ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1268/2012 НА КОМИСИЯТА
от 29 октомври 2012 година
относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (1), и по-специално членове 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 145, 146, 148, 151, 154, 156, 157, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 190, 191, 192, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 208 и 209 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (2) бе съществено изменен и заменен с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (наричан по-нататък „Финансовият регламент“). Поради това е необходимо Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (3) да се приведе в съответствие с Финансовия регламент. С цел постигане на яснота е необходимо Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 да бъде заменен.
(2)
Съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“) законодателен акт може да делегира на Комисията правомощието да приема незаконодателни актове само с цел допълване или изменяне на някои несъществени елементи на законодателния акт. Вследствие на това някои разпоредби на Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 са включени във Финансовия регламент. Поради това тези разпоредби следва да не бъдат включени в настоящия регламент.
(3)
По време на своята подготвителна работа Комисията проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище, и предаде едновременно, своевременно и по подходящ начин съответните документи на Европейския парламент и Съвета.
(4)
Що се отнася до бюджетните принципи, и по-специално до принципа на единство, опростяването на правилата, уреждащи генерирането и събирането на лихви, начислени върху предварителното финансиране, и по-специално отказването от задължението на получателите на безвъзмездни средства да генерират такива лихви, прави неактуални разпоредбите относно обхвата и условията за събиране на лихвите. В случаите, в които такова задължение се налага на субектите, на които са възложени задачи по изпълнението на бюджета, правилата, уреждащи посочването, използването и счетоводното отчитане на генерираните лихви, следва да бъдат включвани в споразуменията за делегиране, сключени с тези субекти. В случаите, в които начислените върху предварителното финансиране лихви се дължат на Съюза въз основа на тези споразумения, тези лихви следва да се изплащат на бюджета като целеви приходи.
(5)
По отношение на принципа на ежегодност е важно да се пояснят значението на годишните бюджетни кредити и подготвителните етапи на процедурата по поемане на задължения, която, ако бъде приключена до 31 декември, може да позволи пренасяне на бюджетни кредити за поети задължения.
(6)
Що се отнася до принципа на разчетна единица, следва да бъдат посочени валутните курсове, които следва да се използват за конвертирането на еврото в другите валути за нуждите на управлението на паричния поток и отчетите. Освен това следва да се повиши прозрачността в счетоводното отчитане на резултатите от такива операции по конвертиране на валути. След въвеждането на еврото следва да се премахне задължението на Комисията да предоставя на държавите членки информация за паричните преводи, извършвани между различни валути.
(7)
Що се отнася до дерогациите от принципа на универсалност, следва да бъде уточнено бюджетното третиране на целевите приходи, по-конкретно на вноските от държавите членки или трети държави по определени програми на Съюза, както и ограниченията за нетиране на приходите и разходите. По-конкретно, като се има предвид настоящата практика, по съображения за правна сигурност е необходимо да се поясни, че по правило целевите приходи следва да генерират бюджетни кредити за поети задължения и за плащания автоматично, веднага след като приходите бъдат получени от институцията. Необходимо е също да се уточнят случаите, в които по изключение целевите приходи могат да бъдат предоставяни, преди приходите да са реално получени от институцията.
(8)
Относно принципа на специфичност следва да се даде точно определение за изчисляването на процента на бюджетните кредити, които институциите имат право да прехвърлят по силата на своята независимост. Европейският парламент и Съветът следва да получават пълна информация посредством подробно обяснение на исканията за трансфери, които трябва да им се изпращат.
(9)
Що се отнася до доброто финансово управление, нужно е да се посочат целите на предварителната, междинната и последващата оценка на програмите и дейностите, минималната честота на тяхното извършване и информацията, която трябва да се съдържа в законодателната финансова обосновка.
(10)
По отношение на принципа на прозрачност публикуването на данни с името на съответните получатели на средства и точните суми, получени от тях, повишава прозрачността по отношение на използването на съответните средства. Такава предоставена на гражданите информация засилва публичния контрол на целта, за която средствата са предоставени, и спомага за най-доброто използване на публичните средства. Същевременно, когато получателите са физически лица, при такова публикуване трябва да се спазват правилата за защита на личните данни. Поради това личните данни следва да се публикуват само ако това е необходимо и пропорционално на преследваната основателна цел.
(11)
Информацията относно използването на средства на Съюза следва да се публикува на уебсайт на институциите и да съдържа поне името, местоположението, сумата и предназначението на средствата. Тази информация следва да отчита критериите, залегнали в член 35, параграф 3 от Финансовия регламент, и по-конкретно вида и размера на отпуснатите средства.
(12)
Името и местоположението на получателите на средства на Съюза следва да се публикуват за наградите, безвъзмездните средства и поръчките, предоставени вследствие на откриването на публична процедура на конкурентна основа, какъвто е случаят по-конкретно с конкурсите, поканите за представяне на предложения и на оферти, при зачитане на принципите на ДФЕС, и по-специално принципите на прозрачност, пропорционалност, равно третиране и недопускане на дискриминация. Освен това такова публикуване следва да допринася за осъществяването на контрол върху процедурите за публичен подбор от страна на отхвърлените кандидати в конкурентната процедура.
(13)
Публикуването на лични данни на физически лица следва да не надхвърля срока, през който средствата се използват от получателя, поради което трябва да се прекратява след изтичане на две години. Същото следва да се отнася и за личните данни на юридическите лица, чието официално наименование посочва самоличността на едно или повече физически лица.
(14)
В повечето случаи, попадащи в обхвата на настоящия регламент, публикуването се отнася до юридическите лица.
(15)
Когато става въпрос за физически лица, такова публикуване следва да се предвижда само при съблюдаване на принципа на пропорционалност между размера на отпуснатата сума и необходимостта от контрол на най-добрия начин на използване на средствата. По отношение на физическите лица публикуването на региона от ниво NUTS 2 съответства на целта да се публикуват получателите, гарантира равно третиране на държавите членки с различна големина, като същевременно се зачита правото на получателите на личен живот, и по-специално на защита на личните им данни.
(16)
Информацията за стипендиите и други преки помощи, отпускани на физическите лица в най-голяма нужда, следва да не се публикува.
(17)
За да се гарантира спазването на принципа на равно третиране на получателите на средства, публикуването на информация във връзка с физическите лица следва да бъде осигурено и в съответствие със задължението на държавите членки да осигурят голяма прозрачност на поръчките, чиято стойност надхвърля сумата в Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (4).
(18)
Името и местоположението на получателя, както и сумата и предназначението на средствата следва да не се публикуват, ако това може да застраши неприкосновеността на получателя, защитен от Хартата на основните права на Европейския съюз, или би навредило на законните търговски интереси на получателя.
(19)
Бюджетната номенклатура следва да осигурява яснотата и прозрачността, необходими за бюджетния процес.
(20)
Следва да бъдат посочени и действията, които има вероятност да породят конфликт на интереси.
(21)
По отношение на непрякото управление е необходимо да се установят рамката за това делегиране на правомощия и съдържанието на споразумението за делегиране. Всеки субект или лице, на които са възложени задачи по изпълнението на бюджета, следва да гарантира степен на защита на финансовите интереси на Съюза, еквивалента на изискваната по Финансовия регламент. Следва да бъдат посочени условията, при които Комисията може да приема, че системите, правилата и процедурите на тези субекти или лица са еквивалентни на нейните, за да се обезпечи доброто финансово управление на средствата на Съюза от субектите със задачи по изпълнението на бюджета.
(22)
Изпълнителните агенции, които остават под контрола на Комисията, следва да бъдат признати за оправомощени разпоредители с бюджетни кредити на тази институция за изпълнението на бюджета на Съюза.
(23)
В случай на непряко управление с международни организации следва да бъдат посочени организациите, които отговарят на условията за този вид управление.
(24)
Когато задачи по изпълнението на бюджета са възложени на публичноправни органи или частноправни органи със задължение за обществена услуга, следва да бъдат определени условията за тяхното посочване.
(25)
За непрякото управление е необходимо да се установят подробни правила за процедурите за разглеждане и приемане на отчетите и за изключване от финансиране от Съюза на разходите, за които са отпуснати средства в нарушение на приложимите правила.
(26)
Частноправните субекти, извършващи подготвителни или помощни задачи от името на Комисията, следва да бъдат избирани в съответствие с процедурите за възлагане на обществени поръчки.
(27)
Що се отнася до ролята на финансовите участници, реформата на финансовото управление, както и премахването на централизираните предварителни проверки, повишава отговорностите на разпоредителите с бюджетни кредити при всички приходни и разходни операции, включително от гледна точка на системите за вътрешен контрол. Европейският парламент и Съветът следва в бъдеще да бъдат уведомявани за възлагането или прекратяването на функциите на оправомощен разпоредител с бюджетни кредити. Следователно следва да бъдат определени и задачите, отговорностите и принципите на процедурите, които трябва да бъдат спазвани. Интернализирането на предварителните проверки налага по-конкретно да се прави ясно разграничение между задачите, свързани с инициирането на операции в изпълнение на бюджета, и задачите, свързани с проверката на тези операции. Освен това всяка институция следва да приеме кодекс на професионалните стандарти, който се прилага за служителите, отговарящи за предварителните и последващите проверки. Необходимо е също да се предвиди поетите отговорности да бъдат отчитани в годишен доклад до институцията, която отговаря, освен за други неща, за последващите проверки. Следва да се съхранява оправдателната документация във връзка с извършените операции. На последно място, всички различни форми на процедурата на договаряне за възлагане на обществени поръчки следва, тъй като тези поръчки представляват дерогации от обичайните процедури за възлагане на обществени поръчки, да бъдат предмет на специален доклад до институцията и на съобщение до Европейския парламент и Съвета.
(28)
Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 следва да бъде адаптиран, за да бъде взета предвид двойната роля на ръководителя на делегация като вторично оправомощен разпоредител с бюджетни кредити за Европейската служба за външна дейност (наричана по-нататък „ЕСВД“) и що се отнася до оперативните бюджетни кредити, за Комисията.
(29)
С цел поясняване на отговорностите е необходимо да се даде точно определение на задачите и отговорностите на счетоводителя във връзка със счетоводните системи, управлението на касата, управлението на банковите сметки и досиетата на трети страни. Следва да бъдат определени и условията за прекратяване на функциите на счетоводителя.
(30)
Следва да бъдат също определени условията за използване на сметките за авансови средства - система за управление, представляваща изключение от обичайните бюджетни процедури, като следва да бъдат определени и задачите и отговорностите на администраторите на авансови средства, както и тези на разпоредителя с бюджетни кредити и счетоводителя във връзка с контрола на сметките за авансови средства. Европейският парламент и Съветът следва да бъдат уведомявани за всяко възлагане или прекратяване на функции. По съображения за ефикасност в делегациите следва да се открива само една сметка за авансови средства - за бюджетните кредити от частта на бюджета, предназначена за Комисията, и от частта на бюджета, предназначена за ЕСВД. Оказа се необходимо да се въведе възможността за използване на дебитни карти, свързани със сметките за авансови средства, за да се улеснят плащанията, по-специално в делегациите и представителствата на Съюза, и за да се избегнат рисковете, свързани с работата с пари в брой.
(31)
Когато бъдат определени задачите и отговорностите на всеки финансов участник, последният може да бъде държан отговорен само съгласно условията, съдържащи се в Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Специалният орган за разглеждане на финансови нередности, създаден във всяка институция, се оказа ефикасен механизъм за определяне на това дали са налице нередности от финансово естество и следователно трябва да се запази. Необходимо е да се установи процедурата, чрез която разпоредителят с бюджетни кредити може да иска потвърждение за инструкция, която счита за нередна или противна на принципа на добро финансово управление, и по този начин да се освобождава от всякаква отговорност.
(32)
Що се отнася до приходите, с изключение на специалния случай на собствените ресурси, попадащи в обхвата на Решение 2007/436/ЕО, Евратом на Съвета от 7 юни 2007 г. относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (5), трябва да се определят задачите и проверките, попадащи в отговорността на разпоредителите с бюджетни кредити на различните етапи от процедурата: установяване на прогноза за вземанията, нареждане за събиране, изпращане на дебитното известие, с което длъжникът се уведомява, че вземането е установено, изчисляване на евентуална лихва за забава и решението, при необходимост, за отказ от вземане при спазване на критерии, гарантиращи съблюдаване на принципа на добро финансово управление, за да се обезпечи ефикасно събиране на приходите.
(33)
Необходимо е да се уточни ролята на счетоводителя в събирането на приходите и по отношение на удължаването на срока за плащане на разходите. Счетоводителят следва да разполага също с гъвкавост при събирането на плащания, като например възможността директно да прихваща дългове или, при извънредни обстоятелства и при надлежно съблюдаване на принципа на пропорционалност, да отменя изискването за предоставяне на гаранция за изплащане на дълг, когато длъжникът иска и може да плати през допълнителния срок, но не е в състояние да предостави такава гаранция.
(34)
За да се обезпечи управлението на активите, като същевременно се генерира финансово възнаграждение, е необходимо условно платените суми, като глобите в областта на конкуренцията, които се оспорват, да се инвестират във финансови активи и да се уточни за каква цел ще се използват лихвите, генерирани от тези инвестиции.
(35)
За да се гарантира, че Комисията разполага с цялата необходима информация за приемането на решенията за финансиране, е необходимо да се установят минималните изисквания за съдържанието на решенията за финансиране в областта на безвъзмездните средства, обществените поръчки, доверителните фондове, наградите и финансовите инструменти.
(36)
Що се отнася до разходите, следва да бъдат дефинирани връзката между решенията за финансиране, глобалните поети задължения и индивидуалните поети задължения и характеристиките на тези различни етапи, за да се въведе ясна рамка за различните етапи от изпълнението на бюджета.
(37)
Необходимо е да се поясни връзката между утвърждаването, разрешаването и платежните операции и проверките, които трябва да извършва разпоредителят с бюджетни кредити при проверката на разходите с резолюция „прието за плащане“. Следва да бъдат посочени документите, които трябва да бъдат изготвяни в подкрепа на плащанията, както и да бъдат определени правила за изчистването на предварителното финансиране и на междинните плащания.
(38)
Следва да се определят подробни правила за прилагането на сроковете, които важат за операциите по утвърждаване и плащане, като бъде взета под внимание Директива 2011/7/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. относно борбата със забавяне на плащането по търговски сделки (6), за да се предотврати ненужното забавяне на плащанията в полза на получателите.
(39)
За вътрешния одит е необходимо да се установи процедурата за назначаване на одитора и за гарантиране на неговата независимост в рамките на институцията, която го е назначила и на която той трябва да докладва за дейността си. Европейският парламент и Съветът следва да бъдат уведомявани за всяко възлагане или прекратяване на функции, за да се осигури прозрачност спрямо Европейския парламент и Съвета.
(40)
Правилата относно обществените поръчки следва да се основават на Директива 2004/18/ЕО. Необходимо е да се определят различните видове процедури за възлагане на обществени поръчки, приложимите мерки за оповестяване и публикуване, условията, при които може да се използва конкретен вид процедура, и основните характеристики на съществуващите процедури, посочването на критериите за подбор и възлагане, правилата за достъп до тръжните документи и за комуникация с оферентите или кандидатите и за случаите, при които Комисията възлага поръчки за свои нужди, приложимите прагове и правилата за определяне на стойността на поръчките, които ще бъдат възлагани.
(41)
Целта на процедурите за възлагане на обществени поръчки е задоволяване на нуждите на институцията при възможно най-добрите условия, като същевременно се гарантира равният достъп до обществените поръчки и се съблюдават принципите на прозрачност и недопускане на дискриминация. С цел осигуряване на прозрачност и равно третиране на кандидатите и оферентите, както и пълната отговорност на разпоредителите с бюджетни кредити при крайния избор, е необходимо да се определи процедурата за отваряне и оценяване на офертите и заявленията за участие, от назначаването на комисия до обоснованото и документирано решение за възлагане, която процедура в крайна сметка попада в рамките на дейността на възложителя.
(42)
Като се вземе предвид опитът от миналото, е необходимо да се установи нова процедура за възлагане на обществени поръчки за поръчките със средна стойност. Нужно е да се позволи използването на „списък на потенциалните оференти“ при същите условия като съществуващите за поканите за изразяване на интерес, тъй като този списък води до по-малка административна тежест за потенциалните оференти.
(43)
За да се защитят финансовите интереси на Съюза по време на изпълнението на поръчките, е необходимо да се допусне възможността да се изисква от субектите, които осигуряват финансовия капацитет в рамките на възлагането на обществените поръчки, да носят солидарна отговорност за изпълнението на съответната поръчка.
(44)
С цел защита на финансовите интереси на Съюза и гарантиране на контрола върху изпълнението на поръчките е необходимо да се допусне възможността да се изисква от изпълнителя самият той да изпълнява пряко определени задачи от критично естество.
(45)
За да се гарантира, че поръчките се изпълняват по най-високи професионални стандарти, е необходимо да се допусне възможността за отхвърляне на оференти, които имат потенциални конфликти на интереси.
(46)
Като се има предвид, че изискването на финансови гаранции вече не се прилага по подразбиране, е нужно да бъдат определени критериите, по които такива гаранции могат да бъдат изисквани.
(47)
Необходимо е да се поясни обхватът на дела за безвъзмездните средства, по-специално по отношение на вида на дейността или на органа от общ европейски интерес, които отговарят на условията за отпускане на безвъзмездни средства, както и по отношение на видовете правни задължения, които могат да се използват за покриване на безвъзмездните средства. За тези правни задължения следва да бъдат уточнени критериите за избор между споразумения и решения, тяхното минимално съдържание и възможността за сключване на индивидуално споразумение или решение за безвъзмездни средства в рамките на рамковите партньорства, за да се гарантира равно третиране и за да се избегне ограничаването на достъпа до средства на Съюза.
(48)
Обхватът на дела за безвъзмездните средства следва да отчита и въвеждането във Финансовия регламент, от една страна, на специфични дялове за наградите и финансовите инструменти и от друга страна, на ключовите правила, приложими за безвъзмездните средства, допустимите разходи, премахването на принципа на постепенно намаляване, използването на опростени форми безвъзмездни средства (еднократни суми, единични разходи и единни ставки) и отпадането на задължителното предоставяне на гаранции за предварителното финансиране.
(49)
Напредъкът към електронен обмен на информация и електронно подаване на документи, които представляват основна мярка за опростяване, следва да бъде съпътстван от ясни условия за приемане на системите, които ще се използват, за да се създаде надеждна от правна гледна точка среда.
(50)
Принципите на недопускане на печалба и съфинансиране следва да бъдат преразгледани съобразно поясненията и мерките за опростяване, включени във Финансовия регламент. По-конкретно, по съображения за яснота, трябва да се определят подробни правила за видовете приходи, които да се задържат, за принципа на недопускане на печалба, както и формите на външно съфинансиране и вноските в натура.
(51)
По отношение на принципа на прозрачност следва да се разрешат приемането и публикуването на многогодишни работни програми, тъй като те носят добавена стойност за заявителите, които могат да предвиждат по-лесно и да се подготвят по-добре за поканите за представяне на предложения. В този контекст следва да бъдат уточнени условията, при които работните програми могат да бъдат считани за решения за финансиране. За да се осигури прозрачност, трябва да се публикуват и поканите за представяне на предложения, освен при спешни случаи или когато дейността може да бъде реализирана само от един субект. Нужно е да се уточни минималното съдържание, което ще се публикува.
(52)
Тъй като често се допускат грешки и несъответствия при използването на условията за допустимост за данъка върху добавената стойност (ДДС), плащан от бенефициерите, трябва да се гарантира, че концепциите за невъзстановим ДДС и данъчно незадължени лица по смисъла на член 13, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (7) се разбират и прилагат последователно по отношение на дейностите, които попадат в обхвата на тези концепции.
(53)
За да се осигурят прозрачност, равно третиране на заявителите и по-голяма отговорност на разпоредителите с бюджетни кредити, трябва да се установи процедурата за отпускане - от заявлението за безвъзмездни средства, за което Комисията следва да е предоставила минимална информация на заявителите, до оценката на заявлението в контекста на посочени по-рано критерии за допустимост, подбор и отпускане, преди отговорният разпоредител с бюджетни кредити да вземе окончателно, надлежно документирано решение. Необходимо е да се определят подробни правила относно състава и задачите на комисията, която отговаря за оценяването на предложенията спрямо критериите за подбор и отпускане, както и относно възможностите за контакт със заявителите по време на процедурата по отпускане или за приканването им да коригират своите предложения. Тези възможности следва подобаващо да отразяват нуждите от гледна точка на доброто администриране, въведени във Финансовия регламент, и следва да включват условията, при които предложенията могат да бъдат коригирани преди подписването на споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства или уведомяването за решенията за отпускане на безвъзмездни средства, като същевременно се прилага равно третиране на заявителите и се спазва принципът, според който инициативата за действията идва само от заявителите.
(54)
Тъй като съгласно Финансовия регламент използването на еднократни суми, единични разходи и единни ставки се улеснява и разширява, определенията за тези опростени форми безвъзмездни средства следва да бъдат пояснени. Особено нужно е да се поясни, че те имат за цел, както всяка форма безвъзмездни средства, да покриват категории допустими разходи, и да се посочи, че техният размер не трябва непременно да бъде предварително фиксиран, което е особено меродавно в случаите, в които размерът на безвъзмездните средства се определя въз основа на обичайните практики на бенефициера за счетоводно отчитане на разходите. Нужно е също да се осигури стабилност на правилата за финансиране в рамките на конкретна програма. За тази цел следва да се позволи използването на опростените форми безвъзмездни средства за целия срок на програмата. За целите на статистиката, методологията или предотвратяването и разкриването на измами е необходимо да се осигури достъп до общата счетоводна информация на бенефициера, дори когато безвъзмездните средства за под формата на еднократни суми, единични разходи или единни ставки. Тези проверки обаче следва да не се използват за поставяне под въпрос на стойността на вече договорените еднократни суми, единични разходи или единни ставки.
(55)
Доброто финансово управление налага Комисията да се защитава чрез гаранции: на етапа на заявленията за безвъзмездни средства - чрез организиране на финансови одити за заявленията за по-големи суми; към момента на изплащане на предварителното финансиране, когато разпоредителят е преценил, че рисковете оправдават това - чрез изискване на предварителни финансови гаранции; и на етапа на междинните плащания или на плащането на остатъка - чрез организиране на предоставянето на сертификати, съставени от одитори, за заявките за плащане за най-големите суми и които представляват най-голям риск.
(56)
Следва да бъдат пояснени условията и процедурите за временно спиране и намаляване на безвъзмездните средства, за да се дефинират по-добре основанията за това временно спиране или намаляване, да се предостави подходяща информация на бенефициерите и да се гарантира, че бенефициерите имат възможност да упражняват правото си на защита на всеки етап.
(57)
Доброто управление на средствата на Съюза означава също, че самите бенефициери на безвъзмездни средства използват безвъзмездните средства от Съюза икономично и ефикасно. По-конкретно разходите по договорите, възложени от бенефициерите с цел изпълнение на дейност, следва да бъдат допустими, при условие че тези договори за изпълнение се възлагат на икономически най-изгодната оферта.
(58)
Тъй като ограниченията за използване на финансова помощ за трети страни са отслабени във Финансовия регламент, е необходимо да бъдат установени минималните разпоредби, които да бъдат договорени на равнището на споразумението за отпускане на безвъзмездни средства или да бъдат включени в решението за безвъзмездни средства, за да се направи ясно разграничение между отпускането на финансова помощ на трети страни от бенефициер и изпълнението на бюджетни задачи от лице с делегирани правомощия в рамките на непрякото управление.
(59)
Правомощията за налагане на санкции на бенефициерите на безвъзмездни средства следва да бъдат приведени в съответствие с правомощията, предоставяни в контекста на възлагането на обществени поръчки, като се има предвид, че тези правомощия имат един и същ характер и следва да се подчиняват на едни и същи правила от гледна точка на ефективността и пропорционалността.
(60)
При наградите, също както при безвъзмездните средства, следва да се съблюдават принципите на прозрачност и равно третиране. В този контекст следва също да бъдат установени минималните характеристики на работните програми и на конкурсите, като се вземат под внимание съответните нужди за безвъзмездните средства. По-конкретно следва да бъдат уточнени условията, при които работните програми могат да бъдат считани за решения за финансиране, както и минималното съдържание на конкурсните правила, и по-специално условията за изплащане на наградата на победителите в случай на присъждане, и подходящите средства за публикуване.
(61)
Спазването на принципите на прозрачност и равно третиране налага също установяването на ясно определена процедура за присъждане - от внасянето на проекти до информацията за участниците и обявяването на спечелилия участник. Тази процедура следва да включва оценяване на проектите на участниците от комисия от експерти, определени от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, чрез използване на критериите за присъждане, обявени в конкурсните правила, за да се осигури компетентно и неутрално оценяване на проектите на участниците. Въз основа на препоръките на експертите отговорният разпоредител с бюджетни кредити следва да вземе окончателното решение относно присъждането на наградата, тъй като отговорността за изпълнението на бюджета винаги се носи от Комисията.
(62)
За да се осигури хармонизирано прилагане на различните финансови инструменти в рамките на Комисията, общата рамка, включена в дял VIII на Финансовия регламент, следва да бъде допълнена с подробни правила за управлението на финансовите инструменти, включително с разпоредби за избора на субекти с възложени задачи по изпълнението, съдържанието на споразуменията за делегиране, разноските и таксите за управление, и за доверителните сметки.
(63)
Следва да бъдат определени правила за избора на финансови посредници и крайни получатели, особено когато финансовите инструменти се управляват пряко в извънредни случаи или чрез специални инвестиционни механизми, или чрез други механизми за изпълнение, гарантирайки по този начин ефикасно разходване на средствата на Съюза.
(64)
Необходимо е да се определят условията за използване на финансовите инструменти, включително на лостовия ефект, и рамката за мониторинг. Необходимо е също да се предприемат мерки с цел привеждане на финансовите инструменти в действие въз основа на солидна предварителна оценка, която позволява на Комисията да ги проектира така, че да се реагира на пазарната неефективност и на неоптималните инвестиционни ситуации.
(65)
Що се отнася до воденето и представянето на счетоводна отчетност, общоприетите счетоводни принципи, на които трябва да се основават финансовите отчети, са дефинирани в правилата на Съюза за счетоводна отчетност. Тези счетоводни правила посочват също условията за записване на операция в сметките и правилата за оценяване на активите и пасивите и за осигуряване на провизии, за да се гарантира, че информацията се представя правилно, изчерпателно и точно.
(66)
По отношение на въпросите от счетоводно естество следва да се уточни, че счетоводителят на всяка институция трябва да изготвя документи, описващи организацията на сметките и счетоводните процедури на тази институция, и да определя условията, на които трябва да отговарят компютризираните счетоводни системи, по-специално за да се осигурят сигурност на достъпа и одитна следа за всички промени, направени в системата.
(67)
Що се отнася до воденето на сметките, трябва да се посочат принципите, приложими за счетоводните книги, оборотната ведомост, периодичното равнение на общите суми в този баланс и инвентара, и да се посочат елементите на сметкоплана, приет от счетоводителя на Комисията. Следва да се определят правилата, които се прилагат за вписването на операциите, по-конкретно методът на двустранното счетоводство, правилата за конвертиране на операциите, които не са в евро, и оправдателната документация за счетоводните вписвания. Следва също да се уточни съдържанието на счетоводната документация.
(68)
Необходимо е да се установят правилата във връзка с инвентарния опис и да се разяснят съответните отговорности в тази сфера на счетоводителите и разпоредителите с бюджетни кредити, както и правилата, приложими за препродажбата на имущество от инвентарния опис, с цел ефикасно управление на активите.
(69)
По отношение на външните дейности настоящият регламент, в съответствие с Финансовия регламент, следва да предвиди изключенията, които отразяват специфичните оперативни характеристики на този сектор, главно що се отнася до възлагането на обществени поръчки и отпускането на безвъзмездни средства, по-конкретно поради това че тези процедури се изпълняват от органите на трети държави, получаващи финансова подкрепа от Съюза. Що се отнася до възлагането на обществени поръчки, тези разлики следва да са свързани предимно с видовете процедури и праговете, вследствие на които се прилагат. По отношение на безвъзмездните средства в определени случаи следва да е разрешено пълно финансиране, главно за да се вземе под внимание намалената способност за съфинансиране на бенефициерите.
(70)
Трябва да бъдат установени подробни разпоредби относно използването на бюджетна подкрепа, като се посочат условията, при които може да се използва бюджетна подкрепа, и задължението на партньора да предоставя на Комисията своевременна и надеждна информация за оценяване на това дали тези условия се изпълняват.
(71)
По отношение на доверителните фондове на Съюза трябва да се уточнят принципите, приложими за вноската на Съюза в полза на доверителните фондове на Съюза и вноските на другите донори, да се определят счетоводните правила и правилата за докладване за съответния доверителен фонд на Съюза, по-специално за лихвата с настъпил падеж по банковата сметка на доверителния фонд, да се разяснят съответните отговорности на финансовите участници и на управителния съвет на доверителния фонд, както и да се определят задълженията за външен одит. Необходимо е също да се гарантира справедливо представяне на участващите донори в рамките на управителния съвет на доверителния фонд и да се осигури задължителен положителен глас на Комисията за използването на средствата.
(72)
С цел опростяване на процедурите за възлагане на обществени поръчки в рамките на външните дейности, някои прагове са променени, а други прагове и управленски процедури, произтичащи от общите разпоредби, са добавени и адаптирани.
(73)
Що се отнася до безвъзмездните средства, условията за дерогация от принципа на съфинансиране следва да бъдат рационализирани в съответствие с Финансовия регламент.
(74)
За да се гарантира добро финансово управление на бюджетните кредити на Съюза, трябва също да се посочат предварителните условия и правилата, които трябва да бъдат включени в споразуменията при децентрализирано управление на бюджетните кредити или при използване на сметки за авансови средства.
(75)
Целесъобразно е да се даде определение за европейските служби и да се въведат специфични правила за Службата за публикации и разпоредби, с които счетоводителят на Комисията се оправомощава да делегира някои от своите задачи на служители в тези служби. Следва да бъдат определени и оперативни процедури за банковите сметки, които европейските служби могат да бъдат оправомощени да откриват на името на Комисията.
(76)
По аналогия с публикуването на информация за получателите на средства на Съюза следва да се публикуват списъкът на експерти по член 204 от Финансовия регламент, избрани чрез покана за изразяване на интерес, и предметът на техните задачи. Следва да се публикува и тяхното възнаграждение, когато надвишава 15 000 EUR.
(77)
Новата процедура, въведена в член 203 от Финансовия регламент, следва да бъде допълнена, особено по отношение на вида разходи, които трябва да бъдат включени в определените в този член прагове. Трябва да се определят подробни правила за проектите за недвижими имоти в делегациите на Съюза предвид на специфичните им особености, и по-специално в случай на спешност. Уместно е да се предвиди жилищните сгради, по-специално в делегациите, които трябва да бъдат взети под наем или закупени в кратък срок, да бъдат изключени от процедурата, установена в член 203 от Финансовия регламент. Придобиването на земя безплатно или за символична сума следва да не попада в обхвата на процедурата по член 203 от Финансовия регламент, тъй като само по себе си не обременява допълнително бюджета.
(78)
За да се осигури съгласуваност с разпоредбите на Финансовия регламент, трябва да се предвидят преходни разпоредби. Освен това, за да се осигури съгласуваност със секторното правно основание, е целесъобразно прилагането на разпоредбите относно режимите на управление и финансовите инструменти да се отложи за 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ ПЪРВА
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 (наричан по-нататък „Финансовият регламент“).
ДЯЛ II
БЮДЖЕТНИ ПРИНЦИПИ
ГЛАВА 1
Принципи на единство и на точност на бюджета
Член 2
Счетоводно отчитане на лихвите по предварително финансиране
(член 8, параграф 4 от Финансовия регламент)
Когато на бюджета се дължат лихви, споразумението, сключено със субектите или лицата по член 58, параграф 1, буква в), подточки ii)-viii) от Финансовия регламент, постановява, че предварителното финансиране се изплаща в банкови сметки или подсметки, които позволяват идентифициране на средствата и на свързаните с тях лихви. В противен случай счетоводните методи на получателите или посредниците трябва да позволяват идентифициране на средствата, платени от Съюза, и лихвите или други ползи, генерирани от тези средства.
