират прозрачност и яснота.
(21)
Даден метод за виртуално изпитване следва да гарантира същото доверие в резултатите, каквото осигурява физическото изпитване. Поради това е целесъобразно да се определят съответните условия с оглед на това производителите, които осъществяват дейност като собствени технически служби, и подизпълнителите, действащи от името на производител или техническа служба, да могат да потвърждават по необходимия начин използваните математически модели.
(22)
Проверките на съответствието на превозните средства, компонентите или отделните технически възли по време на производствения процес са основна част от процеса на ЕС одобряване на типа. Тези проверки на съответствието се извършват чрез физически изпитвания на превозни средства, компоненти или отделни технически възли, които се вземат от производствената линия. Методите за виртуално изпитване не следва да се разрешават за изпитванията на съответствието на производството, дори ако са били използвани за целите на одобряването на типа.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 168/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се определят подробните технически изисквания и процедурите за изпитване във връзка с конструкцията на превозните средства и общите изисквания за одобряване на типа на превозните средства от категория L и на системите, компонентите и отделните технически възли, предназначени за тези превозни средства, в съответствие с Регламент (ЕС) № 168/2013. Също така настоящият регламент съдържа списък на правилата на ИКЕ на ООН и техните изменения.
2. С настоящия регламент се установяват и стандарти за работата на техническите служби и процедурата за оценката им.
Член 2
Определения
Прилагат се определенията от Регламент (ЕС) № 168/2013. Освен това се прилагат и следните определения:
1)
„мерки срещу неразрешено изменение“ е съвкупност от технически изисквания и спецификации, имащи за цел да се предотвратят, доколкото е възможно, неразрешените изменения на силовото предаване на превозното средство, които могат да засегнат безопасността при експлоатация, а именно като повишат показателите на превозното средство, и да окажат отрицателно въздействие върху околната среда, и които не са разрешени съгласно приложение II;
2)
„всмукателен колектор“ е комбинацията от всмукателния канал и всмукателната тръба;
3)
„всмукателен канал“ е каналът, по който въздухът постъпва в цилиндъра, цилиндровата глава или картера;
4)
„всмукателна тръба“ е частта, свързваща карбуратора или системата за управление на постъпването на въздух с цилиндъра, цилиндровата глава или картера;
5)
„всмукателна система“ е комбинацията от всмукателния колектор и шумозаглушителя на всмукването;
6)
„изпускателна система“ е комбинацията от изпускателната тръба, разширителното гърне и шумозаглушителя, необходим за поглъщането на шума, излъчван от двигателя, и устройството за контрол на замърсяването;
7)
„специални инструменти“ са инструментите, свързани с устройствата срещу неразрешено изменение, които се предоставят само на дистрибуторите, упълномощени от производителя на превозното средство, и които не са на разположение за общо ползване;
8)
„подаване на искра към запалителната система“ са всички характеристики на искрата, образувана в запалителната система на двигател с принудително запалване (PI), за да запали горивно-въздушната смес, като момент на запалване, ниво и място;
9)
„система за захранване с гориво“ е съвкупността от всички компоненти, включващи устройствата за съхранение на горивото и за горивно-въздушната смес или за впръскване, както и устройствата, които са свързани с тях;
10)
„съответствие на производството“ (СП) е способността да се гарантира, че всяка серия произведени продукти е в съответствие с изискванията към спецификациите, работните характеристики и маркировката от одобряването на типа;
11)
„система за управление на качеството“ е съвкупност от аспекти, взаимносвързани или взаимодействащи помежду си, които се използват от дадена организация, за да ръководи и контролира изпълнението на стратегията по качеството и реализирането на целите в тази връзка;
12)
„одит“ е процес, при който се събират доказателства за оценка на прилагането на одитните критерии и който е разработен така, че да е обективен, безпристрастен и независим, и се извършва под формата на системна и документирана проверка;
13)
„коригиращи действия“ е процес на разрешаване на проблемите при управлението на качеството, при който се предприемат последващи мерки за отстраняване на причините за несъответствието или причините, довели до съответната нежелана ситуация, като с тези мерки се цели предотвратяване на повторната им поява;
14)
„сертификация“ е атестация от национален орган по акредитация за това, че съответната организация отговаря на изискванията, определени в хармонизирани стандарти, и където е приложимо, на всякакви допълнителни изисквания, включително определените в приложимите секторни схеми, за да изпълнява специфична дейност по оценяване на съответствието;
15)
„теглително-прикачно устройство за превозно средство от категория L“ са всички части и устройства на рамите и носещите товара части от каросерията и шасито, които свързват теглещото и тегленото превозно средство, включително неподвижно закрепените или разглобяемите части, пригодени за свързване, регулиране или работа на теглително-прикачните устройства;
16)
„сферични теглително-прикачни устройства и носач“ са теглително-прикачните устройства с болт със сферична част и носачи, които се монтират на превозно средство от категория L и служат за прикачване на ремаркето с помощта на съединителна глава;
17)
„съединителна глава“ е механично теглително-прикачно устройство, монтирано върху теглича на ремаркетата, което служи за прикачване към сферичното теглително-прикачно устройство на превозно средство от категория L;
18)
„точка на прикачване“ е центърът на захващане на теглително-прикачното устройство, монтирано към тегленото превозно средство, в теглително-прикачното устройство, монтирано към съответното теглещо превозно средство;
19)
„допълнително теглително-прикачно устройство“ е теглително-прикачно устройство, което при отделяне на основното теглително-прикачно устройство може да гарантира, че ремаркето остава свързано към теглещото превозно средство и че е осигурено известно остатъчно управление;
20)
„ръб на табелата“ е контурът на табела, която би имала общо четири ясно разграничими ръба, ако беше плоска и правоъгълна, и чиято обща дебелина на материала не надхвърля 10 mm;
21)
„тяло“ е всяка изпъкналост или част, която е с кръгла или почти кръгла форма, включително глави на болтове и винтове, с относително постоянен общ диаметър и която има свободен край, който може да се докосне;
22)
„размер на мрежата“ е броят на отворите на (линеен) инч мрежа;
23)
„товарна платформа“ е платформа, която е прикачена към структурата на превозно средство от категория L за превоз на товари;
24)
„стандартно оборудване“ е базовата конфигурация на превозно средство, оборудвано с всички елементи, изисквани съгласно регулаторните актове по приложение II към Регламент (ЕС) № 168/2013, включително всички елементи, които са монтирани, без да се налага установяването на допълнителни спецификации по отношение на конфигурацията или оборудването;
25)
„незадължително оборудване“ са всички елементи, които не са включени в стандартното оборудване и които могат да се монтират на превозното средство на отговорността на производителя;
26)
„маса на незадължителното оборудване“ е масата на оборудването, което може да се монтира на превозното средство в допълнение към стандартното оборудване съгласно спецификациите на производителя;
27)
„маса на теглително-прикачното устройство“ е масата на теглително-прикачното устройство и частите, необходими за прикачването му към превозното средство;
28)
„технически допустима максимална маса в точката на прикачване“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване в точката на прикачване (стойност „S“ или „U“) на съответното теглещо превозно средство в зависимост от конструкцията на теглително-прикачното устройство и теглещото превозно средство;
29)
„действителна маса“ във връзка с превозно средство е масата в готовност за движение по смисъла на член 5 от Регламент (ЕС) № 168/2013, плюс масата на водача (75 kg), плюс, ако е приложимо, масата на системата за съхранение на алтернативното гориво, плюс масата на незадължителното оборудване, монтирано на дадено превозно средство;
30)
„технически допустима максимална маса с товар (М)“ е максималната маса на превозно средство, базирана на неговата конструкция и експлоатационните му характеристики;
31)
„технически допустима максимална теглена маса (TM)“ е максималната маса, която може да се тегли от съответно теглещо превозно средство;
32)
