РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2, член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми да развива отношения и да създава партньорства с трети държави. Настоящият регламент представлява нов и допълващ инструмент, който предоставя пряка подкрепа за външните политики на Съюза посредством разширяване на партньорствата за сътрудничество и диалога по политиките към области и теми извън сътрудничеството за развитие. Той се основава на придобития опит с индустриализирани държави и държави и територии с висок доход съгласно Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (3).
(2)
Приложното поле на сътрудничеството по географските програми с развиващите се държави, територии и региони, определено съгласно Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4), е почти изцяло ограничено до финансирането на мерки, които изпълняват критериите за официална помощ за развитие (ОПР), установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (КПР/ОИСР).
(3)
През последното десетилетие Съюзът последователно заздравява двустранните си отношения с широк кръг от индустриализирани и други държави и територии с висок или среден доход в различни региони на света.
(4)
Съюзът се нуждае от финансов инструмент за външната политика с глобален обхват, позволяващ финансирането на мерки, които може да не се определят като ОПР, но са от изключително значение за задълбочаването и заздравяването на неговите отношения със съответните трети държави, по-специално чрез диалог по политиките и развитие на партньорства. Този нов инструмент, новаторски по отношение на приложното поле и целите, следва да създаде положителна среда за задълбочаване на отношенията между Съюза и съответните трети държави и следва да отстоява основните интереси на Съюза.
(5)
В интерес на Съюза е да укрепва отношенията си и диалога с държави, с които има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, и по-специално с развитите и развиващите се държави, които играят все по-важна роля на световната сцена, включително в глобалното управление, външната политика, международната икономика, многостранните форуми и структури като Г-8 и Г-20, и да посреща предизвикателствата в световен план.
(6)
Необходимо е Съюзът да изгради всеобхватни партньорства с новите участници на международната сцена, с цел насърчаване на стабилен и приобщаващ международен ред, преследване на общи глобални обществени блага, отстояване на основните интереси на Съюза и увеличаване на познанията за него в тези държави.
(7)
Приложното поле на настоящия регламент трябва да е от световен мащаб и да дава възможност за подкрепа на мерките за сътрудничество, както е уместно, с оглед заздравяване на отношенията с всички държави, в които Съюзът има стратегически интереси, в съответствие с целите на настоящия регламент.
(8)
В интерес на Съюза е да продължи да насърчава диалога и сътрудничеството с държави, които вече не отговарят на изискванията за участие в двустранни програми по Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5) („Инструмент за сътрудничество за развитие“).
(9)
Освен това е в интерес на Съюза да има приобщаващи световни институции, основаващи се на ефективно многостранно сътрудничество и да работи за постигането на тази цел.
(10)
Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да подкрепя изпълнението на външното измерение на стратегията, очертана от Комисията в съобщението ѝ от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), обединяващо три стълба: икономически, социален и екологичен. По-конкретно, настоящият регламент следва да подкрепя цели, свързани с глобални въпроси, например изменението на климата, енергийната сигурност и ефективното използване на ресурсите, прехода към по-екологосъобразна икономика, науката, иновациите и конкурентоспособността, мобилността, търговията и инвестициите, икономическите партньорства, стопанската дейност, заетостта и регулаторното сътрудничество с трети държави, както и по-добрия достъп до пазара за предприятията от Съюза, включително интернационализацията на малките и средни предприятия (МСП). Регламентът следва също така да насърчава публичната дипломация, образователното и университетското сътрудничество и дейностите по осведомяване.
(11)
По-конкретно, борбата с изменението на климата е едно от най-големите глобални предизвикателства, пред които са изправени Съюзът и по-широката международна общност. Изменението на климата е област, в която са необходими неотложни международни действия и в която постигането на целите на Съюза изисква сътрудничество с партньорски държави. Ето защо Съюзът трябва да засили усилията си за насърчаване на глобален консенсус в това отношение. В съответствие със съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, с което Съюзът се призовава да увеличи дела от бюджета си, свързан с климата, най-малко до 20 %, настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
Транснационалните предизвикателства, например замърсяването на околната среда и достъпът до и устойчивото използване на суровини и редкоземни елементи, изискват основан на правила, приобщаващ подход.
(13)
Съюзът се ангажира да помогне за постигането на глобалните цели за биологичното разнообразие до 2020 г. и да допринесе за изпълнението на свързаната с това стратегия за мобилизиране на ресурсите.