Разпоредбите на настоящия регламент във връзка с лихвите по предварително финансиране не засягат записването на предварителното финансиране в частта за активите на финансовите отчети, съгласно посоченото в правилата за счетоводна отчетност по член 143 от Финансовия регламент.
ГЛАВА 2
Принцип на ежегодност
Член 3
Бюджетни кредити за финансовата година
(член 11, параграф 3 от Финансовия регламент)
Бюджетните кредити за поети задължения и за плащания, одобрени за финансовата година, се състоят от:
а)
бюджетните кредити, предвидени в бюджета, включително с коригиращи бюджети;
б)
пренесените бюджетни кредити;
в)
бюджетните кредити, предоставени повторно в съответствие с членове 178 и 182 от Финансовия регламент;
г)
бюджетните кредити в резултат на плащания по предварително финансиране, които са възстановени в съответствие с член 177, параграф 3 от Финансовия регламент;
д)
бюджетните кредити, предоставени вследствие на получаването на приходи, предвидени за определена цел през финансовата година или през предходни финансови години, но неизползвани.
Член 4
Отмяна и пренасяне на бюджетни кредити
(член 13, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Бюджетните кредити за поети задължения и едногодишните бюджетни кредити, свързани с проекти за недвижими имоти, по член 13, параграф 2, буква а) от Финансовия регламент могат да бъдат пренасяни само ако задълженията не са могли да бъдат поети преди 31 декември на финансовата година по причини, които не могат да се припишат на разпоредителя с бюджетни кредити, и ако подготвителните етапи са достатъчно напреднали, за да се допусне с основание, че задълженията ще бъдат поети не по-късно от 31 март на следващата година или 31 декември за проектите за недвижими имоти.
2. Подготвителните етапи по член 13, параграф 2, буква а) от Финансовия регламент, които следва да бъдат приключени до 31 декември на финансовата година, за да бъде възможно пренасяне за следващата година, са по-конкретно следните:
а)
за глобалните задължения по смисъла на член 85 от Финансовия регламент - приемането на решение за финансиране или приключването до тази дата на консултациите със заинтересованите отдели във всяка институция във връзка с приемането на решението;
б)
за индивидуалните задължения по смисъла на член 85 от Финансовия регламент - приключването на подбора на потенциални изпълнители, бенефициери, спечелили награди или лица, на които са делегирани правомощия.
3. Бюджетните кредити, пренесени съгласно член 13, параграф 2, буква а) от Финансовия регламент, за които не са поети задължения до 31 март на следващата финансова година или до 31 декември на следващата година за сумите, свързани с проекти за недвижими имоти, се отменят автоматично.
Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета за отменените по този начин бюджетни кредити в срок от един месец от отмяната, извършена съгласно първа алинея.
4. Бюджетните кредити, пренесени съгласно член 13, параграф 2, буква б) от Финансовия регламент, могат да бъдат използвани до 31 декември на следващата финансова година.
5. Бюджетните кредити, пренесени в съответствие с параграфи 1-4, се обособяват в сметките.
ГЛАВА 3
Принцип на разчетна единица
Член 5
Обменен курс между еврото и други валути
(член 19 от Финансовия регламент)
1. Без да се засягат специфичните разпоредби, произтичащи от прилагането на нормативната уредба, приложима за съответния сектор, конвертирането от отговорния разпоредител с бюджетни кредити се прави въз основа на обменния курс на еврото за деня, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз, серия С.
Когато изпълнителите или бенефициерите трябва да конвертират еврото в друга валута или обратно, се прилагат специфичните договорености във връзка с конвертирането, залегнали в договорите за възлагане на обществени поръчки, споразуменията за безвъзмездни средства или споразуменията за финансиране.
2. За да се избегне същественото отражение на операциите по конвертиране на валута върху равнището на съфинансиране от Съюза или негативното отражение на тези операции върху бюджета на Съюза, специфичните договорености относно конвертирането, посочени в параграф 1, предвиждат, при необходимост, обменен курс между еврото и други валути, който се изчислява въз основа на средната стойност на обменните курсове за деня за определен период.
3. Ако в Официален вестник на Европейския съюз не е публикуван обменен курс на еврото за деня спрямо съответната валута, отговорният разпоредител с бюджетни кредити използва счетоводния курс по параграф 4.
4. За целите на сметките по членове 151-156 от Финансовия регламент и при спазване на разпоредбите на член 240 от настоящия регламент конвертирането на еврото в друга валута или обратно се извършва с помощта на месечния счетоводен курс на еврото. Този счетоводен обменен курс се определя от счетоводителя на Комисията с помощта на всеки източник на информация, които той счита за надежден, въз основа на обменния курс за предпоследния работен ден на месеца, предхождащ месеца, за който се определя курсът.
5. Резултатите от валутните операции по параграф 4 от настоящия член се посочват в отделна позиция в отчетите на съответната институция.
Първа алинея от настоящия параграф се прилага mutatis mutandis за органите, посочени в член 208 от Финансовия регламент.
Член 6
Курс, който се използва за конвертиране на еврото в други валути или обратно
(член 19 от Финансовия регламент)
1. Без да се засягат специфичните разпоредби, произтичащи от прилагането на нормативната уредба, приложима за съответния сектор, или от специфичните договори за възлагане на обществени поръчки, споразуменията за безвъзмездни средства или решенията за безвъзмездни средства и споразуменията за финансиране, курсът, който се използва за конвертиране на еврото в други валути или обратно, когато конвертирането се извършва от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, е курсът за деня, в който службата разпоредител е съставила платежното нареждане или нареждането за събиране на вземания.
2. В случай на сметки за авансови средства в евро датата, на която банката е извършила плащането, определя курса, който се използва за конвертиране на еврото в други валути или обратно.
3. За отразяването на сметките за авансови средства в национални валути, съгласно посоченото в член 19 от Финансовия регламент, курсът, който се използва за конвертиране на еврото в други валути или обратно, е курсът за месеца, в който е извършен разходът от съответната сметка за авансови средства.
4. За възстановяването на разходи с фиксирана ставка или на разходи, възникващи вследствие на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз (наричани по-нататък „Правилникът за персонала“), за които е определен таван и които се изплащат във валута, различна от еврото, курсът, който се използва, е курсът в сила към момента на възникване на вземането.
ГЛАВА 4
Принцип на универсалност
Член 7
Структура за отчитане на целевите приходи и осигуряване на съответните бюджетни кредити
(член 21 от Финансовия регламент)
1. Без да се засягат разпоредбите на членове 9 и 10, структурата за отчитане на целевите приходи в бюджета включва:
а)
в приходната част на раздела за всяка институция - бюджетен ред за записване на приходите;
б)
в разходната част - бюджетните забележки, включително общите забележки, посочват в кои редове могат да се записват бюджетните кредити, съответстващи на предоставените целеви приходи.
В случаите по буква а) от първа алинея се прави символичен запис pro memoria, а в забележките за информация се посочва очакваният размер на приходите.
2. Бюджетните кредити, които съответстват на целеви приходи, се предоставят автоматично както като бюджетни кредити за поети задължения, така и като бюджетни кредити за плащания, когато приходите бъдат получени от институцията, с изключение на който и да е от следните случаи:
а)
в случаите, предвидени в член 181, параграф 2 и член 183, параграф 2 от Финансовия регламент;
б)
в случая, предвиден в член 21, параграф 2, буква б) от Финансовия регламент за държавите членки, за които споразумението за финансов принос е изразено в евро.
В случая по буква б) от първа алинея бюджетните кредити за поети задължения могат да бъдат предоставяни от момента на подписването от държавата членка на споразумението за финансов принос.
Член 8
Финансов принос на държавите членки за научноизследователските програми
(член 21, параграф 2, буква а) от Финансовия регламент)
1. Финансовият принос на държавите членки за финансиране на определени допълнителни научноизследователски програми, предвиден в член 5 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета (8), се изплаща, както следва:
а)
седем дванадесети от сумата, записана в бюджета, се изплащат не по-късно от 31 януари на текущата финансова година;
б)
останалите пет дванадесети се изплащат не по-късно от 15 юли на текущата финансова година.
2. Когато бюджетът не е приет изцяло преди началото на финансовата година, финансовият принос, предвиден в параграф 1, се основава на сумата, записана в бюджета за предходната финансова година.
3. Всеки финансов принос или допълнително плащане, дължимо от държавите членки в полза на бюджета, се записва в сметката или сметките на Комисията в срок от тридесет календарни дни от датата, на която средствата са изискани.
4. Извършените плащания се записват в сметката, предвидена в Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000, и трябва да са съобразени с условията в този регламент.
Член 9
Целеви приходи вследствие на участието на държавите от ЕАСТ в определени програми на Съюза
(член 21, параграф 2, буква д) от Финансовия регламент)
1. Устройството на бюджета за отразяване на участието на държавите - членки на Европейската асоциация за свободна търговия (наричани по-нататък „държавите от ЕАСТ“), в определени програми на Съюза е, както следва:
а)
в приходната част се прави символичен запис pro memoria за отразяване на пълния размер на финансовия принос на държавите от ЕАСТ за съответната финансова година;
б)
в разходната част:
i)
забележките за всеки ред, свързан с дейностите на Съюза, в които участват държавите от ЕАСТ, показват за информация очаквания размер на финансовия принос;
ii)
в приложение, което е неразделна част от бюджета, се посочват всички редове, отнасящи се до дейностите на Съюза, в които участват държавите от ЕАСТ.
За целите на буква а) от първа алинея очакваната сума се посочва в бюджетните забележки.
Приложението по буква б), подточка ii) от първа алинея отразява и е част от структурата за отразяване на бюджетните кредити, които съответстват на това участие съгласно параграф 2, и за изпълняване на разходите.
2. Съгласно член 82 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (наричано по-нататък „Споразумението за ЕИП“) средствата за годишното участие на държавите от ЕАСТ, потвърдени на Комисията от Съвместния комитет на Европейското икономическо пространство в съответствие с член 1, параграф 5 от Протокол 32 към Споразумението за ЕИП, водят до осигуряване в началото на финансовата година на пълния размер на съответните бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.
3. Ако в хода на финансовата година по бюджетните редове за участието на държавите от ЕАСТ бъдат предоставени допълнителни бюджетни кредити, без държавите от ЕАСТ да могат в хода на тази година да коригират в съответната степен своя финансов принос, за да бъде спазен „факторът пропорционалност“, предвиден в член 82 от Споразумението за ЕИП, Комисията може, като временна мярка и по изключение, да използва паричните си наличности за предварително финансиране на дела на държавите от ЕАСТ. При предоставяне на такива допълнителни бюджетни кредити Комисията отправя във възможно най-кратък срок покана към държавите от ЕАСТ да предоставят съответните средства. Всяка година Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета за взетите в тази връзка решения.
Предварителното финансиране се осчетоводява във възможно най-кратък срок в бюджета за следващата финансова година.
4. Съгласно член 21, параграф 2, буква д) от Финансовия регламент финансовият принос на държавите от ЕАСТ представлява външен целеви приход. Счетоводителят приема съответните мерки, за да гарантира отделното проследяване на използването на приходите от този принос и на съответните бюджетни кредити.
В отчета по член 150, параграф 2 от Финансовия регламент Комисията посочва отделно етапа от изпълнението, който съответства на участието на държавите от ЕАСТ, както от гледна точка на приходите, така и от гледна точка на разходите.
Член 10
Постъпления от санкции, наложени на държави членки, за които е обявено, че имат прекомерен дефицит
(член 21, параграф 2, буква в) от Финансовия регламент)
Бюджетната структура за отразяване на постъпленията от санкциите по раздел 4 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета (9) е, както следва:
а)
в приходната част се въвежда ред със символичен запис pro memoria за отразяване на лихвите по тези суми;
б)
същевременно и без да се засягат разпоредбите на член 77 от Финансовия регламент, записването на тези суми в приходната част води до осигуряване, в разходната част, на бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания.
Бюджетните кредити по буква б) от първа алинея се изпълняват в съответствие с член 20 от Финансовия регламент.
Член 11
Разходи вследствие на приемане на безвъзмездни сделки в полза на Съюза
(член 22 от Финансовия регламент)
За целите на разрешението от Европейския парламент и от Съвета, посочено в член 22, параграф 2 от Финансовия регламент, Комисията изчислява приблизително и надлежно обяснява финансовите тежести, включително разходите, свързани с последващи действия, в резултат на приемане на безвъзмездни сделки в полза на Съюза.
Член 12
Сметки за възстановими данъци
(член 23, параграф 3 от Финансовия регламент)
Всички данъци, с които е обложен Съюзът съгласно член 23, параграф 2 и член 23, параграф 3, буква а) от Финансовия регламент, се записват във временна сметка до възстановяването им от съответните държави.
ГЛАВА 5
Принцип на специфичност
Член 13
Правила за изчисляване на процентите при трансфери на институции, различни от Комисията
(член 25 от Финансовия регламент)
1. Процентите по член 25 от Финансовия регламент се изчисляват към датата на искането за трансфер и при отчитане на бюджетните кредити, предвидени в бюджета, включително в коригиращите бюджети.
2. Сумата, която се взема предвид, е сборът от трансферите, които трябва да се извършат по бюджетния ред, от който се правят трансферите, след корекция за отчитане на предходни извършени трансфери.
Сумата, която съответства на трансферите, които могат да бъдат извършени самостоятелно от съответната институция без решение на Европейския парламент и на Съвета, не се взема под внимание.
Член 14
Правила за изчисляване на процентите при трансфери на Комисията
(член 26 от Финансовия регламент)
1. Процентите по член 26, параграф 1 от Финансовия регламент се изчисляват към датата на искането за трансфер и при отчитане на бюджетните кредити, предвидени в бюджета, включително в коригиращите бюджети.
2. Сумата, която се взема предвид, е сборът от трансферите, които трябва да се извършат по реда, от който или към който се правят трансферите, след корекция за отчитане на предходни извършени трансфери.
Сумата, съответстваща на трансферите, които могат да бъдат извършени самостоятелно от Комисията без решение на Европейския парламент и на Съвета, не се взема под внимание.
Член 15
Административни разходи
(член 26 от Финансовия регламент)
Разходите, посочени в член 26, параграф 1, първа алинея, буква б) от Финансовия регламент, покриват, за всяка област на политика, елементите по член 44, параграф 3 от Финансовия регламент.
Член 16
Основания за искания за трансфер на бюджетни кредити
(членове 25 и 26 от Финансовия регламент)
Предложенията за трансфери и цялата информация за Европейския парламент и Съвета във връзка с трансферите, извършвани съгласно членове 25 и 26 от Финансовия регламент, се придружават от подходяща и подробна оправдателна документация, която показва изпълнението на бюджетните кредити и прогнозите за нуждите до края на финансовата година, както за редовете, към които трябва да се прехвърлят бюджетните кредити, така и за редовете, от които те трябва да бъдат взети.
Член 17
Основания за искания за трансфери от резерва за спешна помощ
(член 29 от Финансовия регламент)
Предложенията за трансфери с цел позволяване на използването на резерва за спешна помощ по член 29 от Финансовия регламент се придружават от подходящи и подробни оправдателни документи, които показват:
а)
за реда, към който се прави трансферът - последната налична информация за изпълнението на бюджетните кредити и прогнозата за нуждите до края на финансовата година;
б)
за всички редове, свързани с външни дейности - изпълнението на бюджетните кредити до края на месеца, предшестващ искането за трансфер, и прогноза за нуждите до края на финансовата година, включително сравнение с първоначалната прогноза;
в)
анализ на възможностите за преразпределяне на бюджетните кредити.
ГЛАВА 6
Принцип на добро финансово управление
Член 18
Оценка
(член 30 от Финансовия регламент)
1. Всички предложения за програми или дейности, които водят до бюджетни разходи, се подлагат на предварителна оценка на следните елементи:
а)
нуждата, която трябва да бъде задоволена в краткосрочен или дългосрочен план;
б)
добавената стойност от участието на Съюза;
в)
целите на политиката и на управлението, които трябва да бъдат постигнати и които включват мерки за защита на финансовите интереси на Съюза в областта на предотвратяването, разкриването и разследването на измами и коригирането и санкциите;
г)
наличните варианти на политиката, включително свързаните с тях рискове;
д)
очакваните резултати и въздействие, по-специално икономическото и социалното въздействие и въздействието върху околната среда, и необходимите за измерването им показатели и механизми за оценка;
е)
най-подходящия метод на изпълнение за предпочитания(те) вариант(и);
ж)
вътрешната съгласуваност на предложената програма или дейност и връзките ѝ с други приложими инструменти;
з)
обема на бюджетните кредити, на човешките ресурси и на другите административни разходи, които следва да бъдат отпуснати при надлежно съблюдаване на принципа на разходна ефективност;
и)
поуките от подобни действия, осъществени в миналото.
2. Предложението съдържа механизмите за проследяване, докладване и оценка, като взема надлежно предвид съответните отговорности на всички ръководни равнища, които ще участват в изпълнението на предложената програма или дейност.
3. Всички програми или дейности, включително пилотните проекти и подготвителните дейности, мобилизираните ресурси за които надхвърлят 5 000 000 EUR, подлежат на междинна оценка и/или последваща оценка на предоставените човешки и финансови ресурси и постигнатите резултати с цел да се провери доколко съответстват на поставените цели, както следва:
а)
резултатите, постигнати при изпълнението на многогодишна програма, се оценяват периодично по график, който позволява констатациите от тази оценка да бъдат взети под внимание при вземането на всяко решение за подновяване, изменение или спиране на програмата;
б)
резултатите от дейностите, които се финансират на годишен принцип, подлежат на оценка поне на всеки шест години.
Букви а) и б) от първа алинея не се прилагат за всеки от проектите или действията, осъществявани в рамките на тези дейности, за които проекти или действия изискването може да бъде изпълнено чрез окончателните доклади, изпращани от органите, които изпълняват действието.
4. Оценките по параграфи 1 и 3 са пропорционални на мобилизираните ресурси за съответната програма и дейност и на въздействието на съответната програма и дейност.
Член 19
Финансова обосновка
(член 31 от Финансовия регламент)
Финансовата обосновка съдържа финансовата и икономическа информация, от която законодателният орган се нуждае, за да оцени необходимостта от действие на Съюза. В нея се включва подходяща информация във връзка със съгласуваността с други дейности на Съюза и евентуалния синергичен ефект.
В случай на многогодишни операции финансовата обосновка съдържа предвидимия график на годишните нужди от гледна точка на бюджетните кредити и длъжностите, включително за външния персонал, както и оценка на финансовото им въздействие в средносрочен план.
ГЛАВА 7
Принцип на прозрачност
Член 20
Предварително публикуване на бюджета
(член 34 от Финансовия регламент)
Във възможно най-кратък срок и не по-късно от четири седмици след окончателното приемане на бюджета окончателните подробни данни от бюджета се публикуват на всички езици на интернет сайта на институциите по инициатива на Комисията в очакване на официалното публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 21
Публикуване на информация за стойността и получателите на средства на Съюза
(член 35 от Финансовия регламент)
1. Информацията за получателите на средства на Съюза, предоставени в рамките на пряко управление, се публикува на интернет сайт на институциите на Съюза не по-късно от 30 юни на годината, следваща финансовата година, през която средствата са предоставени.
В допълнение към публикуването по първа алинея информацията може да бъде публикувана, в стандартен формат, и по други подходящи начини.
2. Освен ако в настоящия регламент и в разпоредбите, приложими за съответния сектор, е предвидено друго, се публикува следната информация, като се вземат под внимание критериите, посочени в член 35, параграф 3 от Финансовия регламент:
а)
името на получателя;
б)
местонахождението на получателя;
в)
предоставената сума;
г)
естеството и целта на мярката.
За целите на буква б) думата „местонахождение“ означава:
i)
адреса на получателя, когато последният е юридическо лице;
ii)
региона от ниво NUTS 2, когато получателят е физическо лице.
Що се отнася до личните данни на физическите лица, публикуваната информация се заличава две години след края на финансовата година, през която са предоставени средствата. Същото се отнася и за личните данни на юридическите лица, за които официалното наименование посочва самоличността на едно или повече физически лица.
3. Информацията по параграф 2 се публикува само за наградите, безвъзмездните средства и поръчките, предоставени или възложени вследствие на конкурси, процедури за предоставяне на безвъзмездни средства или процедури за възлагане на обществени поръчки. Информацията не се публикува за:
а)
стипендиите, изплащани на физически лица, и друга пряка помощ за най-нуждаещи се физически лица съгласно член 125, параграф 4, буква в) от Финансовия регламент;
б)
поръчките под стойността, посочена в член 137, параграф 2 от настоящия регламент.
4. Публикуването се отменя, ако такова оповестяване може да застраши правата и свободите на засегнатите лица, защитени с Хартата на основните права на Европейския съюз, или да навреди на търговските интереси на получателите.
Член 22
Връзка с публикуването на информация за получателите на средства на Съюза, предоставени в рамките на непряко управление
(член 35 от Финансовия регламент)
Когато управлението на средства на Съюза е делегирано на органите и структурите, посочени в член 58, параграф 1, буква в) от Финансовия регламент, споразуменията за делегиране изискват информацията по член 21, параграфи 2 и 3 да се публикува в стандартен формат от тези органи и структури с изпълнителни правомощия на техния уебсайт.
Интернет сайтът на институциите на Съюза съдържа поне адреса на уебсайта, на който информацията може да бъде намерена, ако не е публикувана директно на предназначеното за нея място на интернет сайта на институциите на Съюза.
В допълнение към публикуването по първа алинея информацията може да бъде публикувана, в стандартен формат, и по всякакви други подходящи начини.
Член 21, параграфи 2-4 се прилагат за публикуването по първа алинея от настоящия член.
ДЯЛ III
СЪСТАВЯНЕ И УСТРОЙСТВО НА БЮДЖЕТА
Член 23
Финансово програмиране
(член 38 от Финансовия регламент)
Финансовото програмиране по член 38 от Финансовия регламент се структурира по категории разходи, области на политиката и бюджетни редове. Пълното финансово програмиране обхваща всички категории разходи с изключение на разходите в областта на селското стопанство, кохезионната политика и администрацията, за които се предоставят само обобщени данни.
Член 24
Проекти на коригиращи бюджети
(член 41, параграф 1 от Финансовия регламент)
Проектите на коригиращи бюджети се придружават от описание на основанията и от информацията за изпълнението на бюджета за предходната и текущата финансова година, налична към датата на тяхното съставяне.
Член 25
Бюджетна номенклатура
(член 44 от Финансовия регламент)
Номенклатурата на бюджета съблюдава принципите на специфичност, прозрачност и добро финансово управление. Тя осигурява яснотата и прозрачността, необходими за бюджетния процес, като улеснява посочването на основните цели, отразени в приложимите правни основания, прави възможен избора на политически приоритети и позволява ефикасно и ефективно изпълнение.
Член 26
Реални разходи през последната финансова година, за която сметките са приключени
(член 49, параграф 1, буква а), подточка v) от Финансовия регламент)
За целите на съставянето на бюджета реалните разходи през последната финансова година, за която сметките са приключени, се определят, както следва:
а)
като поети задължения: поетите задължения, осчетоводени през финансовата година спрямо бюджетните кредити за тази финансова година, определени в член 3;
б)
като плащания: плащанията, извършени през финансовата година, т.е. за които на банката е изпратено платежно нареждане, спрямо бюджетните кредити за тази финансова година, определени в член 3.
Член 27
Бюджетни забележки
(член 49, параграф 1, буква а), подточка vi) от Финансовия регламент)
Бюджетните забележки включват:
а)
основния акт, когато има такъв;
б)
всички подходящи обяснения във връзка с характера и предназначението на бюджетните кредити.
Член 28
Щатно разписание
(член 49, параграф 1, буква в), подточка i) от Финансовия регламент)
Персоналът на Агенцията за снабдяване се представя отделно в щатното разписание на Комисията.
ДЯЛ IV
ИЗПЪЛНЕНИЕ НА БЮДЖЕТА
ГЛАВА 1
Общи разпоредби
Член 29
Информация за трансферите на лични данни за целите на одита
(член 53 от Финансовия регламент)
При всяка покана, отправена в контекста на безвъзмездните средства, обществените поръчки или наградите, които се предоставят в рамките на пряко управление, потенциалните бенефициери, кандидатите, оферентите и участниците се уведомяват, в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10), че с цел защита на финансовите интереси на Съюза техните лични данни могат да бъдат предоставени на службите за вътрешен одит, на Европейската сметна палата, на органа за разглеждане на финансови нередности или на Европейската служба за борба с измамите (наричана по-нататък „OLAF“), както и да бъдат предавани между разпоредителите с бюджетни кредити на Комисията и изпълнителните агенции.
Член 30
Подготвителни мерки в областта на общата външна политика и политика на сигурност
(член 54, параграф 2, буква в) от Финансовия регламент)
Финансирането на мерки, одобрени от Съвета за подготовката на операции на Съюза за управление на кризи по дял V от Договора за Европейския съюз, покрива пределните разходи, произтичащи пряко от конкретно разполагане на място на мисия или екип, включващи inter alia персонал от институциите на Съюза, включително застраховка за висок риск, пътни разходи, разходи за настаняване и дневни разходи.
Член 31
Специфични правомощия на Комисията съгласно Договорите
(член 54, параграф 2, буква г) от Финансовия регламент)
1. Членовете от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“), които директно предоставят специфични правомощия на Комисията, са, както следва:
а)
член 154 (социален диалог);
б)
член 156 (проучвания, становища и консултации по социални въпроси);
в)
членове 159 и 161 (специални доклади по социални въпроси);
г)
член 168, параграф 2 (инициативи за насърчаване на координацията по въпросите, свързани със здравеопазването);
д)
член 171, параграф 2 (инициативи за насърчаване на координацията по въпросите, свързани с трансевропейските мрежи);
е)
член 173, параграф 2 (инициативи за насърчаване на координацията по въпросите, свързани с промишлеността);
ж)
член 175, втора алинея (доклад за напредъка в постигането на икономическо, социално и териториално сближаване);
з)
член 181, параграф 2 (инициативи за насърчаване на координацията в областта на научните изследвания и технологичното развитие);
и)
член 190 (доклад за научните изследвания и технологичното развитие);
й)
член 210, параграф 2 (инициативи за насърчаване на координацията на политиките за сътрудничество за развитие);
к)
член 214, параграф 6 (инициативи за насърчаване на координацията на мерките за хуманитарна помощ).
2. Членовете от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (наричан по-нататък „Договорът за ЕОАЕ“), които директно предоставят специфични правомощия на Комисията, са, както следва:
а)
член 70 (финансова подкрепа, в рамките на бюджета, за проучвателни програми на територията на държавите членки);
б)
членове 77-85.
3. При представянето на проектобюджета към списъците в параграфи 1 и 2 може да бъде добавена допълнителна информация, като се посочат съответните членове и суми.
Член 32
Действия, които има вероятност да породят конфликт на интереси, и процедура
(член 57 от Финансовия регламент)
1. Действията, които има вероятност да бъдат засегнати от конфликт на интереси по смисъла на член 57, параграф 2 от Финансовия регламент, могат, наред с друго, да бъдат в някоя от следните форми, без да се засяга тяхното определяне като незаконни дейности по силата на член 141:
а)
предоставяне на себе си или на други лица на неоснователни преки или косвени ползи;
б)
отказ да се предоставят на даден бенефициер права или ползи, на които той има право;
в)
извършване на неоснователни или неправомерни действия или неизвършване на задължителни действия.
Други действия, които има вероятност да бъдат засегнати от конфликт на интереси, са действията, които могат да възпрепятстват безпристрастното и обективно изпълнение на функциите на дадено лице, като например, наред с друго, участието в комисия за оценка в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка или за отпускане на безвъзмездни средства, когато лицето може, пряко или непряко, да извлече финансова полза от резултата от тези процедури.
2. Приема се, че е налице конфликт на интереси, ако заявител, кандидат или оферент е служител, който попада в обхвата на Правилника за персонала, освен ако неговият висшестоящ предварително е разрешил участието му в процедурата.
3. В случай на конфликт на интереси оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити предприема необходимите мерки за избягване на каквото и да е неправомерно влияние на съответното лице върху въпросния процес или процедура.
ГЛАВА 2
Методи на изпълнение
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 33
Режим на управление
(член 58 от Финансовия регламент)
Счетоводната система на Комисията посочва режима на управление, а при всеки режим на управление - вида на субекта или на лицето, изброени в член 58, параграф 1, буква в) от Финансовия регламент и на които са възложени задачи по изпълнението на бюджета.
Що се отнася до прякото управление от страна на Комисията съгласно член 58, параграф 1, буква а) от Финансовия регламент, счетоводната система прави разграничение между следното:
а)
службите на Комисията;
б)
изпълнителните агенции;
в)
ръководителите на делегациите на Съюза;
г)
доверителните фондове по член 187 от Финансовия регламент.
Раздел 2
Пряко управление
Член 34
Пряко управление
(член 58, параграф 1, буква а) от Финансовия регламент)
Когато Комисията изпълнява бюджета пряко в своите служби, задачите по изпълнението се изпълняват от финансовите участници по смисъла на членове 64-75 от Финансовия регламент и в съответствие условията, определени в настоящия регламент.
Член 35
Упражняване на правомощията, делегирани на изпълнителните агенции
(член 58, параграф 1, буква а) и член 62 от Финансовия регламент)
1. Решенията за делегиране на правомощия на изпълнителните агенции им позволяват, като оправомощени разпоредители с бюджетни кредити, да изпълняват бюджетните кредити, свързани с програмата на Съюза, чието управление им е поверено.
2. Инструментът на Комисията за делегиране съдържа поне разпоредбите, предвидени в член 40, букви а)-г) и з). Той се приема официално в писмена форма от директора от името на изпълнителната агенция.
Член 36
Спазване на правилата за възлагане на обществени поръчки
(член 63 от Финансовия регламент)
Когато Комисията възлага задачи на частноправни субекти съгласно член 63, параграф 2 от Финансовия регламент, тя сключва договор в съответствие с част първа, дял V и част втора, дял IV, глава III от Финансовия регламент.
Раздел 3
Споделено управление с държавите членки
Член 37
Специфични разпоредби за споделеното управление с държавите членки - мерки за насърчаване на най-добрите практики
(член 59 от Финансовия регламент)
Комисията съставя регистър на органите, отговорни за дейностите по управление, сертифициране и одит съгласно нормативната уредба, приложима за съответния сектор.
С цел насърчаване на най-добрите практики в привеждането в действие на структурните фондове, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, Европейския фонд за гарантиране на земеделието и Европейския фонд за рибарство Комисията може да предостави за информация на органите, които отговарят за дейностите по управление и контрол, методическо ръководство, което представя нейната стратегия и подход за контрол, включително контролни списъци, и примери за най-добри практики. При необходимост това ръководство се актуализира.
Раздел 4
Непряко управление
Член 38
Еквивалентност на системите, правилата и процедурите при непряко управление
(член 60 от Финансовия регламент)
1. Комисията може да приеме, че правилата и процедурите за възлагане на обществени поръчки са еквивалентни на нейните, ако са изпълнени следните условия:
а)
спазват принципа на голяма конкуренция между оферентите, за да се получи най-доброто съотношение качество/разходи, и процедурите на договаряне се ограничават до разумни суми или надлежно се обосновават;
б)
гарантират прозрачност с подходящо предварително публикуване, по-конкретно на поканите за представяне на оферти, и подходящо последващо публикуване на изпълнителите;
в)
гарантират равно третиране, пропорционалност и недопускане на дискриминация;
г)
предотвратяват конфликтите на интереси през цялата процедура на възлагане на обществена поръчка.
Националното право на държавите членки или на трети държави, с което се транспонира Директива 2004/18/ЕО, се счита за еквивалентно на правилата, прилагани от институциите в съответствие с Финансовия регламент.
2. Комисията може да приеме, че правилата и процедурите за безвъзмездните средства са еквивалентни на нейните, ако са изпълнени следните условия:
а)
спазват принципите на пропорционалност, добро финансово управление, равно третиране и недопускане на дискриминация;
б)
гарантират прозрачност с подходящо публикуване на поканите за представяне на предложения, като процедурите за пряко предоставяне се ограничават до разумни суми или надлежно се обосновават, и подходящо последващо публикуване на бенефициерите при съблюдаване на принципа на пропорционалност;
в)
предотвратяват конфликтите на интереси през цялата процедура на предоставяне на безвъзмездни средства;
г)
постановяват, че безвъзмездните средства не могат да се кумулират или отпускат със задна дата, че по правило трябва да има съфинансиране и че безвъзмездните средства не могат да имат за цел или следствие бенефициерът да получи печалба.