„ос“ е общата ос на въртене на две или повече колела, независимо дали е задвижвана от двигател, или е свободно въртяща, и независимо дали е в една или повече части, разположени в една и съща равнина, която е перпендикулярна на надлъжната осова линия на превозното средство;
33)
„технически допустима максимална маса на оста“ е масата, съответстваща на допустимото максимално вертикално статично натоварване, предавано на пътя от колелата на оста, в зависимост от конструкцията на оста и превозното средство и техните експлоатационни характеристики;
34)
„маса на товара“ e разликата между технически допустимата максимална маса с товар и действителната маса на превозното средство;
35)
„надлъжна равнина“ е вертикалната равнина, успоредна на линията на движение напред на превозното средство;
36)
„система за контрол на емисиите“ е електронният контролер за управление на двигателя и всеки компонент, свързан с емисиите в изпускателната или изпарителната система, който подава входни данни на този контролер или получава изходни данни от него;
37)
„индикатор за неизправност (ИН)“ е светлинен или звуков индикатор, който ясно информира водача на превозното средство при неизправност, посочена в член 21 от Регламент (ЕС) № 168/2013;
38)
„неизправност“е повреда на компонент или система, която довежда до емисии, превишаващи праговите стойности за БД по раздел Б от приложение VI към Регламент (ЕС) № 168/2013 или задействащи работен режим, който значително намалява въртящия момент на двигателя, или водещи до невъзможност на системата за БД да изпълни основните изисквания за мониторинг съгласно приложение ХII;
39)
„вторичен въздух“ е въздухът, който се въвежда в изпускателната система чрез помпа или смукателна клапа или чрез друго средство и който е предназначен да подпомогне окислението на НС и СО, съдържащи се в потока отработили газове;
40)
„прекъсване на запалването на двигател“ е липса на горене в цилиндъра на двигател с принудително запалване, дължащо се на липса на искра, неправилно дозиране на горивото, влошено сгъстяване или някаква друга причина;
41)
„изпитване от тип I“ е приложимият цикъл на движение, използван за одобряването на емисиите;
42)
„цикъл на движение“ е цикъл на изпитване, който се състои от пускане на двигателя, режим на движение, при който би могла да се установи евентуална неизправност, и изключване на двигателя;
43)
„цикъл на загряване“ е работа на превозното средство, при която температурата на охладителя се повишава най-малко с 22 К от след пускането на двигателя и достига температура от най-малко 343,2 К (70 °С);
44)
„регулиране на горивната смес“ са настройките чрез обратна връзка на основния режим на подаване на гориво;
45)
„краткотрайно регулиране на горивната смес“ са динамичните или моментните настройки на основния режим на подаване на гориво;
46)
„дълготрайно регулиране на горивната смес“ са много по-постепенни настройки на режима на подаване на гориво, които изравняват разликите между различните превозни средства и постепенните промени, настъпващи във времето;
47)
„изчислена стойност на товара“ е индикация на текущия въздушен дебит, разделен на максималния въздушен дебит, коригиран за надморската височина, ако е необходимо. Така дефинирана, тази стойност представлява безразмерно число, което не е специфично за определен двигател и указва на обслужващия техник използвания капацитет на двигателя (100 % при отворена дроселова клапа);
48)
„зададен постоянен режим на емисиите“ е случай, когато контролерът за управление на двигателя се превключва постоянно на настройка, при която не се изисква сигнал от неизправен компонент или система, когато този неизправен компонент или система би предизвикал(а) увеличаване на емисиите от превозното средство на равнище над пределните стойности по раздел Б от приложение VI към Регламент (ЕС) № 168/2013;
49)
„вал за отвеждане на мощност“ е вал, управляван от двигателя за целите на захранване на помощно оборудване, монтирано на превозното средство;
50)
„достъп до БД“ е предоставяне на цялата основна информация от бордовата диагностика за емисиите и безопасността, включително всички кодове за неизправности, необходими за проверка, диагностика, обслужване или ремонт на частите на превозното средство, имащи отношение към безопасността при експлоатация или екологичните характеристики, чрез серийния интерфейс за свързване на стандартно оборудване за диагностика съгласно точка 3.12 от допълнение 1 към приложение ХII;
51)
„неограничен достъп до системата за БД“ е:
а)
достъп, който не зависи от код за достъп, предоставян единствено от производителя, или подобно устройство; или
б)
достъп, позволяващ оценка на получените данни, без необходимостта от каквато и да е уникална декодираща информация, освен ако тази информация е стандартизирана;
52)
„стандартизирани данни“ е цялата информация за потока от данни, включително всички използвани кодове за неизправности, получавана само в съответствие с промишлените стандарти, които поради факта, че форматът и разрешените им варианти са ясно определени, осигуряват максимална степен на хармонизация в автомобилната промишленост във връзка с превозните средства от категория L, и чиято употреба е изрично разрешена съгласно настоящия регламент;
53)
„недостатък“ в контекста на системите за БД на превозни средства означава ситуация, при която най-много два отделни следени компонента или системи имат временни или постоянни работни характеристики, които намаляват възможността за техния иначе ефективен мониторинг от БД или които не отговарят на всички други подробни изисквания за БД;
54)
„значително намаление на въртящия момент на двигателя“ е въртящ момент на двигателя, по-малък или равен на 90 % от въртящия момент при нормален режим на работа;
55)
„повърхност от структурирана мрежа“ е повърхност, която се състои от модел от фигури, като кръгли, овални, ромбовидни, правоъгълни или квадратни отвори, разположени равномерно на разстояние, непревишаващо 15 mm;
56)
„повърхност от решетка“ е повърхност, която се състои от успоредни пластини, разпределени равномерно и отстоящи на не повече от 15 mm една от друга;
57)
„номинална повърхност“ е теоретичната геометрично най-подходяща повърхност, без да се вземат предвид неравностите, като издатини или вдлъбнатини;
58)
„наклон“ е степента на ъгловото отклонение по отношение на вертикална равнина;
59)
„модификация по искане на клиента“ е всяко изменение на превозно средство, система, компонент или отделен технически възел, направено по искане на клиент и подлежащо на одобряване;
60)
„пренесена система“ е система, определена в член 3, параграф 15 от Регламент (ЕС) № 168/2013, пренесена от стар тип превозно средство на нов тип превозно средство;
61)
„стойка“ е устройство, което е закрепено здраво към превозното средство и е в състояние да го поддържа в неговото положение при паркиране, когато превозното средство е оставено без надзор от неговия водач;
62)
„странична стойка“ е стойка, която, изтеглена или разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство само от една страна, като в същото време и двете колела остават в съприкосновение с опорната повърхност;
63)
„централна стойка“ е стойка, която, разгъната до крайно отворено положение, поддържа превозното средство, като осигурява една или няколко зони на съприкосновение между превозното средство и опорната повърхност от двете страни на средната надлъжна равнина на превозното средство;
64)
„напречен наклон“е страничният наклон на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което пресечницата на средната надлъжна равнина на превозното средство и опорната повърхност е перпендикулярна на линията на максималния наклон;
65)
„надлъжен наклон“ е надлъжният наклон на действителната опорна повърхност, изразен като процент, при което средната надлъжна равнина на превозното средство е успоредна на линията на максималния наклон и поради това е разположена в права линия спрямо нея;
66)
„стойка в работно положение“ е стойка, която е разгърната или отворена и поставена в предвиденото положение с оглед на паркирането на превозното средство;
67)
„стойка в прибрано положение“е стойка, която е прибрана или затворена и стои в положение за движение на превозното средство.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИТЕ ВЪВ ВРЪЗКА С КОНСТРУКЦИЯТА НА ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВА
Член 3
Изисквания към монтажа и доказването във връзка с конструкцията на превозните средства
1. За да се изпълнят изискванията към конструкцията на превозните средства по член 18 и приложение II към Регламент (ЕС) № 168/2013, производителите оборудват превозните средства от категория L със системи, компоненти и отделни технически възли с отражение върху безопасността при експлоатация и опазването на околната среда, които са проектирани, конструирани и комплектувани така, че превозното средство да отговаря на подробните технически изисквания и процедурите за изпитване при нормална употреба и поддръжка съгласно инструкциите на производителя.