(14)
В отношенията си със своите партньори по целия свят Съюзът се ангажира с насърчаването на достойния труд за всички хора, както и с ратифицирането и ефективното прилагане на международно признатите трудови стандарти и многостранни споразумения в областта на околната среда.
(15)
Важен стратегически интерес на Съюза е увеличаването на растежа и заетостта чрез насърчаване на справедлива и отворена търговия и инвестиции на многостранно и двустранно равнище и чрез подкрепа на преговорите и изпълнението на споразуменията за търговия и инвестиции, по които Съюзът е страна. Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да спомогне за създаването на сигурна среда за повишаване на търговските и инвестиционни възможности в световен мащаб за предприятията от Съюза, в т.ч. МСП, включително посредством подкрепа за регулаторното сътрудничество и сближаване, защита на международните стандарти, подобряване опазването на правата на интелектуална собственост и премахване на неоправдани пречки пред достъпа до пазара.
(16)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(17)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(18)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и за гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(19)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, е необходимо да се следва диференциран и гъвкав подход с ключовите партньорски държави, който отчита техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза, като същевременно се запази възможността за интервенция по целия свят при необходимост. Съюзът следва да прилага всеобхватен подход към външната политика, включително към секторните политики на Съюза.
(20)
С цел да увеличи ефективността на своя ангажимент за насърчаване и защита на своите интересите в отношенията си с трети държави, Съюзът следва да може да реагира гъвкаво и своевременно на променящи се и/или непредвидени нужди посредством приемането на специални мерки, които не са включени в многогодишни индикативни програми.
(21)
Когато е възможно и целесъобразно, целите на настоящия регламент следва да бъдат преследвани в консултации със съответните партньори и заинтересовани страни, включително организации на гражданското общество и местни власти, като се има предвид важността на функциите им.
(22)
Външната дейност на Съюза съгласно настоящия регламент следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително краен резултат, постижение и въздействие) в държавите - бенефициери на помощта от Съюза. Когато е подходящо и възможно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на инструмента, създаден с настоящия регламент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими, както и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на този инструмент.
(23)
Действията по настоящия регламент следва по целесъобразност да отчитат надлежно резолюциите и препоръките на Европейския парламент.
(24)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приоритетите, определени в приложението. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване по подходящ начин на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално насочеността им към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, освен в случай на техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер.
(26)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(27)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(28)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(29)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-специално установяването на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради своя мащаб може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави („Инструмент за партньорство“), за да се благоприятстват и отстояват интересите на Съюза и взаимните интереси. Инструментът за партньорство подкрепя мерки, които отговарят по ефективен и гъвкав начин на целите, произтичащи от двустранните, регионалните или многостранните отношения на Съюза с трети държави, и служат за посрещане на предизвикателствата в световен план, и гарантират адекватни последващи действия на решенията, вземани на многостранно равнище.
2. Мерките, които ще бъдат финансирани по Инструмента за партньорство, отразяват следните конкретни цели на Съюза:
а)
подкрепа на стратегиите за партньорство на Съюза за двустранно, регионално и междурегионално сътрудничество чрез насърчаване на диалога относно политиките и разработване на колективни подходи и ответни мерки срещу предизвикателствата в световен план. Постигането на тази цел се измерва и чрез напредъка, постигнат от ключовите партньорски държави в борбата с изменението на климата или в насърчаването на свързаните с околната среда стандарти на Съюза;
б)
изпълнение на международното измерение на„Европа 2020“. Постигането на тази цел се измерва чрез възприемането на политиките и целите на „Европа 2020“ от страна на ключовите партньорски държави;
в)
подобряване на достъпа до пазарите на партньорски държави и стимулиране на търговията, инвестициите и бизнес възможностите за предприятията от Съюза, като се премахват пречките пред достъпа до пазари и инвестициите, посредством икономически партньорства, стопанско и регулаторно сътрудничество. Постигането на тази цел се измерва чрез дела на Съюза във външната търговия с ключовите партньорски държави и чрез търговските и инвестиционните потоци към партньорските държави, към които са специално насочени дейностите, програмите и мерките по настоящия регламент;
г)
подобряване на широкоразпространеното разбиране за Съюза, на обществената информираност за него и на ролята му на световната сцена посредством публична дипломация, контакти между хората, сътрудничество в областта на образователните и академичните въпроси, сътрудничество с мозъчни тръстове и дейности по осведомяване за защита на ценностите и отстояване на интересите на Съюза. Постигането на тази цел може да бъде измервано, inter alia, чрез проучвания или оценки на общественото мнение.