3. Комисията може да приеме, че счетоводните системи и системите за вътрешен контрол, използвани от субектите и лицата, на които ще бъдат възложени задачи по изпълнението на бюджета от името на Комисията, осигуряват еквивалентна степен на защита на финансовите интереси на Съюза и достатъчна увереност в постигането на целите на управлението, ако тези системи съблюдават принципите, залегнали в член 32 от Финансовия регламент.
Член 39
Предварителна оценка на правилата и процедурите на субектите и лицата при непряко управление
(член 61, параграф 1 от Финансовия регламент)
За целите на предварителната оценка по силата на член 61, параграф 1 от Финансовия регламент отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да се основава на предварителна оценка, извършена от друг разпоредител с бюджетни кредити, при условие че заключенията се отнасят до специфичните рискове за задачите, които ще бъдат възложени, по-конкретно до тяхното естество и съответните суми.
Отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да се основава на предварителна оценка, извършена от други донори, дотолкова, доколкото тази оценка е извършена по отношение на условия, еквивалентни на условията за непряко управление, посочени в член 60 от Финансовия регламент.
Член 40
Съдържание на споразумението за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на субекти и лица
(член 61, параграф 3 от Финансовия регламент)
Споразуменията за делегиране включват подробни договорености за осигуряване на защитата на финансовите интереси на Съюза и прозрачността на извършваните операции. Те включват поне следното:
а)
ясно определение на възложените задачи и на техните граници, по-специално що се отнася до изменението на възложените задачи, отказа от дългове и използването на възстановени или неизползвани средства;
б)
условия и подробни договорености във връзка с изпълнението на задачите, отговорностите и организирането на проверките, които трябва да бъдат извършвани, включително оценяването на програмите;
в)
условия за изплащането на финансовите средства, с които участва Съюзът, включително възстановяването на разходите, извършени във връзка с изпълнението, както и възнаграждението на субекта, на който са възложени задачи по изпълнението, и правила, въз основа на които се изискват оправдателни документи за обосноваване на плащанията;
г)
правила за докладване пред Комисията за изпълнението на задачите, очакваните резултати, извършените нередности и предприетите мерки, условията, при които плащанията могат да бъдат спирани или прекъсвани, както и условията, при които извършването на задачите приключва;
д)
датата, до която се сключват отделните договори и споразумения, с които се изпълнява споразумението за делегиране, и която е съобразена с естеството на възложените задачи;
е)
правила за отстраняване, които позволяват на субекта или лицето да отстранява субектите, които са в положение, посочено в член 106, параграф 1, букви а), б) и д) и член 107, букви а) и б) от Финансовия регламент, от участие в процедури по възлагане на обществени поръчки, за предоставяне на безвъзмездни средства или за присъждане на награди или да не допуска на същите тези субекти да бъдат възлагани договори за обществени поръчки, предоставяни безвъзмездни средства или присъждани награди;
ж)
подробни договорености за контрол от страна на Комисията, както и разпоредби, предоставящи на Комисията, на OLAF и на Сметната палата достъп до информацията, която им е необходима, за да изпълняват функциите си, както и правомощието за извършване на одити и провеждане на разследвания, включително проверки на място;
з)
разпоредби, предвиждащи:
i)
ангажимент на субекта с възложени задачи по изпълнението незабавно да уведомява Комисията за всяка измама при управлението на средствата на Съюза и за предприетите мерки;
ii)
определяне на лице за контакт, което разполага с подходящите правомощия да си сътрудничи директно с OLAF, за да се улеснят оперативните дейности на OLAF;
и)
условия, уреждащи използването на банкови сметки и начислените лихви, предвидени в член 8, параграф 4 от Финансовия регламент;
й)
разпоредби, които гарантират видимостта на действията на Съюза спрямо останалите дейности на органа.
Член 41
Декларация за управлението и декларация за съответствието
(член 60, параграф 5 от Финансовия регламент)
В случай на дейности, които приключват преди края на съответната финансова година, окончателният доклад на субекта или лицето с възложени задачи по изпълнението за такава дейност може да замени декларацията за управлението по член 60, параграф 5, буква б) от Финансовия регламент, при условие че бъде предоставен преди 15 февруари на годината, следваща съответната финансова година.
Когато международни организации и трети държави изпълняват немногогодишни дейности с продължителност до 18 месеца, декларацията за съответствието по член 60, параграф 5 от Финансовия регламент може да бъде включена в окончателния доклад.
Член 42
Процедури за разглеждане и приемане на отчетите и изключване от финансиране от Съюза на разходите, извършени в нарушение на приложимите правила при непряко управление
(член 60, параграф 6, букви б) и в) от Финансовия регламент)
1. Без да се засягат специфичните разпоредби в правилата за всеки сектор, процедурите по член 60, параграф 6, букви б) и в) от Финансовия регламент включват:
а)
документни проверки и ако е уместно, проверки на място от Комисията;
б)
определяне от Комисията на размера на признатите за приети разходи след, при необходимост, състезателна процедура с органите и структурите и след като тези органи и структури бъдат уведомени;
в)
ако е уместно, изчисляване от Комисията на финансови корекции;
г)
събиране или изплащане от Комисията на разликата между приетите разходи и вече изплатените на органите или структурите суми;
за целите на първа алинея, буква г) Комисията събира дължимите суми за предпочитане чрез приспадане съгласно член 87.
2. Когато задачи по изпълнението на бюджета са възложени на субект, изпълняващ дейност, която се финансира от повече от един донор, процедурите по член 60, параграф 6, букви б) и в) от Финансовия регламент се състоят в проверка на това дали сума, която съответства на сумата, изплатена от Комисията за съответната дейност, е използвана от субекта за дейността и дали разходът е извършен в съответствие със задълженията, залегнали в подписаното със субекта споразумение.
За целите на настоящия регламент дейност, финансирана от повече от един донор, означава всяка дейност, при която средствата на Съюза са обединени с тези на поне един друг донор.
Член 43
Специфични разпоредби за непрякото управление с международни организации
(член 58, параграф 1, буква в), подточка ii) и член 188 от Финансовия регламент)
1. Международните организации, посочени в член 58, параграф 1, буква в), подточка ii) от Финансовия регламент, са:
а)
международни организации от публичния сектор, създадени с междуправителствени спогодби, и специализирани агенции, създадени от такива организации;
б)
Международният комитет на Червения кръст;
в)
Международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец;
г)
други организации с нестопанска цел, приравнени на международни организации с решение на Комисията.
2. Когато Комисията изпълнява бюджета чрез непряко управление с международни организации, се прилагат споразуменията за проверка, сключени с тях.
Член 44
Определяне на публичноправни органи или частноправни органи със задължение за обществена услуга
(член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) от Финансовия регламент)
1. Публичноправните органи или частноправните органи със задължение за обществена услуга попадат в приложното поле на правото на държавата членка или на държавата, в която са учредени.
2. В случаите на управление чрез мрежа, които изискват определяне на поне един орган или субект от съответната държава членка или друга държава, органът или субектът се определят от съответната държава членка или друга държава в съответствие с основния акт.
Във всички останали случаи Комисията определя тези органи или субекти със съгласието на съответните държави членки или други държави.
ГЛАВА 3
Финансови участници
Раздел 1
Права и задължения на финансовите участници
Член 45
Права и задължения на финансовите участници
(член 64 от Финансовия регламент)
1. Всяка институция осигурява на всеки финансов участник необходимите ресурси за изпълнението на неговите функции и устав, който подробно описва неговите задачи, права и задължения.
2. Ръководителите на делегациите на Съюза, действащи като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 56 от Финансовия регламент, попадат в приложното поле на осигурения от Комисията устав за изпълнението на задачите по финансово управление, за които са вторично оправомощени.
Раздел 2
Разпоредител с бюджетни кредити
Член 46
Подпомагане на оправомощените и вторично оправомощените разпоредители с бюджетни кредити
(член 65 от Финансовия регламент)
При изпълнение на своите задачи отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да бъде подпомаган от служители, на които е възложено да извършват, под негова отговорност, определени операции, необходими за изпълнението на бюджета и съставянето на финансовата и управленската информация. За да се предотврати какъвто и да е конфликт на интереси, служителите, подпомагащи оправомощените или вторично оправомощените разпоредители с бюджетни кредити, съблюдават изискванията на член 57 от Финансовия регламент.
Ръководителите на делегациите на Съюза, действащи като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 56, параграф 2 от Финансовия регламент, могат да бъдат подпомагани в изпълнението на своите задължения от служители на Комисията.
Член 47
Вътрешни разпоредби, уреждащи делегирането
(член 65 от Финансовия регламент)
В съответствие с Финансовия регламент и настоящия регламент всяка институция определя във вътрешните си правила мерките за управление на бюджетните кредити, които счете за необходими за правилното изпълнение на своя раздел от бюджета.
Ръководителите на делегациите на Съюза, действащи като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 56, параграф 2 от Финансовия регламент, попадат в приложното поле на вътрешните правила на Комисията за изпълнението на задачите по финансово управление, за които са вторично оправомощени.
Член 48
Съхраняване на оправдателната документация от разпоредителите с бюджетни кредити
(член 66, параграф 2 от Финансовия регламент)
Разпоредителят с бюджетни кредити създава система на базата на хартиен носител или електронна система за съхранение на оригиналните оправдателни документи, свързани с изпълнението на бюджета и с мерките за изпълнението му и издадени след изпълнението на бюджета и след мерките за изпълнението му. Системите предвиждат:
а)
документите да бъдат номерирани;
б)
документите да бъдат с дата;
в)
водене на регистри, които могат да бъдат компютризирани и които позволяват определяне на точното местоположение на документите;
г)
документите да бъдат съхранявани поне пет години от датата, на която Европейският парламент освобождава от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за бюджетната година, за която се отнасят документите;
д)
съхраняване на документите, свързани с гаранциите по предварително финансиране, изискани в полза на институцията, и водене на регистър, позволяващ подобаващо проследяване на тези гаранции.
Документите, които се отнасят до операции, които не са окончателно приключени, се съхраняват за по-дълъг срок от посочения в първа алинея, буква г), а именно до края на годината след годината на приключване на операциите.
Личните данни, съдържащи се в оправдателните документи, по възможност се заличават, когато не са нужни за целите на освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета, контрола и одита. Член 37, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 се прилага по отношение на съхранението на данните за трафика.
Член 49
Предварителни и последващи проверки
(член 66, параграфи 5 и 6 от Финансовия регламент)
1. „Иницииране на операция“ означава всички операции, които обичайно се извършват от служителите по член 46 и са подготвителни за приемането на актовете за изпълнение на бюджета от отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
2. „Предварителна проверка на операция“ означава всички предварителни проверки, организирани от отговорния разпоредител с бюджетни кредити с оглед на проверката на нейните оперативни и финансови аспекти.
3. Предварителните проверки проверяват съответствието на поисканите оправдателни документи с всяка друга налична информация.
Обхватът от гледна точка на честотата и интензивността на предварителните проверки се определя от отговорния разпоредител с бюджетни кредити въз основа на съображения, основани на риска и разходната ефективност. В случай на съмнение разпоредителят с бюджетни кредити, който отговаря за утвърждаването на съответното плащане, изисква допълнителна информация или извършва проверка на място, за да получи достатъчна увереност като част от предварителната проверка.
Целта на предварителните проверки е да се установи, че:
а)
разходите и приходите са редовни и в съответствие с приложимите разпоредби, по-конкретно разпоредбите на бюджета и на съответните регламенти, както и на всички актове, приети в изпълнение на Договорите или регламентите, и при необходимост, с договорните условия;
б)
е приложен принципът на добро финансово управление, посочен в дял II, глава 7 на част първа от Финансовия регламент.
За целите на проверките отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да приеме за една операция серия от сходни индивидуални операции, отнасящи се до рутинни разходи за заплати, пенсии, командировъчни и болнични.
4. Последващите проверки могат да бъдат извършвани на базата на документи и при необходимост, на място.
Последващите проверки проверяват дали финансираните от бюджета операции са извършени правилно, и по-специално дали критериите по параграф 3 са спазени.
Резултатите от последващите проверки се преглеждат от оправомощения разпоредител с бюджетни кредити поне веднъж годишно, за да бъдат открити всички потенциални системни проблеми. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити предприема мерки за преодоляването на тези проблеми.
Анализът на риска по член 66, параграф 6 от Финансовия регламент се преразглежда с оглед на резултатите от проверките и друга уместна информация.
В случай на многогодишни програми оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити съставя многогодишна стратегия за контрол, посочвайки естеството и обхвата на проверките през периода и начина на измерване на резултатите всяка отделна година за ежегодния процес на получаване на увереност.
Член 50
Кодекс с професионални стандарти
(член 66, параграф 7 и член 73, параграф 5 от Финансовия регламент)
1. Служителите, определени от отговорния разпоредител с бюджетни кредити да проверяват финансовите операции, се избират въз основа на техните знания, умения и конкретна квалификация, доказани с дипломи или съответен професионален опит или след подходяща програма за обучение.
2. Всяка институция изготвя кодекс с професионални стандарти, който определя по въпросите на вътрешния контрол:
а)
равнището на техническа и финансова компетентност, което се изисква от служителите по параграф 1;
б)
задължението на тези служители да се обучават непрекъснато;
в)
възложената им мисия, роля и задачи;
г)
правилата на поведение, и по-специално етичните норми и нормите за интегритет, които трябва да съблюдават, както и предоставените им права.
3. Ръководителите на делегациите на Съюза, действащи като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 56, параграф 2 от Финансовия регламент, попадат в приложното поле на кодекса с професионални стандарти на Комисията по параграф 2 от настоящия член за изпълнението на задачите по финансово управление, за които са вторично оправомощени.
4. Всяка институция създава подходящи структури за разпределение сред службите разпоредители с бюджетни кредити и за периодично актуализиране на съответната информация относно контролните стандарти и съществуващите за целта методи и способи.
Член 51
Бездействие на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити
(член 66, параграф 8 от Финансовия регламент)
Бездействието на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити съгласно член 66, параграф 8 от Финансовия регламент означава липса на какъвто и да е отговор в разумен срок предвид на обстоятелствата по случая и във всички случаи, в срок от максимум един месец.
Член 52
Предаване на финансова и управленска информация на счетоводителя
(член 66 от Финансовия регламент)
Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити изпраща на счетоводителя, съгласно приетите от последния правила, финансовата и управленската информация, необходими за изпълнението на задълженията на счетоводителя.
Разпоредителят с бюджетни кредити съобщава на счетоводителя редовно и поне за приключването на сметките съответните финансови данни за доверителните банкови сметки, за да може използването на средствата на Съюза да бъде отразено в сметките на Съюза.
Член 53
Докладване за процедурите на договаряне
(член 66 от Финансовия регламент)
Оправомощените разпоредители с бюджетни кредити отчитат за всяка финансова година договорите, сключени чрез процедурите на договаряне по член 134, параграф 1, букви а)-ж), член 135, параграф 1, букви а)-г) и членове 266, 268 и 270 от настоящия регламент. Ако делът на процедурите на договаряне спрямо броя на договорите, възложени от един и същ оправомощен разпоредител с бюджетни кредити, значително се увеличава в сравнение с предходни години или ако този дял е значително по-голям от регистрирания среден дял за институцията, отговорният разпоредител с бюджетни кредити докладва на институцията, като посочва всички мерки, предприети за обръщане на тази тенденция. Всяка институция изпраща доклад за процедурите на договаряне на Европейския парламент и на Съвета. Докладът на Комисията се прилага към резюмето на годишните отчети за дейността по член 66, параграф 9 от Финансовия регламент.
Раздел 3
Счетоводител
Член 54
Назначаване на счетоводителя
(член 68 от Финансовия регламент)
1. Всяка институция назначава счетоводител измежду длъжностните лица, за които се прилага Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз.
Счетоводителят се избира от институцията въз основа на неговата конкретна компетентност, доказана с дипломи или равностоен професионален опит.
2. Две или повече институции или органи могат да назначат един и същ счетоводител.
В такъв случай те правят необходимото, за да се избегне наличието на какъвто и да е конфликт на интереси.
Член 55
Прекратяване функциите на счетоводителя
(член 68 от Финансовия регламент)
1. При прекратяване на функциите на счетоводителя незабавно се съставя оборотна ведомост.
2. Оборотната ведомост, придружена от предавателен отчет, се предава от счетоводителя, който прекратява функциите си, или, ако това не е възможно, от служител от неговия отдел на новия счетоводител.
Новият счетоводител подписва оборотната ведомост в израз на това, че я приема, в срок от един месец от датата на предаване и може да изрази резерви.
Предавателният отчет включва също резултата от оборотната ведомост и всички изразени резерви.
3. Всяка институция или орган по член 208 от Финансовия регламент информира Европейския парламент, Съвета и счетоводителя на Комисията в срок от две седмици от назначаването или прекратяването на функциите на своя счетоводител.
Член 56
Утвърждаване на системите за счетоводна отчетност и инвентаризация
(член 68 от Финансовия регламент)
Отговорният разпоредител с бюджетни кредити уведомява счетоводителя за всяка разработка или значително изменение на система за финансово управление, система за инвентаризация или система за оценка на активите и пасивите, ако тя предоставя данни за сметките на институцията или се използва за обосноваване на нейните данни, за да може счетоводителят да проверява дали критериите за утвърждаване се спазват.
Във всеки един момент счетоводителят може да преразгледа вече утвърдена система за финансово управление. Когато система за финансово управление, създадена от разпоредителя с бюджетни кредити, не е или вече не е утвърдена от счетоводителя, отговорният разпоредител с бюджетни кредити изготвя план за действие за своевременно коригиране на слабостите, поради които утвърждаването е отказано.
Отговорният разпоредител с бюджетни кредити отговаря за изчерпателността на информацията, предавана на счетоводителя.
Член 57
Управление на касата
(член 68 от Финансовия регламент)
1. Счетоводителят предприема необходимите мерки неговата институция да разполага с достатъчно средства за покриване на касовите потребности, които възникват при изпълнението на бюджета.
2. За целите на параграф 1 счетоводителят създава системи за управление на касовите наличности, които му дават възможност да съставя прогнози за паричните потоци.
3. Счетоводителят на Комисията разпределя наличните средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000.
Член 58
Управление на банкови сметки
(член 68 от Финансовия регламент)
1. С оглед на нуждите, свързани с управлението на касата, счетоводителят може да открива сметки на името на институцията към финансови институции или национални централни банки или да нарежда откриването на такива сметки. При надлежно обосновани обстоятелства счетоводителят може да открива сметки във валути, различни от еврото.
2. Счетоводителят отговаря за закриването на сметките по параграф 1 или за това да направи необходимото тези сметки да бъдат закрити.
3. Счетоводителят определя условията на функциониране на сметките по параграф 1 с финансовите институции в съответствие с принципите на добро финансово управление, ефикасност и конкуренция.
4. Поне на всеки пет години счетоводителят повторно обявява тръжна процедура за финансовите институции, към които могат да бъдат открити сметки в съответствие с параграф 1.
Когато местните банкови условия го позволяват, банковите сметки, свързани с авансови средства и открити към финансови институции, намиращи се извън Съюза, се подлагат редовно на проучване на конкуренцията. Това проучване се извършва поне на всеки пет години по инициатива на титуляря на сметката за авансови средства, който след това представя на счетоводителя обосновано предложение за избора на банка за срок, ненадвишаващ пет години.
5. Счетоводителят осигурява строго спазване на условията на функциониране на сметките, открити към финансовите институции в съответствие с параграф 1.
За банковите сметки, свързани с авансови средства и открити към финансови институции, намиращи се извън Съюза, титулярят на сметката за авансови средства поема тази отговорност, като взема под внимание приложимото законодателство в държавата, в която изпълнява своя мандат.
6. Счетоводителят на Комисията уведомява счетоводителите на другите институции и на органите по член 208 от Финансовия регламент за условията на функциониране на сметките, открити към финансови институции. Счетоводителите на другите институции и на органите по член 208 от Финансовия регламент хармонизират с тези условия на функциониране условията на функциониране на сметките, които откриват.
Член 59
Подписи върху сметките
(член 68 от Финансовия регламент)
Условията за откриване, функциониране и използване на сметките предвиждат, в зависимост от изискванията за вътрешен контрол, чековете, нарежданията за банкови преводи и всички останали банкови операции да бъдат подписвани от един или повече надлежно оправомощени служители. Инструкциите, които не са в електронна форма, се подписват от поне двама надлежно оправомощени служители или лично от счетоводителя.
За целите на първа алинея счетоводителят на всяка институция предоставя на всички финансови институции, към които съответната институция е открила сметки, имената и спесимените на оправомощените служители.
Член 60
Управление на наличностите по сметките
(член 68 от Финансовия регламент)
1. Счетоводителят се уверява, че наличността по банковите сметки, предвидени в член 58, не се отклонява съществено от прогнозите за паричните потоци по член 57, параграф 2 и във всеки случай, че:
а)
нито едно салдо по тези сметки не е дебитно;
б)
наличностите по сметките в други валути периодично се конвертират в евро.
2. Счетоводителят няма право да поддържа наличности в сметки в чуждестранна валута, които могат да причинят прекомерни загуби за институцията поради колебания на валутния курс.
Член 61
Преводи и операции по конвертиране
(член 68 от Финансовия регламент)
Без да се засягат разпоредбите на член 69, счетоводителят извършва преводи между сметките, открити от него на името на институцията към финансови институции, и извършва операции по конвертиране на една валута в друга.
Член 62
Методи на плащане
(член 68 от Финансовия регламент)
Плащанията се извършват чрез банков превод, чрез чек или, от сметките за авансови средства, чрез дебитна карта в съответствие с член 67, параграф 4.
Член 63
Досиета за юридическите лица
(член 68 от Финансовия регламент)
1. Счетоводителят може да извършва плащания чрез банков превод само ако данните за банковата сметка на бенефициера и данните, потвърждаващи неговата самоличност, или каквато и да е промяна на тези данни, са предварително вписани в общо досие за всяка институцията.
Всяко вписване в това досие на данните с правен и банков характер на бенефициера и всяка промяна на тези данни се извършват въз основа на оправдателен документ, чиято форма се определя от счетоводителя.
2. С оглед на плащанията чрез банков превод разпоредителите с бюджетни кредити могат да поемат задължение към трета страна от името на своята институция само ако тази трета страна е предоставила необходимата документация за вписването ѝ в досието.
Разпоредителите с бюджетни кредити уведомяват счетоводителя за всяка промяна на данните с правен и банков характер, която им е съобщена от бенефициера, и проверяват дали тези данни са валидни, преди да извършат плащане.
Във връзка с предприсъединителната помощ могат да бъдат поемани индивидуални задължения към публичните органи на държавите, подали заявление за членство в Европейския съюз, без предварително вписване в досието на третата страна. В такива случаи разпоредителят с бюджетни кредити полага всички усилия вписването да бъде направено възможно най-бързо. Споразуменията предвиждат съобщаването на Комисията на данните за банковата сметка на бенефициера да представлява предварително условие за извършване на първото плащане.
Член 64
Съхраняване на оправдателната документация от счетоводителя
(член 68 от Финансовия регламент)
Оправдателните документи за счетоводната система и за изготвянето на отчетите по член 141 от Финансовия регламент се съхраняват най-малко пет години от датата, на която Европейският парламент освобождава от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за бюджетната година, за която се отнасят документите.
При все това обаче документите, които се отнасят до операции, които не са окончателно приключени, се съхраняват за по-дълъг период от време, т.е. до края на годината след годината на приключване на операциите. Член 37, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 се прилага по отношение на съхранението на данните за трафика.
Всяка институция взема решение в кой отдел да се съхранява оправдателната документация.
Член 65
Лица, оправомощени да се разпореждат със сметките
(член 69 от Финансовия регламент)
Всяка институция определя условията, според които служителите, които тя определя и оправомощава да се разпореждат със сметките в местните звена по член 72, имат право да предоставят на местните финансови институции имената и спесимените.
Раздел 4
Администратор на авансови средства
Член 66
Условия за използването на сметки за авансови средства
(член 70 от Финансовия регламент)
1. Когато поради ограничения размер на сумите е практически невъзможно или неефективно да се извършват платежни операции чрез бюджетните процедури, могат да бъдат открити сметки за авансови средства за плащането на такива разходи.
2. Администраторът на авансови средства може временно да утвърждава и плаща разходи, въз основа на подробна рамка, изложена в инструкциите от отговорния разпоредител с бюджетни кредити. Тези инструкции посочват правилата и условията, при които се извършват временното утвърждаване и плащанията, и при необходимост, условията за подписване на правни задължения по смисъла на член 97, параграф 1, буква д).
3. За откриването на сметка за авансови средства и определянето на администратор на авансови средства трябва да бъде взето решение от счетоводителя по надлежно обосновано предложение на отговорния разпоредител с бюджетни кредити. В решението се посочват съответните отговорности и задължения на администратора на авансови средства и на разпоредителя с бюджетни кредити.
За промяната на условията на функциониране на сметка за авансови средства също трябва да бъде взето решение от счетоводителя по надлежно обосновано предложение на отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
4. В делегациите на Съюза сметки за авансови средства се откриват за плащането на разходи както от частта на бюджета, предназначена за Комисията, така и от частта на бюджета за Европейската служба за външна дейност (наричана по-нататък „ЕСВД“), осигурявайки пълна проследимост на разходите.
Член 67
Условия за откриване и плащане
(член 70 от Финансовия регламент)
1. В решението за откриване на сметка за авансови средства и определяне на администратор на авансови средства и решението за изменение на условията на функциониране на сметка за авансови средства се посочват по-конкретно:
а)
максималният размер на средствата, които могат първоначално да бъдат предоставени като авансови, и тяхното предназначение;
б)
дали на името на институцията трябва да бъде открита банкова сметка или пощенска джиро сметка;
в)
характерът и максималният размер на всеки разход, който може да бъде изплащан от администратора на авансови средства в полза на трети страни или да се събира от тях;
г)
честотата на изготвяне на оправдателната документация, процедурата за изготвянето ѝ и договореностите за предаването ѝ на разпоредителя с бюджетни кредити за осчетоводяване;
д)
процедурата за евентуално попълване на авансовите средства;
е)
обстоятелството, че операциите с авансови средства се осчетоводяват от разпоредителя с бюджетни кредити не по-късно от края на следващия месец, за да може да се направи равнение между счетоводното и банковото салдо;
ж)
срокът на валидност на мандата, предоставен на администратора на авансови средства от счетоводителя;
з)
самоличността на определения администратор на авансови средства.
2. В предложенията за решения за откриване на сметки за авансови средства отговорният разпоредител с бюджетни кредити предприема мерки за следното:
а)
да се даде приоритет на използването на бюджетните процедури, когато има достъп до централната компютризирана система за счетоводна отчетност;
б)
сметките за авансови средства да се използват само в обосновани случаи.
Максималният размер на плащането, което може да бъде извършено от администратора на авансови средства, когато е практически невъзможно или неефективно разплащателните операции да бъдат извършени чрез използване на бюджетните процедури, не може да надхвърля 60 000 EUR за всеки разход.
3. Администраторът на авансови средства може да извършва плащания в полза на трети страни въз основа и в рамките на:
а)
предварителните бюджетни и правни задължения, подписани от отговорния разпоредител с бюджетни кредити;
б)
положителното остатъчно салдо по сметките за авансови средства в наличност или в банката.
4. Плащанията от сметки за авансови средства могат да се извършват чрез банков превод, включително чрез системата за плащания незабавно инкасо по член 89 от Финансовия регламент, чрез чек или други платежни средства, включително дебитни карти, в съответствие с инструкциите, определени от счетоводителя.
5. След извършването на плащанията се вземат официални окончателни решения за тяхното утвърждаване и/или се издават платежни нареждания, подписани от отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
Член 68
Избор на администратор на авансови средства
(член 70 от Финансовия регламент)
Администраторите на авансови средства се избират измежду длъжностните лица или, при необходимост и само в надлежно обосновани случаи, измежду другите служители. Администраторите на авансови средства се избират въз основа на техните знания, умения и специфична квалификация, които се доказват с дипломи или подходящ професионален опит, или след подходяща програма за обучение.
Член 69
Захранване на сметките за авансови средства
(член 70 от Финансовия регламент)
1. Счетоводителят извършва плащания за захранване на сметките за авансови средства и осъществява мониторинг на тези сметки от гледна точка на откриването на банкови сметки и делегирането на подписването, както и на проверките на място и в централизираното счетоводство. Счетоводителят захранва сметките за авансови средства. Авансовите средства се изплащат по откритата за целта банкова сметка.
Сметките за авансови средства могат да бъдат захранвани и пряко от различни местни приходи, като например възникващите от:
а)
продажбата на оборудване;
б)
публикации;
в)
разни възстановени суми;
г)
лихви.
Авансовите средства се осчетоводяват като разходи или разни или целеви приходи съгласно решението за откриване на сметката за авансови средства по член 67 и разпоредбите на Финансовия регламент. Съответните суми се приспадат от разпоредителя с бюджетни кредити при следващото захранване на сметките за авансови средства.
2. За да може по-конкретно да се избегнат загубите от курсови разлики, администраторът на авансови средства може да извършва преводи между различни банкови сметки, свързани със същите авансови средства.
Член 70
Проверки от разпоредителите с бюджетни кредити и счетоводителите
(член 70 от Финансовия регламент)
1. Администраторът на авансови средства води счетоводство за средствата на негово разположение в наличност и в банката, както и за извършените плащания и получените суми, в съответствие с правилата и дадените от счетоводителя инструкции. Отчетите на това счетоводство са достъпни във всеки един момент за отговорния разпоредител с бюджетни кредити и поне веднъж в месеца се изготвя справка за операциите, която се изпраща през следващия месец заедно с оправдателна документация от администратора на авансови средства на разпоредителя с бюджетни кредити, който отговаря за осчетоводяването на операциите с авансови средства.
2. Счетоводителят извършва или нарежда да бъдат извършени от специално оправомощен за целта служител на неговата служба или на службата разпоредител проверки, които по правило следва да бъдат извършвани на място и без предупреждение, с цел да се проверят наличието на средствата, предоставени на администраторите на авансови средства, счетоводството и това дали операциите с авансови средства се осчетоводяват в предвидения срок. Счетоводителят съобщава резултатите от тези проверки на отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
Член 71
Процедура за възлагане на обществени поръчки
(член 70 от Финансовия регламент)
Плащанията от сметките за авансови средства могат, в рамките на ограниченията по член 137, параграф 3, да се състоят просто от плащане по фактури, без предварително да е била приета оферта.
Член 72
Откриване на сметки за авансови средства
(член 70 от Финансовия регламент)
За плащането на определени категории разходи могат да се откриват една или повече сметки за авансови средства във всяко местно звено извън Съюза съгласно член 70 от Финансовия регламент. Местно звено е например делегация на Съюза, служба или клон в трета държава.
Решението за откриване на такава сметка за авансови средства определя условията на нейното функциониране съгласно член 70 от Финансовия регламент и въз основа на специфичните нужди на всяко местно звено.
Член 73
Администратори на авансови средства и лица, оправомощени да се разпореждат със сметки в делегациите на Съюза
(член 70 от Финансовия регламент)
При извънредни обстоятелства и за да не се прекъсва дейността, задълженията на администратора на авансови средства на ЕСВД в делегациите на Съюза могат да бъдат изпълнявани от служители на Комисията. При същите условия служителите на ЕСВД могат да бъдат определяни за администратори на авансови средства за Комисията в делегациите на Съюза.
В делегациите на Съюза правилата и условията, определени в първа алинея, се прилагат за определянето на лицата, оправомощени от счетоводителя да извършват банкови операции.
ГЛАВА 4
Отговорност на финансовите участници
Раздел 1
Общи правила
Член 74
Органи, отговорни по въпросите, свързани с измами
(член 66, параграф 8 и член 72, параграф 2 от Финансовия регламент)
Властите и органите по член 66, параграф 8 и член 72, параграф 2 от Финансовия регламент са органите, определени в Правилника за персонала и решенията на институциите на Съюза относно реда и условията за вътрешно разследване във връзка с предотвратяването на измами, корупция и други незаконни дейности в ущърб на интересите на Съюза.