2. Съгласно членове 6 - 20 производителите доказват чрез физическо изпитване пред органа по одобряването, че превозните средства от категория L, които са предоставени на пазара, регистрирани или пуснати в употреба в Съюза, отговарят на изискванията към конструкцията на превозните средства по глава III от Регламент (ЕС) № 168/2013 и на подробните технически изисквания и процедурите за изпитване, определени в членове 6 - 20 от настоящия регламент.
3. Производителите предприемат необходимото, за да могат резервните части и оборудване, които предоставят на пазара или пускат в употреба в Съюза, отговарят на съответните изисквания от Регламент (ЕС) № 168/2013, както е определено с подробните технически изисквания и процедурите за изпитване по настоящия регламент. Одобрено превозно средство от категория L, върху което е монтирана такава резервна част или оборудване, трябва да отговаря на същите изисквания към изпитванията и пределните стойности за експлоатационните показатели като тези за превозно средство с оригинална част или оборудване, отговарящо на изискванията към издръжливостта, определени до член 22, параграф 2 и членове 23 и 24 (включително) от Регламент (ЕС) № 168/2013.
4. Също така производителите гарантират, че се следват процедурите за одобряване на типа за проверка на съответствието на производството по отношение на подробните изисквания към конструкцията на превозните средства по член 33 от Регламент (ЕС) № 168/2013 и подробните технически изисквания по настоящия регламент.
5. Ако е приложимо, производителите представят пред органа по одобряването описание на мерките, предприети за предотвратяване на неразрешеното изменение на системата за управление на силовото предаване, включително емисиите и контролните компютри за безопасността при експлоатация.
Член 4
Прилагане на правилата на ИКЕ на ООН
1. Правилата на ИКЕ на ООН и техните изменения, посочени в приложение I към настоящия регламент, се прилагат към одобряването на типа.
2. Превозните средства с максимална проектна скорост, по-ниска или равна на 25 km/h, трябва да отговарят на всички съответни изисквания от правилата на ИКЕ на ООН, приложими към превозните средства с максимална проектна скорост над 25 km/h.
3. Препратките към категориите превозни средства L1, L2, L3, L4, L5, L6 и L7 в правилата на ИКЕ на ООН се разбират като препратки съответно към категориите превозни средства L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e и L7e съгласно настоящия регламент, включително и подкатегориите.
Член 5
Технически спецификации относно изискванията към конструкцията на превозните средства и относно процедурите за изпитване
1. Процедурите за изпитване на конструкцията на превозните средства се извършват съгласно изискванията към изпитванията по настоящия регламент.
2. Процедурите за изпитване се извършват от органа по одобряването или в присъствието на негов представител или, ако е разрешено от органа по одобряването, от техническата служба.
3. Методите за измерване и резултатите от изпитванията се съобщават на органа по одобряването във формата на протокола от изпитванията по член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013.
Член 6
Изисквания, приложими към мерките за предотвратяване на неразрешеното изменение на силовото предаване (мерките срещу неразрешено изменение)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към мерките за предотвратяване на неразрешеното изменение на силовото предаване (мерките срещу неразрешено изменение) по приложение II (В1) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение II към настоящия регламент.
Член 7
Изисквания, приложими към разпоредбите за процедурите за одобряване на типа
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към разпоредбите за процедурите за одобряване на типа по приложение II (В2) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение III към настоящия регламент.
Член 8
Изисквания, приложими към съответствието на производството (СП)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към съответствието на производството (СП) по приложение II (В3) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение IV към настоящия регламент.
Член 9
Изисквания, приложими към теглително-прикачните устройства и закрепващите устройства
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към теглително-прикачните устройства и закрепващите устройства по приложение II (В4) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение V към настоящия регламент.
Член 10
Изисквания, приложими към устройствата за предотвратяване на неразрешеното използване
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към устройствата за предотвратяване на неразрешеното използване по приложение II (В5) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VI към настоящия регламент.
Член 11
Изисквания, приложими към електромагнитната съвместимост (ЕМС)
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към електромагнитната съвместимост по приложение II (В6) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VII към настоящия регламент.
Член 12
Изисквания, приложими към външните изпъкнали части
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към външните изпъкнали части по приложение II (В7) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение VIII към настоящия регламент.
Член 13
Изисквания, приложими към съхранението на гориво
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към съхранението на гориво по приложение II (В8) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение IХ към настоящия регламент.
Член 14
Изисквания, приложими към товарните платформи
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към товарните платформи по приложение II (В9) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение Х към настоящия регламент.
Член 15
Изисквания, приложими към масите и размерите
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към масите и размерите по приложение II (В10) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХI към настоящия регламент.
Член 16
Изисквания, приложими към функционирането на бордовата диагностика
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към функционирането на бордовата диагностика по приложение II (В11) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХII към настоящия регламент.
Член 17
Изисквания, приложими към дръжките и степенките за пътниците
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към дръжките и степенките за пътниците по приложение II (В12) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХIII към настоящия регламент.
Член 18
Изисквания към мястото за монтиране на регистрационната табела
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към мястото за монтиране на регистрационната табела по приложение II (В13) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХIV към настоящия регламент.
Член 19
Изисквания, приложими към достъпа до информация за ремонта и поддръжката
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към достъпа до информация за ремонта и поддръжката по приложение II (В14) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХV към настоящия регламент.
Член 20
Изисквания, приложими към стойките
Процедурите за изпитване и изискванията, приложими към стойките по приложение II (В15) към Регламент (ЕС) № 168/2013, се извършват и проверяват съгласно приложение ХVI към настоящия регламент.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ И ИЗИСКВАНИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ
Член 21
Стандарти за работата и оценка на техническите служби
Техническите служби трябва да отговарят на стандартите за работата и да съблюдават процедурата за оценката им по приложение II (В16) към Регламент (ЕС) № 168/2013, което се проверява съгласно приложение ХVII към настоящия регламент.
Член 22
Разрешаване на собствените изпитвания
Що се отнася до собствените изпитвания от страна на собствените технически служби по член 64, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013, тези изпитвания могат да се провеждат само когато са разрешени съгласно приложение III към настоящия регламент.
ГЛАВА IV
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ
Член 23
Одобряване на типа на превозни средства, системи, компоненти и отделни технически възли
Съгласно членове 18, 25 и 33 от Регламент (ЕС) № 168/2013 и считано от датите по приложение IV към същия регламент, по отношение на новите превозни средства, които не отговарят на изискванията по Регламент (ЕС) № 168/2013 и по настоящия регламент, националните органи считат, че сертификатите за съответствие повече не са валидни за целите на член 43, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 168/2013, и поради съображения във връзка с емисиите, разхода на гориво или енергия или във връзка с приложимите изисквания към безопасността при експлоатация или конструкцията на превозните средства националните органи забраняват предоставянето на пазара, регистрацията и пускането в употреба на такива превозни средства.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2016 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 ноември 2013 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 44/2014,
21. november 2013,
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 168/2013 kahe- ja kolmerattaliste ning väikeste neljarattaliste sõidukite konstruktsiooni- ja üldise tüübikinnituse nõuete osas
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2013. aasta määrust (EL) nr 168/2013 kahe- ja kolmerattaliste ning väikeste neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta, (1) eriti selle artikli 18 lõiget 3, artikli 20 lõiget 2, artikli 21 lõiget 5, artikli 25 lõiget 8, artikli 33 lõiget 6, artikli 57 lõiget 12 ja artiklit 65,
ning arvestades järgmist:
(1)
Siseturg on sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Seda eesmärki silmas pidades kehtestati L-kategooria sõidukitele ning nende süsteemidele, osistele ja eraldi seadmestikele määrusega (EL) nr 168/2013 terviklik ELi tüübikinnituse ja tugevdatud turujärelevalve süsteem.