Член 2
Обхват
1. С настоящия регламент се подкрепят предимно мерки за сътрудничество с държави, в които Съюзът има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, по-специално развитите и развиващите се държави, които играят все по-значима роля в световните отношения, включително външната политика, международната икономика и търговия, международните форуми и глобалното управление и посрещането на предизвикателствата в световен план, или в които Съюзът има други значими интереси.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, всички трети държави, региони и територии могат да отговарят на условията за сътрудничество по настоящия регламент.
Член 3
Общи принципи
1. Съюзът се стреми да насърчава, развива и укрепва принципите на демокрацията, равенството, зачитането на правата на човека и основните свободи, както и принципа на правовата държава, на които той се основава, посредством диалог и сътрудничество с трети държави.
2. За да се засили въздействието на помощта от Съюза, при планирането на сътрудничеството с трети държави където е уместно се прилага диференциран и гъвкав подход, за да се отчетат техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
3. Съюзът насърчава съгласуван многостранен подход към глобалните предизвикателства и стимулира сътрудничеството с международни или регионални организации и органи, включително международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН и други двустранни донори.
4. При прилагането на настоящия регламент и при формулирането на политиката, стратегическото планиране и програмиране, както и на мерките за изпълнение, Съюзът има за цел да гарантира последователност и съгласуваност с други области на своята външна дейност, по-специално Инструмента за сътрудничество за развитие, както и с други подходящи политики на Съюза.
5. Мерките, финансирани по настоящия регламент, се основават, където е уместно, на политиките за сътрудничество, определени в инструменти като споразумения, декларации и планове за действие договорени между Съюза и съответните международните организации или между Съюза и съответните трети държави и региони.
Мерките, финансирани по настоящия регламент, обхващат и областите, които имат отношение към насърчаване на конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
6. Подкрепата на Съюза по настоящия регламент се предоставя в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014.
Член 4
Програмиране и индикативно разпределение на средствата
1. Комисията приема многогодишни индикативни програми (МИП) в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014.
2. В МИП се определят стратегическите и/или съвместните интереси и приоритети на Съюза, конкретните цели и очакваните резултати. За държавите или регионите, за които е изготвен съвместен рамков документ, установяващ всеобхватна стратегия на Съюза, МИП се основават на този документ.
3. В МИП се определят също така приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза, и се очертава индикативното разпределение на средствата като цяло, по приоритетни области и по партньорски държави или групи от партньорски държави за съответния период, включително участието в глобални инициативи. По целесъобразност тези суми могат да бъдат изразени под формата на граници на вариране.
4. В МИП могат да се предвидят средства в размер, ненадвишаващ 5 % от общата сума, които не се разпределят за приоритетна област, за партньорска държава или за група държави. Тези средства се заделят в съответствие с член 2, параграфи 2, 3 и 5 от Регламент (EС) № 236/2014.
5. Процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, може да се прилага за целите на изменение на МИП по надлежно обосновани наложителни причини за спешност.
6. Във връзка с постигането на целите, посочени в член 1 Комисията може да взема предвид географската близост на най-отдалечените региони на Съюза и отвъдморските страни и територии в сътрудничеството си с трети държави.
7. При всяко програмиране или преглед на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в него.
Член 5
Тематични приоритети
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на тематичните приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент и които са установени в приложението към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Комитет
Комисията се подпомага от Комитета за Инструмента за партньорство. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 954 765 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
2. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), за да се насърчи международното измерение на висшето образование, се отпуска индикативна сума в размер на 1 680 000 000 EUR от различните инструменти за финансиране на външната дейност (Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13) и Инструмента за партньорство, за действия за мобилност с цел учене към или от партньорски държави по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013, както и за сътрудничество и диалог относно политиките с органи,институции и организации от тези държави. Регламент (ЕС) № 1288/2013 се прилага към използването на посочените средства.
Финансирането се предоставя чрез два многогодишни транша, покриващи съответно само първите четири години и останалите три години. Разпределянето на това финансиране се отразява в многогодишното индикативно програмиране, предвидено в настоящия регламент, съгласно набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Разпределените суми могат да бъдат преразгледани в случай на значими непредвидени обстоятелства или важни политически промени в съответствие с приоритетите на външната дейност на Съюза.
