ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1396/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърления улов в Балтийско море
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1380/2013 има за цел постепенното прекратяване на изхвърлянето на улов в рибарството на целия ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, за които са въведени ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 Комисията се оправомощава да приема планове за премахване на изхвърления улов посредством делегирани актове за период до три години въз основа на съвместни препоръки, разработени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Дания, Германия, Естония, Латвия, Литва, Полша, Финландия и Швеция имат пряк управленски интерес в областта на рибарството в Балтийско море. Тези държави членки представиха съвместна препоръка (2) на Комисията след допитване до Консултативния съвет за Балтийско море. Получени бяха също така становища от съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са в съответствие с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, и поради това, съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
В съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължението за разтоварване обхваща всички видове, за които са въведени ограничения на улова, уловени при риболова на дребни пелагични видове, каквито са херинга и цаца, както и риболова за промишлени цели в Балтийско море, считано от 1 януари 2015 г. То следва да се прилага и спрямо улов при риболов на сьомга не по-късно от същата дата. Треската се счита за вид, определящ някои риболовни дейности в Балтийско море. Писията е главно прилов при риболова на треска и е предмет на ограничения на улова. В съответствие с член 15, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага за треска най-късно от 1 януари 2015 г., а за писия - най-късно от 1 януари 2017 г. В съответствие със съвместната препоръка този план за премахване на изхвърления улов следва да обхваща целия улов на херинга, цаца, сьомга, треска и писия при риболовни дейности в Балтийско море от 1 януари 2015 г., или от 1 януари 2017 г., според случая.
(5)
Съвместната препоръка предвижда и изключение от задължението за разтоварване за сьомга и треска, уловени с мрежи капани, винтери/кошове, конусовидни мрежи и даляни. Това изключение се основава на научните данни за висока способност за оцеляване, предоставени от форума за риболов в Балтийско море (BALTFISH) и разгледани от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР). НТИКР отбелязва, че повечето информация, обосноваваща това изключение, се съдържа в съвместната препоръка на BALTFISH (3). НТИКР счита, че тъй като посочените уреди улавят рибата в структура със статична мрежа, за разлика например от заплитането или закачването, има основание да се допусне, че тяхното използване ще доведе до ниска смъртност - под 10 %. Въпреки това НТИКР съобщи, че е необходима допълнителна работа, за да се потвърди дали това предположение е основателно, както и за да се разгледат практиките за обработване и преобладаващите условия на околната среда. Ето защо това изключение следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(6)
В съответствие с член 15, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 могат да бъдат установени минимални референтни размери за опазване, за да се осигури защита на младите екземпляри морски организми. Понастоящем за треската се прилага минимален размер от 38 cm по силата на Регламент (ЕО) № 2187/2005 на Съвета (4). Научните данни, разгледани от НТИКР, подкрепят определянето на минимален референтен размер за опазване на треската на 35 cm. По-специално НТИКР посочи, че може да има основателни биологични причини за неговото намаляване от сегашните 38 cm, за да се понижат съществуващите нива на изхвърляне. Той също така счита, че по силата на задължението за разтоварване, определянето на минимален референтен размер за опазване на треската от 35 cm ще намали равнището на улова, който не може да се продава за консумация от човека, и че не са изтъкнати доводи по отношение на първото хвърляне на хайвер, които биха подкрепили определянето на минимален референтен размер за опазване от 38 cm в Балтийско море. Следователно минималния референтен размер за опазване на треската в Балтийско море следва да бъде определен на 35 cm.
(7)
Настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г., с цел да се спази графикът, посочен в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент, той следва да се прилага за не повече от 3 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробни правила за изпълнение на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължението за разтоварване в Балтийско море, както е определено в член 4, параграф 2, буква б) от посочения регламент:
а)
от 1 януари 2015 г. - по отношение на риболова на херинга, цаца, сьомга и треска;
б)
от 1 януари 2017 г. - по отношение на писията, уловена при всички риболовни дейности.
Член 2
Изключение въз основа на способност за оцеляване
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване не се прилага за треската и сьомгата, уловени с мрежи капани, винтери/кошове, конусовидни мрежи и даляни. Целият такъв улов на треска и сьомга може да се връща обратно в морето.
Член 3
Минимален референтен размер за опазване
Минималният референтен размер за опазването на треската в Балтийско море е 35 cm.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1396/2014,
20. oktoober 2014,
millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses kalapüügiga Läänemerel
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (1), eelkõige selle artikli 15 lõiget 6 ja artikli 18 lõikeid 1 ja 3,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EL) nr 1380/2013 eesmärk on tagasiheite järkjärguline likvideerimine, kehtestades lossimiskohustuse nende liikide saagi suhtes, mille suhtes kehtivad püügi piirnormid.
(2)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 on komisjonile antud õigus võtta delegeeritud õigusaktiga kuni kolmeks aastaks vastu tagasiheitekava, mis põhineb ühisel soovitusel, mille on välja töötanud liikmesriigid koos asjaomaste nõuandekomisjonidega.