(2)
Mõiste „L-kategooria” hõlmab kahe-, kolme- ja neljarattaliste kergete sõidukite tüüpide laia skaalat, sealhulgas mootoriga jalgrattaid, kahe- ja kolmerattalisi mopeede, kahe- ja kolmerattalisi mootorrattaid, külghaagisega mootorrattaid ja väikesi neljarattalisi mootorsõidukeid, nagu teeliiklussõidukid, maastikusõidukid ja neljarattalised liikurid.
(3)
Nõukogu otsusega 97/836/EÜ (2) ühines liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavale ja/või nendel kasutatavale varustusele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (edaspidi „1958. aasta muudetud kokkulepe”).
(4)
Tootjad taotlevad tüübikinnitust L-kategooria sõidukitele, nende süsteemidele, osistele või eraldi seadmestikele kooskõlas määrusega (EL) nr 168/2013. Liidu õigusaktides on enamik sõidukite osi käsitlevaid nõudeid võetud üle vastavatest ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjadest. ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju muudetakse pidevalt vastavalt tehnika arengule ja vastavaid liidu määrusi tuleb samuti korrapäraselt ajakohastada. Dubleerimise vältimiseks soovitas CARS 21 kõrgetasemeline töörühm asendada mitmed liidu direktiivid I lisas loetletud asjakohaste ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade liidu õigusesse lisamise ja kohustusliku rakendamise teel.
(5)
Määruses (EL) nr 168/2013 on sätestatud võimalus kohaldada ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju liidu õigusaktide alusel, millega nähakse ette ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade lisamine ELi sõidukitele tüübikinnituse andmiseks. Kõnealuse määruse kohaselt tuleb ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade alusel antavat kohustuslikku tüübikinnitust käsitada kõnealuse määruse ning selle delegeeritud ja rakendusaktide sätetele vastava ELi tüübikinnitusena.
(6)
Et sõidukid vastaksid vaid ühele elektromagnetilist ühilduvust käsitlevale nõuetekogumile, mida 1958. aasta kokkuleppe osalised on rahvusvaheliselt tunnustanud, tuleks muuta kohustuslikuks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 10 elektromagnetilise ühilduvuse kohta, mis hakkab asendama Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 1997. aasta direktiivi 97/24/EÜ (kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite teatavate osade ja omaduste kohta) (3) 8. peatükki. Samal eesmärgil, milleks on 1958. aasta kokkuleppe osaliste vastastikuse tunnustamise saavutamine, tuleks muuta kohustuslikuks ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskiri nr 62 kaitse kohta omavolilise kasutamise eest, mis hakkab asendama nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/33/EMÜ kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite omavolilist kasutamist takistavate kaitseseadeldiste kohta (4).
(7)
ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohustuslik kohaldamine aitab vältida nii tehniliste kui ka sertifitseerimis- ja haldusmenetluste dubleerimist. Lisaks võib otseselt rahvusvaheliselt kokkulepitud standarditel põhinev tüübikinnitus parandada juurdepääsu kolmandate riikide turule, eriti kui need riigid on 1958. aasta muudetud kokkuleppe osalised, ning seega suurendada liidu tööstuse konkurentsivõimet.
(8)
Määruse (EL) nr 168/2013 sätete kohaselt ei tohi käesoleva määrusega hõlmatud L-kategooria sõidukeid, süsteeme, osiseid ega eraldi seadmestikke turule viia või turul kättesaadavaks muuta või liikmesriikides kasutusele võtta, kui need ei vasta nimetatud määruses esitatud nõuetele.
(9)
Kasutusohutus- või keskkonnanõuetega on kehtestatud teatavat tüüpi L-kategooria sõidukite omavolilisele ümberehitamisele piirangud. Et sellised piirangud ei takistaks omanikul tegemast sõidukile teenindust ja hooldust, peavad kõnealused piirangud rangelt piirduma omavolilise ümberehitusega, mis avaldab olulist kahjulikku mõju sõiduki toimimisele, saasteainete heitkogustele ja müratasemele ning kasutusohutusele. Kuna omavoliline ümberehitamine avaldab kahjulikku mõju mõlemale valdkonnale, kehtestatakse käesolevas sõidukite konstruktsiooni käsitlevas delegeeritud õigusaktis jõuseadme ja müra vähendamise süsteemi omavolilise ümberehitamise vältimist käsitlevad üksikasjalikud nõuded.
(10)
Alamkategooriatesse L6e-A (kerged neljarattalised teeliiklussõidukid), L7e-A (rasked neljarattalised teeliiklussõidukid) ja L7e-B (rasked neljarattalised maastikusõidukid) kuuluvate sõidukite raskuskese on nende laiuse ja teljevahega võrreldes kõrgel. Nende sõidukite sõitjate/koorma veoks sobivate konfiguratsioonide valik on lai ning neid saab kasutada maastikul liikumiseks. Kuna sõiduki ümberminekukindlus on maastikul liikumisel väga oluline, tuleb kehtestada ja lisada XI lisasse mitmeid sõiduki külgsuunalist staatilist stabiilsust käsitlevaid kriteeriume, mis käsitlevad massi ja mõõtmeid. Staatilise stabiilsuse näitajatena kasutatakse kallutuslaua nurka (TTA) ja külgstabiilsuse tegurit (Kst). Külgstabiilsuse tegur on kolmemõõtmeline staatiline suurus, mis iseloomustab sõiduki stabiilsust tasasel maal, samas kui kallutuslaua nurga katsel simuleeritakse sõiduki kasutamist külgkaldega pinnal ja katsetatakse sõiduki staatilist pikistabiilsust. Nende staatiliste katsete ajal katsetatakse töökorras L6e-A-, L7e-A- ja L7e-B-kategooria sõidukeid nii koormaga kui ka ilma. Lisaks tuleks sõiduki projekteerimisel näha ette massid ja mõõtmed, mis tagavad sõiduki minimaalse nõutava pikistabiilsuse. Asjakohased katsed peavad olema representatiivsed täislastis sõiduki tõusmisele ja laskumisele järsul nõlval.
(11)
Pardadiagnostikasüsteem (edaspidi „OBD-süsteem”) on sõiduki tulemuslikuks ja tõhusaks remontimiseks ja hoolduse tegemiseks hädavajalik. Täpne diagnostika võimaldab remonditöökojal kiiresti kindlaks teha ka kõige väiksemad vahetatavad osad, mida tuleb remontida või välja vahetada. Selleks, et pidada sammu käitamissüsteemide kiire arenguga, tuleb 2017. aastal läbi vaadata seadmete nimekiri, mille puhul jälgitakse vooluahela rikkeid. 1. jaanuariks 2018 tuleks otsustada, kas tuvastatud lisaseadmed ja rikked lisatakse XII lisa 2. liites esitatud loendisse, et anda liikmesriikidele, sõidukite tootjatele, nende tarnijatele ja remonditööstusele piisavalt aega kohanduste tegemiseks enne II põlvkonna OBD-süsteemi kohustuslikuks muutmist.