3. Действията от обхвата на Регламент (ЕС) № 1288/2013 се финансират от Инструмента за партньорство, само доколкото те не отговарят на условията за финансиране по другите инструменти за финансиране на външната дейност и допълват или подсилват други инициативи по настоящия регламент.
Член 9
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 234/2014,
11. märts 2014,
millega luuakse partnerluse rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 207 lõiget 2, artikli 209 lõiget 1 ja artikli 212 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liit peaks püüdma arendada suhteid ja partnerlust kolmandate riikidega. Käesoleva määrusega luuakse uus ja täiendav rahastamisvahend, millega toetatakse otseselt liidu välispoliitikat, laiendades koostööpartnerlust ja poliitikadialoogi valdkondadele ning teemadele väljaspool arengukoostööd. See tugineb tööstusriikide ning suure sissetulekuga riikide ja territooriumite puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1934/2006 (3) raames saadud kogemustele.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1905/2006 (4) loodud arengukoostöö rahastamisvahendi alusel arenguriikide, -territooriumite ja -piirkondadega geograafiliste programmide raames toimuv koostöö on peaaegu tervenisti piirdunud üksnes selliste meetmete rahastamisega, mis vastavad Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) arenguabikomitees kindlaks määratud ametliku arenguabi kriteeriumitele.
(3)
Liit on viimase aastakümne jooksul järjekindlalt tugevdanud kahepoolseid suhteid paljude tööstus- ning teiste suure või keskmise sissetulekuga riikide ja territooriumitega maailma eri piirkondades.
(4)
Liit vajab välispoliitika üleilmse ulatusega rahastamisvahendit, mille abil oleks võimalik rahastada meetmeid, mis ei pruugi vastata ametliku arenguabi kriteeriumitele, kuid mis on otsustava tähtsusega asjaomaste kolmandate riikidega suhete süvendamisel ja tugevdamisel, eelkõige partnerluse arendamise ning poliitikadialoogi kaudu. Kõnealune uus rahastamisvahend, mille reguleerimisala ja eesmärgid on innovaatilised, peaks looma positiivse keskkonna süvendatud suhetele liidu ja asjaomaste kolmandate riikide vahel ning edendama liidu põhihuve.
(5)
Liidu huvides on süvendada oma suhteid ja dialoogi riikidega, kus liidul on strateegiline huvi arendada sidemeid, eriti nende arenenud ja arenguriikidega, kelle tähtsus maailmasjades kaasarääkimisel, sealhulgas üleilmses juhtimises, välispoliitikas, rahvusvahelises majanduses ning mitmepoolsetel foorumitel ja organites, näiteks G8 ja G20, ning üleilmsete probleemide lahendamisel on üha olulisem.
(6)
Liidul on vaja luua laiaulatuslikud partnerlused uute osalejatega rahvusvahelisel tasandil, et edendada stabiilset ja kaasavat rahvusvahelist korda, seista ühiste üleilmsete avalike hüvede eest, edendada liidu põhihuve ja suurendada kõnealustes riikides teadmisi liidust.
(7)
Käesoleva määruse reguleerimisala peab hõlmama kogu maailma, võimaldades vastavalt käesoleva määruse eesmärkidele toetada koostöömeetmeid, kui see on asjakohane suhete toetamiseks mis tahes riikidega, kus liidul on strateegilisi huve.
(8)
Liidu huvides on jätkata dialoogi ja koostöö edendamist riikidega, mis ei kvalifitseeru enam kahepoolseteks programmideks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 233/2014 (5) loodud arengukoostöö rahastamisvahendi („arengukoostöö rahastamisvahend”) alusel.
(9)
Veelgi enam, liidu huvides on kaasavate ja tõhusal multilateraalsusel põhinevate ülemaailmsete institutsioonide olemasolu ja töö selle eesmärgi saavutamiseks.
(10)
Käesoleva määruse alusel peaks liit toetama komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” esitatud strateegia (strateegia „Euroopa 2020”), mille aluseks on kolm sammast: majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnaalane sammas, välismõõtme rakendamist. Eelkõige peaks käesoleva määrusega toetama eesmärke, mis on seotud üleilmsete teemadega, näiteks kliimamuutused, energiajulgeolek ja ressursitõhusus, keskkonnasäästlikumale majandusele üleminek, teadus, innovatsioon ja konkurentsivõime, ränne, kaubandus ja investeeringud, majanduspartnerlused ning kolmandate riikidega tehtav äri-, tööhõive- ja õigusloomealane koostöö ning liidu äriühingute parem turulepääs, sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) rahvusvahelistumine. Samuti peaks käesolev määrus edendama avalikku diplomaatiat, haridusalast ja akadeemilist koostööd ning teavitustegevust.