Раздел 2
Правила, приложими за оправомощените и вторично оправомощените разпоредители с бюджетни кредити
Член 75
Финансови нередности
(член 66, параграф 7 и член 73, параграф 6 от Финансовия регламент)
Без да се засягат правомощията на OLAF, органът за разглеждане на финансови нередности по член 29 (наричан по-нататък „органът за финансови нередности“) е компетентен по отношение на всяко нарушение на разпоредба на Финансовия регламент или на разпоредба, свързана с финансовото управление или проверката на операциите, в резултат на действие или бездействие от страна на служител.
Член 76
Орган за разглеждане на финансови нередности
(член 66, параграф 7 и член 73, параграф 6 от Финансовия регламент)
1. Органът по назначаването отнася случаите на финансови нередности по член 75 от настоящия регламент до органа за финансови нередности за становище по член 73, параграф 6, втора алинея от Финансовия регламент.
Когато ръководителите на делегациите на Съюза действат като вторично оправомощени разпоредители с бюджетни кредити в съответствие с член 56, параграф 2 от Финансовия регламент, отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да се обръща директно към органа за финансови нередности за становище по случаите на финансови нередности по член 75 от настоящия регламент.
Оправомощен разпоредител с бюджетни кредити може да отнесе въпрос до органа за финансови нередности, ако счита, че е извършена финансова нередност. Органът за финансови нередности излиза със становище относно това дали са извършени нередности по смисъла на член 75, тяхната тежест и какви биха могли да бъдат последствията от тях. Ако анализът на органа за финансови нередности сочи, че случаят, който му е изпратен за разглеждане, следва да бъде отнесен до OLAF, той незабавно изпраща преписката на органа по назначаването и веднага уведомява OLAF.
Когато органът за финансови нередности пряко получи сигнал от служител съгласно член 66, параграф 8 от Финансовия регламент, той предава преписката на органа по назначаването и уведомява служителя за това. Органът по назначаването може да поиска становището на органа за финансови нередности по този случай.
2. Институцията или, когато органът за финансови нередности е съвместен - участващите институции, в зависимост от вътрешната си организация, определят реда и условията за дейността на органа за финансови нередности и неговия състав, който включва външен участник с необходимата квалификация и опит.
Член 77
Потвърждаване на инструкциите
(член 73, параграф 3 от Финансовия регламент)
1. Оправомощен или вторично оправомощен разпоредител с бюджетни кредити, който получи задължителна инструкция, която счита за нередна или противна на принципа на добро финансово управление, по-конкретно поради това че инструкцията не може да бъде изпълнена с предоставените му ресурси, писмено уведомява за това оправомощилия го или вторично оправомощилия го орган. Ако инструкцията бъде потвърдена писмено и това потвърждение бъде получено своевременно и е достатъчно ясно, в смисъл че се отнася изрично до аспектите, които оправомощеният или вторично оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити оспорва, разпоредителят с бюджетни кредити се освобождава от отговорност. Той изпълнява инструкцията, освен ако е очевидно незаконна или е в нарушение на действащите норми за безопасност.
2. Разпоредбите на параграф 1 се прилагат и в случаите, когато разпоредител с бюджетни кредити узнае в хода на действията си по изпълнение на задължителна инструкция, че обстоятелствата по случая могат да доведат до нередност.
Всички потвърдени инструкции при обстоятелствата, описани в член 73, параграф 3 от Финансовия регламент, се записват от отговорния оправомощен разпоредител с бюджетни кредити и се включват в годишния му отчет за дейността.
ГЛАВА 5
Приходни операции
Раздел 1
Собствени ресурси
Член 78
Правила, които се прилагат за собствените ресурси
(член 76 от Финансовия регламент)
Разпоредителят с бюджетни кредити съставя график, който посочва кога ще бъдат предоставени на Комисията собствените ресурси, определени в Решението за системата на собствените ресурси на Съюза.
Собствените ресурси се установяват и събират в съответствие с правилата, приети по силата на решението по първа алинея.
Раздел 2
Прогноза за вземанията
Член 79
Прогноза за вземанията
(член 77 от Финансовия регламент)
1. Прогнозите за вземанията посочват вида приходи и бюджетната позиция, в която тези приходи трябва да бъдат записани, и доколкото е възможно, данните за длъжника и очакваната сума.
При изготвянето на прогноза за вземанията отговорният разпоредител с бюджетни кредити проверява по-конкретно дали:
а)
приходът е записан в правилната бюджетна позиция;
б)
прогнозата е правилна и в съответствие с приложимите разпоредби и принципа на добро финансово управление.
2. При спазване на разпоредбите на член 181, параграф 2 и член 183, параграф 2 от Финансовия регламент и на член 7, параграф 2 от настоящия регламент прогнозата за вземанията няма като ефект предоставянето на бюджетни кредити за поети задължения. В случаите по член 21 от Финансовия регламент бюджетни кредити могат да бъдат предоставяни само след като Съюзът реално е събрал дължимите суми.
Раздел 3
Установяване на вземания
Член 80
Процедура
(член 78 от Финансовия регламент)
1. Установяването на вземане от отговорния разпоредител с бюджетни кредити представлява признаване на правото на Съюза по отношение на даден длъжник и установяване на правото да се предяви пред длъжника искане за плащане на задължението.
2. Нареждането за събиране е операцията, чрез която отговорният разпоредител с бюджетни кредити нарежда на счетоводителя да събере установената сума.
3. Дебитното известие уведомява длъжника, че:
а)
Съюзът е установил вземането;
б)
ако плащането на задължението бъде извършено преди крайния срок, не се дължи лихва за забава;
в)
ако сумата не бъде възстановена до крайния срок по буква б), по задължението се дължи лихва, чийто размер е посочен в член 83, без да се засягат приложимите специфични разпоредби;
г)
ако сумата не бъде възстановена до крайния срок по буква б), институцията събира средствата или чрез прихващане, или чрез задействане на предварително предоставена гаранция;
д)
счетоводителят може да събира средствата чрез прихващане преди крайния срок по буква б) в случаите, в които това е необходимо за защита на финансовите интереси на Съюза, когато има основания да счита, че дължимата на Комисията сума ще бъде загубена, след като длъжникът бъде уведомен за мотивите и датата на събирането на средствата чрез прихващане;
е)
ако след предприемането на всички мерки, посочени в букви а)-д) от настоящия параграф, сумата не е събрана изцяло, институцията извърша събирането чрез прилагане на решение, осигурено или по силата на член 79, параграф 2 от Финансовия регламент, или чрез съдебно дело.
Разпоредителят с бюджетни кредити разпечатва дебитното известие и го изпраща на длъжника. Счетоводителят се уведомява за това изпращане чрез финансовата информационна система.
Член 81
Установяване на вземания
(член 78 от Финансовия регламент)
За да установи дадено вземане, отговорният разпоредител с бюджетни кредити проверява дали:
а)
вземането е безспорно, в смисъл че е безусловно;
б)
вземането е ликвидно, в точно парично изражение;
в)
вземането е изискуемо и не е обвързано със срок за плащане;
г)
данните за длъжника са верни;
д)
вземането е записано в правилната бюджетна позиция;
е)
оправдателните документи са редовни; и
ж)
принципът на добро финансово управление е спазен, по-специално по отношение на критериите по член 91, параграф 1, буква а).
Член 82
Оправдателна документация за установяване на вземания
(член 78 от Финансовия регламент)
1. Установяването на вземане се основава на оправдателна документация, която доказва правото на Съюза.
2. Преди да установи дадено вземане, отговорният разпоредител с бюджетни кредити лично проверява оправдателните документи или на своя отговорност се уверява, че това е направено.
3. Оправдателните документи се съхраняват от разпоредителя с бюджетни кредити в съответствие с член 48.
Член 83
Лихва за забава
(член 78 от Финансовия регламент)
1. Без да се засягат специфичните разпоредби, произтичащи от прилагането на нормативната уредба, приложима за съответния сектор, върху всяко вземане, което не е изплатено на крайната дата, посочена в член 80, параграф 3, буква б), се начислява лихва съгласно параграфи 2 и 3 от настоящия член.
2. Лихвата за вземанията, неизплатени на крайната дата, посочена в член 80, параграф 3, буква б), е лихвата, прилагана от Европейската централна банка за нейните основни операции по рефинансиране, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз, серия С, в сила на първия календарен ден на месеца, в който попада крайната дата, увеличена със:
а)
осем процентни пункта, когато дългът е по договор за обществена поръчка за доставки и услуги по дял V;
б)
три и половина процентни пункта във всички останали случаи.
3. Размерът на лихвите се изчислява от календарния ден, следващ крайния срок по член 80, параграф 3, буква б) и посочен в дебитното известие, до календарния ден, на който дългът е издължен в пълен размер.
Нареждането за събиране, съответстващо на размера на лихвите за забава, се издава, когато тези лихви бъдат реално получени.
4. В случай на глоби, когато длъжникът предостави финансова гаранция, приета от счетоводителя вместо плащане, дължимата лихва, считано от крайния срок, посочен в член 80, параграф 3, буква б), е лихвата по параграф 2 от настоящия член, която е в сила на първия ден на месеца, през който е прието решението за налагане на глоба, увеличена само с един и половина процентни пункта.
Раздел 4
Разпореждане за събиране
Член 84
Изготвяне на нареждането за събиране
(член 79 от Финансовия регламент)
1. Нареждането за събиране посочва:
а)
финансовата година, за която трябва да бъде осчетоводен приходът;
б)
акта или правното задължение, който или което е източник на задължението и поражда правото на събиране;
в)
приложимата бюджетна статия и всяко друго подразделение, включително, при необходимост, съответното бюджетно задължение;
г)
сумата, която подлежи на събиране, изразена в евро;
д)
името и адреса на длъжника;
е)
крайния срок по член 80, параграф 3, буква б);
ж)
възможния метод на събиране, включително по-специално събиране чрез прихващане или задействане на предоставена гаранция.
2. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити поставя дата на нареждането за събиране и го подписва, след което то се изпраща на счетоводителя.
3. Счетоводителят на всяка институция съхранява списък на несъбраните дължими суми. Вземанията на Съюза се групират в списъка по датата на издаване на нареждането за събиране. Той предава този списък на счетоводителя на Комисията.
Счетоводителят на Комисията изготвя консолидиран списък на дължимите суми за всяка институция по дата на издаване на нареждането за събиране. Списъкът се добавя към доклада на Комисията за бюджетното и финансовото управление.
4. За да подсили защитата на финансовите интереси на Съюза, Комисията съставя списък на вземанията на Съюза, като посочва имената на длъжниците и размера на дълга, когато на длъжника е било наредено да възстанови средствата, които дължи, чрез съдебно решение със сила на пресъдено нещо и ако една година след неговото произнасяне не е възстановена никаква сума или е възстановена незначителна по размер сума. Списъкът се публикува при надлежно съблюдаване на правото на защита на личните данни в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Що се отнася до личните данни на физическите лица, публикуваната информация се заличава, когато дългът бъде погасен в пълен размер. Същото се отнася и за личните данни на юридическите лица, за които официалното наименование посочва самоличността на едно или повече физически лица.
Решението за включване на длъжника в списъка на вземанията на Съюза се взема при спазване на принципа на пропорционалност и взема под внимание по-конкретно значимостта на сумата.
Член 85
Решение, което представлява изпълнително основание, в полза на други институции
(член 79, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Извънредните обстоятелства по член 79, параграф 2 от Финансовия регламент са налице, когато съответната институция е изчерпала възможността за доброволно плащане и за събиране на дълга чрез прихващане, съгласно предвиденото в член 80, параграф 1 от Финансовия регламент, и дългът е значителен по размер.
2. В случая по параграф 1 съответните институции, различни от посочените в член 299 от ДФЕС, могат да поискат от Комисията да приеме решение, което представлява изпълнително основание.
3. Във всички случаи в решението, което представлява изпълнително основание, се посочва, че събраните суми се записват в частта на бюджета, предназначена за съответната институция, която действа като разпоредител с бюджетни кредити. Приходите се записват като общи приходи, освен когато попадат в обхвата на специфичните случаи на целевите приходи съгласно предвиденото в член 21, параграф 3 от Финансовия регламент.
4. Отправилата искането институция уведомява Комисията за всяко събитие, което има вероятност да повлияе на събирането на средствата, и се намесва в подкрепа на Комисията в случай на обжалване на решение, което представлява изпълнително основание.
5. Комисията и съответната институция се договарят относно практическите начини за изпълнение на настоящия член.
Раздел 5
Събиране
Член 86
Формалности по събирането
(член 80 от Финансовия регламент)
1. След като бъде събрано вземане, счетоводителят прави запис в сметките и уведомява за това отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
2. За всички плащания в брой, извършени пред счетоводителя или администратора на авансови средства, се издава разписка.
3. Частичното възстановяване на дължимата сума от длъжник, за който са издадени няколко нареждания за събиране на вземания, се отнася най-напред към най-старото вземане, освен ако длъжникът е посочил друго.
Всички частични плащания покриват първо лихвите.
Член 87
Събиране чрез прихващане
(член 80 от Финансовия регламент)
1. Когато длъжникът има вземане по отношение на Съюза, което е безспорно, съгласно определението в член 81, буква а), ликвидно и изискуемо и се отнася до сума, установена с платежно нареждане, след изтичане на крайния срок по член 80, параграф 3, буква б) счетоводителят събира установените вземания чрез прихващане.
В изключителни случаи, когато това е необходимо за защита на финансовите интереси на Съюза и счетоводителят има основания да счита, че дължимата на Съюза сума ще бъде загубена, счетоводителят събира вземането чрез приспадане преди крайния срок по член 80, параграф 3, буква б).
Счетоводителят извършва събирането и чрез прихващане преди крайния срок по член 80, параграф 3, буква б), когато длъжникът даде своето съгласие за това.
2. Преди да пристъпи към каквото и да е събиране съгласно параграф 1, счетоводителят се консултира с отговорния разпоредител с бюджетни кредити и уведомява съответните длъжници.
Когато длъжникът е национален орган или една от неговите административни единици, счетоводителят уведомява също съответната държава членка поне десет работни дни предварително за намерението си да пристъпи към събиране чрез прихващане. При все това със съгласието на държавата членка или съответната административна единица счетоводителят може да пристъпи към събирането чрез прихващане, преди да е изтекъл крайният срок.
3. Прихващането по параграф 1 има ефекта на плащане и освобождава Съюза от съответния дълг и ако е уместно, от дължимите лихви.
Член 88
Процедура за събиране при неизвършване на доброволно плащане
(членове 79 и 80 от Финансовия регламент)
1. Без да се засягат разпоредбите на член 87, ако сумата не бъде събрана в пълен размер до крайния срок по член 80, параграф 3, буква б), посочен в дебитното известие, счетоводителят уведомява за това отговорния разпоредител с бюджетни кредити и незабавно открива процедурата за събиране по всички предвидени в закона начини, включително, ако е уместно, чрез задействане на предварително предоставена гаранция.
2. Без да се засягат разпоредбите на член 87, когато методът на събиране по параграф 1 от настоящия член не може да бъде използван и длъжникът не плати въпреки официалното уведомително писмо, изпратено от счетоводителя, счетоводителят пристъпва към изпълнение на решение за събиране, осигурено по силата на член 79, параграф 2 от Финансовия регламент или чрез съдебно дело.
Член 89
Удължаване на срока за плащане
(член 80 от Финансовия регламент)
В сътрудничество с отговорния разпоредител с бюджетни кредити счетоводителят може да удължи срока за плащане само по писмено искане на длъжника, в което надлежно са посочени причините за такова искане, и при условие че са изпълнени следните две условия:
а)
длъжникът се задължава да плати лихвата, посочена в член 83, за целия допълнителен период от време, считано от крайния срок по член 80, параграф 3, буква б);
б)
за да се защитят правата на Съюза, длъжникът предоставя финансова гаранция, която покрива неизплатеното задължение както от гледна точка на главницата, така и от гледна точка на лихвите и която се приема от счетоводителя на институцията.
Гаранцията по буква б) от първа алинея може да бъде заменена със солидарна гаранция от трета страна, одобрена от счетоводителя на институцията.
При извънредни обстоятелства вследствие на искане на длъжника счетоводителят може да отмени изискването за гаранция по буква б) от първа алинея, когато по негова преценка длъжникът иска и може да плати през допълнителния срок, но не е в състояние да предостави такава гаранция и е в затруднено положение.
Член 90
Събиране на глоби или други санкции
(членове 80 и 83 от Финансовия регламент)
1. Когато пред Съда на Европейския съюз бъде заведено дело срещу решение на Комисията за налагане на глоба или други санкции съгласно ДФЕС или Договора за Евратом и докато не бъдат изчерпани всички правни средства за защита, длъжникът или плаща условно съответните суми по банковата сметка, посочена от счетоводителя, или предоставя финансова гаранция, приемлива за счетоводителя. Гаранцията е независима от задължението за плащане на глобата, имуществената санкция или други санкции и е изпълнима при първо поискване. Тя покрива главницата и лихвите, дължими съгласно член 83, параграф 4.
2. Комисията обезпечава условно платените суми, като ги инвестира във финансови активи и по този начин гарантира сигурността и ликвидността на средствата, като същевременно се стреми да получи и финансов приход.
3. След изчерпване на всички правни средства за защита и когато глобата или санкцията е потвърдена, се предприема която и да е от следните мерки:
а)
условно събраните суми и лихвите и другите суми, които те са генерирали, се записват в бюджета в съответствие с член 83 от Финансовия регламент най-късно през финансовата година, следваща годината, през която са изчерпани всички правни средства за защита;
б)
когато е предоставена финансова гаранция, тя се привежда в действие и съответните суми се записват в бюджета.
Когато размерът на глобата или на санкцията е увеличен от Съда, букви а) и б) от първа алинея се прилагат до сумите в решението на Комисията и счетоводителят събира съответстващата на увеличението сума, която се записва в бюджета.
4. След изчерпване на всички правни средства за защита и когато глобата или санкцията е отменена или намалена, се предприема която и да е от следните мерки:
а)
недължимо събраните суми заедно с начислените лихви се връщат на съответната трета страна. В случаите, в които цялостният генериран приход за съответния период е отрицателен, се възстановява номиналната стойност на недължимо събраните суми;
б)
когато е предоставена финансова гаранция, тя съответно се освобождава.
Член 91
Отказ от събиране на установено вземане
(член 80 от Финансовия регламент)
1. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да се откаже от цялостното или частично събиране на установено вземане само в следните случаи:
а)
когато предвидимите разходи по събирането ще надхвърлят дължимата сума и отказът от събиране няма да навреди на престижа на Съюза;
б)
когато вземането не може да бъде събрано поради изтеклото време или несъстоятелност на длъжника;
в)
когато събирането противоречи на принципа на пропорционалност.
2. В случаите по параграф 1, буква в) отговорният разпоредител с бюджетни кредити действа съгласно предварително установените в рамките на всяка институция процедури и прилага следните критерии, които са задължителни и приложими при всички обстоятелства:
а)
фактите, имащи отношение към сериозността на нередността, поради която е установено вземането (измама, повторно нарушение, умисъл, грижа, добросъвестност, явна грешка);
б)
отражението, което отказът от събиране ще има върху функционирането на Съюза и неговите финансови интереси (размер на сумата, риск от създаване на прецедент, уронване на авторитета на закона).
В зависимост от обстоятелствата по случая на отговорния разпоредител с бюджетни кредити може също да се наложи да вземе предвид следните допълнителни критерии:
а)
всяко нарушение на конкуренцията, което ще бъде причинено от отказа от събиране;
б)
икономическите и социалните щети, които ще бъдат причинени от събирането на вземането в пълен размер.
3. Решението за отказ от събиране по член 80, параграф 2 от Финансовия регламент се мотивира и упоменава положената грижа за обезпечаване на събирането и правните и фактическите основания за отказа. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити се отказва от събирането на вземане в съответствие с член 84.
4. Институцията не може да делегира правомощия за отказ от събиране на установено вземане в никой от следните случаи:
а)
когато сумата, предмет на отказването, е 1 000 000 EUR или повече;
б)
когато сумата, предмет на отказването, е 100 000 EUR или повече в случаите, в които това представлява 25 % или повече от установеното вземане.
Под праговете, посочени в първа алинея, всяка институция определя във вътрешния си правилник условията и процедурата за делегиране на правомощие за отказ от събиране на установено вземане.
5. Всяка институция ежегодно изпраща на Европейския парламент и на Съвета доклад за отказите по параграфи 1-4 от настоящия член, отнасящи се до суми в размер на 100 000 EUR или повече. Докладът на Комисията се прилага към резюмето на годишните отчети за дейността по член 66, параграф 9 от Финансовия регламент.
Член 92
Отмяна на установено вземане
(член 80 от Финансовия регламент)
1. В случай на грешка отговорният разпоредител с бюджетни кредити отменя изцяло или частично установеното вземане в съответствие с членове 82 и 84 и посочва подходящи мотиви.
2. Всяка институция определя във вътрешния си правилник условията и процедурата за делегиране на правомощие за отмяна на установено вземане.
Член 93
Правила относно давностните срокове
(член 81 от Финансовия регламент)
1. Давностният срок за вземанията на Съюза от трети страни започва да тече при изтичане на крайния срок, съобщен на длъжника в дебитното известие съгласно член 80, параграф 3, буква б).
Давностният срок за вземанията на трети страни от Съюза започва да тече от датата, на която плащането на вземането на третата страна стане дължимо съгласно съответното правно задължение.
2. Давностният срок за вземанията на Съюза от трети страни се прекъсва от всяко действие на институция или на държава членка, действаща по искане на институция, за което третата страна е уведомена и което има за цел събирането на дълга.
Давностният срок за вземанията на трети страни от Съюза се прекъсва от всяко действие, за което Съюзът е уведомен от своите кредитори или от името на своите кредитори и което има за цел събирането на дълга.
3. Нов давностен срок от пет години започва да тече в деня след прекъсването по параграф 2.
4. Всяко съдебно дело във връзка с вземане по параграф 1, включително делата пред съд, който по-късно се самообявява за некомпетентен по делото, прекъсва давностния срок. Новият давностен срок от пет години не започва, докато не бъде постановено съдебно решение със сила на пресъдено нещо или не бъде постигнато извънсъдебно споразумение между същите страни по същото дело.
5. Когато счетоводителят предостави на длъжника допълнително време за плащане съгласно член 89, това се счита за прекъсване на давностния срок. Новият давностен срок от пет години започва да тече от деня след този на изтичане на удължения срок за плащане.
6. Вземания не се събират след изтичане на давностния срок, установен в параграфи 1-5.
ГЛАВА 6
Разходни операции
Член 94
Решение за финансиране
(член 84 от Финансовия регламент)
1. Решението за финансиране съдържа съществените елементи на действие, при което се извършва разход от бюджета.
2. По-конкретно решението за финансиране излага следното:
а)
за безвъзмездните средства:
i)
основния акт и бюджетния ред;
ii)
приоритетите за годината, целите за изпълнение и предвидените резултати с разрешените бюджетни кредити за финансовата година;
iii)
съществените критерии за допустимост, подбор и отпускане, които ще бъдат използвани за подбор на предложения;
iv)
максималния възможен процент на съфинансиране и ако се предвиждат различни проценти, критериите, които следва да се спазват за всеки от тях;
v)
графика и индикативната стойност на поканите за представяне на предложения;
б)
за обществените поръчки:
i)
цялостния бюджетен пакет, предназначен за възлагането на обществени поръчки през годината;
ii)
индикативния брой и вида на предвидените обществени поръчки и ако е възможно, общо описание на техния предмет;
iii)
индикативния календар за започването на процедурите за възлагане на обществени поръчки;
в)
за доверителните фондове по член 187 от Финансовия регламент:
i)
основния акт и бюджетния ред;
ii)
бюджетните кредити, заделени за доверителния фонд за годината, и сумите, предвидени за целия му срок на действие;
iii)
целите на доверителния фонд и неговия срок на действие;
iv)
правилата за управление на доверителния фонд;
v)
възможността за възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на субектите и лицата по член 187, параграф 2 от Финансовия регламент;
г)
за наградите:
i)
основния акт и бюджетния ред;
ii)
целите за изпълнение и предвидените резултати;
iii)
съществените условия за участие и критериите за присъждане;
iv)
графика на конкурса и размера на наградата или наградите;
д)
за финансовите инструменти:
i)
основния акт и бюджетния ред;
ii)
целите за изпълнение и предвидените резултати;
iii)
сумата, отпусната за финансовия инструмент;
iv)
индикативния график на изпълнението.
3. Когато работната програма по член 128 от Финансовия регламент съдържа информацията по буква а) от параграф 2 от настоящия член за безвъзмездните средства, финансирани от разрешените за финансовата година бюджетни кредити, решението за приемането ѝ се счита за решение за финансиране за тези безвъзмездни средства.
Що се отнася до обществените поръчки, доверителните фондове, наградите и финансовите инструменти, когато изпълнението на съответните бюджетни кредити, разрешени за финансовата година, е предвидено в работна програма, съдържаща информацията по букви б), в), г) и д) от параграф 2 от настоящия член, решението за приемане на тази работна програма също се счита за решение за финансиране за съответните обществени поръчки, доверителни фондове, награди и финансови инструменти.
Ако работната програма не съдържа тази информация за една или повече дейности, тя трябва да претърпи съответните изменения или за съответната дейност да бъде прието индивидуално решение за финансиране.
4. Без да се засяга която и да е специфична разпоредба на основен акт, всяко съществено изменение на вече прието решение за финансиране следва същата процедура като първоначалното решение.
Раздел 1
Поемане на задължение за разход
Член 95
Глобални и временни задължения
(член 85 от Финансовия регламент)
1. Глобалното бюджетно задължение се изпълнява чрез сключване на споразумение за финансиране, което само по себе си предвижда последващо поемане на едно или повече правни задължения, или чрез поемане на едно или повече правни задължения.
Споразуменията за финансиране в сферата на пряката финансова помощ за трети държави, включително бюджетната подкрепа, които представляват правни задължения, могат да пораждат плащания без поемане на други правни задължения.
2. Временното бюджетно задължение се изпълнява чрез поемане на едно или повече правни задължения, които пораждат право на последващи плащания, или, в случай на разходи за управление на персонала или комуникационни разходи на институциите за отразяване на събития на Съюза, пряко чрез плащания.
Член 96
Приемане на глобално задължение
(член 85 от Финансовия регламент)
1. Глобално задължение се поема въз основа на решение за финансиране.
Глобалното задължение се поема най-късно преди приемането на решението за подбор на получатели, а когато изпълнението на съответните бюджетни кредити включва приемане на работна програма по смисъла на член 188 - в най-кратки срокове след приемането на програмата.
2. Когато глобалното поето задължение се изпълнява чрез сключване на споразумение за финансиране, втората алинея от параграф 1 не се прилага.
Член 97
Един подпис
(член 85 от Финансовия регламент)
1. От правилото, че бюджетното задължение и съответстващото му правно задължение се подписват от едно и също лице, се допускат изключения само в следните случаи:
а)
когато задълженията са временни;
б)
когато глобалните задължения се отнасят до споразумения за финансиране с трети държави;
в)
когато решението на институцията представлява правно задължение;
г)
когато глобалното задължение се изпълнява чрез няколко правни задължения, за които са отговорни различни разпоредители с бюджетни кредити;
д)
когато във връзка със сметки за авансови средства, предназначени за външните дейности, правните задължения трябва да бъдат подписани от служители на местните звена по член 72 по инструкция на отговорния разпоредител с бюджетни кредити, който обаче остава изцяло отговорен за съответните операции;
е)
когато институция е делегирала правомощия на разпоредител с бюджетни кредити на директора на междуинституционална европейска служба съгласно член 199, параграф 1 от Финансовия регламент.
2. Ако отговорният разпоредител с бюджетни кредити, подписал бюджетното задължение, отсъства и продължава да отсъства за период, несъвместим със сроковете за поемане на правното задължение, последното се поема от лицето, определено по приетите от всяка институция правила за заместване, при условие че това лице притежава статута на разпоредител с бюджетни кредити съгласно член 65, параграф 3 от Финансовия регламент.
Член 98
Административни разходи, покривани с временни задължения
(член 85 от Финансовия регламент)
Позициите, разглеждани като обичайни административни разходи, които могат да породят временни задължения, включват следното:
а)
разходи за персонал, независимо от това дали този персонал попада в обхвата на Правилника за персонала, или не, за други човешки ресурси и пенсии и за възнаграждение на експерти;
б)
разходи, отнасящи се до членовете на институцията;
в)
разходи за обучение;
г)
разходи за конкурси, подбор и назначаване;
д)
командировъчни;
е)
представителни разходи;
ж)
разходи за срещи;
з)
устни и писмени преводачи;
и)
обмен на длъжностни лица;
й)
редовен наем на движимо и недвижимо имущество или рутинни плащания по договори за недвижими имоти по смисъла на член 121 от настоящия регламент или вноски по заеми съгласно член 203, параграф 8 от Финансовия регламент;
к)
разни застраховки;
л)
почистване, поддръжка и сигурност;
м)
социални и медицински разходи;
н)
използване на далекосъобщителни услуги;
о)
финансови такси;
п)
правни разноски;
р)
обезщетения, включително лихви;
с)
работно оборудване;
т)
вода, газ и електроенергия;
у)
публикации на хартиен носител или в електронен формат;
ф)
комуникационни дейности, в които институциите участват с цел отразяване на събития на Съюза.
Член 99
Вписване на индивидуални правни задължения
(член 86 от Финансовия регламент)
В случай на глобално бюджетно задължение, последвано от едно или няколко индивидуални правни задължения, отговорният разпоредител с бюджетни кредити регистрира в централното счетоводство сумите по това или тези последователни индивидуални правни задължения.
При вписването в сметките се посочва съответното глобално задължение, към което се отнасят индивидуалните задължения.
Отговорният разпоредител с бюджетни кредити вписва сумите по сметките, преди да подпише съответното индивидуално правно задължение, освен в случаите по член 86, параграф 4, четвърта алинея от Финансовия регламент.
Във всички случаи отговорният разпоредител с бюджетни кредити проверява дали съвкупната сума не надхвърля размера на глобалното задължение, което ги обхваща.
Раздел 2
Утвърждаване на разход
Член 100
Утвърждаване и приемане за плащане
(член 88 от Финансовия регламент)
1. Утвърждаването на всеки разход се основава на оправдателните документи по смисъла на член 110, които удостоверяват правото на кредитора въз основа на протокол за фактически извършени услуги, доставки или строителни работи или въз основа на други документи, обосноваващи плащането, включително рутинните плащания на абонаменти или курсове за обучение.
2. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити лично проверява оправдателните документи или на своя отговорност се уверява, че проверката е направена, преди да вземе решение за утвърждаване на разхода.
3. Решението за утвърждаване се изразява в подпис с резолюция „прието за плащане“ от отговорния разпоредител с бюджетни кредити или от технически компетентен служител, надлежно оправомощен с официално решение на разпоредителя с бюджетни кредити и на негова отговорност в съответствие с член 65, параграф 5 от Финансовия регламент. Тези решения за оправомощаване се съхраняват за бъдещи справки.
Член 101
Резолюция „удостоверено вярно“ за плащанията по предварително финансиране
(член 88 от Финансовия регламент)
За плащанията по предварително финансиране отговорният разпоредител с бюджетни кредити или технически компетентен служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, удостоверява с резолюция „удостоверено вярно“, че условията, които се изискват в правното задължение за изплащане на предварителното финансиране, са изпълнени.
Член 102
Приемане за плащане на договори за възлагане на обществени поръчки за междинните плащания и плащанията на остатък
(член 88 от Финансовия регламент)
За междинните плащания и плащанията на остатък, които се отнасят до договори за възлагане на обществени поръчки, резолюцията „прието за плащане“ удостоверява, че:
а)
институцията е получила и официално регистрирала изготвена от изпълнителя фактура;
б)
на самата фактура, или на вътрешен документ, придружаващ получената фактура, са поставени резолюция „удостоверено вярно“ и подпис от отговорния разпоредител с бюджетни кредити или от технически компетентен служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити;
в)
всички реквизити на фактурата са проверени от отговорния разпоредител с бюджетни кредити или на негова отговорност с цел определяне по-конкретно на дължимата сума и потвърждаване на валидността на плащането като погасяване на задължението.