(12)
Alates 2016. aastast kohustuslik I põlvkonna OBD-süsteem ei tohiks kohustada tootjaid kütusesüsteemi riistvara muutma ega elektroonilist karburaatorit või elektroonilist kütuse sissepritsesüsteemi paigaldama, kui sõiduk vastab määruses (EL) nr 168/2013 ja selle delegeeritud õigusaktides sätestatud nõuetele. Vastavuse saavutamiseks I põlvkonna OBD-süsteemi nõuetega peavad kütuse etteanne, sädeme tekitamine või õhu sisselase olema elektrooniliselt juhitud ning kohaldatavaid sisend- ja/või väljundahelaid tuleb jälgida XII lisa 2. liites loetletud punktide piires. Kui mootorrattale on näiteks samaaegselt paigaldatud mehaaniliselt käitatav karburaator ja elektrooniliselt juhitav süütesüsteem, siis tuleb jälgida süütepoolide primaarmähiste vooluahelaid. Kui mehaaniline karburaator on varustatud seguklapi asendi anduriga, mille signaal on elektroonilisele juhtplokile mootori koormust iseloomustavaks sisendiks, mille alusel juhitakse elektronsüütesüsteemi, tuleb jälgida selle seguklapi anduri vooluahelat. Ka muid XII lisa punktidega 3.3.5 ja 3.3.6 hõlmatud andurite ja/või täiturseadmete vooluahelaid tuleb jälgida, kuigi neid ei kasutata otseselt kütuse etteande, sädeme tekitamise või õhu sisselaske juhtimiseks. Sellekohaseks näiteks on ratta kiirusanduri vooluahelad, juhul kui ratta kiirus arvutatakse elektroonilises juhtplokis ratta pöörlemiskiiruste põhjal ja seda kasutatakse seejärel mootorratta keskkonnanõuetele vastavuse kontrollimiseks või piiratud pöördemomendiga tööoleku aktiveerimiseks.
(13)
Siseturu toimimise parandamiseks, eelkõige kaupade vaba liikumise, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse kindlustamiseks on vaja tagada tehniliste andmete saamiseks vaba ja standarditud juurdepääs sõidukite remonditeabele ning tõhus konkurents sõidukite remondi- ja hooldusteabeteenuste turul. Suur osa sellest teabest käsitleb pardadiagnostikasüsteeme (OBD-süsteeme) ja nende koostoimet sõiduki muude süsteemidega. Tootjate veebisaitide suhtes tuleks kehtestada tehnilised tingimused koos sihtmeetmetega mõistliku juurdepääsu tagamiseks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd). Sidusrühmade osalusel kokku lepitud ühtsed standardid võivad hõlbustada teabevahetust tootjate ja teenuste pakkujate vahel. Seetõttu on asjakohane, et tootjad kasutavad tehniliste kirjelduste puhul OASISe formaati ning et komisjon nõuab õigeaegselt Euroopa Standardikomiteelt (CEN) ja Rahvusvaheliselt Standardiorganisatsioonilt (ISO) kõnealuse formaadi edasiarendamist standardiks, millega saab OASISe formaadi asendada.
(14)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EÜ) nr 595/2009 (5) ja (EÜ) nr 715/2007 (6) kohaselt määruse (EL) nr 168/2013 XV peatükis ette nähtud tüübikinnitusalaste õigusaktide kõigi sektorite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust hõlmava ühtlustatud käsitlusviisi edaspidiseks järgimiseks on asjakohane käesolevasse määrusesse üle kanda sätted, mis käsitlevad remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, mis on kehtestatud määrustes (EÜ) nr 595/2009 ja (EÜ) nr 715/2007, st komisjoni määruses (EL) nr 582/2011, (7) ja kohandada neid vastavalt L-kategooriate sõidukite eripärale.
(15)
Eriti asjakohane on sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kehtestada erimenetlus seoses mitmeetapilise tüübikinnitusega. Samuti on vaja vastu võtta sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust käsitlevad erinõuded ja -menetlused seoses kliendispetsiifiliste kohanduste ja väikesemahulise tootmisega.
(16)
Et remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust käsitlevate sätete kohaldamine ei tekitaks sõidukite tootjatele lühiajaliselt liigset koormust seoses teatavate süsteemidega, mis võetakse vanadest sõidukitüüpidest üle uute sõidukitüüpide jaoks, on asjakohane kaasata käesolevasse määrusesse sõidukite OBD-süsteemide ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust käsitlevate üldsätete suhtes kehtestatud teatavate piiratud erandite täielik nimekiri.
(17)
Euroopa autotööstuse konkurentsivõimet mõjutavaid peamisi poliitikavaldkondi uurinud kõrgetasemelise töörühma CARS 21 koostatud soovitused, mille eesmärk on parandada tööstusharu ülemaailmset konkurentsivõimet ja tööhõivet, toetades samas sõidukite ohutuse ja keskkonnasäästlikkuse edasist arengut, avaldati komisjoni 2006. aasta aruandes pealkirja all „CARS 21: 21. sajandi konkurentsivõimeline mootorsõidukite reguleerimissüsteem”. Lihtsustamise valdkonnas tegi kõrgetasemeline töörühm muu seas ettepaneku kahe seadusandliku meetme rakendamise kohta, mis annavad tootjatele võimaluse tüübikinnituskatseid ise läbi viia, st olla määratud tehniliseks teenistuseks (tootjapoolsed katsed) ning kasutada arvutisimulatsioone füüsiliste katsete asemel (virtuaalne katsetamine). Seetõttu tuleks käesolevas määruses kehtestada üksikasjalikud nõuded seoses määruse (EL) nr 168/2013 artiklites 32, 64 ja 65 sätestatud virtuaalsete katsete ja tootjapoolse katsetamisega.
(18)
Projekteerimisprotsessis kasutatakse laialdaselt arvutipõhiseid tehnikaid, eriti raalprojekteerimist, seda nii osiste ja varustuse kontseptuaalse projekti ja skeemi, seadmete tugevus- ja dünaamilise analüüsi kui ka tootmismeetodite kindlaksmääramise puhul. Kättesaadav tarkvara teeb võimalikuks neil tehnoloogiatel põhinevate virtuaalsete katsemeetodite kasutamise, mis kõrgetasemelise töörühma CARS 21 hinnangul aitab vähendada tootjate kulutusi, kaotades tüübikinnituse jaoks prototüüpide ehitamise kohustuse. Tootjatel, kes ei soovi virtuaalseid katsemeetodeid kasutada, peab olema võimalik jätkata olemasolevate füüsiliste katsemeetodite kasutamist.
(19)
Tüübikinnituse andmiseks vajalikud katsed viib läbi tehniline teenistus, keda liikmesriigi kinnitusasutus on nõuetekohaselt teavitanud pärast seda, kui tema oskusi ja pädevust on hinnatud asjakohaste rahvusvaheliste normide kohaselt. Kõnealused normid hõlmavad vajalikke nõudeid, mis võimaldavad kinnitusasutusel määrata tootja või tema nimel tegutseva alltöövõtja tehniliseks teenistuseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/24/EÜ (8) (edaspidi „raamdirektiiv”) tähenduses. Siiski tuleks võimaliku huvide konflikti vältimiseks määrata kindlaks tootjate kohustused. Lisaks tuleks täpselt määratleda tingimused, mille alusel võivad tootjad alltöövõtu korras katseid tellida.
(20)
Üks ELi tüübikinnitussüsteemi peamisi tunnusjooni on see, et kinnitusasutuse ja tema määratud tehnilise teenistuse vahel peaks valitsema suur usaldus. Seetõttu on oluline, et tehniliste teenistuste ja kinnitusasutuse vaheline teabevahetus oleks läbipaistev ja selge.
(21)
Virtuaalse katsemeetodi tulemused peaksid olema sama usaldusväärsed kui füüsilise katse tulemused. Seetõttu on asjakohane kehtestada vajalikud nõuded, mis tagavad, et ettevõttesisese tehnilise teenistusena tegutsev tootja, tootja nimel tegutsev alltöövõtja või tehniline teenistus saab kasutatud matemaatilised mudelid nõuetekohaselt valideerida.
(22)
Sõidukite, osiste ja eraldi seadmestike vastavuse kontrollimine kogu tootmisprotsessi kestel on ELi tüübikinnitusprotsessi oluline osa. Toodangu vastavuse kontrollimiseks kasutatakse toodangu hulgast võetud sõidukite, osiste ja eraldi seadmestike füüsilist katsetamist. Virtuaalseid meetodeid ei tohi kasutada toodangu vastavuse kontrollimiseks, isegi kui neid on kasutatud tüübikinnituse saamise eesmärgil.