(11)
Üks olulisemaid ülemaailmseid väljakutseid, millega liit ja laiem rahvusvaheline üldsus silmitsi seisavad, on eelkõige kliimamuutuste vastu võitlemine. Kliimamuutused on valdkond, kus tuleb kiirelt võtta meetmeid rahvusvahelisel tasandil ja kus liidu eesmärkide saavutamine nõuab koostööd partnerriikidega. Seetõttu peaks liit sellega seoses rohkem pingutama üleilmse konsensuse saavutamiseks. Kooskõlas komisjoni 29. juuni 2011. aasta teatisega „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”, milles kutsutakse liitu üles suurendama kliimaga seonduvate kulude osatähtsust liidu üldeelarves vähemalt 20 %-ni, peaks käesolev määrus aitama kõnealust eesmärki saavutada.
(12)
Piiriülesed probleemid, nagu keskkonna seisundi halvenemine, juurdepääs loodusvaradele ja haruldastele muldmetallidele ning nende säästev kasutamine vajavad reeglitepõhist, kaasavat lähenemisviisi.
(13)
Liit on võtnud kohustuse aidata saavutada üleilmsel tasandil 2020. aastaks seatud bioloogilise mitmekesisuse eesmärke ja rakendada sellega seotud vahendite kasutuselevõtmise strateegiat.
(14)
Oma suhetes partneritega kogu maailmas on liit seadnud eesmärgiks edendada kõigile inimväärse töö tagamist ning rahvusvaheliselt tunnustatud tööõiguse põhireeglite ja mitmepoolsete keskkonnalepingute ratifitseerimist ja tulemuslikku rakendamist.
(15)
Liidu oluline strateegiline huvi on kiirendada majanduskasvu ja töökohtade loomist, edendades õiglast ja avatud kaubandust ning investeeringuid mitme- ja kahepoolsel tasandil ning toetades selliste kaubandus- ja investeerimislepingute üle peetavaid läbirääkimisi ja nimetatud lepingute rakendamist, milles liit on lepinguosaline. Käesoleva määruse alusel peaks liit aitama kaasa turvalise keskkonna loomisele, et suurendada liidu äriühingute (mitte üksnes VKEde) kauplemis- ja investeerimisvõimalusi kogu maailmas, sealhulgas toetades õigusloomealast koostööd ja lähenemist, edendades rahvusvahelisi standardeid, parandades intellektuaalomandiõiguste kaitset ning seades eesmärgiks põhjendamatute turulepääsu tõkete kõrvaldamise.
(16)
Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 21 kohaselt tugineb liidu tegevus rahvusvahelisel areenil põhimõtetele, millest on juhindunud liidu enda loomine, arendamine ja laienemine ning mida liit soovib edendada ka ülejäänud maailmas, nimelt demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ja jagamatus, inimväärikuse austamine, võrdsus, solidaarsus ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja ja rahvusvahelise õiguse põhimõtete austamine.
(17)
Liit peaks oma välistegevuse mõju optimeerimiseks püüdma olemasolevaid vahendeid võimalikult tõhusalt kasutada. See tuleks saavutada liidu välistegevuse rahastamisvahendite sidususe ja täiendavuse abil ning luues koostoime käesoleva määruse, välistegevuse muude rahastamisvahendite ja liidu muude poliitikameetmete vahel. Lisaks peaks see hõlmama kõnealuste liidu välistegevuse rahastamisvahendite raames välja töötatud programmide vastastikust tugevdamist.
(18)
Selleks et tagada liidu abi nähtavus nii abisaajariikide kui ka liidu kodanike jaoks, tuleks vajaduse korral teha sobivate vahendite abil sihipärast teavitustööd.
(19)
Käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks on vaja järgida peamiste partnerriikide suhtes diferentseeritud ja paindlikku lähenemisviisi, milles võetakse arvesse nende riikide majanduslikku, sotsiaalset ja poliitilist tausta ning liidu erihuve, poliitilisi prioriteete ja strateegiaid, säilitades siiski võime sekkuda vajaduse korral terves maailmas. Liit peaks välispoliitika, sealhulgas liidu valdkondliku poliitika suhtes kasutama terviklikku lähenemisviisi.