Посочената в буква б) от първа алинея резолюция „удостоверено вярно“ удостоверява, че предвидените по договора услуги, доставки или строителни работи са надлежно извършени. За доставките и строителните работи длъжностното лице или друг технически компетентен служител съставят предварителен приемо-предавателен протокол и впоследствие окончателен такъв при изтичането на гаранционния срок, посочен в договора. Тези два протокола се считат за резолюция „удостоверено вярно“.
За рутинните плащания, включително плащанията за абонаменти или за курсове за обучение, резолюцията „удостоверено вярно“ удостоверява, че правото на кредитора е в съответствие с документите, оправдаващи плащането.
Член 103
Приемане за плащане на безвъзмездни средства за междинните плащания и плащанията на остатък
(член 88 от Финансовия регламент)
За междинните плащания и плащанията на остатък, които се отнасят до безвъзмездни средства, резолюцията „прието за плащане“ удостоверява, че:
а)
институцията е получила и официално регистрирала изготвената от бенефициера заявка за плащане;
б)
на самата заявка за плащане, или на вътрешен документ, придружаващ получения отчет за разходи, са поставени резолюция „удостоверено вярно“ и подпис от длъжностно лице или друг технически компетентен служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити;
в)
всички реквизити на заявката за плащане са проверени от отговорния разпоредител с бюджетни кредити или на негова отговорност с цел определяне по-конкретно на дължимата сума и потвърждаване на валидността на плащането като погасяване на задължението.
с резолюцията по буква б) от първа алинея длъжностното лице или другият технически компетентен служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, удостоверява, че дейността или работната програма, изпълнена от бенефициера, е в пълно съответствие със споразумението или решението за безвъзмездни средства, включително, ако е приложимо, че декларираните от бенефициера разходи са допустими.
Член 104
Приемане за плащане на разходи за персонал
(член 88 от Финансовия регламент)
За плащанията, които съответстват на разходи за персонала, резолюцията „прието за плащане“ удостоверява, че са налични следните оправдателни документи:
а)
по отношение на месечната заплата:
i)
пълен списък на персонала с всички елементи на възнаграждението;
ii)
формуляр (личен информационен фиш) въз основа на взетите във всеки отделен случай решения, показващ при настъпване на промяна всяка промяна във всеки елемент на възнаграждението;
iii)
при назначаване на работа или на длъжност - заверено копие на решението за назначаване на работа или на длъжност, придружаващо утвърждаването на изплащането на първата заплата;
б)
по отношение на другите възнаграждения, като тези на служителите, на които се заплаща на час или на ден: справка, подписана от оправомощения служител, за отработените дни и часове;
в)
по отношение на извънредния труд: справка, подписана от оправомощения служител, за количеството извънреден труд;
г)
по отношение на командировъчните:
i)
заповедта за командироване, подписана от компетентния орган;
ii)
отчет за командировъчните, подписан от командирования и от по-висшестоящия служител, оправомощен за целта, в случай че командировъчните се различават от заповедта за командироване.
д)
по отношение на някои други административни разходи, свързани с персонала, включително абонаментите или курсовете за обучение, които според договора трябва да се платят предварително: оправдателната документация във връзка с решението, на което се основават разходите, съдържаща всички елементи за изчисляването им.
в отчета за командировъчните по буква г), подточка ii) от първа алинея се посочват мястото на командировката, датата и часът на заминаване и пристигане на мястото на командировката, пътните и дневните разходи и други надлежно разрешени разходи, при условие че бъдат представени оправдателни документи.
Член 105
Материална форма на резолюцията „прието за плащане“
(член 88 от Финансовия регламент)
При некомпютризирана система резолюцията „прието за плащане“ представлява печат, съдържащ подписа на отговорния разпоредител с бюджетни кредити или на технически компетентен служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити съгласно разпоредбите на член 100. При компютризирана система резолюцията „прието за плащане“ представлява утвърждаване, чиято сигурност е обезпечена по електронен начин, от отговорния разпоредител с бюджетни кредити или от технически компетентен служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
Член 106
Материална форма на резолюцията „удостоверено вярно“
(член 88 от Финансовия регламент)
При некомпютризирана система резолюцията „удостоверено вярно“ представлява печат, съдържащ подписа на отговорния разпоредител с бюджетни кредити или на технически компетентен служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити съгласно разпоредбите на член 101. При компютризирана система резолюцията „удостоверено вярно“ може да бъде под формата на утвърждаване, чиято сигурност е обезпечена по електронен начин, от технически компетентния служител, надлежно оправомощен от отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
Раздел 3
Разрешаване на плащане
Член 107
Проверки на плащанията от разпоредителя с бюджетни кредити
(член 89 от Финансовия регламент)
При съставянето на платежното нареждане отговорният разпоредител с бюджетни кредити се уверява, че:
а)
платежното нареждане е надлежно издадено, което означава, че предварително е взето решение за утвърждаване под формата на резолюция „прието за плащане“, данните на бенефициера са верни и сумата е изискуема;
б)
платежното нареждане съответства на бюджетното задължение, към което е отнесено;
в)
разходът е отнесен към правилната бюджетна позиция;
г)
има налични бюджетни кредити.
Член 108
Задължителни реквизити на платежните нареждания и предаването им на счетоводителя
(член 89 от Финансовия регламент)
1. Платежното нареждане съдържа:
а)
финансовата година, за която трябва да се осчетоводи разходът;
б)
бюджетната статия и всяко друго евентуално подразделение;
в)
правното задължение, пораждащо право на плащане;
г)
бюджетното задължение, към което трябва да бъде отнесено;
д)
сумата, която подлежи на плащане, изразена в евро;
е)
името, адреса и данните на банковата сметка на бенефициера;
ж)
предмета на разхода;
з)
начина на извършване на плащането;
и)
инвентаризиране на активите в съответствие с член 248.
2. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити поставя дата и подпис на платежното нареждане и го изпраща на счетоводителя.
Раздел 4
Плащане на разход
Член 109
Видове плащане
(член 90 от Финансовия регламент)
1. Предварителното финансиране осигурява налични средства. То може да бъде разделено на няколко плащания съгласно доброто финансово управление.
2. Междинно плащане, което може да се извършва неколкократно, може да покрива разходите, извършени за изпълнение на решението или споразумението или за плащане на услуги, доставки или строителни работи, предоставени и/или извършени на междинни етапи от договора. То може изцяло или частично да изчисти предварителното финансиране, без да се засягат разпоредбите на основния акт.
3. Приключването на разхода се извършва под формата на плащане на остатъка, което е еднократно и изчиства всички предходни разходи, или нареждане за събиране.
Член 110
Оправдателна документация
(член 90 от Финансовия регламент)
1. Предварителното финансиране, включително когато се разделя на няколко плащания, се изплаща въз основа на договора, решението, споразумението или основния акт или въз основа на оправдателни документи, които позволяват да се провери дали условията на въпросния договор, решение или споразумение са спазени. Ако датата на плащане на предварителното финансиране е определена в тези инструменти, изплащането на дължимата сума не подлежи на допълнително искане.
2. Междинните плащания и плащанията на остатъка се основават на оправдателни документи, които позволяват да се провери дали финансираната дейност е извършена в съответствие с основния акт или решението или в съответствие с условията на договора или споразумението.
3. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити определя, при съблюдаване на принципа на добро финансово управление, характера на оправдателната документация по настоящия член в съответствие с основния акт, решенията, договорите и споразуменията. Междинните и окончателните доклади за техническото и финансовото изпълнение представляват оправдателни документи за целите на параграф 2.
4. Оправдателните документи се съхраняват от отговорния разпоредител с бюджетни кредити в съответствие с член 48.
Раздел 5
Срокове за разходните операции
Член 111
Срокове за плащане и лихва за забава
(член 92 от Финансовия регламент)
1. Под срок, предвиден за извършване на плащанията, се разбира срокът за утвърждаване, разрешаване и плащане на разходите.
Той започва да тече от датата на получаване на заявка за плащане.
Заявката за плащане се регистрира от оправомощената служба на отговорния разпоредител с бюджетни кредити във възможно най-кратък срок и се счита за получена на датата на своето регистриране.
Под дата на плащане се разбира датата, на която се дебитира сметката на институцията.
2. Заявката за плащане съдържа следните съществени елементи:
а)
име на кредитора;
б)
сума;
в)
валута;
г)
дата;
При липса на поне един съществен елемент заявката се отхвърля.
Кредиторът се уведомява писмено за отхвърлянето и за мотивите за него във възможно най-кратък срок и при всички случаи в срок от 30 календарни дни от датата на получаване на заявката за плащане.
3. В случай на спиране по член 92, параграф 2 от Финансовия регламент оставащият срок за плащане започва да тече отново от датата на получаване на изисканата информация или преработените документи или на датата на извършване на необходимата допълнителна проверка, включително проверки на място.
4. При изтичане на сроковете, определени в член 92, параграф 1 от Финансовия регламент, кредиторът има право на лихва в съответствие със следните условия:
а)
лихвените проценти са тези, посочени в член 83, параграф 2 от настоящия регламент;
б)
лихвата се дължи за периода от календарния ден, следващ датата на изтичане на срока за плащане, определен в член 92, параграф 1 от Финансовия регламент, до датата на плащането.
При все това, когато лихвата, изчислена в съответствие с разпоредбите на първа алинея, е по-ниска от 200 EUR или равна на 200 EUR, тя се изплаща на кредитора само при поискване, подадено в срок от два месеца от получаване на закъснялото плащане.
5. Всяка институция представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно спазването на сроковете и спирането на сроковете по член 92 от Финансовия регламент. Докладът на Комисията се прилага към резюмето на годишните отчети за дейността по член 66, параграф 9 от Финансовия регламент.
ГЛАВА 7
Информационни системи
Член 112
Описание на информационните системи
(член 93 от Финансовия регламент)
Когато за обработка на операциите по изпълнението на бюджета се използват компютърни системи и подсистеми, се изисква изчерпателно и актуално описание на всяка система или подсистема.
Всяко описание определя съдържанието на всички полета за данни и описва как системата обработва всяка отделна операция. То показва подробно как системата гарантира наличието на пълна одитна следа за всяка операция.
Член 113
Периодично запаметяване
(член 93 от Финансовия регламент)
Данните в компютърните системи и подсистеми се запаметяват периодично и се съхраняват на сигурно място.
ГЛАВА 8
Вътрешен одитор
Член 114
Назначаване на вътрешния одитор
(член 98 от Финансовия регламент)
1. Всяка институция назначава своя вътрешен одитор съгласно правила, съобразени със специфичните ѝ особености и нужди. Институцията уведомява Европейския парламент и Съвета за назначаването на вътрешния одитор.
2. Всяка институция определя в зависимост от специфичните си особености и нужди обхвата на мисията на вътрешния одитор и подробно определя целите и процедурите за упражняването на функцията вътрешен одит при надлежно съблюдаване на международните стандарти за вътрешен одит.
3. Институцията може да назначава за вътрешен одитор на основание на конкретната му компетентност длъжностно лице или друг служител, попадащ в обхвата на Правилника за персонала и гражданин на някоя от държавите членки.
4. Ако две или повече институции назначат един и същ вътрешен одитор, те определят необходимите условия за търсенето на отговорност от него съгласно член 119.
5. Институцията уведомява Европейския парламент и Съвета при прекратяване на задълженията на вътрешния одитор.
Член 115
Ресурси за вътрешния одитор
(член 99 от Финансовия регламент)
Институцията осигурява на вътрешния одитор ресурсите, от които той се нуждае за правилно изпълнение на одиторската си функция, и устав за мисията, в който се посочват подробно неговите задачи, функции и задължения.
Член 116
Работна програма
(член 99 от Финансовия регламент)
1. Вътрешният одитор приема работната си програма и я представя на институцията.
2. Институцията може да поиска от вътрешния одитор да извършва одити, които не са включени в работната програма по параграф 1.
Член 117
Докладване от вътрешния одитор
(член 99 от Финансовия регламент)
1. Вътрешният одитор представя на институцията годишния отчет за вътрешния одит, предвиден в член 99, параграф 3 от Финансовия регламент, в който се посочват броят и видът на извършените вътрешни одити, основните отправени препоръки и предприетите по тези препоръки действия.
В годишния отчет се посочват и всички системни проблеми, открити от специалния орган, създаден по силата на член 73, параграф 6 от Финансовия регламент.
2. Всяка институция преценява дали отправените в отчетите на вътрешния ѝ одитор препоръки са подходящи за обмен на най-добри практики с останалите институции.
3. По време на изготвяне на своя отчет вътрешният одитор обръща особено внимание на цялостното спазване на принципа на добро финансово управление и се уверява, че са предприети подходящи мерки за постоянно подобряване и засилване на неговото прилагане.
Член 118
Независимост
(член 100 от Финансовия регламент)
Вътрешният одитор е изцяло независим при извършване на своите одити. Той не може да получава никакви указания, нито да бъде ограничаван по какъвто и да е начин по отношение на изпълнението на своите функции, които по силата на неговото назначаване му се възлагат съгласно Финансовия регламент.
Член 119
Отговорност на вътрешния одитор
(член 100 от Финансовия регламент)
Само институцията, действайки в съответствие с разпоредбите на настоящия член, може да търси отговорност от вътрешния одитор за неговите действия като длъжностно лице или друг служител, попадащ в обхвата на Правилника за персонала.
Институцията взема мотивирано решение за започване на разследване. Решението се съобщава на заинтересованата страна. Институцията може да възложи разследването, под своята пряка отговорност, на едно или повече длъжностни лица със степен, равна на степента на съответния служител или по-висока от нея. В хода на разследването се изслушва мнението на заинтересованата страна.
Докладът за разследването се предоставя на заинтересованата страна, която след това се изслушва от институцията по предмета на доклада.
Въз основа на доклада и изслушването институцията приема мотивирано решение за приключване на производството или мотивирано решение съгласно членове 22 и 86 от Правилника за персонала и приложение IХ към него. Решенията за налагане на дисциплинарни или финансови санкции се съобщават на заинтересованата страна и за информация - на другите институции и Сметната палата.
Заинтересованата страна има право да обжалва тези решения пред Съда на Европейския съюз съгласно предвиденото в Правилника за персонала.
Член 120
Обжалване пред Съда на Европейския съюз
(член 100 от Финансовия регламент)
Без да се засягат начините за обжалване, предвидени в Правилника за персонала, вътрешният одитор има право да обжалва пряко пред Съда на Европейския съюз всеки акт във връзка с изпълнението на неговите задължения като вътрешен одитор. Жалбата се подава в тримесечен срок от календарната дата, на която той е уведомен за съответния акт.
По такива жалби се провеждат разследване и изслушване съгласно предвиденото в член 91, параграф 5 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.
ДЯЛ V
ВЪЗЛАГАНЕ НА ОБЩЕСТВЕНИ ПОРЪЧКИ
ГЛАВА 1
Общи разпоредби
Раздел 1
Обхват и принципи на възлагането
Член 121
Определения и обхват
(член 101 от Финансовия регламент)
1. Договорите за недвижими имоти обхващат закупуването, дългосрочното наемане, плодоползването, лизинга, вземането под наем или покупката на изплащане, със или без опция за закупуване, на земя, съществуващи сгради или други недвижими имоти.
2. Договорите за доставки обхващат закупуването, лизинга, вземането под наем или покупката на изплащане, със или без опция за закупуване, на стоки. Договор за доставка на стоки и евентуално за монтаж и инсталиране се счита за договор за доставка.
3. Договорите за строителство обхващат изпълнението или проектирането и изпълнението на строителни работи или на строеж, свързани с една от дейностите, посочени в приложение I към Директива 2004/18/ЕО, или изпълнението, по какъвто и да е начин, на строеж, съответстващ на посочените от възложителя изисквания. Понятието „строеж“ означава резултатът от строителство или от граждански инженеринг, взети като цяло, който е достатъчен сам по себе си за изпълнение на икономическа или техническа функция.
4. Договорите за услуги обхващат всички интелектуални и неинтелектуални услуги, различни от тези в обхвата на договорите за доставки, договорите за строителство и договорите за недвижими имоти.
Договор, който обхваща два или повече вида обществени поръчки (за строителство, услуги или доставки), се възлага в съответствие с разпоредбите, които се прилагат за вида обществена поръчка, характеризираща основния предмет на този договор.
В случай на смесени договори, състоящи се от услуги и доставки, основният предмет се определя чрез сравняване на стойностите на съответните услуги или доставки.
Всяко позоваване на номенклатурите в контекста на обществените поръчки се прави, като се използва Общият терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV), изложен в Регламент (ЕО) № 2195/2002 на Европейския парламент и на Съвета (11).
5. Понятията „изпълнител на строителни работи“, „доставчик“ и „доставчик на услуги“ се отнасят до всяко физическо или юридическо лице, публичноправен субект или обединение на такива лица и/или органи, които предлагат да извършат строителни работи, да доставят стоки и да предоставят услуги. Понятието „икономически оператор“ включва изпълнителите на строителни работи, доставчиците и доставчиците на услуги. „Оференти“ означава икономическите оператори, подали оферта. „Кандидати“ означава лицата, поискали да бъдат допуснати до участие в ограничена процедура, състезателен диалог или процедура на договаряне. „Потенциални оференти“ означава икономическите оператори, включени в списък на потенциалните оференти съгласно член 136, параграф 1, буква б).
Обединенията на икономически оператори имат право да представят оферти или да кандидатстват. Възложителите не могат да изискват от обединенията да имат определена правна форма, за да бъдат допуснати да представят оферта или заявление за участие, но от избраното обединение може да бъде изискано да приеме определена правна форма, след като му бъде възложена поръчката, ако тази промяна е необходима за доброто изпълнение на поръчката.
6. Службите на институциите на Съюза се считат за възложители освен в случаите, в които сключват помежду си административни споразумения за предоставяне на услуги, доставка на стоки, извършване на строителни работи или изпълняване на договори за недвижими имоти.
7. „Техническа помощ“ означава дейностите за оказване на подкрепа и изграждане на капацитет, необходими за изпълнението на програма или дейност, по-конкретно подготвителните, управленските, мониторинговите, оценъчните, одитните и контролните дейности.
8. Всички контакти с изпълнителите, включително сключването на договори и техните изменения, могат да бъдат извършвани посредством системи за електронен обмен, осигурени от възложителя.
9. Тези системи отговарят на следните изисквания:
а)
само упълномощени лица могат да имат достъп до системата и до документите, които се предават чрез нея;
б)
само упълномощени лица могат да подписват електронно или да предават документ чрез системата;
в)
упълномощените лица трябва да се идентифицират чрез системата по установен начин;
г)
трябва да бъдат точно определени часът и датата на електронната операция;
д)
трябва да се запазва целостта на документите;
е)
документите трябва да продължат да бъдат налични;
ж)
при необходимост, трябва да се запази поверителността на документите;
з)
гарантират защитата на личните данни в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001.
10. За изпратените или получените чрез такава система данни важи правната презумпция за цялост на данните и точност на посочените от системата дата и час на изпращане или получаване на данните.
Документ, който е изпратен или за който е изпратено уведомление чрез такава система, се счита за еквивалентен на документ на хартиен носител, допустим е като доказателство в правни производства, счита се за оригинален и се ползва с правната презумпция за автентичност и цялост, при условие че не притежава никакви динамични характеристики, които могат да доведат до автоматичната му промяна.
Електронните подписи по буква б) от параграф 9 имат равностойно правно действие на писмено положени подписи.
Член 122
Рамкови споразумения и отделни договори
(член 101 от Финансовия регламент)
1. Срокът на действие на рамково споразумение не може да превишава четири години освен в изключителни случаи, надлежно обосновани по-специално от предмета на рамковото споразумение.
Отделните договори, които се основават на рамковите споразумения, се възлагат в съответствие с условията на рамковото споразумение само между възложителите и изпълнителите по рамковото споразумение.
При възлагането на отделни договори страните не могат да внасят съществени изменения в рамковото споразумение.
2. Когато рамково споразумение се сключва с един икономически оператор, отделните договори се възлагат в рамките на условията, установени в рамковото споразумение.
При надлежно обосновани обстоятелства възложителите могат да се консултират писмено с изпълнителя, като поискат от него при необходимост да допълни своята оферта.
3. Когато рамково споразумение трябва да бъде сключено с няколко икономически оператори, то се сключва с поне трима оператори, при условие че има достатъчен брой икономически оператори, които отговарят на критериите за подбор, или достатъчен брой допустими оферти, които отговарят на критериите за възлагане.
Рамково споразумение с няколко икономически оператори може да приеме формата на отделни договори, съдържащи еднакви условия.
Отделните договори, основаващи се на рамковите споразумения, сключени с няколко икономически оператори, се възлагат при спазване на следните условия:
а)
при рамкови споразумения без повторно провеждане на конкурс - чрез прилагане на условията, установени в рамковото споразумение;
б)
при рамкови споразумения с повторно провеждане на конкурс - след като страните отново са се конкурирали въз основа на същите и ако е необходимо, на по-точно формулирани условия, както и когато е уместно, въз основа на други условия, посочени в спецификациите на рамковото споразумение.
За всеки отделен договор, който трябва да бъде възложен в съответствие с условията на трета алинея, буква б), възложителите се консултират писмено с изпълнителите по рамковото споразумение, като определят срок, който е достатъчно дълъг за представяне на офертите. Офертите се представят в писмена форма. Възложителите възлагат всеки отделен договор на оферента, представил най-добрата оферта въз основа на критериите за възлагане, посочени в спецификациите на рамковото споразумение.
4. В секторите, характеризиращи се с бързи промени на цените и бързо технологично развитие, рамковите споразумения без повторно провеждане на конкурс съдържат клауза или за преразглеждане в средата на периода, или за система за сравнителен анализ. След преразглеждането в средата на периода, ако първоначално определените условия вече не са адаптирани към изменението на цените или към развитието на технологиите, възложителят може да не използва въпросното рамково споразумение и предприема необходимите мерки за неговото прекратяване.
5. Само отделните договори, които се основават на рамкови споразумения, се предшестват от поемане на бюджетно задължение.
Раздел 2
Публикуване
Член 123
Обявяване на поръчките, попадащи в обхвата на Директива 2004/18/ЕО
(член 103 от Финансовия регламент)
1. Публикуването на поръчки на стойност, равна на праговете, установени в член 170, параграф 1, или по-голяма тях, се извършва под формата на обявление за обществена поръчка, без да се засягат разпоредбите на член 134, и под формата на обявление за възлагане. Обявлението за предварителна информация е задължително само когато възложителят възнамерява да използва възможността за съкращаване на сроковете за получаване на оферти съгласно член 152, параграф 4.
2. Обявлението за предварителна информация е обявлението, чрез което възложителите оповестяват индикативно прогнозите за общата стойност и предмета на поръчките и рамковите споразумения, които възнамеряват да възложат през дадена финансова година, с изключение на поръчките по процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка.
Обявлението за предварителна информация се публикува или от Службата за публикации на Европейския съюз (наричана по-нататък „Службата за публикации“), или от самите възложители в своя профил на купувач.
Задължителното обявление за предварителна информация се изпраща на Службата за публикации или се публикува в профила на купувач във възможно най-кратък срок и във всички случаи не по-късно от 31 март на всяка финансова година.
Възложителите, които публикуват обявлението за предварителна информация в своя профил на купувач, изпращат на Службата за публикации, по електронен път и като използват формата и процедурите за изпращане, посочени в точка 3 от приложение VIII към Директива 2004/18/ЕО, обявление, в което се съобщава публикуването на обявление за предварителна информация в профил на купувач.
3. Обявлението за обществена поръчка е начинът, по който възложителите обявяват намерението си да започнат процедура за възлагане на обществена поръчка, сключване на рамково споразумение или създаване на динамична система за покупки в съответствие с член 131. Без да се засягат договорите, сключени след процедура на договаряне съгласно член 134, обявлението за поръчка е задължително за договорите с прогнозна стойност, равна на праговете или превишаваща праговете, определени в член 170, параграф 1.
То не е задължително за отделните договори, които се основават на рамкови споразумения.
При открита процедура в обявлението за поръчка се посочват датата, часът, а когато е уместно, и мястото на заседанието на комисията за отваряне на офертите, на което могат да присъстват оферентите.
Възложителите съобщават дали допускат варианти и посочват минималните нива на капацитет, които изискват, ако използват възможността, предвидена в член 146, параграф 2, втора алинея. Те определят критериите за подбор по член 146, които възнамеряват да използват, минималния брой кандидати, които планират да поканят като оференти, и когато е уместно, максималния брой на тези кандидати, както и обективните и недискриминационни критерии, които възнамеряват да прилагат, за да ограничат броя, в съответствие с член 128, параграф 1, втора алинея.
При неограничен, пряк и пълен достъп до процедурата за възлагане на поръчка по електронен път, и по-специално в динамичните системи за покупки по член 131, в обявлението за обществена поръчка се посочва интернет адресът, на който могат да бъдат разгледани тези документи.
Възложителите, които желаят да организират конкурс, оповестяват намерението си чрез обявление.
Когато е уместно, възложителят посочва в обявлението за обществена поръчка, че процедурата за възлагане на обществена поръчка е междуинституционална процедура за възлагане на обществена поръчка. В тези случаи в обявлението за обществена поръчка се посочват институциите, изпълнителните агенции или органите по член 208 от Финансовия регламент, които участват в процедурата за обществена поръчка, институцията, отговаряща за процедурата за обществена поръчка, и общият обем на договорите за всички тези институции, изпълнителни агенции или органи.
4. Обявлението за възлагане съдържа резултатите от процедурата за възлагане на поръчки, за сключване на рамкови споразумения или за възлагане на поръчки, основани на динамична система за покупки. При поръчките, чиято стойност е равна на праговете или превишава праговете, определени в член 170, параграф 1, обявлението за възлагане е задължително. То не е задължително за отделните договори, които се основават на рамкови споразумения.
Обявлението за възлагане се изпраща на Службата за публикации не по-късно от 48 календарни дни от датата на подписване на договора или рамковото споразумение. При все това обявленията, които се отнасят до поръчки, основани на динамична система за покупки, могат да се групират по тримесечия. В тези случаи те се изпращат на Службата за публикации не по-късно от 48 дни след края на всяко тримесечие.
Възложителите, които са провели конкурс за проект, изпращат на Службата за публикации обявление за резултатите от него.
В случай на междуинституционални процедури обявлението за възлагане се изпраща от отговорния за процедурата възложител.
Обявлението за възлагане се изпраща и на Службата за публикации в случай на договор или рамково споразумение на стойност, равна на праговете или превишаваща праговете, определени в член 170, параграф 1, и възложени съгласно процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка, достатъчно рано, за да може публикуването да се направи преди подписване на договора, в съответствие с реда и условията, предвидени в член 171, параграф 1.
Без да се засягат разпоредбите на член 21, информацията относно стойността и изпълнителите на отделните договори, основани на рамково споразумение, през дадена финансова година се публикува на интернет сайта на възложителя не по-късно от 30 юни след края на тази финансова година, ако в резултат на сключването на отделен договор или на съвкупния обем на отделните договори праговете по член 170, параграф 1 бъдат надвишени.
5. Обявленията се съставят в съответствие със стандартните формуляри, приети от Комисията по силата на Директива 2004/18/ЕО.
Член 124
Обявяване на поръчките, които не попадат в обхвата на Директива 2004/18/ЕО
(член 103 от Финансовия регламент)
1. Поръчките на стойност под праговете, посочени в член 170, параграф 1, се обявяват по подходящ начин, за да се гарантират конкурентна процедура и безпристрастност на процедурата за възлагане на обществена поръчка. Обявяването включва:
а)
обявление за обществена поръчка съгласно член 123, параграф 3 или обявление за покана за изразяване на интерес за поръчките със сходен предмет, чиято стойност е по-голяма от стойността, посочена в член 137, параграф 1;
б)
подходящо предварително оповестяване по интернет за поръчките на стойност, по-голяма от сумата, посочена в член 137, параграф 2.
2. Списък на изпълнителите, на които са възложени поръчки за недвижими имоти и поръчки, обявени за секретни в съответствие с член 134, параграф 1, буква й) от настоящия регламент, се публикува само веднъж годишно, като в него се посочват предметът и стойността на възложените поръчки. Този списък се изпраща на Европейския парламент и на Съвета. Когато става дума за Комисията, той се прилага към резюмето на годишните отчети за дейността съгласно член 66, параграф 9 от Финансовия регламент.
3. Информацията за поръчките на стойност, по-голяма от посочената в член 137, параграф 1, които не са били предмет на отделно обявление за възлагане, се изпраща на Службата за публикации. Годишните списъци на изпълнителите се изпращат не по-късно от 30 юни на следващата финансова година.
4. Информацията във връзка с поръчките на стойност, по-голяма от сумата по параграф 137, параграф 2, се публикува на интернет сайта на институцията не по-късно от 30 юни на следващата финансова година.
Член 125
Публикуване на обявленията
(член 103 от Финансовия регламент)
1. Службата за публикации публикува обявленията по членове 123 и 124 в Официален вестник на Европейския съюз не по-късно от дванадесет календарни дни след тяхното изпращане.
Посоченият в първа алинея срок се съкращава на пет календарни дни за ускорените процедури по член 154.
2. Възложителите трябва да могат да представят доказателство за датата на изпращане.
Член 126
Други форми на обявяване
(член 103 от Финансовия регламент)
Освен обявяването, предвидено в членове 123, 124 и 125, поръчките могат да бъдат обявявани и по всякакъв друг начин, и по-специално в електронна форма. Всяко обявяване упоменава обявлението, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз съгласно член 125, ако е публикувано обявление, и не може да предшества публикуването на това обявление, което е единственото действително.
Това обявяване не може да въвежда никаква дискриминация между кандидатите или оферентите, нито да съдържа данни, различни от данните, които се съдържат в обявлението за обществена поръчка, ако такова е публикувано.
Раздел 3
Процедури за възлагане на обществени поръчки
Член 127
Видове процедури за възлагане на обществени поръчки
(член 104 от Финансовия регламент)
1. Поръчките се възлагат чрез процедура за възлагане, като се използва откритата процедура, ограничената процедура или процедурата на договаряне след публикуване на обявление за обществена поръчка, или чрез процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка, когато е уместно след провеждане на конкурс.
2. Процедурите за възлагане на обществени поръчки са открити, когато всички заинтересовани икономически оператори имат право да подадат оферта. Това важи и за динамичните системи за покупки по член 131.
Процедурите за възлагане на обществени поръчки са ограничени, когато всички икономически оператори могат да поискат да участват, но да представят оферта или решение съгласно процедурата на състезателен диалог, посочена в член 132, имат право само кандидатите, които отговарят на критериите за подбор по член 146 и са поканени едновременно и в писмена форма от възложителите.
Етапът на подбор може да бъде повтарян за всяка отделна поръчка, също и при състезателен диалог, или може да включва съставянето на списък на потенциални кандидати в рамките на процедурата по член 136, параграф 1, буква а).
3. При процедурата на договаряне възложителите се обръщат към избрани от тях оференти, които отговарят на критериите за подбор по член 146, и договарят условията на техните оферти с един или повече от тях.
При процедурите на договаряне с публикуване на обявление за обществена поръчка по член 135 възложителите едновременно и писмено отправят покана към избраните кандидати за участие в договаряне.
4. Конкурсите са процедури, които дават възможност на възложителите да получат, главно в областта на архитектурата и гражданския инженеринг или обработката на данни, план или проект, предложени от тръжна комисия след тръжна процедура със или без присъждане на награди.
Член 128
Брой на кандидатите при ограничените процедури или процедурите на договаряне
(член 104 от Финансовия регламент)
1. При ограничената процедура и процедурите по член 136, параграф 1, букви а) и б) броят на кандидатите, поканени да подадат оферта, не може да бъде по-малък от петима, при условие че достатъчен брой кандидати изпълняват критериите за подбор.
Възложителят може също да предвиди максимален брой кандидати в зависимост от предмета на поръчката и въз основа на обективни и недискриминационни критерии за подбор. В такива случаи максималният брой кандидати и критериите се посочват в обявлението за обществена поръчка или в поканата за изразяване на интерес по членове 123 и 124.
Във всички случаи броят на кандидатите, поканени да подадат оферта, трябва да бъде достатъчен за осигуряване на реална конкуренция.
2. При процедурите на договаряне и след състезателен диалог броят на кандидатите, поканени за участие в преговори или да подадат оферта, не може да бъде по-малък от трима, при условие че достатъчен брой кандидати изпълняват критериите за подбор.