(3)
Taanil, Saksamaal, Eestil, Lätil, Leedul, Poolal, Soomel ja Rootsil on otsene huvi kalavarude majandamiseks Läänemerel. Need liikmesriigid on esitanud komisjonile ühise soovituse (2) pärast konsulteerimist Läänemere nõuandekomisjoniga. Teaduslikud andmed on saadud asjaomastelt teadusasutustelt. Ühises soovituses käsitletud meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 ja seepärast tuleks need määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 18 lõike 3 kohaselt lisada käesolevasse määrusesse.
(4)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punkti a kohaselt tuleks Läänemere puhul kohaldada lossimiskohustust väikeste pelaagiliste liikide suhtes, mille suhtes kehtivad püügi piirnormid, st räime- ja kilupüügi ning tööstusliku püügi suhtes alates 1. jaanuarist 2015. Lossimiskohustust tuleks kohaldada ka selliselt püütud lõhe suhtes hiljemalt samast kuupäevast alates. Turska loetakse teatavat püüki määratlevaks liigiks Läänemeres. Merilesta püütakse peamiselt kaaspüügina teataval tursapüügil ning tema suhtes kehtivad püügi piirnormid. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punkti b kohaselt tuleks tursa suhtes kohaldada lossimiskohustust hiljemalt alates 1. jaanuarist 2015 ja merilesta suhtes hiljemalt 1. jaanuarist 2017. Ühise soovituse kohaselt peaks kõnealune tagasiheitekava hõlmama kogu räime-, kilu-, lõhe-, tursa- ja merilestapüüki Läänemeres alates vastavalt 1. jaanuarist 2015 või alates 1. jaanuarist 2017.
(5)
Ühine soovitus sisaldab mõrra, lõkspüüniste, ääremõrra ja seisevnoodaga püütud lõhe ja tursa puhul erandit lossimiskohustusest. See erand põhineb Baltfishi esitatud teaduslikel tõenditel kõrge ellujäämismäära kohta, mille on läbi vaadanud STECF. STECF märgib, et Baltfishi ühine soovitus (3) sisaldab suuremat osa teabest, mis on nõutav selliste erandite põhjendamiseks. STECF jõudis järeldusele, et kuna sellised püügivahendid sulgevad kala seisva võrgustruktuuri sisse vastupidiselt püügile nakkevõrgu või õngega, siis võis tõenäoliselt eeldada, et selliste püügivahendite kasutamisel on suremus väike, tavaliselt alla 10 %. Siiski soovitas STECF täiendavalt tööd teha, et oleks võimalik kinnitada, et vähese suremuse eeldus on tõene, samuti tuleks käitlemistavade puhul arvesse võtta valitsevaid keskkonnatingimusi. Seepärast tuleks asjaomane erand lisada käesolevasse määrusesse.
(6)
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 10 kohaselt võib noorte mereorganismide kaitse tagamiseks kehtestada referentsalammõõdud. Praegu on tursa alammõõt 38 cm vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2187/2005 (4). STECFi poolt läbi vaadatud teaduslike tõendite põhjal võib tursa alammõõduks kehtestada 35 cm. Eelkõige tegi STECF järelduse, et praegu kehtiva 38 cm alammõõdu vähendamiseks võib olla mõistlikke bioloogilisi põhjendusi, et vähendada tagasiheite praegust taset. Samuti järeldas ta, et lossimiskohustuse raames tursale 35 cm referentsalammõõdu kehtestamine vähendaks sellise saagi osakaalu, mida ei tohi müüa inimtoiduks, ning et seoses esmakordse kudemisega ei esitatud vastuväiteid, toetamaks alammõõtu 38 cm Läänemeres. Seepärast tuleks tursa referentsalammõõduks Läänemeres kehtestada 35 cm.
(7)
Käesolevat määrust tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2015, et järgida määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 sätestatud ajalist raamistust. Vastavalt kõnealuse määruse artikli 15 lõikele 6 tuleks seda kohaldada mitte kauem kui kolm aastat,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega täpsustatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 kohase lossimiskohustuse rakendamise üksikasju kalapüügi suhtes Läänemeres, mis on määratletud kõnealuse määruse artikli 4 lõike 2 punktis b:
a)
räime-, kilu-, lõhe- ja tursapüügi suhtes alates 1. jaanuarist 2015,
b)
merilestapüügi suhtes alates 1. jaanuarist 2017.
Artikkel 2
Erand seoses ellujäämusega
Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 ei kohaldata lossimiskohustust tursa ja lõhe suhtes, mis on püütud mõrra, lõkspüüniste, ääremõrra ja seisevnoodaga. Kogu selliselt püütud tursa ja lõhe võib merre tagasi lasta.
Artikkel 3
Referentsalammõõt
Läänemerest püütud tursa referentsalammõõt on 35 cm.
Artikkel 4
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini 2017.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 20. oktoober 2014