(20)
Et liit saaks tõhusamalt edendada ja kaitsta oma huve suhetes kolmandate riikidega, peaks ta suutma paindlikult ja õigeaegselt reageerida tekkivatele või ettenägematutele vajadustele, võttes erimeetmeid, mida mitmeaastased sihtprogrammid ei hõlma.
(21)
Käesoleva määruse eesmärke tuleks võimalikul ja asjakohasel juhul saavutada konsulteerides asjaomaste partnerite ja sidusrühmadega, sealhulgas kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsustega, võttes arvesse nende ülesannete tähtsust.
(22)
Käesoleva määruse alusel toimuv liidu välistegevus peaks aitama kaasa (väljundeid, tagajärgi ja mõju hõlmavate) selgete tulemuste saavutamisele liidu abi saavates riikides. Kui see on võimalik ja asjakohane, tuleks liidu välistegevuse tulemusi ja käesoleva määrusega loodud rahastamisvahendi tõhusust jälgida ja hinnata eelnevalt kindlaks määratud selgete, läbipaistvate ning vajaduse korral riigipõhiste ja mõõdetavate näitajate alusel, mida on kohandatud vastavalt kõnealuse rahastamisvahendi eripärale ja eesmärkidele.
(23)
Käesoleva määruse kohased meetmed peaksid asjakohasel juhul nõuetekohaselt arvesse võtma Euroopa Parlamendi resolutsioone ja soovitusi.
(24)
Selleks et kohandada käesoleva määruse reguleerimisala kiiresti muutuva olukorraga kolmandates riikides, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte lisas loetletud prioriteetide kohta. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(25)
Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (6). Võttes arvesse kõnealuste rakendusaktide iseloomu, eelkõige nende mõju poliitika kujundamisele ja nende finantsmõju, tuleks nende vastuvõtmiseks kasutada kontrollimenetlust, välja arvatud rahaliselt väikesemahuliste tehniliste rakendusmeetmete puhul.
(26)
Liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märts 2014 määruses (EL) nr 236/2014 (7).
(27)
Käesoleva määrusega kehtestatakse kogu selle kohaldamisajaks rahastamispakett, mis on Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga-aastase eelarvemenetluse käigus peamiseks juhiseks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta eelarvedistsipliini, eelarvealast koostööd ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (8) punkti 17 tähenduses.
(28)
Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine on määratud kindlaks nõukogu otsuses 2010/427/EL (9).
(29)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt partnerluse rahastamisvahendi loomine koostööks kolmandate riikidega, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda meetme ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(30)
Käesoleva määruse kohaldamisaeg tuleks vastavusse viia nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (10) kohaldamisajaga. Seetõttu tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja eesmärgid
1. Käesoleva määrusega luuakse partnerluse rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega („partnerluse rahastamisvahend”), et edendada ja toetada liidu ja vastastikuseid huve. Partnerluse rahastamisvahendist toetatakse meetmeid, millega taotletakse tulemuslikult ja paindlikult liidu kahepoolsetest, piirkondlikest või mitmepoolsetest suhetest kolmandate riikidega tulenevate eesmärkide saavutamist ning lahendatakse ülemaailmseid probleeme ja tagatakse mitmepoolsel tasandil tehtud otsuste puhul asjakohaste järelmeetmete võtmine.