(23)
Käesolevat määrust tuleks kohaldada alates määruse (EL) nr 168/2013 kohaldamise kuupäevast,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
REGULEERIMISESE JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse L-kategooria sõidukite ja nende jaoks ette nähtud süsteemide, osiste ja eraldi seadmestike konstruktsiooni ja üldnõudeid käsitlevad üksikasjalikud tehnilised nõuded ja katsemenetlused, mis on vajalikud tüübikinnituse saamiseks kooskõlas määrusega (EL) nr 168/2013, ning nähakse ette ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade ja nende muudatuste loetelu.
2. Lisaks sellele kehtestatakse standardid, millele peab vastama tehniliste teenistuste tegevus, ning nende hindamise kord.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kohaldatakse määruse (EL) nr 168/2013 mõisteid. Lisaks kohaldatakse järgmisi mõisteid:
1) „omavolilist ümberehitamist takistavad meetmed”- tehniliste nõuete ja kirjelduste seeria, mille eesmärk on takistada nii palju kui võimalik sõiduki jõuseadme omavolilist muutmist, mis võib eelkõige sõiduki võimsuse suurendamise kaudu mõjutada selle kasutusohutust ja kahjustada keskkonda, ning mis II lisa kohaselt ei ole lubatud;
2) „sisselasketorustik”- sisselaskekanali ja sisselasketoru kombinatsioon;
3) „sisselaskekanal”- õhu sisselaskekanal silindris, plokikaanes või karteris;
4) „sisselasketoru”- osa, mis ühendab karburaatorit või õhu reguleerimise süsteemi ja silindrit, plokikaant või karterit;
5) „sisselaskesüsteem”- sisselasketorustiku ja sisselaskesummuti kombinatsioon;
6) „väljalaskesüsteem”- väljalasketoru, paisumiskambri, väljalaskesummuti ja saastetõrjeseadme(te) kombinatsioon;
7) „spetsiaalsed tööriistad”- omavolilist ümberehitamist takistavate seadmetega seotud tööriistad, mille valmistaja on andnud üksnes volitatud edasimüüjate käsutusse ja mis ei ole avalikult kättesaadavad;
8) „sädeme tekitamine süütesüsteemis”- ottomootori süütesüsteemis tekitatud ning õhu ja kütuse segu süütamiseks kasutatava sädeme kõik näitajad (sh ajastus, tase ja paigutus);
9) „toitesüsteem”- kütusepaaki ning õhu ja kütuse segamis- või sissepritseseadet/-seadmeid ning nende vahel olevaid osiseid hõlmav süsteem;
10) „toodangu vastavus nõuetele”- suutlikkus tagada iga tooteseeria vastavus tüübikinnituse tehnilist kirjeldust, toimimist ja märgistamist käsitlevatele nõuetele;
11) „kvaliteedijuhtimissüsteem”- omavahel seotud ja üksteist mõjutavate elementide kogum, mida organisatsioonid kasutavad kvaliteedipoliitika rakendamise ja kvaliteedieesmärkide saavutamise juhtimiseks ja kontrollimiseks;
12) „audit”- tõendite kogumise protsess, mida kasutatakse auditi objektiivsuse, erapooletuse ja sõltumatuse kriteeriumidele vastavuse hindamiseks ning käsitletakse süstemaatilises ja dokumenteeritud auditeerimisprotsessis;
13) „parandusmeetmed”- kvaliteedijuhtimisprotsessi käigus tekkinud probleemi lahendamise protsess ning sellele järgnev mittevastavuse või mittesoovitava olukorra põhjuste kõrvaldamine ja nende kordumise vältimise kavandamine;
14) „akrediteerimine”- riikliku akrediteerimisasutuse poolt läbiviidav atesteerimine, mis tõendab, et organisatsioon vastab kindlaksmääratud harmoneeritud standardi põhjal kehtestatud nõuetele ja vajaduse korral mis tahes lisanõuetele, sealhulgas asjaomaste valdkondlike normide alusel kehtestatud nõuetele, et tegeleda konkreetse vastavushindamisega;
15) „L-kategooria sõiduki haakeseadis”- kõik osad ja seadised, mis on paigaldatud sõidukite raamidele, kere koormat kandvatele osadele ja šassiile ning mille abil pukseerivad ja pukseeritavad sõidukid omavahel ühendatakse, sh haakeseadiste kinnitamiseks, reguleerimiseks või käitamiseks ettenähtud püsivalt või eemaldatavalt paigaldatud osad;
16) „haakekuul ja pukseerimiskronstein”- sfäärilisest osast ja L-kategooria sõiduki külge kinnitatud kronsteinist koosnev haakeseadis, mille külge ühendatakse haagise haakepea;
17) „haakepea”- haagise tiislile kinnitatud mehaaniline haakeseade, mille kaudu teostatakse ühendus L-kategooria sõiduki haakekuuliga;
18) „haakepunkt”- veetava sõiduki haakeseadise ja veduki haakeseadise ühenduse keskpunkt;
19) „täiendav haakeseadis”- ühendamisseadis, mis võimaldab haagisel olla ühendatud pukseeriva sõidukiga ja jääda teataval määral juhitavaks ka siis, kui põhiühendus katkeb;
20) „plaadi serv”- äärejooned plaadil, millel on kokku neli selgelt eristuvat serva, kui see on lame ja nelinurkne ning kui materjali üldpaksus ei ületa 10 mm;
21) „varras”- väljaulatuv osa või osa, millel on ümar või peaaegu ümar kuju (sh poldi- ja kruvipead), millel on suhteliselt püsiv üldläbimõõt ja vaba ots, mida on võimalik puudutada;
22) „võrgu tihedus”- avade arv võrgu iga tolli kohta;
23) „koormaplatvorm”- L-kategooria sõiduki struktuuriga ühendatud platvorm, mis on ette nähtud koorma vedamiseks;
24) „standardvarustus”- sõiduki põhikonfiguratsioon, milles on olemas kõik funktsioonid, mis on nõutavad määruse (EL) nr 618/2013 II lisas nimetatud õigusaktide kohaselt, sealhulgas kõik lisanduvad funktsioonid, millega ei kaasne konfiguratsiooni ega varustatuse taseme lisaspetsifikatsioone;
25) „lisavarustus”- funktsioonid, mis ei kuulu standardvarustusse ja mida võib sõidukile paigaldada tootja vastutusel;
26) „lisavarustuse mass”- varustuse mass, mida võib sõidukile paigaldada lisaks standardvarustusele vastavalt tootja spetsifikatsioonidele;
27) „haakeseadise mass”- haakeseadise ja haakeseadise sõidukiga ühendamiseks vajalike osade mass;
28) „suurim tehniliselt lubatud mass haakepunktis”- veduki korral on see haakeseadise ja veduki konstruktsioonil põhinev mass, mis vastab veduki suurimale lubatud staatilisele vertikaalkoormusele haakepunktis (S või U väärtus);
29) „tegelik mass”- seoses sõidukiga tähendab see määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 5 osutatud töökorras sõiduki massi, millele lisandub juhi mass (75 kg), alternatiivkütuse paak (kui see on olemas) ja üksiksõidukile paigaldatud lisavarustuse mass;
30) „suurim tehniliselt lubatud täismass” (M)- suurim lubatud sõiduki mass, mis põhineb sõiduki konstruktsioonil ja tööomadustel;
31) „suurim tehniliselt lubatud pukseeritav mass” (TM)- suurim mass, mida vedukiga saab pukseerida;
32) „telg”- ühes või enamas segmendis samal tasapinnal risti sõiduki pikikeskjoonega paiknevate ning mootori jõul liikuva või vabalt veereva kahe või enama ratta ühine pöörlemistelg;