Броят на кандидатите, поканени да подадат оферта, трябва да бъде достатъчен за осигуряване на реална конкуренция.
Първа и втора алинея не се прилагат за следното:
а)
поръчките с много ниска стойност съгласно член 137, параграф 2;
б)
поръчките за правни услуги съгласно номенклатурата CPV;
в)
поръчките, които са обявени за секретни съгласно член 134, параграф 1, буква й).
3. Когато броят на кандидатите, които отговарят на критериите за подбор и на минималните изисквания, е под минималния брой, определен в параграфи 1 и 2, възложителят може да продължи процедурата, като покани кандидата или кандидатите с необходимия капацитет. При все това възложителят не може да включва други икономически оператори, които не са били първоначално поканени да участват в процедурата, или кандидати, които не разполагат с нужния капацитет.
Член 129
Протичане на процедурата на договаряне
(член 104 от Финансовия регламент)
Възложителите се договарят с оферентите по подадените от тях оферти, за да ги приспособят към изискванията, изложени в обявлението за обществена поръчка по член 123 или в спецификациите и във всички допълнителни документи, и за да преценят коя е икономически най-изгодната оферта.
По време на преговорите възложителите гарантират равно третиране на всички оференти.
Когато възложителите могат, в съответствие с член 135, да възлагат поръчки чрез процедура на договаряне след публикуване на обявление за обществена поръчка, те могат да организират процедурата на договаряне да се проведе на етапи, за да се намали броят на офертите, по които ще се водят преговори, като същевременно прилагат критериите за възлагане, изложени в обявлението за обществена поръчка или спецификациите. В обявлението за обществена поръчка или спецификациите се посочва, че тази възможност ще бъде използвана.
Член 130
Конкурси
(член 104 от Финансовия регламент)
1. Заинтересованите от участие в конкурса се уведомяват за правилата за неговото организиране.
Броят на поканените да участват кандидати трябва да бъде достатъчен за осигуряване на реална конкуренция.
2. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити назначава тръжна комисия. В нея участват изключително физически лица, които са независими от участниците в конкурса. Когато за участие в конкурс се изисква конкретна професионална квалификация, минимум една трета от членовете на тръжната комисия трябва да притежават същата или равностойна квалификация.
Тръжната комисия изразява становищата си независимо. Нейните становища се приемат въз основа на проекти, внесени от кандидатите анонимно, и единствено с оглед на критериите, посочени в обявлението за конкурс.
3. Предложенията на тръжната комисия въз основа на качествата на всеки проект и нейните бележки се отразяват в протокол, подписан от нейните членове.
Кандидатите запазват своята анонимност, докато тръжната комисия изрази становище.
Тръжната комисия може да поиска от кандидатите да отговорят на въпросите, записани в протокола, за да разяснят даден проект. За последвалия диалог се съставя пълен протокол.
4. След това възложителят взема решение, в което се посочват името и адресът на избрания кандидат и мотивите за избора съобразно критериите, посочени в обявлението за конкурс, особено ако изборът се отклонява от предложенията в становището на тръжната комисия.
Член 131
Динамична система за покупки
(член 104 от Финансовия регламент)
1. Динамичната система за покупки е изцяло електронен процес за обичайни покупки, която е отворена по време на функционирането си за всички икономически оператори, които отговарят на критериите за подбор и са представили примерна оферта, която съответства на спецификацията, както и на всички допълнителни документи. Примерните оферти могат да бъдат усъвършенствани във всеки един момент, при условие че продължават да отговарят на спецификацията.
2. За целите на създаването на динамичната система за покупки възложителите публикуват обявление за обществена поръчка, в което се посочва, че се използва динамична система за покупки, и което съдържа интернет адреса за неограничен, пряк и пълен достъп до спецификацията и всички допълнителни документи от момента на публикуване на обявлението до преустановяване на функционирането на системата.
Те посочват в спецификацията, наред с другите въпроси, естеството на планираните покупки съгласно тази система, както и всяка необходима информация относно системата за покупки, използваното електронно оборудване, както и техническите условия и спецификации за връзката.
3. По време на функционирането на динамичната система за покупки възложителите предоставят на всеки икономически оператор възможност да представи примерна оферта с цел да бъде приет в системата съгласно условията, посочени в параграф 1. Те завършват оценката в максимален срок от 15 дни от датата на представянето на примерната оферта. Въпреки това те могат да удължат периода за оценка, при условие че междувременно не бъде обявена покана за представяне на оферти.
При първа възможност възложителят уведомява оферентите, че са приети в динамичната система за покупки или че офертата им е отхвърлена.
4. Всяка отделна поръчка подлежи на покана за представяне на оферти. Преди издаването на тази покана възложителите публикуват опростено обявление за обществена поръчка, с което всички заинтересовани икономически оператори се поканват да представят примерна оферта в рамките на срок, който не може да бъде по-кратък от 15 дни от датата, на която е изпратено опростеното обявление. Възложителите не могат да продължат тръжната процедура, преди да са завършили оценяването на всички примерни оферти, получени преди този краен срок.
Възложителите поканват всички приети в системата оференти да представят оферта в рамките на разумен срок. Те възлагат поръчката на оферента, който е представил икономически най-изгодната оферта на базата на критериите за възлагане, изложени в обявлението за обществена поръчка за създаване на динамична система за покупки. Тези критерии, ако е уместно, могат да бъдат формулирани по-прецизно в поканата за представяне на оферти.
5. Динамичната система за покупки не може да функционира повече от четири години, освен в надлежно оправдани извънредни случаи.
Възложителите не могат да използват тази система, за да предотвратяват, ограничават или нарушават конкуренцията.
Не се начисляват такси на заинтересованите икономически оператори или на страните по системата.
Член 132
Състезателен диалог
(член 104 от Финансовия регламент)
1. В случай на особено сложни поръчки, при които възложителят счита, че директното използване на откритата процедура или до съществуващите условия, уреждащи ограничената процедура, няма да позволи поръчката да бъде възложена на оферента, чиято оферта е икономически най-изгодна, възложителят може да използва състезателния диалог, посочен в член 29 от Директива 2004/18/ЕО.
За „особено сложна“ се счита поръчка, при която възложителят не може по обективен начин да определи техническите средства за удовлетворяване на своите нужди или цели или да установи правната или финансовата рамка на проекта.
2. Възложителите публикуват обявление за обществена поръчка, в което излагат своите нужди и изисквания, дефинирани в това обявление и/или в описателен документ.
3. Възложителите започват диалог с кандидатите, които отговарят на критериите за подбор, установени в член 146, с цел да установят и определят средствата, които са най-подходящи за удовлетворяването на техните нужди.
По време на диалога възложителите гарантират равно третиране на всички оференти, както и поверителност на предложените решения или на предадената друга информация от кандидат, който участва в диалога, освен ако кандидатът се съгласи с тяхното оповестяване.
Възложителите могат да предвидят процедурата да се осъществи на последователни етапи с цел да се намали броят на решенията, които ще бъдат обсъдени по време на диалога, чрез прилагането на посочените в обявлението за обществена поръчка или описателния документ критерии за възлагане, ако възможността за това е предвидена в обявлението за обществена поръчка или в описателния документ.
4. След като информират участниците, че диалогът е приключил, възложителите ги канят да представят окончателните си оферти на базата на решението или решенията, изложени и определени по време на диалога. Тези оферти съдържат всички елементи, изисквани и необходими за изпълнението на проекта.
По искане на възложителя тези оферти могат да бъдат изяснявани, уточнявани и усъвършенствани, при условие че това не води до промяна на основните аспекти на офертата или поканата за представяне на оферти, чиито промени биха могли да нарушат конкуренцията или да имат дискриминиращ ефект.
По искане на възложителя оферентът, за който е установено, че е представил икономически най-изгодната оферта, може да бъде приканен да изясни аспекти на офертата или да потвърди съдържащите се в офертата ангажименти, при условие че това не води до промяна на основните аспекти на офертата или на поканата за представяне на оферти, както и че няма риск от нарушаване на конкуренцията или причиняване на дискриминация.
5. Възложителите могат да определят цените или плащанията за участниците в диалога.
Член 133
Съвместна процедура за обществена поръчка
(член 104 от Финансовия регламент)
В случай на съвместна процедура за обществена поръчка между една институция и възложителя от една или повече държави членки, държави от ЕАСТ или страни, кандидатки за членство в ЕС, се прилагат процедурните разпоредби, приложими за институцията.
Когато принадлежащият на възложителя от държава членка или управляван от него дял от общата прогнозна стойност на поръчката е 50 % или повече, или в други надлежно обосновани случаи, институцията може да реши да прилага процедурните правила, приложими за възложителя от държавата членка, при условие че те могат да се приемат за еквивалентни на правилата на институцията.
Институцията и възложителят от държавите членки, държавите от ЕАСТ или страните, кандидатки за членство в ЕС, засегнати от съвместната процедура за обществена поръчка, се споразумяват по-специално за практическите правила за оценката на заявленията за участие или на офертите, за възлагането на обществената поръчка, за приложимото към договора право и за компетентния съд за разрешаване на спорове.
Член 134
Прилагане на процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка
(член 104 от Финансовия регламент)
1. Възложителите могат да прилагат процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка независимо от прогнозната стойност на поръчката в следните случаи:
а)
когато не са подадени оферти или подходящи оферти, или заявления за участие в отговор на открита или ограничена процедура след приключването на първоначалната процедура, при условие че първоначалните условия на поръчката, изложени в тръжните документи, посочени в член 138, не са съществено променени;
б)
когато по технически или художествени причини или във връзка със защитата на изключителни права поръчката може да бъде възложена само на определен икономически оператор;
в)
доколкото това е наложително, когато поради извънредна спешност, предизвикана от непредвидими събития, които не могат да бъдат приписани на възложителя, е невъзможно да се спазят сроковете за другите процедури, посочени в членове 152, 153 и 154;
г)
когато след проведен конкурс следва да се възложи поръчка за услуги и в съответствие с приложимите правила тя следва да се възложи на успелия кандидат или на някой от успелите кандидати; във втория случай всички успели кандидати се канят за участие в преговорите;
д)
за допълнителни услуги и строителни работи, които не са включени в първоначално планирания проект, нито в първоначалната поръчка, но които поради непредвидени обстоятелства са станали необходими за предоставянето на услугите или извършването на работите в съответствие с условията по параграф 2;
е)
за нови услуги или строителни работи, които представляват повторение на сходни услуги или работи, възложени на икономическия оператор, изпълняващ първоначалната поръчка, от същия възложител, при условие че тези услуги или работи съответстват на основния проект и че този проект е бил предмет на първоначална поръчка, възложена при условията на открита или ограничена процедура съгласно посочените в параграф 3 условия;
ж)
при поръчки за доставки:
i)
за допълнителни доставки, чиято цел е или частична подмяна на обичайни доставки или монтажи, или разширяване на съществуващи доставки или монтажи, когато евентуалната смяна на доставчика би задължила възложителя да придобие оборудване с различни технически характеристики, водещо до несъвместимост или непропорционални технически трудности при експлоатацията и поддръжката; срокът на такива поръчки не може да надхвърля три години;
ii)
когато стоките се произвеждат единствено за целите на научни изследвания, експерименти, проучвания или развойна дейност, с изключение на тестовете за търговска жизнеспособност и широкомащабното производство с цел възстановяване на разходите за научна и развойна дейност;
iii)
по отношение на доставки, които се котират и купуват на стокова борса;
iv)
по отношение на покупки при особено изгодни условия от доставчик, който преустановява окончателно стопанската си дейност, или от синдиците или ликвидаторите в производство по несъстоятелност, споразумение с кредиторите или аналогично производство съгласно националното законодателство;
з)
при поръчки за недвижими имоти след проучване на местния пазар;
и)
за поръчки за правни услуги съгласно номенклатурата CPV, при условие че тези поръчки са оповестени по подходящ начин;
й)
за поръчки, обявени като секретни от институцията или от органите, оправомощени от тази институция, или за поръчки, чието изпълнение трябва да бъде придружавано от специални мерки за сигурност в съответствие с действащите административни разпоредби или когато се налага за защита на основни интереси на Съюза.
2. За допълнителните услуги и строителни работи по параграф 1, буква д) възложителят може да приложи процедурата на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка, при условие че поръчката се възлага на изпълнителя, който изпълнява поръчката в следните случаи:
а)
когато допълнителните поръчки не могат да бъдат технически или икономически отделени от основната поръчка, без да се причинят сериозни неудобства на възложителя;
б)
когато услугите или строителните работи, макар и отделими от изпълнението на първоначалната поръчка, са строго необходими за нейното завършване.
Съвкупната стойност на допълнителните поръчки не може да надхвърля 50 % от стойността на първоначалната поръчка.
3. В случаите, посочени в параграф 1, буква е) от настоящия член, възможността за прилагане на процедура на договаряне се посочва незабавно след обявяването на тръжната процедура за първата поръчка, а оценката на общата стойност на последващите услуги или работи се взема предвид при изчисляването на праговете по член 170, параграф 1. Тази процедура може да се прилага само по време на изпълнението на първоначалната поръчка и най-късно в срок от три години след подписването на договора.
Член 135
Прилагане на процедура на договаряне след предварително публикуване на обявление за обществена поръчка
(член 104 от Финансовия регламент)
1. Възложителите могат да прилагат процедура на договаряне след предварително публикуване на обявление за обществена поръчка независимо от прогнозната стойност на поръчката в следните случаи:
а)
когато са подадени нередовни или неприемливи оферти, по-конкретно по отношение на критериите за подбор и възлагане, в отговор на открита или ограничена процедура или състезателен диалог, които са приключили, при условие че първоначалните условия на поръчката, посочени в поканата за представяне на оферти по член 138, не са съществено променени, без да се засяга прилагането на параграф 2 от настоящия член;
б)
в изключителни случаи, включващи строителни работи, доставки или услуги, когато техният характер или рискове не позволяват предварително общо ценообразуване от оферента;
в)
когато характерът на услугата, която ще бъде възложена, особено в случаите на финансови и интелектуални услуги, не позволява условията на поръчката да бъдат определени с достатъчна точност, за да може да бъде възложена след избор на най-добрата оферта в съответствие с правилата за провеждане на открита или ограничена процедура;
г)
при поръчките за строителни работи, когато работите се извършват единствено за целите на научни изследвания, изпитвания или развойна дейност, а не с цел осигуряване на печалба или възстановяване на разходи за научни изследвания и развойна дейност;
д)
при поръчките за услуги, посочени в приложение IIБ към Директива 2004/18/ЕО, при условията на член 134, параграф 1, букви и) и й) от настоящия регламент, както и на параграф 2 от него;
е)
за научноизследователски и развойни услуги, различни от тези, при които ползите остават изключително на възложителя за негова употреба при упражняване на собствената му дейност, при условие че предоставената услуга е изцяло платена от възложителя;
ж)
за поръчки за услуги за придобиване, разработване, производство или съвместно производство на програмен материал, предназначен за излъчване от радио- и телевизионни оператори, и поръчки за програмно време.
2. В случаите по параграф 1, буква а) възложителите могат да се въздържат от публикуване на обявление за обществена поръчка, ако в процедурата на договаряне са включени всички оференти и само оферентите, отговарящи на критериите за подбор, които при предишната процедура са подали оферти в съответствие с формалните изисквания на процедурата за обществени поръчки.
Член 136
Процедура с покана за изразяване на интерес
(член 104 от Финансовия регламент)
1. За поръчките на стойност, непревишаваща сумата, посочена в член 170, параграф 1, и без да се засягат разпоредбите на членове 134 и 135, възложителите могат да използват покана за изразяване на интерес за следното:
а)
да направят предварителен подбор на кандидатите, които ще бъдат поканени да изпратят оферти в отговор на предстоящи покани за участие в ограничени тръжни процедури;
б)
да изготвят списък с потенциални оференти, които ще бъдат поканени да подадат заявления за участие или оферти.
2. Списъкът, който се съставя след покана за изразяване на интерес, е валиден за следния период:
а)
не повече от три години от датата, на която обявлението по член 124, параграф 1, буква а) е изпратено на Службата за публикации в случая, посочен в параграф 1, буква а) от настоящия член;
б)
не повече от пет години от датата, на която обявлението по член 124, параграф 1, буква а) е изпратено на Службата за публикации в случая на списък с потенциални оференти, посочен в параграф 1, буква б) от настоящия член.
Списъкът, посочен в първа алинея, може да включва подсписъци.
Всички заинтересовани лица могат да подадат заявление по време на срока на валидност на списъка, с изключение на последните три месеца от този период.
3. Когато се възлага поръчка, възложителят приканва всички кандидати или потенциални оференти, вписани в съответния списък или подсписък, да предприемат едно от следните действия:
а)
да подадат оферта в случая по параграф 1, буква а);
б)
в случая на списък по параграф 1, буква б) да подадат едно от следните:
i)
оферти, съдържащи документи във връзка с критериите за отстраняване и подбор;
ii)
документи във връзка с критериите за отстраняване и подбор и на втори етап, оферти - за тези, които изпълняват тези критерии.
Член 137
Поръчки с ниска стойност
(член 104 от Финансовия регламент)
1. Процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка с консултация с най-малко трима кандидати може да се използва за поръчки с ниска стойност, която не надвишава 60 000 EUR.
Ако след консултация с кандидатите възложителят получи само една оферта, която е технически и административно приемлива, поръчката може да се възложи, при условие че са изпълнени критериите за възлагане.
2. Поръчки с много ниска стойност, която не надвишава 15 000 EUR, могат да бъдат възложени въз основа на една оферта след процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка.
3. Плащанията на разходи, които не надвишават 1 000 EUR, могат да представляват просто плащане по фактури, без предварително приемане на оферта.
Член 138
Тръжна документация
(член 105 от Финансовия регламент)
1. Тръжната документация включва най-малко:
а)
поканата за представяне на оферти, за договаряне или за участие в диалога съгласно процедурата, посочена в член 132;
б)
приложената спецификация или, в случай на състезателен диалог по член 132, документ, който описва нуждите и изискванията на възложителя, или интернет адреса, на който са публикувани спецификацията или документът;
в)
проектодоговора, базиран на образеца на договор.
Буква в) от първа алинея не се прилага за случаите, в които поради извънредни и надлежно обосновани обстоятелства образецът на договор не може да бъде използван.
В тръжната документация се посочват мерките за оповестяване, предприети съгласно членове 123-126.
2. В поканата за представяне на оферти, за договаряне или за участие в диалога се съдържа поне следното:
а)
правилата за подаване и представяне на офертите, и по-специално крайната дата и час за подаване, евентуалното изискване за използване на стандартен формуляр за отговор, документацията, която трябва да бъде приложена, включително документите за доказване на финансовите, икономическите, техническите и професионалните възможности съгласно член 146, ако не са посочени в обявлението за обществена поръчка, както и адреса, на който трябва да бъдат изпратени;
б)
декларация, че изпращането на оферта предполага приемане на спецификацията по параграф 1, за която се отнася офертата, и че изпращането на оферта обвързва изпълнителя, на когото се възлага поръчката, за целия срок на нейното изпълнение;
в)
срока, за който офертата е валидна и не може да бъде променяна по никакъв начин;
г)
забрана на контактите между възложителя и оферента по време на процедурата, освен по изключение в случаите по член 160 и когато се предвижда посещение на място, като се определят условията за извършване на посещението;
д)
при състезателен диалог - датата и адреса, определени за започване на етапа на консултации.
3. В спецификациите се определят най-малко:
а)
критериите за отстраняване и подбор, които се прилагат към поръчката, освен при състезателен диалог, ограничена процедура и процедура на договаряне след публикуване на обявление съгласно член 135; в такива случаи критериите се посочват единствено в обявлението за обществена поръчка или в поканата за изразяване на интерес;
б)
критериите за възлагане и относителната им тежест или, когато е уместно, тяхната подредба по значимост в низходящ ред, ако това не е посочено в обявлението за обществена поръчка;
в)
техническите спецификации, посочени в член 139;
г)
минималните изисквания, чиито варианти трябва да бъдат изпълнени в процедурите по член 149, параграф 2, съгласно които поръчката се възлага на участника, предложил икономически най-изгодната оферта, когато възложителят е посочил в обявлението за обществена поръчка, че подобни варианти се допускат;
д)
указание, че се прилага Протоколът за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз или, при необходимост, Виенската конвенция за дипломатическите отношения или Виенската конвенция за консулските отношения;
е)
доказателствата, позволяващи участие в процедура за обществена поръчка съгласно член 172;
ж)
в динамичната система за покупки, посочена в член 131, уточняване на естеството на планираните покупки, както и всяка необходима информация относно системата за покупки, използваното електронно оборудване и техническите условия и спецификации за връзката.
4. Образецът на договор определя по-конкретно:
а)
обезщетенията за загуби и пропуснати ползи за неизпълнение на клаузите на договора;
б)
подробностите, които трябва да се съдържат във фактурите или съответните оправдателни документи съгласно член 102;
в)
когато институциите са възложители, правото на Съюза е приложимото към договора право, допълнено при необходимост от националното право, посочено в договора.
г)
компетентния съд за разрешаване на спорове.
За целите на буква в) от първа алинея от настоящия параграф в случай на договори по член 121, параграф 1 проектодоговорът може да препраща изключително към националното право.
5. Възложителите могат да поискат информация от оферента за всяка част от поръчката, която оферентът възнамерява да възложи на трети страни като подизпълнители, както и за самоличността на подизпълнителите. В допълнение към информацията, посочена в член 143, възложителят може да поиска още от кандидата или оферента да предостави сведения за финансовите, икономическите, техническите и професионалните възможности на планирания подизпълнител съгласно членове 146, 147 и 148, по-специално когато значителна част от поръчката се изпълнява от подизпълнители.
Член 139
Технически спецификации
(член 105 от Финансовия регламент)
1. Техническите спецификации трябва да осигуряват равен достъп на кандидатите и оферентите и да не създават неоправдани препятствия за конкурентната тръжна процедура.
Те определят изискваните характеристики на стоките, услугите, материалите или строителните работи според определеното от възложителя предназначение.
2. Характеристиките по параграф 1 включват:
а)
нивата на качество;
б)
екологичните характеристики;
в)
когато е възможно, критериите за достъпност за хора с увреждания или проектирането за всички ползватели;
г)
равнищата и процедурите за оценка на съответствието;
д)
годността за употреба;
е)
безопасността или размерите, включително за доставките, търговското наименование и указанията за употреба, както и за всички поръчки - терминологията, символите, тестовете и методите за тестване, опаковката, маркировката и етикетирането, производствените процедури и методи;
ж)
при поръчките за строителни работи - процедурите във връзка с гарантирането на качеството и правилата във връзка с проектирането и остойностяването, условията за тестване, проверка и приемане на извършените работи и строителните методи или способи, както и всички останали технически условия, които възложителят може да наложи в съответствие с общи или специални разпоредби във връзка със завършените работи и вложените материали или части.
3. Техническите спецификации се формулират по един от следните начини:
а)
чрез позоваване на европейските стандарти, на европейските технически одобрения или на общите технически спецификации, когато има такива, на международните стандарти, на други технически референтни системи, създадени от европейските органи по стандартизация, или, ако няма такива, на техните национални еквиваленти; всяко позоваване е последвано от израза „или равностоен“;
б)
от гледна точка на изпълнението или функционалните изисквания, които могат да включват екологични характеристики и които следва да бъдат достатъчно подробни, за да могат оферентите да определят предмета на поръчката, а възложителите да я възложат;
в)
чрез съчетаване на горепосочените два метода на формулиране.
4. Когато възложителите използват възможността да се позоват на спецификациите по параграф 3, буква а), те нямат право да отхвърлят оферта на основание, че не отговаря на спецификациите, ако оферентът или кандидатът докаже удовлетворително за възложителя чрез подходящи средства, че офертата изпълнява определените условия по равностоен начин.
За удовлетворителен начин се счита представянето на техническо досие на производителя или доклад от тестването от признат орган.
5. Когато възложителите използват възможността, предоставена в параграф 3, буква б), да определят спецификациите от гледна точка на изпълнението или функционалните изисквания, те нямат право да отхвърлят оферта, която отговаря на национален стандарт, който транспонира европейски стандарт, на европейско техническо одобрение или общи технически спецификации, на международен стандарт или технически референтни системи, създадени от европейските органи по стандартизация, ако тези спецификации се отнасят до изискваното изпълнение или функционалните изисквания.
Оферентът трябва да докаже по удовлетворителен начин за възложителя и с всички подходящи средства, че офертата отговаря на условията за изпълнение или функционалните изисквания, определени от възложителя. За удовлетворителен начин се счита представянето на техническо досие на производителя или доклад от тестването от признат орган.
6. Когато възложителите установяват екологични характеристики по отношение на изпълнението или функционалните изисквания, те могат да използват подробните спецификации или, ако е необходимо, части от тях, както са определени от европейските, мултинационалните или националните екоетикети или от всякакъв друг екоетикет, при условие че са изпълнени следните условия:
а)
използваните спецификации са подходящи за определяне на характеристиките на доставките или услугите, които са предмет на поръчката;
б)
изискванията за етикета са изготвени на базата на научна информация;
в)
екоетикетите са приети при използването на процедура, в която могат да участват всички заинтересовани страни, като държавни органи, потребители, производители, дистрибутори и екологични организации;
г)
всички заинтересовани страни имат достъп до екоетикетите.
7. Възложителите могат да посочат, че за продуктите или услугите, които носят екоетикет, се предполага, че отговарят на техническите спецификации, установени в документите за поръчката. Те приемат всички други подходящи доказателства, като техническо досие на производителя или доклад от тестването, представен от признат орган. Признатият орган за целите на параграфи 4, 5 и 6 е лаборатория за тестване и калибриране или орган за сертифициране и инспекции, който отговаря на приложимите европейски стандарти.
8. Освен в изключителни случаи поради предмета на поръчката, спецификациите не могат да се позовават на конкретен модел или източник, определен процес, търговска марка, патент, тип, определен произход или производство, които биха облагодетелствали или изключили определени продукти или икономически оператори.
Когато не е възможно да се представи достатъчно подробно и разбираемо описание на предмета на поръчката, позоваването е последвано от израза „или равностоен“.
Член 140
Преразглеждане на цената
(член 105 от Финансовия регламент)
1. В тръжната документация ясно се посочва дали трябва да се определи твърда цена, която не подлежи на преразглеждане.
2. В противен случай в тръжната документация се посочват условията и/или формулите за преразглеждане на цените по време на действието на договора. В такива случаи възложителят взема предвид по-специално:
а)
предмета на процедурата за обществена поръчка и икономическата ситуация, в която тя се извършва;
б)
вида задачи и договор и техните срокове;
в)
финансовите си интереси.
Член 141
Незаконни действия, водещи до отстраняване
(член 106 от Финансовия регламент)
Случаите, посочени в член 106, параграф 1, буква д) от Финансовия регламент, включват всички незаконни дейности в ущърб на финансовите интереси на Съюза, и по-специално следните:
а)
случаи на измама по член 1 от Конвенцията за защита на финансовите интереси на Европейските общности, изготвена с акт на Съвета от 26 юли 1995 г. (12);
б)
случаи на корупция по член 3 от Конвенция за борбата с корупцията, в която участват длъжностни лица на Европейските общности или длъжностни лица на държавите - членки на Европейския съюз, изготвена с акт на Съвета от 26 май 1997 г. (13);
в)
случаи на участие в престъпни организации съгласно член 2 от Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета (14);
г)
случаи на изпиране на пари, определени в член 1 от Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15);
д)
случаи на терористични престъпления, престъпления, свързани с терористични дейности, както и подбудителство, помагачество, съучастие или опит за извършване на такива престъпления, определени в членове 1, 3 и 4 от Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета (16).
Член 142
Прилагане на критериите за отстраняване и продължителност на отстраняването
(членове 106, 107, 108 и 109 от Финансовия регламент)
1. За да се определи продължителността на отстраняването и да се гарантира спазване на принципа на пропорционалност, отговорната институция отчита по-специално сериозността на фактите, включително тяхното въздействие върху финансовите интереси и репутацията на Съюза, изминалото време, продължителността и повторяемостта на нарушението, наличието на умисъл или степента на небрежност на въпросния субект и предприетите от субекта мерки за поправяне на положението.
При определяне на срока на отстраняване отговорната институция дава възможност на съответния кандидат или оферент да изрази своето становище.
Когато срокът на отстраняването е определен съгласно приложимото право от органите или организациите по член 108, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент, Комисията прилага този срок в рамките на максималната продължителност, посочена в член 106, параграф 4 от Финансовия регламент. Срокът по член 106, параграф 4 от Финансовия регламент се определя на най-много пет години, считано от следните дати:
а)
от датата на съдебното решение със сила на пресъдено нещо - за случаите, посочени в член 106, параграф 1, букви б) и д) от Финансовия регламент;
б)
от датата на извършване на нарушението или, в случаи на продължаващи или повтарящи се нарушения, от датата на прекратяване на нарушението - за случаите, посочени в член 106, параграф 1, буква в) от Финансовия регламент, когато нарушението е свързано с договори със съответната институция.
За целите на буква б) от трета алинея ако тежкото професионално нарушение е установено с решение на публичен орган или международна организация, се прилага датата на решението.
Срокът на отстраняване може да бъде удължен до десет години при повторно нарушение, допуснато в рамките на пет години от датата, посочена в букви а) и б) от трета алинея, при спазване разпоредбите на параграф 1.
2. Кандидатите или оферентите се отстраняват от участие в процедури за обществени поръчки и безвъзмездни средства, докато се намират в едно от положенията, посочени в член 106, параграф 1, букви а) и г) от Финансовия регламент.
Член 143
Доказателства
(членове 106 и 107 от Финансовия регламент)
1. Кандидатите и оферентите подават декларация с дата и подпис, в която заявяват, че не попадат в никое от положенията, посочени в членове 106 и 107 от Финансовия регламент.
Въпреки това в случай на ограничена процедура, състезателен диалог и процедура на договаряне след публикуване на обявление за обществена поръчка, когато възложителят ограничава броя на кандидатите, които ще покани да преговарят или да изпратят оферта, всички кандидати представят сертификатите, посочени в параграф 3.
В зависимост от своята оценка на риска възложителят може да не поиска декларацията по първа алинея за поръчките, посочени в член 137, параграф 2. Въпреки това за поръчките, посочени в член 265, параграф 1, член 267, параграф 1 и член 269, параграф 1, възложителят може да не поиска тази декларация за поръчки на стойност от 20 000 EUR или по-малко.
2. Оферентът, на когото ще бъде възложена поръчката, представя в срок, указан от възложителя и предхождащ подписването на договора, доказателството, посочено в параграф 3 от настоящия член, за потвърждение на декларацията по параграф 1 от настоящия член в следните случаи:
а)
за обществените поръчки, възложени от институциите за техни нужди, на стойност, равна на посочените в член 170, параграф 1 прагове или по-голяма от тях;
б)
за обществените поръчки в областта на външните дейности, чиято стойност е равна на праговете, посочени в член 265, параграф 1, буква а), член 267, параграф 1, буква а) или член 269, параграф 1, буква а), или по-голяма от тях.
За обществените поръчки на стойност, по-ниска от праговете, посочени в букви а) и б) от първа алинея от настоящия параграф, възложителят, ако има съмнения, че оферентът, на когото ще бъде възложена поръчката, попада в някое от положенията на отстраняване, може да изиска от него да предостави доказателството, посочено в параграф 3.
3. Възложителят приема като удовлетворително доказателство за това, че кандидатът или оферентът, на когото ще бъде възложена поръчката, не попада в някое от положенията, описани в член 106, параграф 1, букви а), б) или д) от Финансовия регламент, наскоро издадено свидетелство за съдимост или, при липса на такова, еквивалентен документ, издаден наскоро от съдебен или административен орган на страната по произход, доказващ, че тези изисквания са изпълнени. Възложителят приема като удовлетворително доказателство за това, че кандидатът или оферентът не попада в някое от положенията, описани в член 106, параграф 1, буква а) или г) от Финансовия регламент, наскоро издаден сертификат от компетентния орган на съответната държава.
Когато документът или сертификатът, посочен в параграф 1 от настоящия член, не е издаден в съответната държава, и за останалите случаи на отстраняване, посочени в член 106 от Финансовия регламент, той може да бъде заместен от клетвена декларация или при невъзможност от официална декларация на заинтересованото лице пред съдебен или административен орган, нотариус или квалифицирана професионална организация в страната му по произход.