2. Partnerluse rahastamisvahendist rahastatavate meetmetega taotletakse järgmiste liidu erieesmärkide saavutamist:
a)
liidu kahepoolse, piirkondliku ja piirkondadevahelise koostööpartnerluse strateegiate toetamine, edendades poliitikadialoogi ning töötades välja ühised lähenemisviisid ja meetmed üleilmsete probleemide lahendamiseks. Kõnealuse eesmärgi saavutamist hinnatakse muu hulgas partnerriikide edusammudega kliimamuutuse vastases võitluses või liidu keskkonnanormide edendamises;
b)
strateegia „Euroopa 2020” rahvusvahelise mõõtme rakendamine. Kõnealuse eesmärgi saavutamise hindamise aluseks on strateegia „Euroopa 2020” tegevuspõhimõtete ja eesmärkide järgimine peamistes partnerriikides;
c)
majanduspartnerluste ning äri- ja õigusloomealase koostöö kaudu liidu äriühingute partnerriikide turgudele pääsu parandamine ning nende kaubandus-, investeerimis- ja ärivõimaluste suurendamine, kaotades tõkked turulepääsult ja investeeringutelt. Kõnealuse eesmärgi saavutamise hindamise aluseks on liidu osa väliskaubanduses peamiste partnerriikidega ning kauba- ja investeeringuvood partnerriikidesse, mille suhtes rakendatakse käesoleva määruse kohaseid programme ja meetmeid;
d)
liidu ja selle rahvusvahelise rolli laialdase mõistmise ning nähtavuse suurendamine avaliku diplomaatia, inimestevaheliste kontaktide, haridusalase ja akadeemilise koostöö, mõttekodade koostöö ja teavitustegevuse kaudu, et edendada liidu väärtusi ja huve. Kõnealuse eesmärgi saavutamist võib hinnata muu hulgas arvamusuuringute või hindamiste abil.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Käesoleva määruse alusel toetatakse eelkõige koostöömeetmeid riikidega, kus liidul on strateegiline huvi arendada sidemeid, eriti nende arenenud ja arenguriikidega, kellel on üha suurem osa globaalsetes küsimustes, sealhulgas välispoliitikas, rahvusvahelises majanduses ja kaubanduses, mitmepoolsetel foorumitel, ülemaailmses juhtimises ja üleilmsete probleemide lahendamisel, või kus liidul on muid olulisi huve.
2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võivad käesoleva määruse alusel tehtavas koostöös osaleda kõik kolmandad riigid, piirkonnad ja territooriumid.
Artikkel 3
Üldpõhimõtted
1. Tuginedes dialoogile ja koostööle kolmandate riikidega, püüab liit edendada, arendada ja tugevdada liidu aluseks olevaid demokraatia, võrdsuse, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtteid.
2. Selleks et suurendada liidu abi mõju, järgitakse kolmandate riikide koostöö kavandamisel asjakohasel juhul diferentseeritud ja paindlikku lähenemisviisi, võttes arvesse nende majanduslikku, sotsiaalset ja poliitilist tausta ning liidu konkreetseid huve, poliitilisi prioriteete ja strateegiaid.
3. Liit edendab sidusat mitmepoolset lähenemisviisi üleilmsetele probleemidele ja suurendab koostööd rahvusvaheliste või piirkondlike organisatsioonide ja organitega, sealhulgas rahvusvaheliste finantseerimisasutuste, ÜRO asutuste, fondide ja programmide ning teiste kahepoolsete rahastajatega.
4. Liit tagab käesolevat määrust rakendades ja poliitika kujundamisel, strateegilisel planeerimisel, programmide koostamisel ning meetmete rakendamisel ühtsuse ja kooskõla liidu välistegevuse muude valdkondadega, eelkõige arengukoostöö rahastamisvahendiga, ja muude asjakohaste liidu poliitikavaldkondadega.
5. Käesoleva määruse alusel rahastatavad meetmed põhinevad vajaduse korral koostööpõhimõtetel, mis on esitatud sellistes dokumentides nagu liidu ja asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide vahelised või liidu ja asjaomaste kolmandate riikide ja piirkondade vahelised lepingud, deklaratsioonid ja tegevuskavad.
Käesoleva määruse alusel rahastatavad meetmed hõlmavad ka valdkondi, mis on seotud liidu konkreetsete huvide, poliitiliste prioriteetide ja strateegiate edendamisega.
6. Käesoleva määruse alusel antavat liidu toetust rakendatakse kooskõlas määrusega (EL) nr 236/2014.
Artikkel 4
Programmide koostamine ja rahaliste vahendite soovituslik jaotus
1. Komisjon võtab kooskõlas määruse (EL) nr 236/2014 artikli 16 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu mitmeaastased sihtprogrammid.
2. Mitmeaastastes sihtprogrammides esitatakse liidu strateegilised ja/või vastastikused huvid ning prioriteedid, erieesmärgid ja oodatavad tulemused. Kui teatavate riikide või piirkondade jaoks on koostatud ühine raamdokument, millega nähakse ette liidu laiaulatuslik strateegia, võetakse kõnealune dokument aluseks mitmeaastaste sihtprogrammide koostamisel.