33) „suurim tehniliselt lubatud teljekoormus”- telje kaudu teepinnale avalduv sõiduki ja telje konstruktsioonil ning nende tööomadustel põhinev suurim lubatud staatiline vertikaalkoormus;
34) „nimikoormus”- sõiduki suurima tehniliselt lubatud täismassi ja tegeliku massi vaheline erinevus;
35) „pikitasapind”- otse edasi liikuva sõiduki suunaga paralleelne vertikaaltasapind;
36) „heitekontrollisüsteem”- mootori elektrooniline juhtpult ning kõik heitgaasi- või kütuseaurude süsteemi osad, mille abil antakse teated kõnealusele juhtpuldile edasi või võetakse need juhtpuldilt vastu;
37) „rikkeindikaator” (MI)- optiline või akustiline indikaator, mis annab sõiduki juhile selgesti arusaadaval viisil edasi teate rikke esinemise kohta kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artikliga 21;
38) „rike”- osa või süsteemi tõrge, mis viib määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa B osas esitatud piirnorme ületavate heitkoguste tekkimiseni või töörežiimi rakendumiseni, mis oluliselt vähendab mootori pöördemomenti või takistab OBD-süsteemil XII lisas sätestatud seirenõuete täitmist;
39) „lisaõhk”- pumba või aspiraatori klapi või muu vahendi abil heitgaasisüsteemi viidav õhk, mille abil soodustatakse heitgaasivoos sisalduvate süsivesinike ja süsinikmonooksiidi oksüdeerumist;
40) „töötakti vahelejätt”- rike, mis tekib juhul, kui kütus ottomootori silindris ei sütti sädeme puudumise, kütuse puuduliku doseerimise või puuduliku surve tõttu või mis tahes muul põhjusel;
41) „I tüübi katse”- heitkogustega seotud tüübikinnitustel kasutatav sõidutsükkel;
42) „sõidutsükkel”- tsükkel, mis koosneb mootori käivitamisest, sõidufaasist võimaliku rikke avastamiseks ning mootori väljalülitamisest;
43) „soojendustsükkel”- sõiduki piisav töötamisaeg, mille jooksul jahuti temperatuur tõuseb pärast mootori käivitumist vähemalt 22 K võrra ning jõuab vähemalt temperatuurini 343,2 K (70°C);
44) „kütuse doseerimine”- baaskütuse määra reguleerimine tagasiside põhimõttel;
45) „lühiajaline kütuse doseerimine”- tähendab baaskütuse määra dünaamilist või hetkelist reguleerimist;
46) „pikaajaline kütuse doseerimine”- kütuse kaliibrimissüsteemi astmelisem reguleerimine, mis kompenseerib sõidukitevahelisi erinevusi ja aja jooksul tekkivaid muutusi;
47) „arvutatud laadimisväärtus”- tegelik õhuvool jagatud maksimaalse õhuvooluga, mis vajaduse korral on korrigeeritud kõrgusega merepinnast. See määratlus annab suhtelise väärtuse, mis ei ole mootorile eriomane, kuid annab hooldustöötajale teada, kui suur osa mootori töömahust on kasutusel (täielikult avatud seguklapi puhul 100 %);
48) „heite reguleerimise juhtseadme püsiseisund”- seisund, mille puhul mootori juhtpult lülitub püsivasse kontrollasendisse, mille puhul ei ole vaja signaale osadelt või süsteemidelt, mille rikkisolek võib põhjustada sõiduki heitkoguste suurenemise määruse (EL) nr 168/2013 VI lisa B osas ettenähtud piirnorme ületava tasemeni;
49) „jõuvõtuseade”- mootoriga käitatav seade, mille abil saab kasutada sõidukile paigaldatud lisavarustust;
50) „juurdepääs OBD-süsteemile”- juurdepääs kõigile heitkogustega ja ohutusega seotud OBD-süsteemi olulistele andmetele, sealhulgas kõik sõiduki heitkoguste kontrollisüsteemi osade kontrollimiseks, diagnostikaks, tehniliseks hoolduseks või remondiks vajalikud veakoodid tava-diagnostikaprogrammi jadaliidese kaudu (lähtuvalt käesoleva XII lisa 1. liite punktist 3.12);
51) „piiramatu juurdepääs OBD-süsteemile”-
a)
juurdepääs, mis ei sõltu üksnes tootjalt saadavast juurdepääsukoodist või samalaadset seadmest, või
b)
juurdepääs, mis võimaldab andmete hindamist, ilma et selleks oleks vaja erilist dekodeerimisteavet, välja arvatud juhul, kui selline teave ise on standarditud;
52) „standarditud teave”- kogu teabe andmevoo tekitamisel, sealhulgas kõikide kasutatud veakoodide puhul, lähtutakse ainult tööstuslikest standarditest, mille vorming ja valikuvõimalused on selgesti määratletud ning võimaldavad seetõttu maksimaalset ühtlustamist L-kategooria sõidukite tööstusharus ning mille kasutamine on käesoleva määrusega selgesõnaliselt lubatud;
53) „viga”- OBD-süsteemide puhul tähendab see olukorda, kus kuni kahes seiratavas eraldi osises või süsteemis esinevad pidevalt või ajutistelt töönäitajad, mis raskendavad nende osade või süsteemide üldiselt tõhusat seiretoimingut või ei vasta kõigile muudele OBD-süsteemile esitatavatele üksikasjalikele nõuetele;
54) „veomomendi oluline vähendamine”- olukord, kui veomoment on tavalise töörežiimi veomomendist 90 % või väiksem;
55) „mustrilise võrgu pind”- pind, mis koosneb kuni 15 mm intervalliga ühtlaselt jaotatud ringi-, ovaali-, rombi-, ristküliku- või ruudukujuliste aukudega mustrist;
56) „võre pind”- pind, mis moodustub ühtlaselt jaotatud paralleelsetest varrastest, mille vahekaugus ei ületa 15 mm;
57) „nominaalpind”- teoreetiline geomeetriliselt täiuslik pind, arvestamata selliseid pinna ebatasasusi nagu väljaulatuvad osad või süvendid;
58) „kalle”- kõrvalekalde suurus vertikaaltasandi suhtes;
59) „kliendispetsiifiline kohandus”- muudatus sõidukis, süsteemis, osades või eraldiseisvas seadmes, mis on tehtud kliendi erisoovi järgi ja mille puhul on nõutav tüübikinnitus;
60) „ülekantud süsteem”- määruse (EL) nr 168/2013/EÜ artikli 3 lõike 15 määratluse kohane süsteem, mis on vanalt sõidukitüübilt uuele üle kantud;
61) „tugihark”- seade, mis on kindlalt sõiduki külge kinnitatud ning hoiab sõidukit seisuasendis, kui sõidukijuht ei ole kohal;
62) „külgtugihark”- tugihark, mis väljasirutatud või avatud asendis toetab sõidukit ainult ühelt küljelt, kusjuures mõlemad rattad jäävad maapinnaga kokkupuutesse;
63) „kesktugihark”- tugihark, mis avatud asendis toetab sõidukit ühes või mitmes sõiduki ja toetuspinna kokkupuutepunktis mõlemal pool sõiduki keskpikitasapinda;
64) „külgkalle”- protsentides väljendatud tegeliku toetuspinna kalle, kui sõiduki keskpikitasapinna ja toetuspinna lõikejoon on risti suurima kaldejoonega;
65) „pikikalle”- protsentides väljendatud tegeliku toetuspinna kalle, kui sõiduki keskpikitasapind on paralleelne suurima kaldejoonega;
66) „tugihargi kasutusasend”- hark on välja sirutatud või avatud ning viidud ettenähtud seisuasendisse;
67) „tugihargi mittekasutusasend”- sõiduasendis hark on sisse tõmmatud või suletud.