4. Съгласно националното законодателство на страната, където е установен кандидатът или оферентът, документите, посочени в параграфи 1 и 3, се отнасят за физическите и юридическите лица, включително когато възложителят прецени, че е необходимо, директорите на предприятия и всяко друго лице с правомощия за представителство, вземане на решения или контрол спрямо кандидата или оферента.
5. Когато имат съмнения дали кандидатите или оферентите попадат в някое от положенията на отстраняване, възложителите могат да се обърнат към компетентните органи, посочени в параграф 3, за да получат информацията, която счетат за необходима за тази ситуация.
6. Възложителят може да освободи даден кандидат или оферент от задължението да предостави документното доказателство, посочено в параграф 3, ако това доказателство вече му е било представено за целите на друга процедура за обществена поръчка и ако документите не са издадени преди повече от една година и още са валидни.
В този случай кандидатът или оферентът декларира, че документното доказателство вече е било предоставено при предишна процедура за обществена поръчка и че няма промяна в неговото положение.
7. При поискване от възложителя кандидатът или оферентът представят декларация от планирания подизпълнител, удостоверяваща, че той не е в някое от положенията, посочени в членове 106 и 107 от Финансовия регламент.
При съмнение относно декларацията възложителят поисква доказателството, посочено в параграфи 3 и 4. Параграф 5 се прилага, когато е подходящо.
Член 144
Централна база данни
(член 108 от Финансовия регламент)
1. Институциите, изпълнителните агенции и органите, посочени в член 108, параграф 1 от Финансовия регламент, предават на Комисията в установен от нея формат информация относно третите страни, които са в някое от положенията, посочени в членове 106 и 107 и член 109, параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а) от Финансовия регламент, причините и срока на отстраняване.
Те предоставят още информация относно лицата с правомощия за представителство, вземане на решения или контрол спрямо третите страни със статут на юридически лица, когато тези лица се намират в някое от положенията, посочени в членове 106 и 107 и член 109, параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а) от Финансовия регламент.
Органите и структурите, посочени в член 108, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент, предават на Комисията в установен от нея формат информация относно третите страни, които са в някое от положенията, посочени в член 106, параграф 1, буква д) от Финансовия регламент, когато тяхното поведение е навредило на финансовите интереси на Съюза, както и лицата с правомощия за представителство, вземане на решения или контрол спрямо третите страни със статут на юридически лица, като:
а)
вида на тяхната присъда;
б)
продължителността на отстраняването от процедури за обществена поръчка, когато е приложимо.
2. Институциите, агенциите, органите и структурите по параграф 1 определят лицата, упълномощени да съобщават на Комисията и да получават от нея информацията, съдържаща се в базата данни.
В случая на институциите, агенциите, органите и структурите по член 108, параграф 1 от Финансовия регламент определените лица предоставят възможно най-бързо информацията на счетоводителя на Комисията и при необходимост правят заявка за въвеждане, промяна или заличаване на данни в базата.
В случая на органите и структурите по член 108, параграф 2 от Финансовия регламент определените лица предоставят исканата информация на разпоредителя с бюджетни кредити на Комисията, отговорен за съответната програма или действие, в срок от три месеца след постановяване на присъдата.
Счетоводителят на Комисията въвежда, променя или заличава данни в базата. Посредством защитен протокол той предоставя всеки месец на определените лица утвърдени данни, съдържащи се в базата.
3. Институциите, агенциите, органите и структурите по параграф 1 удостоверяват пред Комисията, че съобщената от тях информация е изготвена и предадена в съответствие с принципите, определени в Регламент (ЕО) № 45/2001 и в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (17) относно защитата на личните данни.
По-специално те уведомяват предварително всички трети страни или лица, посочени в параграф 1, че техните данни могат да бъдат включени в база данни и съобщавани от Комисията на определените лица по параграф 2. При необходимост те актуализират предадената информация след поправка, заличаване или промяна на данните.
Всяко лице, включено в базата данни, има право да получи информация за данните, които се съхраняват за него, като отправи искане до счетоводителя на Комисията.
4. Държавите членки предприемат необходимите мерки за подпомагане на Комисията за ефикасното управление на базата данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО.
В споразуменията с органите на трети държави и всички структури по член 108, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент се предвиждат съответните правила за гарантиране на спазването на тези разпоредби и на принципите относно защитата на личните данни.
Член 145
Административни и финансови санкции
(членове 109 и 131 от Финансовия регламент)
1. Без да се засяга прилагането на предвидените в договора санкции, кандидатите или оферентите и изпълнителите, които са направили декларации с невярно съдържание, допуснали са съществени грешки, извършили са нарушения или измама или тежко са нарушили договорните си задължения, могат да бъдат отстранени от всички поръчки и безвъзмездни средства, финансирани от бюджета на Съюза, за максимум пет години от датата на потвърждаване на нарушението, след състезателна процедура с участието на кандидата, оферента и изпълнителя.
Този период може да бъде удължен до десет години при повторно нарушение, допуснато в рамките на пет години от датата по първа алинея.
2. На оферентите или кандидатите, които са направили декларации с невярно съдържание, допуснали са съществени грешки, извършили са нарушения или измама, може също така да се налага финансова санкция в размер от 2 % до 10 % от общата предвидена стойност на възлаганата поръчка.
На изпълнителите, които тежко са нарушили договорните си задължения, могат да се налагат финансови санкции в размер от 2 % до 10 % от общата стойност на въпросния договор.
Размерът на санкцията може да се увеличи на 4 % до 20 % при повторно нарушение, допуснато в рамките на пет години от датата, посочена в параграф 1, първа алинея.
3. Институцията определя административните или финансовите санкции, отчитайки по-специално елементите по член 142, параграф 1.
Член 146
Критерии за подбор
(член 110, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Възложителите определят ясни и недискриминационни критерии за подбор.
2. Критериите за подбор се прилагат за всяка процедура за обществена поръчка, за да се оценят финансовите, икономическите, техническите и професионалните възможности на кандидатите или оферентите.
Възложителят може да определи минимални нива на възможностите, под които кандидатите не могат да бъдат избрани.
3. От всеки оферент или кандидат могат да се поискат доказателства за неговата правоспособност според националното законодателство да изпълни поръчката, като вписване в търговски или професионален регистър, клетвена декларация или удостоверение, членство в определена организация, изрично пълномощно или вписване в регистъра по данъка върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“).
4. В обявлението за обществена поръчка, в поканата за изразяване на интерес или в поканата за представяне на оферта възложителите посочват избраните документи за проверка на статута и правния капацитет на оферентите или кандидатите.
5. Информацията, поискана от възложителя като доказателство за финансовите, икономическите, техническите и професионалните възможности на кандидатите или оферентите, както и минималните изисквани нива на възможностите съгласно параграф 2, не могат да излизат извън предмета на поръчката и отчитат законните интереси на икономическите оператори, по-конкретно по отношение на защитата на техническите и търговските тайни на дружеството.
6. Възложителят може, според своята преценка на риска, да реши да не изисква доказателства за финансовите, икономическите, техническите и професионалните възможности на кандидатите или оферентите при следните поръчки:
а)
поръчки, възлагани от институциите за техни нужди, на стойност, не по-висока от стойността, посочена в член 137, параграф 1;
б)
поръчки, възлагани в областта на външните дейности, на стойност, по-ниска от праговете, посочени в член 265, параграф 1, буква а), член 267, параграф 1, буква а) или член 269, параграф 1, буква а).
Когато възложителят реши да не изиска доказателства за финансовите, икономическите, техническите и професионалните възможности на кандидатите или оферентите, не се извършва предварително финансиране, освен ако се предостави финансова гаранция в размер на съответната сума.
Член 147
Икономически и финансови възможности
(член 110, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Доказателство за икономическите и финансовите възможности може по-специално да се представи чрез един или повече от следните документи:
а)
подходящи декларации от банки или, ако е необходимо, доказателство за подходяща застраховка за обезщетение при професионален риск;
б)
финансови отчети за не повече от последните три години, за които сметките са били приключени;
в)
справка за общия оборот и оборота във връзка със строителните работи, доставките или услугите, до които се отнася поръчката, за период от не повече от последните налични три финансови години.
2. Възложителят може да освободи даден кандидат или оферент от задължението да предостави документните доказателства, посочени в параграф 1, ако тези доказателства вече са му били представени за целите на друга процедура за обществена поръчка и все още отговарят на изискванията по параграф 1.
Ако по изключителни причини, които възложителят сметне за основателни, оферентът или кандидатът не е в състояние да представи поисканите от възложителя справки, той може да докаже икономическите и финансовите си възможности чрез други средства, които възложителят приеме за подходящи.
3. Икономическият оператор може, когато е уместно и за определена поръчка, да разчита на възможностите на други субекти, независимо от правния характер на връзките му с тях. В този случай той трябва да докаже пред възложителя, че ще има на свое разположение необходимите ресурси за изпълнение на поръчката, например чрез представяне на ангажимент от страна на тези субекти да предоставят на негово разположение необходимите ресурси.
Възложителят може да изиска от икономическия оператор и субектите, посочени в първа алинея, да бъдат солидарно отговорни за изпълнението на поръчката.
При същите условия посоченото в член 121, параграф 5 обединение на икономически оператори може да разчита на възможностите на членовете на обединението или на други субекти.
Член 148
Технически и професионални възможности
(член 110, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Техническите и професионалните възможности на икономическите оператори се оценяват и проверяват в съответствие с параграфи 2 и 3. При процедури за обществени поръчки за доставки, изискващи монтаж и инсталиране, услуги и/или строителни работи, възможностите се оценяват по-специално по отношение на тяхното ноу-хау, ефективност, опит и надеждност.
2. В зависимост от характера, количеството или мащаба и целта на доставките, услугите или строителните работи, които следва да бъдат извършени, доказателство за техническите и професионалните възможности на икономическите оператори може да се представи въз основа на един или повече от следните документи:
а)
образователната и професионалната квалификация на доставчика на услуги или изпълнителя на строителни работи и/или на ръководния екип на фирмата, и по-конкретно на лицето/лицата, което/които отговаря(т) за предоставянето на услугите или извършването на работите;
б)
списък:
i)
на най-важните предоставени услуги и извършени доставки през последните три години с посочване на сумите, датите и обществените или частните бенефициери;
ii)
на извършените строителни работи през последните пет години с посочване на сумите, датите и мястото;
в)
описание на техническото оборудване, инструментите и материалната база, които фирмата ще използва за изпълнение на поръчката за услуги или за строителни работи;
г)
описание на техническото оборудване и мерките за осигуряване на качеството на доставките и услугите, както и описание на базата на фирмата за проучвания и изследвания;
д)
посочване на участващите технически лица или органи, независимо дали пряко принадлежат към фирмата, особено на отговарящите за контрола на качеството;
е)
по отношение на доставките: мостри, описания и/или автентични снимки и/или удостоверения от признати официални институти или служби за контрол на качеството, които удостоверяват съответствието на стоките с действащите спецификации или стандарти;
ж)
справка за средногодишния брой служители и броя ръководни кадри на доставчика на услуги или изпълнителя на строителни работи за последните три години;
з)
посочване на дела от поръчката, която доставчикът на услуги възнамерява да възложи на подизпълнители;
и)
при поръчки за строителни работи и услуги и само в подходящи случаи, посочване на мерките за екологично управление, които икономическият оператор ще може да приложи при изпълнението на поръчката.
Когато услугите или доставките по буква б), подточка i) от първа алинея се доставят на възложителя, доказателството за изпълнение е под формата на удостоверения, издадени или заверени от компетентния орган.
За целите на буква б), подточка ii) от първа алинея към списъка на най-важните извършени строителни работи се прилагат удостоверения за удовлетворително изпълнение, в които се посочва дали строителните работи са извършени професионално и изцяло.
3. Когато услугите или стоките, които ще бъдат доставени, са сложни или по изключение се изискват за специфична цел, доказателството за техническите и професионалните възможности може да се осигури чрез проверка от страна на възложителя или от негово име от компетентен официален орган на страната на установяване на доставчика на услуги или стоки със съгласието на този орган. Проверките се отнасят до техническите възможности на доставчика и неговите производствени мощности, както и, при необходимост, до базата му за проучвания и изследвания и мерките за контрол на качеството.
4. Когато възложителите изискват представянето на съставени от независими организации сертификати, които удостоверяват, че икономическият оператор изпълнява определени стандарти за осигуряване на качеството, те се позовават на системи за осигуряване на качеството, базирани на съответните европейски серии стандарти, сертифицирани от акредитирани организации. Въпреки това възложителите приемат и други доказателства за еквивалентни мерки за гарантиране на качеството от икономическите оператори, които нямат достъп до такива сертификати или нямат възможност да ги получат в съответните срокове.
5. Когато възложителите изискват представянето на съставени от независими организации сертификати, които удостоверяват, че икономическият оператор съблюдава определени схеми или стандарти за екологично управление, те се позовават на Схемата на Европейския съюз за екологично управление и одит или на други схеми за екологично управление, признати съгласно член 45 от Регламент (ЕО) № 1221/2009 на Европейския парламент и на Съвета (18), или на други стандарти за екологично управление, основани на съответните европейски или международни стандарти от акредитирани организации. Възложителите признават еквивалентни сертификати от организации, установени в други държави членки. Те приемат от икономическите оператори и други доказателства за еквивалентни мерки за екологично управление.
6. Икономическият оператор може, когато е уместно и за определена поръчка, да разчита на възможностите на други субекти, независимо от правния характер на връзките му с тях. В този случай той трябва да докаже пред възложителя, че ще има на свое разположение необходимите ресурси за изпълнение на поръчката, например чрез представяне на ангажимент от страна на тези субекти да предоставят на негово разположение необходимите ресурси.
При същите условия посоченото в член 121, параграф 5 обединение на икономически оператори може да разчита на капацитета на членовете на обединението или на други субекти.
7. В случай на поръчка за строителни работи, за услуги, както и при монтаж и инсталиране в контекста на поръчка за доставки, възложителят може да изиска определени задачи от ключово значение да бъдат изпълнени пряко от самия оферент или, ако офертата е подадена от обединение на икономически оператори, посочено в член 121, параграф 6, от даден участник в обединението.
8. Възложителите могат да заключат, че икономическите оператори няма да изпълнят поръчката съобразно подходящия стандарт за качество, ако установят, че те имат конфликт на интереси, който може да засегне по негативен начин изпълнението на поръчката.
Член 149
Условия и критерии за възлагане
(член 110, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Без да се засяга член 107 от Финансовия регламент, поръчките се възлагат по един от следните два начина:
а)
чрез процедурата за автоматично възлагане, като в този случай поръчката се възлага на оферента, чиято оферта предлага най-ниската цена при редовност и изпълнение на определените условия;
б)
чрез процедурата за възлагане на оферента, предложил икономически най-изгодната оферта.
2. За да определи коя е икономически най-изгодната оферта, възложителят взема предвид посочената цена и други качествени критерии, оправдани от предмета на поръчката, като например технически предимства, естетически и функционални характеристики, екологични характеристики, оперативни разходи, рентабилност, срокове на изпълнение, следпродажбено обслужване и техническа помощ. Възложителят може да определи минимални равнища на качеството. Офертите под тези равнища на качеството се отхвърлят.
3. Възложителят посочва в обявлението за обществена поръчка, в спецификацията или в описателния документ тежестта, която придава на всеки от критериите за определяне на икономически най-изгодната оферта. Тази тежест може да бъде изразена като интервал с подходящ максимален диапазон.
Тежестта, която се дава на цената спрямо другите критерии, не трябва да има за резултат неутрализирането на критерия цена при избора на изпълнител, без да се засягат рамките, определени от институцията за заплащането на определени услуги, като експертните услуги за извършване на оценка.
Ако по изключение претеглянето е технически невъзможно, особено с оглед на предмета на поръчката, възложителят само подрежда приложимите критерии в низходящ ред по важност.
Член 150
Използване на електронни търгове
(член 110, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Възложителите могат да използват електронни търгове, в които се представят новите цени, преразгледани в посока понижаване, и/или новите стойности, засягащи някои елементи от офертата.
За целите на първа алинея възложителите използват повтарящ се електронен процес (електронен търг), който се извършва след първоначално цялостно оценяване на офертите, позволяващо тяхното класиране чрез методи на автоматичното оценяване.
2. При открити процедури, ограничени процедури или процедури на договаряне в посочения в член 135, параграф 1, буква а) случай възложителите могат да решат, че възлагането на обществена поръчка ще бъде предшествано от електронен търг, когато тръжните спецификации могат да бъдат прецизно описани.
При същите обстоятелства електронен търг може да бъде проведен при повторното откриване на конкурс между страните по рамков договор, както е посочено в член 122, параграф 3, буква б), както и при откриване на конкурс за поръчки, които ще бъдат възложени съгласно динамичната система за покупки, посочена в член 131.
Електронният търг се базира или единствено на цените, като в този случай поръчката се възлага по най-ниската цена, или на цените и/или стойностите на компонентите на офертите, посочени в спецификацията, като тогава поръчката се възлага на оферента с най-изгодната оферта.
3. Възложителите, които вземат решение да проведат електронен търг, посочват този факт в обявлението за обществена поръчка.
Спецификацията включва следните подробности:
а)
компонентите, чиито стойности ще бъдат предмет на електронния търг, при условие че тези компоненти са количествено измерими и могат да бъдат изразени в цифри или проценти;
б)
всички ограничения на стойностите, които могат да бъдат представени, както произтичат от спецификациите, свързани с предмета на поръчката;
в)
информацията, която ще бъде предоставена на оферентите в хода на електронния търг, и когато е уместно, момента на предоставянето ѝ;
г)
съответната информация за хода на електронния търг;
д)
условията, при които оферентите ще могат да правят оферта, по-специално минималните разлики, които ще бъдат изисквани при предлагането на оферти, когато е уместно;
е)
съответната информация относно използваното електронно оборудване, както и техническите условия и спецификации за връзката.
4. Преди стартирането на електронния търг възложителите извършват цялостна първоначална оценка на офертите в съответствие с определените критерии за възлагане и тяхната тежест.
Всички оференти, които са представили приемливи оферти, биват поканени едновременно по електронен път да представят нови цени и/или нови стойности; поканата съдържа всякаква необходима информация относно индивидуалната връзка с използваното електронно оборудване, като в нея се посочват датата и часът на стартиране на електронния търг. Електронният търг може да се проведе на няколко последователни етапа. Електронният търг не може да стартира по-рано от два работни дни след датата, на която са изпратени поканите.
5. Когато поръчката ще бъде възложена на базата на икономически най-изгодната оферта, поканата се придружава от резултатите от цялостната оценка на съответната оферта, извършена в съответствие с тежестта на всеки от критериите, предвидена в член 149, параграф 3, първа алинея.
В поканата се посочва и математическата формула, която трябва да се използва в електронния търг за определяне на автоматичните нови класирания на базата на представените нови цени и/или нови стойности. Тази формула включва тежестта на всички критерии, които са определени с цел идентифициране на икономически най-изгодната оферта, както е посочено в обявлението за обществената поръчка или в спецификацията. За тази цел обаче всички интервали се намаляват предварително до определена стойност.
Когато са разрешени варианти, за всеки вариант се предвижда отделна формула.
6. На всеки етап от електронния търг възложителите незабавно съобщават на всички оференти поне достатъчна информация, която да им позволи да определят относителното си класиране във всеки един момент. Те могат да съобщават и друга информация, свързана с другите предложени цени или стойности, при условие че това е посочено в спецификацията. Също така възложителите могат по всяко време да съобщават броя на участниците на съответния етап на търга. Те не могат обаче да разкриват самоличността на оферентите на който и да е етап от електронния търг.
7. Възложителите закриват електронния търг по един или повече от следните начини:
а)
като посочват в поканата за участие в търга предварително определената дата и час;
б)
когато не получават повече нови цени или нови стойности, които отговарят на изискванията относно минималните разлики;
в)
когато завършат всички етапи от търга, чийто брой е определен в поканата за участие.
За целите на буква б) от първа алинея възложителите посочват в поканата за участие в търга срока, който ще спазят след получаването на последната оферта, преди да приключат електронния търг.
Когато възложителите са взели решение да закрият електронния търг в съответствие с буква в) от първа алинея, евентуално в съчетание с условията по буква б) от първа алинея, в поканата за участие в търга следва да се посочи времевият график за всеки етап на търга.
8. След приключването на електронния търг възложителите възлагат поръчката в съответствие с член 149 на базата на резултатите от електронния търг.
Възложителите не могат да използват по некоректен начин електронните търгове, както и не могат да ги използват по начин, който възпрепятства, ограничава или нарушава конкуренцията или променя предмета на поръчката, описан в публикуваното обявление за обществената поръчка и дефиниран в спецификацията.
Член 151
Оферти с необичайно ниска стойност
(член 110, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Ако за дадена поръчка офертите изглеждат с необичайно ниска стойност, възложителят, преди да ги отхвърли единствено на това основание, отправя искане в писмена форма за подробности относно съставните елементи на офертата, които смята за значими, и проверява тези съставни елементи след надлежно изслушване на страните, като взема предвид представените обяснения. Тези подробности могат да се отнасят по-специално до изпълнението на разпоредбите относно защитата на заетостта и условията на труд, които са в сила на мястото, където ще се извършат строителните работи, услугата или доставката.
Възложителят може по-конкретно да вземе предвид обясненията във връзка с:
а)
икономическите аспекти на производствения процес, на предоставянето на услугите или строителния метод;
б)
избраните технически решения или изключително благоприятните условия на разположение на оферента;
в)
оригиналността на офертата.
2. Когато установи, че офертата е с необичайно ниска стойност в резултат на предоставена държавна помощ, възложителят може да отхвърли офертата единствено на това основание само ако оферентът не е в състояние да докаже в разумен срок, определен от възложителя, че съответната помощ е предоставена окончателно и в съответствие с процедурите и решенията, посочени в правилата на Съюза относно държавните помощи.
Член 152
Срок за получаване на офертите и заявленията за участие
(член 111, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Възложителите определят в календарни дни задължителен срок за получаване на офертите и заявленията за участие. Срокът е достатъчно дълъг, за да даде на заинтересованите страни разумен и подходящ период за подготовка и подаване на офертите, като отчита по-конкретно сложността на поръчката или необходимостта от посещение на мястото или справка на място с документите, приложени към спецификациите.
2. При открити процедури за поръчки на стойност, равна на определените в член 170, параграф 1 прагове или по-висока от тях, срокът за получаването на офертите е не по-кратък от 52 дни от датата, на която е изпратено обявлението за обществената поръчка.
3. При ограничените процедури при случаи, в които се използва състезателният диалог съгласно член 132, и при процедурите на договаряне с публикуване на обявление за обществена поръчка за поръчки над праговете по член 170, параграф 1, срокът за получаване на заявленията за участие е не по-кратък от 37 дни от датата на изпращане на обявлението за обществена поръчка.
При ограничените процедури за поръчки на стойност, равна на определените в член 170, параграф 1 прагове или по-висока от тях, срокът за получаването на офертите е не по-кратък от 40 дни от датата, на която е изпратена поканата за представяне на оферти.
Въпреки това след изпращането на посочената в член 136, параграф 1 покана за изразяване на интерес при процедурите срокът е:
а)
не по-кратък от 21 дни от датата, на която е изпратена поканата за представяне на оферти, за получаване на оферти по процедурата, посочена в член 136, параграф 1, буква а) и член 136, параграф 3, буква б), подточка i);
б)
не по-кратък от 10 дни за получаване на заявления за участие и не по-кратък от 21 дни за получаване на оферти в случая на двуетапната процедура, посочена в член 136, параграф 3, буква б), подточка ii).
4. Когато в съответствие с член 123, параграф 2 възложителите са изпратили за публикуване обявление за предварителна информация или самите те са публикували обявление за предварителна информация в профила си на купувач за поръчки над праговете по член 170, параграф 1, срокът за получаване на оферти може да бъде принципно съкратен на 36 дни, но при никакви обстоятелства не е по-кратък от 22 дни от датата на изпращане на обявлението за обществената поръчка или поканата за представяне на оферти.
Съкратените срокове, посочени в първа алинея, са разрешени само ако обявлението за предварителна информация отговаря на следните условия:
а)
то съдържа цялата необходима информация за обявлението за обществена поръчка, доколкото тази информация е налична към момента на публикуване на обявлението;
б)
то е било изпратено за публикуване между 52 дни и 12 месеца преди датата, на която е изпратено обявлението за обществена поръчка.
5. Сроковете за получаване на оферти могат да бъдат съкратени с пет дни, ако от датата на публикуване на обявлението за обществена поръчка или поканата за изразяване на интерес е налице неограничен и директен достъп по електронен път до всички документи, които съставляват поканата за представяне на оферти.
Член 153
Срокове за достъп до тръжната документация
(член 111, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. При условие че искането е отправено своевременно преди крайния срок за подаване на офертите, спецификацията или описателните документи в посочената в член 132 процедура, както и допълнителните документи, се изпращат в рамките на пет календарни дни от получаването на искането на всички икономически оператори, които са поискали спецификацията или са изразили интерес за участие в диалога или за представяне на оферти, при спазване на разпоредбите на параграф 4. Възложителите не са длъжни да отговарят на искания за документи, които са отправени по-малко от пет работни дни преди крайния срок за представянето на офертите.
2. При условие че искането е отправено своевременно преди крайния срок за подаване на офертите, допълнителна информация относно спецификацията, или описателните или допълнителните документи се предоставя едновременно на всички икономически оператори, които са поискали спецификацията или са изразили интерес за участие в диалога или за представяне на оферти възможно най-бързо и не по-късно от шест календарни дни преди крайния срок за получаване на офертите или, в случай на искания за информация, получени по-малко от осем календарни дни преди крайния срок за получаване на офертите, възможно най-бързо след получаване на искането. Възложителите не са длъжни да отговарят на искания за допълнителна информация, които са отправени по-малко от пет работни дни преди крайния срок за представяне на офертите.
3. Ако по някакви причини спецификациите и допълнителните документи или информация не могат да бъдат предоставени в сроковете по параграфи 1 и 2 от настоящия член или когато офертите могат да бъдат направени само след посещение на място или справка на място с приложените към спецификациите документи, срокът за получаване на оферти по член 152 се удължава, за да се даде възможност на всички икономически оператори да се запознаят с необходимата информация за изготвяне на офертите. Удължаването се обявява по подходящ начин в съответствие с разпоредбите на членове 123-126.
4. Параграф 1 от настоящия член не се прилага при откритата процедура, включително при посочената в член 131 динамична система за покупки, ако е налице неограничен и пълен директен достъп по електронен път до цялата покана за представяне на оферти, както и до всички допълнителни документи. В посоченото в член 123, параграф 3 обявление за обществена поръчка се посочва интернет адресът, на който може да бъде направена справка с тези документи.
Член 154
Срокове при спешни случаи
(член 111, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Когато поради обоснована неотложност е невъзможно спазването на минималните срокове, установени в член 152, параграф 3 за ограничените процедури и процедурите на договаряне, при които е публикувано обявление за обществена поръчка, възложителите могат да определят следните срокове в календарни дни:
а)
срок за получаване на заявленията за участие, който не може да бъде по-кратък от 15 дни от датата, на която е изпратено обявлението за обществена поръчка, или 10 дни, ако обявлението е изпратено по електронен път на Службата за публикации;
б)
срок за получаване на офертите, който не може да бъде по-кратък от 10 дни от датата на изпращане на поканата за представяне на оферти.
2. При ограничените процедури и ускорените процедури на договаряне, при условие че е поискана навреме, на всички кандидати или оференти се предава допълнителна информация за спецификациите не по-късно от четири календарни дни преди крайния срок за получаване на офертите.
Член 155
Методи на комуникация
(член 111, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Условията за подаване на офертите и заявленията за участие се определят от възложителя, който може да избере един-единствен метод за подаване. Офертите и заявленията за участие могат да бъдат подавани с писмо или по електронен път. Заявленията за участие могат да бъдат подавани и по факс.
Избраните начини за комуникация са общодостъпни и не ограничават достъпа на икономическите оператори до процедурата за обществена поръчка.
Избраните начини за комуникация са такива, че гарантират изпълнението на следните условия:
а)
всяко представяне съдържа цялата информация, която се изисква за неговата оценка;
б)
целостта на данните е запазена;
в)
поверителността на офертите и заявленията за участие е запазена и възложителите проверяват съдържанието на офертите и заявленията за участие само след като е изтекъл определеният за тяхното подаване срок;
г)
осигурена е защитата на личните данни в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Когато е необходимо, за целите на доказателствата с правна сила възложителите могат да вземат решение, съгласно което представените по факс заявления за участие трябва да бъдат потвърдени с писмо или по електронен път възможно най-бързо и при всички случаи преди определената в член 152 крайна дата.
2. Когато възложителят разреши представянето на офертите и заявленията за участие по електронен път, използваните инструменти и техническите им характеристики са недискриминиращи по естеството си, общодостъпни и съвместими с масово използваните информационни и комуникационни технологии, както и не ограничават достъпа на икономическите оператори до процедурата за обществена поръчка.
3. С изключение на поръчките под прага по член 170, параграф 1, устройствата за електронното получаване на оферти и заявления за участие гарантират чрез технически средства и подходящи процедури, че:
а)
икономическият оператор може да бъде идентифициран със сигурност;
б)
точният час и дата на получаване на офертите и заявленията за участие може да се определи точно;
в)
може в разумна степен да се гарантира, че никой няма достъп до данните, предавани съгласно тези изисквания, преди посочения краен срок;
г)
ако тази забрана за достъп бъде нарушена, може в разумна степен да се гарантира, че нарушението може да бъде недвусмислено установено;
д)
само упълномощени лица могат да определят или променят датите за отварянето на получените данни;
е)
по време на различните етапи на процедурата за обществена поръчка достъпът до цялата предоставена информация или до част от нея трябва да бъде възможен единствено чрез едновременни действия на упълномощените лица;
ж)
едновременните действия на упълномощените лица трябва да дават достъп до предадените данни само след определената дата;
з)
данните, получени и отворени в съответствие с тези изисквания, трябва да останат достъпни само за лицата, упълномощени да се запознаят с тях.
4. Когато възложителят разреши представянето на офертите и заявленията за участие по електронен път, електронните документи, изпратени чрез такива системи, се приемат за оригинали и се смята, че са подписани от упълномощен представител на икономическия оператор.
5. Когато представянето се извършва с писмо, оферентите или кандидатите могат да изберат да представят оферти или заявления за участие:
а)
по пощата или по куриер, при което в поканата за представяне на оферти се посочва, че за доказателство служат датата на изпращане, пощенското клеймо или датата на разписката за предаване;
б)
с доставка на ръка до помещенията на институцията, лично от оферента или кандидата или чрез посредник; за тази цел в поканата за представяне на оферти в допълнение към посочената в член 138, параграф 2, буква а) информация се посочва отделът, на който трябва да бъдат предоставени офертите или заявленията за участие срещу подписана и датирана разписка.
6. С цел запазване на тайната и избягване на затрудненията при изпращането на офертите с писмо поканата за представяне на оферти трябва да съдържа следната разпоредба:
Офертите се подават в запечатан плик, който на свой ред е поставен в друг запечатан плик. На вътрешния плик се отбелязват наименованието на отдела, до когото е адресиран пликът съгласно поканата за подаване на оферти, както и думите „Покана за представяне на оферти - да не се отваря от пощенските служби“. Ако се използват самозалепващи се пликове, те трябва да бъдат запечатани със залепваща се лента и подателят трябва да се подпише върху нея.
Член 156
Тръжни гаранции
(член 111, параграф 3 от Финансовия регламент)
Възложителят може да поиска тръжна гаранция, която се предоставя съгласно член 163 и представлява от 1 % до 2 % от общата стойност на поръчката.
Тръжната гаранция се освобождава, когато обществената поръчка бъде възложена. Ако в предвидения срок не бъде представена оферта или ако офертата впоследствие бъде оттеглена, гаранцията се задържа.
Член 157
Отваряне на офертите и заявленията за участие
(член 111, параграф 4 от Финансовия регламент)
1. Отварят се всички заявления за участие и оферти, които отговарят на изискванията на член 155.
2. За поръчките на стойност, надвишаваща прага, посочен в член 137, параграф 1, отговорният разпоредител с бюджетни кредити назначава комисия за отваряне на офертите.