3. Mitmeaastastes sihtprogrammides määratakse kindlaks ka liidu rahastatavad eelisvaldkonnad ja esitatakse asjaomaseks ajavahemikuks rahaliste vahendite kavandatud jaotus kogusummana ja eraldi iga eelisvaldkonna ja partnerriigi või partnerriikide rühma kohta, sealhulgas osalemiseks üleilmsetes algatustes. Kui see on asjakohane, võib kõnealused summad esitada vahemikena.
4. Mitmeaastastes sihtprogrammides võib ette näha rahalised vahendid, mis ei ületa 5 % kogusummast, mida ei eraldata eelisvaldkonnale, partnerriigile või riikide rühmale Neid rahalisi vahendeid kasutatakse kooskõlas määruse (EL) nr 236/2014 artikli 2 lõigetega 2, 3 ja 5.
5. Kui see on tungiva kiireloomulisuse tõttu vajalik, võib mitmeaastase sihtprogrammi muutmiseks kohaldada määruse (EL) nr 236/2014 artikli 16 lõikes 4 osutatud menetlust.
6. Komisjon võib liidu koostöös kolmandate riikidega võtta artiklis 1 sätestatud eesmärkide saavutamiseks arvesse liidu äärepoolseimate piirkondade ning ülemeremaade ja -territooriumide geograafilist lähedust.
7. Programmide koostamisel või läbivaatamisel, mis leiab aset pärast määruse (EL) nr 236/2014 artiklis 17 osutatud vahearuande („vahearuanne”) avaldamist, võetakse arvesse kõnealuse aruande tulemusi, leide ja järeldusi.
Artikkel 5
Valdkondlikud prioriteedid
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 6 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta käesoleva määruse lisas sätestatud valdkondlikke prioriteete, mida käesoleva määruse kohane liidu abi peab järgima. Eelkõige võtab komisjon pärast vahearuande avaldamist ja selles esitatud soovitustele tuginedes hiljemalt 31. märtsiks 2018 vastu delegeeritud õigusakti, millega muudetakse käesoleva määruse lisa.
Artikkel 6
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse artiklis 5 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 5 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile käesoleva määruse kehtivuse ajaks.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 5 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 5 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 7
Komitee
Komisjoni abistab partnerluse rahastamisvahendi komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
Artikkel 8
Rahastamispakett
1. Rahastamispakett käesoleva määruse rakendamiseks ajavahemikul 2014-2020 on 954 765 000 eurot.
Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitavad iga-aastased assigneeringud mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud summade piires.
2. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1288/2013 (11) artikli 18 lõikega 4, eraldatakse rahvusvahelise mõõtme edendamiseks kõrghariduse valdkonnas 1 680 000 000 eurot mitmest välistegevuse rahastamisvahendist, nimelt arengukoostöö rahastamisvahendist, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 232/2014 (12) loodud Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendist, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 231/2014 (13) loodud ühinemiseelse abi rahastamisvahendist (IPA II) ja partnerluse rahastamisvahendist, et toetada määruse (EL) nr 1288/2013 raames õppimisega seotud liikuvust partnerriikidesse või partnerriikidest ning koostööd ja poliitilist dialoogi kõnealuste riikide asutuste, institutsioonide ja organisatsioonidega. Määrust (EL) nr 1288/2013 kohaldatakse kõnealuste rahastamisvahendite kasutamise suhtes.
Rahastamine toimub kahe mitmeaastase eraldise kaudu, millest esimene katab programmi esimesed neli aastat ja teine ülejäänud kolm aastat. Kõnealust rahastamist võetakse arvesse käesolevas määruses sätestatud mitmeaastaste sihtprogrammide koostamisel kooskõlas asjaomaste riikide kindlaksmääratud vajaduste ja prioriteetidega. Eraldisi võib vastavalt liidu välistegevuse prioriteetidele läbi vaadata, kui ilmnevad märkimisväärsed ettenägematud asjaolud või toimuvad olulised poliitilised muudatused.
3. Määruse (EL) nr 1288/2013 reguleerimisalasse kuuluvaid meetmeid rahastatakse partnerluse rahastamisvahendist üksnes siis, kui need ei ole muude välistegevuse rahastamisvahendite jaoks abikõlblikud ning täiendavad või tugevdavad muid käesoleva määruse kohaseid algatusi.
Artikkel 9
Euroopa välisteenistus
Käesolevat määrust kohaldatakse kooskõlas otsusega 2010/427/EL.
Artikkel 10
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 11. märts 2014