II PEATÜKK
TOOTJATE KOHUSTUSED SEOSES SÕIDUKI KONSTRUKTSIOONIGA
Artikkel 3
Sõiduki konstruktsiooniga seotud paigaldus- ja tõendamisnõuded
1. Määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 18 ja II lisas sätestatud sõiduki konstruktsiooninõuete järgimiseks peab tootja varustama L-kategooria sõidukid kasutusohutust ja keskkonnakaitset mõjutavate süsteemide, osiste ja eraldi seadmestikega, mis on kavandatud, konstrueeritud, ehitatud ja paigaldatud nii, et tavapäraselt kasutatav ja tootja eeskirjade kohaselt hooldatav sõiduk vastab üksikasjalikele tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele.
2. Artiklites 6-20 nõutakse, et tootja peab kinnitusasutusele füüsiliste demonstratsioonkatsete abil tõendama, et liidu turul kättesaadavaks tehtavad, liidus registreeritavad või kasutusele võetavad L-kategooria sõidukid vastavad määruse (EL) nr 168/2013 III peatükis sätestatud nõuetele ning on kooskõlas selle määruse artiklites 6-20 kehtestatud üksikasjalike tehniliste kirjelduste ja katsemenetlustega.
3. Tootja peab tagama, et turul kättesaadavaks tehtud või liidus kasutusele võetud varuosad ja lisaseadmed on saanud tüübikinnituse kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 asjakohaste nõuetega ja vastavad kõnealuses määruses osutatud tehnilistele nõuetele ja katsemenetlustele. Tüübikinnituse saanud L-kategooria sõiduk, millele selline varuosa või lisaseade on paigaldatud, peab vastama samadele kasutusohutuse nõuetele ja võimsuse piirväärtustele nagu originaalosaga või -seadmega sõiduk ja täitma määruse (EL) nr 168/2013 artikli 22 lõikes 2 ning artiklites 23 ja 24 vastupidavusele esitatud nõudeid.
4. Lisaks sellele peavad tootjad tagama, et tüübikinnitusega seotud toodangu vastavuse kontrollimise menetlustes järgitakse nii määruse (EL) nr 168/2013 artiklis 33 sätestatud sõiduki üksikasjalikke konstruktsiooninõudeid kui ka käesolevas määruses kehtestatud üksikasjalikke tehnilisi nõudeid.
5. Kui võimalik, peab tootja esitama kinnitusasutusele jõuseadme juhtimissüsteemi, sealhulgas kasutusohutuse ja heidete kontrollimiseks kasutatavate arvutite omavolilise ümberehitamise vältimiseks võetud meetmete kirjelduse.
Artikkel 4
ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade kohaldamine
1. Tüübikinnituse suhtes kohaldatakse käesoleva määruse I lisas loetletud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirju ja nende muudatusi.
2. Sõidukid, mille suurim valmistajakiirus on 25 km/h või väiksem, peavad vastama kõigi ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade asjakohastele nõuetele, mida kohaldatakse sõidukite suhtes, mille suurim valmistajakiirus on suurem kui 25 km/h.
3. Viiteid ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjades osutatud sõidukikategooriatele L1, L2, L3, L4, L5, L6 ja L7 tuleb käesolevas määruses käsitada vastavalt viidetena sõidukikategooriatele L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e ja nende kõigile alamkategooriatele.
Artikkel 5
Sõiduki konstruktsiooninõuete ja katsemenetluste tehnilised kirjeldused
1. Sõidukite konstruktsioonialased katsemenetlused tuleb läbi viia käesolevas määruses sätestatud katsenõuete kohaselt.
2. Katsemenetluse viib läbi kinnitusasutus või siis viiakse see läbi kinnitusasutuse juuresolekul või annab kinnitusasutus katse läbiviimise loa tehnilisele teenistusele.
3. Mõõtmismeetodid ja katsetulemused teatatakse kinnitusasutusele katsearuandes, mille formaat on kindlaks määratud määruse (EL) nr 168/2013 artikli 32 lõike 1 kohaselt.
Artikkel 6
Jõuseadme omavolilist ümberehitamist takistavate meetmete suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 1 nimetatud jõuseadme omavolilist ümberehitamist takistavate meetmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse II lisa kohaselt.
Artikkel 7
Tüübikinnitusmenetluse korra suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 2 nimetatud tüübikinnitusmenetluse korra suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse III lisa kohaselt.
Artikkel 8
Toodangu vastavuse suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 3 nimetatud toodangu vastavuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse IV lisa kohaselt.
Artikkel 9
Haakeseadiste ja lisaseadiste suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 4 nimetatud haakeseadiste ja lisaseadiste suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse V lisa kohaselt.
Artikkel 10
Omavolilist kasutamist takistavate seadmete suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 5 nimetatud omavolilist kasutamist takistavate seadmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VI lisa kohaselt.
Artikkel 11
Elektromagnetilise ühilduvuse suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 6 nimetatud elektromagnetilise ühilduvuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VII lisa kohaselt.
Artikkel 12
Välispinnast välja ulatuvate osade suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 7 nimetatud välispinnast välja ulatuvate osade suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse VIII lisa kohaselt.
Artikkel 13
Kütusepaagi suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 8 nimetatud kütusepaagi suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse IX lisa kohaselt.
Artikkel 14
Koormaplatvormide suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 9 nimetatud koormaplatvormide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse X lisa kohaselt.
Artikkel 15
Masside ja mõõtmete suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 10 nimetatud masside ja mõõtmete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XI lisa kohaselt.
Artikkel 16
Pardadiagnostikasüsteemide suhtes kohaldatavad töönõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 11 nimetatud pardadiagnostikasüsteemide töönõuete suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XII lisa kohaselt.
Artikkel 17
Reisijate käepidemete ja jalatugede suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 12 nimetatud reisijatele ette nähtud käepidemete ja jalatugede suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIII lisa kohaselt.
Artikkel 18
Numbrimärgi asukoha suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 13 nimetatud numbrimärgi paiknemise suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XIV lisa kohaselt.
Artikkel 19
Remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 14 nimetatud remondi- ja hooldusteabe kättesaadavuse suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XV lisa kohaselt.
Artikkel 20
Tugiharkide suhtes kohaldatavad nõuded
Määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 15 nimetatud tugiharkide suhtes kohaldatavaid katsemenetlusi ja nõudeid tuleb rakendada ja kontrollida käesoleva määruse XVI lisa kohaselt.
III PEATÜKK
TEHNILISTE TEENISTUSTE KOHUSTUSED JA NEILE ESITATAVAD NÕUDED
Artikkel 21
Tehniliste teenistuste tulemusstandardid ja hindamine
Tehnilised teenistused peavad vastama määruse (EL) nr 168/2013 II lisa C osa punktis 16 nimetatud tulemusstandarditele ja nende hindamise korrale, mida kontrollitakse käesoleva määruse XVII lisa kohaselt.
Artikkel 22
Tootjapoolsete katsete lubatavus
Määruse (EL) nr 168/2013 artikli 64 lõikes 1 nimetatud ettevõttesisene tehniline teenistus võib tootjapoolseid katseid läbi viia üksnes juhul, kui see on käesoleva määruse III lisas lubatud.
IV PEATÜKK
LIIKMESRIIKIDE KOHUSTUSED
Artikkel 23
Sõidukite, süsteemide, osiste või eraldi seadmestike tüübikinnitus
Kooskõlas määruse (EL) nr 168/2013 artiklitega 18, 25 ja 33 ning alates nimetatud määruse IV lisas sätestatud kuupäevadest peavad riiklikud asutused lugema määrusele (EL) nr 168/2013 ja käesoleva määruse sätetele mittevastavate uute sõidukite vastavustunnistused määruse (EL) nr 168/2013 artikli 43 lõike 1 tähenduses kehtetuks ning keelama heidetega, kütuse- või energiatarbimisega või kohaldatavate kasutusohutust või konstruktsiooni käsitlevate nõuetega seotud põhjustel selliste sõidukite turul kättesaadavaks tegemise, registreerimise või kasutuselevõtu.
V PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 24
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 21. november 2013