Комисията за отваряне на офертите се състои от поне три лица, които представляват най-малко две организационни единици на засегнатата институция и нямат йерархическа връзка помежду си, като поне едно от тях не е подчинено на разпоредителя с бюджетни кредити. За да се избегне конфликт на интереси, към тези лица се прилагат задълженията по член 57 от Финансовия регламент. В представителствата или местните звена, посочени в член 72 от настоящия регламент или действащи изолирано в държава членка, ако не разполагат с отделни единици, изискването за организационни единици без йерархическа връзка между тях не се прилага.
В случай на процедура за обществена поръчка, открита на междуинституционална основа, комисията по отварянето се назначава от отговорния разпоредител с бюджетни кредити от институцията, отговаряща за процедурата. Съставът на комисията по отварянето трябва, доколкото това е възможно, да отразява междуинституционалния характер на процедурата за обществена поръчка.
3. Когато офертите се представят по пощата, един или повече от членовете на комисията за отваряне на офертите парафират документите, като удостоверяват датата и часа на изпращане на всяка оферта.
Те също така парафират едно от следните:
а)
всяка страница от всяка оферта;
б)
заглавната страница и страниците, които съдържат финансова информация, във всяка оферта, като целостта на първоначалната оферта се гарантира чрез съответните средства, използвани от отдел, който е независим от службата на разпоредителя с бюджетни кредити, с изключение на случаите, посочени във втора алинея от параграф 2.
При автоматично възлагане на обществената поръчка съгласно разпоредбите на член 149, параграф 1, буква а), посочените в офертите цени, които отговарят на изискванията, се обявяват публично.
Членовете на комисията подписват протокол за отварянето на получените оферти, в който се посочва кои оферти отговарят на изискванията на член 155 и кои не, както и се излагат основанията, на които офертите са отхвърлени поради несъответствие с изискванията във връзка с методите за представяне на оферти по член 155. Този протокол може да бъде подписан в електронна система, гарантираща достатъчна идентификация на подписващия се.
Член 158
Комисия за оценка на офертите и заявленията за участие
(член 111, параграф 5 от Финансовия регламент)
1. Всички заявления за участие и оферти, които са обявени за отговарящи на изискванията на член 155, се оценяват и класират от комисия за оценка, която се сформира за всеки от двата етапа, въз основа, съответно, на предварително съобщените критерии за отстраняване и подбор и на критериите за възлагане.
Тази комисия се назначава от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, за да изготви консултативно становище за поръчките на стойност, надвишаваща прага, посочен в член 137, параграф 1.
Независимо от това отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да реши, че комисията за оценка следва да оцени и класира офертите на базата само на критериите за възлагане, а критериите за отстраняване и за подбор трябва да се оценят по друг подходящ начин, който да гарантира отсъствието на конфликти на интереси.
2. Комисията за оценка се състои от поне три лица, които представляват най-малко две организационни единици на институциите или органите, посочени в член 208 от Финансовия регламент, и нямат йерархическа връзка помежду си, като поне едно от тях не е подчинено на разпоредителя с бюджетни кредити. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити гарантира, че тези лица изпълняват задълженията, установени в член 57 от Финансовия регламент.
В представителствата или местните звена, посочени в член 72 или действащи изолирано в държава членка, ако не разполагат с отделни единици, изискването за организационни единици без йерархическа връзка между тях не се прилага.
Комисията за оценка може да има същия състав както комисията за отваряне на офертите.
Комисията може да се подпомага от външни експерти по решение на отговорния разпоредител с бюджетни кредити. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити гарантира, че тези експерти изпълняват задълженията, установени в член 57 от Финансовия регламент.
В случай на процедура за обществена поръчка, открита на междуинституционална основа, комисията за оценка се назначава от отговорния разпоредител с бюджетни кредити от институцията, отговаряща за процедурата. Съставът на комисията за оценка отразява, доколкото това е възможно, междуинституционалния характер на процедурата за обществена поръчка.
3. Заявленията за участие и офертите, които не отговарят на всички съществени изисквания, посочени в тръжната документация, се отстраняват.
Въпреки това комисията за оценка или възложителят могат да поискат от кандидатите или оферентите да допълнят или да пояснят оправдателните документи, представени във връзка с критериите за отстраняване и подбор, в рамките на определен от нея/него срок.
Заявленията за участие и офертите, които не са отхвърлени и които отговарят на критериите за подбор, се считат за приемливи.
4. При оферти с необичайно ниска стойност съгласно член 151 комисията за оценка отправя искане за представяне на необходимата информация във връзка със съдържанието на офертата.
Член 159
Резултати от оценката
(член 112 от Финансовия регламент)
1. За оценката и класирането на заявленията за участие и офертите, които са обявени за отговарящи на изискванията, се съставя писмен протокол с дата на съставяне.
Той се подписва от всички членове на комисията за оценка. Този протокол може да бъде подписан в електронна система, гарантираща достатъчна идентификация на подписващия се.
Ако комисията за оценка не носи отговорност да проверява офертите на базата на критериите за отстраняване и подбор, писменият протокол се подписва и от лицата, на които това е възложено от отговорния разпоредител с бюджетни кредити. Писменият протокол се съхранява за бъдещи справки.
2. Писменият протокол, посочен в параграф 1, съдържа най-малко следното:
а)
името и адреса на възложителя, предмета и стойността на поръчката, рамковото споразумение или динамичната система за покупки;
б)
имената на отхвърлените кандидати или оференти, както и основанията за тяхното отхвърляне;
в)
имената на приетите за разглеждане кандидати или оференти и основанията за техния подбор;
г)
основанията за отхвърлянето на оферти, чиято стойност е установена като необичайно ниска;
д)
имената на предложените кандидати или изпълнители и основанията за избора, както и дела от поръчката или рамковото споразумение, който изпълнителят възнамерява да възложи на трети страни, ако е известен.
3. След това възложителят взема решение, което има следното минимално съдържание:
а)
името и адреса на възложителя, предмета и стойността на поръчката или предмета и максималната стойност на рамковото споразумение или динамичната система за покупки;
б)
имената на отхвърлените кандидати или оференти, както и основанията за тяхното отхвърляне;
в)
имената на приетите за разглеждане кандидати или оференти и основанията за техния подбор;
г)
основанията за отхвърлянето на оферти, чиято стойност е установена като необичайно ниска;
д)
имената на избраните кандидати или изпълнители и основанията за избора чрез позоваване на предварително обявените критерии за подбор и възлагане, както и дела от поръчката или рамковото споразумение, който изпълнителят възнамерява да възложи на трети страни, ако е известен;
е)
в случай на процедури на договаряне и състезателен диалог, обстоятелствата, посочени в членове 132, 134, 135, 266, 268, 270 и 271, които оправдават тяхното използване;
ж)
при необходимост, причините, поради които възложителят взема решение да не възложи обществена поръчка.
В случай на процедура за обществена поръчка, открита на междуинституционална основа, решението по първа алинея се взема от възложителя, отговорен за процедурата.
Член 160
Контакти между възложителите и оферентите
(член 112 от Финансовия регламент)
1. Между възложителите и оферентите могат да се осъществяват контакти по време на процедурата за възлагане на обществена поръчка по изключение при условията, посочени в параграфи 2 и 3.
2. Преди крайния срок за подаване на оферти по отношение на допълнителната документация и информация по член 153 възложителят може:
а)
по инициатива на оферентите да представи допълнителна информация единствено за изясняване същността на поръчката, като тази информация се съобщава на една и съща дата на всички оференти, които са поискали спецификациите;
б)
по собствена инициатива, при откриване на грешка, неточност, пропуск или друг технически недостатък в текста на обявлението за обществена поръчка, поканата за представяне на оферти или спецификациите, да уведоми заинтересованите лица на една и съща дата и по начин, идентичен на този, използван по отношение на първоначалната покана за представяне на оферти.
3. Ако след отварянето на офертите се налага някакво пояснение във връзка с дадена оферта или следва да се коригира явна техническа грешка в офертата, възложителят може да установи контакт с оферента, въпреки че този контакт не може да доведе до промени в условията на офертата.
4. Във всеки случай, когато е бил осъществен контакт, както и в надлежно обоснованите случаи, когато не е бил осъществен контакт, както е посочено в член 96 от Финансовия регламент, това се записва в досието за обществената поръчка.
Член 161
Информация за кандидатите и оферентите
(членове 113, 114 и 118 от Финансовия регламент)
1. Възложителите информират възможно най-бързо кандидатите и оферентите за взетите решения относно възлагането на поръчката или рамковото споразумение или приемането в динамичната система за покупки, включително за мотивите за всяко решение да не се възлага поръчката или рамковото споразумение или да не се създава динамична система за поръчки, за които е проведен конкурентен търг, или за решението да се започне нова процедура.
2. В срок от не повече от 15 календарни дни след датата на получаване на писмено искане, възложителят съобщава информацията по член 113, параграф 2 от Финансовия регламент.
3. В случай на поръчки, възложени от институциите на Съюза за техни нужди, на стойност, равна на праговете по член 170, параграф 1 или по-висока от тях, и които не са изключени от обхвата на Директива 2004/18/ЕО, възложителят уведомява отпадналите оференти или кандидати, едновременно и индивидуално, по електронен път, че тяхното заявление или оферта не са били приети, на един от следните етапи:
а)
в кратък срок след вземане на решенията на базата на критериите за отстраняване и подбор и преди решението за възлагане в случай на процедура за обществена поръчка, организирана на два етапа;
б)
по отношение на решенията за възлагане и решенията за отхвърляне на оферти, възможно най-скоро след решението за възлагане и най-късно до една седмица след него.
Във всеки случай възложителят посочва причините, поради които офертата или заявлението не са били приети, и съществуващите правни средства за обжалване.
Неуспелите оференти или кандидати могат да поискат допълнителна информация относно мотивите за отхвърлянето им в писмена форма по пощата, по факс или по електронна поща; всички избрани оференти, чиито оферти не са елиминирани, могат да получат информация за характеристиките и относителните предимства на приетата оферта, както и за името на успелия оферент, без да се засяга член 113, параграф 2, втора алинея от Финансовия регламент. Възложителят отговаря в рамките на не повече от петнадесет календарни дни от получаване на искането.
Член 162
Подписване на договора
(членове 113 и 118 от Финансовия регламент)
Изпълнението на договора не може да започне, преди договорът да бъде подписан.
Раздел 4
Гаранции и корективни мерки
Член 163
Гаранции
(член 115 от Финансовия регламент)
1. Когато от изпълнителите се изисква да предоставят предварителна гаранция, тя трябва да бъде в размер и за срок, които са достатъчни за нейното активиране.
2. Гаранцията се предоставя от банка или упълномощена финансова институция. Тя може да се замени от солидарна гаранция от трета страна, при съгласието на възложителя.
Гаранцията се предоставя в евро.
С нея банката или финансовата институция, или третата страна осигурява неотменимо обезпечение или действа като пръв гарант за задълженията на изпълнителя.
Член 164
Гаранция за изпълнението
(член 115 от Финансовия регламент)
1. За да се гарантира, че строителните работи, доставките или услугите са напълно извършени, и когато окончателно приемане в съответствие с условията на договора не може да се извърши при окончателното плащане, разпоредителят с бюджетни кредити може да поиска гаранция за изпълнението за всеки отделен случай и въз основа на предварителен анализ на риска.
2. Гаранция в размер на 10 % от общата стойност на поръчката може да се учреди чрез приспадане от плащанията при тяхното извършване.
Тя може да се замени от сума, която се удържа от окончателното плащане, за да представлява гаранция до окончателното приемане на услугите, доставките или строителните работи. Сумата се определя от разпоредителя с бюджетни кредити и е пропорционална на установените рискове във връзка с изпълнението на договора, като се вземе предвид неговият предмет, както и обичайните търговски условия, приложими за сектора.
Условията за такава гаранция се обявяват в тръжните документи.
3. След окончателното приемане на строителните работи, услугите или доставките гаранциите се освобождават в съответствие с условията на договора.
Член 165
Гаранция за предварително финансиране
(член 115 от Финансовия регламент)
1. След като възложителят е установил необходимостта от предварително финансиране, той прави оценка на рисковете, свързани с плащанията по предварителното финансиране, преди стартирането на процедурата за обществена поръчка, като взема предвид по-специално следните критерии:
а)
прогнозната стойност на поръчката;
б)
нейния предмет;
в)
нейната продължителност и ритъм на извършване;
г)
структурата на пазара.
2. Изисква се гаранция в замяна на плащането по предварителното финансиране в случая, посочен в член 146, параграф 6, втора алинея, или когато разпоредителят с бюджетни кредити реши да поиска гаранция съгласно параграф 1.
Не се изисква гаранция за поръчки с ниска стойност съгласно член 137, параграф 1.
Гаранцията се освобождава, когато предварителното финансиране се приспадне от междинните плащания или плащанията на остатъка в полза на изпълнителя в съответствие с условията на договора.
Член 166
Временно спиране при допуснати грешки или нередности
(член 116 от Финансовия регламент)
1. Поръчките могат да бъдат временно спрени съгласно член 116 от Финансовия регламент с цел да се провери дали наистина са допуснати съществени грешки, нередности или измами, за които съществуват съмнения. Ако те не се потвърдят, изпълнението на поръчката се възобновява във възможно най-кратък срок.
2. Съществена грешка или нередност означава всяко нарушение на клауза в договора или нормативна разпоредба в резултат на действие или бездействие, което причинява или би могло да причини загуби за бюджета на Съюза.
ГЛАВА 2
Разпоредби, приложими за поръчките, възлагани от институциите на Съюза за техни нужди
Член 167
Определяне на подходящото ниво за изчисляване на праговете
(членове 117 и 118 от Финансовия регламент)
Всеки оправомощен или вторично оправомощен разпоредител с бюджетни кредити в съответната институция преценява дали са достигнати праговете по член 118 от Финансовия регламент.
Член 168
Отделни поръчки и поръчки с лотове
(членове 104 и 118 от Финансовия регламент)
1. Прогнозната стойност на дадена поръчка не може да се определя с цел избягване на изискванията по настоящия регламент, нито поръчка може да бъде разделяна със същата цел.
Когато е подходящо, технически осъществимо и рентабилно, поръчките на стойност, равна на праговете, посочени в член 170, параграф 1, или по-висока от тях, се възлагат едновременно под формата на отделни лотове.
2. Когато предметът на поръчка за доставка, услуга или строителни работи е разделен на няколко лота, всеки един от които е предмет на индивидуална поръчка, общата стойност на всички лотове се взема предвид за общата оценка на приложимия праг.
Когато общата стойност на всички лотове е равна на праговете, посочени в член 170, параграф 1, или по-висока от тях, то за всеки един от лотовете се прилагат член 97, параграф 1 и член 104, параграфи 1 и 2 от Финансовия регламент.
3. Когато поръчката се възлага на отделни лотове, офертите се оценяват поотделно за всеки лот. Ако на един оферент се възлагат няколко лота, може да се подпише един договор, който да обхваща тези лотове.
Член 169
Условия за определяне на стойността на някои поръчки
(член 118 от Финансовия регламент)
1. За изчисляване на прогнозната стойност на поръчката възложителят включва прогнозното общо възнаграждение на изпълнителите.
Когато поръчката предвижда опции или възможно подновяване, основата за изчисляването е допустимата максимална сума, включително използването на клаузите за опциите и подновяването.
Тази оценка се прави, когато е изпратено обявлението за обществената поръчка или, в случай че няма такава публичност, когато възложителят започне процедурата по възлагането.
2. За рамковите споразумения и динамичните системи за покупки стойността, която трябва да се вземе предвид, е максималната стойност на всички планирани поръчки по време на действието на рамковото споразумение или динамичната система за покупки.
3. При поръчките за услуги се вземат предвид:
а)
в случай на застрахователни услуги, платимата премия и другите форми на възнаграждение;
б)
при банкови или финансови услуги, таксите, комисионните, лихвите и останалите видове възнаграждения;
в)
в случай на поръчки за проектиране, платимите такси и комисионни и другите форми на възнаграждение.
4. При поръчките за услуги, в които не се посочва общата цена, или при поръчките за доставки за лизинг, вземане под наем или покупка на изплащане на стоки стойността, която се взема като основа за изчисляване на прогнозната стойност, представлява:
а)
при поръчки с фиксиран срок:
i)
когато срокът е 48 месеца или по-малко при поръчките за услуги или 12 месеца или по-малко при поръчките за доставки - общата договорна стойност за целия срок;
ii)
когато срокът е над 12 месеца при поръчките за доставки - общата стойност, включително прогнозната остатъчна стойност;
б)
при поръчки за неопределен срок или, при поръчките за услуги, за срок над 48 месеца - месечната стойност, умножена по 48.
5. При поръчки за услуги или доставки, които се възлагат периодично или се подновяват на определен период, стойността на поръчката се определя въз основа на:
а)
или реалните съвкупни разходи за сходни поръчки за същите видове услуги или стоки, възложени през предходната финансова година или предходните 12 месеца, коригирани по възможност с очакваните промени в количествата или стойността през 12-те месеца след първоначалния договор;
б)
или прогнозните съвкупни разходи за последващи поръчки, възложени през 12-те месеца след извършването на първата услуга или първата доставка или през срока на договора, когато той е по-дълъг от 12 месеца.
6. При поръчките за строителни работи се взема предвид не само стойността на строителните работи, но и прогнозната обща стойност на необходимите доставки за извършване на работите, които изпълнителят получава от възложителя.
Член 170
Прагове за прилагане на процедурите съгласно Директива 2004/18/ЕО
(член 118 от Финансовия регламент)
1. Праговете, посочени в член 118 на Финансовия регламент, са тези по Директива 2004/18/ЕО съответно за поръчките за доставки, услуги и строителни работи.
2. Сроковете по член 118 от Финансовия регламент са посочените в членове 152, 153 и 154.
Член 171
Период на изчакване преди подписването на договора
(член 118 от Финансовия регламент)
1. Възложителят не подписва договора или рамковото споразумение, обхванати от Директива 2004/18/ЕО, с успелия оферент, преди да изтекат 14 календарни дни.
Този срок започва да тече от една от следните дати:
а)
деня след едновременното изпращане на уведомленията на успелите и неуспелите оференти;
б)
ако договорът или рамковото споразумение се възлага съгласно процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка, деня след публикуването на обявлението за възлагане по член 123 в Официален вестник на Европейския съюз.
Ако за изпращането се използват факс или електронни средства съгласно втора алинея, буква а), периодът на изчакване е 10 календарни дни.
При необходимост възложителят може да преустанови подписването на договора за допълнително разглеждане, ако това е оправдано поради искания или коментари, изпратени от отпаднали или недоволни оференти или кандидати, или поради всяка друга получена информация от значение. Исканията, коментарите или информацията трябва да бъдат получени в срока, посочен в първа алинея. В случай на преустановяване всички кандидати или оференти се уведомяват в рамките на три работни дни от решението за преустановяване.
Освен в случаите по параграф 2, всеки договор, подписан преди изтичане на срока, посочен в първа алинея, е нищожен.
Когато договорът или рамковото споразумение не може да бъде възложен(о) на успелия оферент, възложителят може да го възложи на следващия в класирането оферент.
2. Срокът, посочен в параграф 1, не се прилага в следните случаи:
а)
открити процедури, ограничени процедури или процедури по договаряне след публикуване на обявление за обществена поръчка, когато е подадена само една оферта;
б)
отделни договори, основани на рамково споразумение;
в)
процедури на договаряне, посочени в член 134, параграф 1, буква в), член 134, параграф 1, буква ж), подточка iii), член 134, параграф 1, буква з) и член 134, параграф 1, буква й).
Член 172
Доказателства, позволяващи участие в процедури за обществени поръчки
(член 119 от Финансовия регламент)
В спецификациите се изисква от оферентите да посочат в коя държава се намира тяхното седалище или място на установяване и да представят съответните доказателства, които са обичайно приемливи съгласно националното им законодателство.
ДЯЛ VI
БЕЗВЪЗМЕЗДНИ СРЕДСТВА
ГЛАВА 1
Обхват и форма на безвъзмездните средства
Член 173
Вноски
(член 121 от Финансовия регламент)
Вноските по член 121, параграф 2, буква г) от Финансовия регламент са суми, изплащани на органи, в които членува Съюзът, в съответствие с бюджетните решения и условията за плащане, определени от съответния орган.
Член 174
Споразумение и решение за безвъзмездни средства
(член 121, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Безвъзмездните средства се регламентират с решение или с писмено споразумение.
2. За определяне на приложимия инструмент се отчитат следните елементи:
а)
местоположение на бенефициера, в рамките на Съюза или извън него;
б)
сложност и стандартизация на съдържанието на финансираните дейности или работни програми.
Член 175
Разходи за членовете на институциите
(член 121 от Финансовия регламент)
Разходите за членовете на институциите, посочени в член 121, параграф 2, буква а) от Финансовия регламент, включват вноските за асоциации на настоящи и бивши депутати от Европейския парламент. Тези вноски се правят в съответствие с вътрешните административни правила на Европейския парламент.
Член 176
Дейности, за които могат да се получават безвъзмездни средства
(член 121 от Финансовия регламент)
Дейностите, за които могат да се получават безвъзмездни средства по смисъла на член 121 от Финансовия регламент, трябва да бъдат ясно определени.
Не се допуска разделяне на дейност на различни дейности с цел заобикаляне на правилата за финансиране, посочени в настоящия регламент.
Член 177
Органи, преследващи цел от общ интерес на Съюза
(член 121 от Финансовия регламент)
Орган, който преследва цел от общ интерес на Съюза, е:
а)
орган, занимаващ се с образование, обучение, информация, иновации или научноизследователска дейност и изследване на европейските политики, всякакви дейности, които допринасят за развитие на гражданското общество или правата на човека, или европейски орган по стандартизация;
б)
субект, който представлява органи с нестопанска цел в държавите членки, страните кандидатки или потенциални кандидатки и отстоява принципи и политики, съответстващи на целите на Договорите.
Член 178
Партньорства
(член 121 от Финансовия регламент)
1. Специфични безвъзмездни средства за дейности и оперативни безвъзмездни средства могат да бъдат част от рамково партньорство.
2. Рамково партньорство може да се установи като механизъм за дългосрочно сътрудничество между Комисията и бенефициерите на безвъзмездните средства. То може да бъде под формата на споразумение за рамково партньорство или решение за рамково партньорство.
В споразумението или решението за рамково партньорство се посочват общите цели, естеството на планираните дейности - еднократни или като част от одобрена годишна работна програма, процедурата за отпускане на специфични безвъзмездни средства, в съответствие с принципите и процедурните правила от настоящия дял, както и общите права и задължения на всяка от страните по специфичните споразумения или решения.
Продължителността на партньорството не може да надхвърля четири години, освен в изключителни случаи, обосновани по-специално от предмета на рамковото партньорство.
Разпоредителите с бюджетни кредити не могат да използват неоснователно споразуменията или решенията за рамково партньорство, нито да ги използват по начин, чиято цел или резултат противоречи на принципите на прозрачност или равно третиране на заявителите.
3. Рамковите партньорства се разглеждат като безвъзмездни средства, що се отнася до програмирането, предварителното публикуване и отпускането.
4. Специфични безвъзмездни средства, основани на споразумения или решения за рамково партньорство, се отпускат в съответствие с процедурите, определени в тези споразумения или решения, и съгласно настоящия дял.
Те подлежат на процедурите на последващо публикуване по член 191.
Член 179
Електронни системи за обмен
(член 121, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Всички контакти с бенефициерите, включително сключването на споразумения за безвъзмездни средства, уведомяването за решения за безвъзмездни средства и всички изменения към тях, могат да се осъществяват чрез електронни системи за обмен, създадени от Комисията.
2. Тези системи отговарят на следните изисквания:
а)
само упълномощени лица могат да имат достъп до системата и до документите, предавани чрез нея;
б)
само упълномощени лица могат по електронен път да подписват или да изпращат документи чрез системата;
в)
упълномощените лица трябва да бъдат идентифицирани чрез системата с установени средства;
г)
часът и датата на електронната трансакция трябва да бъдат точно определени;
д)
трябва да се запази целостта на документите;
е)
трябва да се запази наличността на документите;
ж)
когато е уместно, трябва да се запази поверителността на документите;
з)
защитата на личните данни в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001 трябва да бъде гарантирана.
3. Данните, изпратени или получени чрез такава система, се ползват с юридическата презумпция за цялост на данните и точност на посочените от системата дата и час на изпращане или получаване на данните,.
Документ, изпратен или нотифициран чрез такава система, се счита за еквивалентен на хартиен документ, допуска се като доказателство в съдебни производства, счита се за оригинал и се ползва с юридическата презумпция за неговата автентичност и цялост, при условие че не съдържа никакви динамични елементи, които могат автоматично да го променят.
Електронните подписи, посочени в параграф 2, буква б), имат равностойна правна сила на саморъчни подписи.
Член 180
Съдържание на споразуменията и решенията за безвъзмездни средства
(член 122 от Финансовия регламент)
1. Споразумението за безвъзмездни средства съдържа най-малко следното:
а)
предмета;
б)
бенефициера;
в)
продължителността, а именно:
i)
датата на неговото влизане в сила;
ii)
началната дата и продължителността на дейността или финансовата година, които се финансират;
г)
максималната сума на финансирането от страна на Съюза, изразена в евро, и формата на безвъзмездните средства, евентуално допълнени от:
i)
общия размер на прогнозните допустими разходи за дейността или работната програма и процента на финансиране на допустимите разходи;
ii)
единичните разходи, еднократната сума или единната ставка по член 123, букви б), в) и г) от Финансовия регламент, когато са определени;
iii)
комбинация от елементите, посочени подточки i) и ii) от настоящата буква;
д)
описание на дейността или при оперативните безвъзмездни средства - на работната програма, одобрена от разпоредителя с бюджетни кредити за тази финансова година, заедно с описание на очакваните резултати от изпълнението на дейността или на работната програма;
е)
общия ред и условия, приложими към всички споразумения от този вид, като приемането от страна на бенефициера на проверки и одити от Комисията, OLAF и Сметната палата;
ж)
прогнозния общ бюджет за дейността или работната програма;
з)
когато изпълнението на дейността включва обществена поръчка, принципите по член 209 или правилата за възлагане на обществени поръчки, които бенефициерът е длъжен да спазва;
и)
отговорностите на бенефициера, по-специално:
i)
по отношение на доброто финансово управление и представянето на отчети за дейността и финансови отчети; при необходимост се определят междинни цели, при постигането на които тези отчети стават изискуеми;
ii)
в случай на споразумение между Комисията и няколко бенефициери, специфичните задължения на координатора, ако има такъв, както и задълженията на другите бенефициери към координатора, както и финансовата отговорност на бенефициерите за сумите, дължими на Комисията;
й)
условията и сроковете за одобряване на отчетите и за извършване на плащане от страна на Комисията;
к)
при необходимост, подробности във връзка с допустимите разходи за дейността или одобрената работна програма или единичните разходи, еднократните суми или единните ставки по член 123 от Финансовия регламент;
л)
разпоредби относно видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
Общият ред и условията, посочени в буква е) от първа алинея, определят най-малко:
i)
че правото на ЕС е приложимото право по отношение на споразумението за безвъзмездни средства, допълнено при необходимост от национално право, посочено в споразумението за безвъзмездни средства. Дерогация може да се направи в споразуменията, сключени с международни организации;
ii)
компетентния съд или арбитражния съд за решаване на спорове.
2. В споразумението за безвъзмездни средства могат да се предвидят условията и сроковете за преустановяване или прекратяване в съответствие с член 135 от Финансовия регламент.
3. В случаите по член 178 решението или споразумението за рамково партньорство определя информацията, посочена в параграф 1, първа алинея, букви а) и б), буква в), подточка i), буква е), букви з)-й) и буква л) от настоящия член.
Конкретното решение или споразумение за безвъзмездни средства съдържа информацията, посочена в параграф 1, първа алинея, букви а) -д), букви ж) и к) и при необходимост буква и).
4. Изменения към споразуменията за безвъзмездни средства се правят само в писмена форма. Такива изменения, включително тези, с които се добавя или премахва бенефициер, не могат по замисъл или резултат да променят споразуменията по такъв начин, че да поставят под въпрос решението за отпускане на безвъзмездни средства или да противоречат на равното третиране на заявителите.
5. Параграфи от 1, 2, 3 и 4 се прилагат mutatis mutandis към решенията за безвъзмездни средства.
Част от сведенията по параграф 1 могат да се предоставят в поканата за предложения или в друг подобен документ вместо в решението за безвъзмездни средства.
Член 181
Форми на безвъзмездните средства
(член 123 от Финансовия регламент)
1. Безвъзмездните средства под формата, посочена в член 123, параграф 1, буква а) от Финансовия регламент, се изчисляват въз основа на допустимите разходи, действително направени от бенефициера, и са предмет на предварителна прогноза за бюджета, представена заедно с предложението и включена в решението или споразумението за безвъзмездни средства.
2. Единичните разходи, посочени в член 123, параграф 1, буква б) от Финансовия регламент, обхващат всички или някои специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително чрез прилагане на сума за единица.
3. Еднократните суми, посочени в член 123, параграф 1, буква в) от Финансовия регламент, обхващат като цяло всички или някои специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително.
4. Финансирането с единни ставки, посочено в член 123, параграф 1, буква г) от Финансовия регламент, обхваща специфични категории допустими разходи, които са ясно определени предварително чрез прилагане на процент.
Член 182
Еднократни суми, единични разходи и финансиране с единни ставки
(член 124 от Финансовия регламент)
1. Разрешението за използване на еднократни суми, единични разходи или финансиране с единни ставки, посочени в член 124, параграф 1 от Финансовия регламент, се прилага за продължителността на програмата. Това разрешение може да бъде преразгледано, ако са необходими съществени промени. Данните и сумите се оценяват периодично и ако е необходимо, еднократните суми, единичните разходи или финансирането с единни ставки се коригират.
При споразумения между Комисията и няколко бенефициери максималните стойности, посочени в член 124, параграф 1, втора алинея от Финансовия регламент, се прилагат към всеки бенефициер.
2. Споразумението или решението за безвъзмездни средства съдържа всички необходими разпоредби за проверка, че са изпълнени условията за изплащане на безвъзмездните средства въз основа на еднократни суми, единични разходи или единни ставки.
3. Плащането на безвъзмездните средства въз основа на еднократни суми, единични разходи или финансиране с единни ставки не засяга правото на достъп до задължителните записи за бенефициерите за целите, предвидени в първа алинея от параграф 1 и член 137, параграф 2 от Финансовия регламент.
4. Когато последваща проверка покаже, че правопораждащото събитие не е настъпило и на бенефициера е направено недължимо плащане на безвъзмездни средства въз основа на еднократни суми, единични разходи или финансиране с единни ставки, Комисията има правото да си възстанови сумата на безвъзмездните средства, без да се засягат санкциите, посочени в член 109 от Финансовия регламент.
ГЛАВА 2
Принципи
Член 183
Принцип на съфинансиране
(член 125, параграф 3 от Финансовия регламент)
1. Според принципа на съфинансиране ресурсите, необходими за изпълнение на дейността или работната програма, не се предоставят изцяло чрез вноска от Съюза.
Съфинансирането може да бъде под формата на собствени ресурси на бенефициера, приходи, получени от дейността или работната програма, или финансови вноски или вноски в натура от трети страни.
2. Вноските в натура представляват нефинансови ресурси, предоставени безвъзмездно от трети страни на бенефициера.
Член 184
Принцип на недопускане на печалба
(член 125, параграф 5 от Финансовия регламент)
Финансовите вноски от трети страни, които могат да бъдат използвани от бенефициера за покриване на разходи, различни от допустимите разходи за безвъзмездни средства от Съюза, или които не са дължими на третата страна, когато не се използват в края на дейността или работната програма, не могат да бъдат разглеждани като целеви финансови вноски от донорите за финансиране на допустимите разходи по смисъла на член 125, параграф 5 от Финансовия регламент.
Член 185
Безвъзмездни средства с ниска стойност
(член 125, параграф 4 от Финансовия регламент)
За безвъзмездни средства с ниска стойност се считат безвъзмездните средства, които не надвишават 60 000 EUR.
Член 186
Техническа помощ
(членове 101 и 125 от Финансовия регламент)
„Техническа помощ“ означава дейности по поддръжка и изграждане на капацитет, необходими за изпълнението на програма или дейност, в частност дейностите по подготовка, управление, наблюдение, оценка, одит и контрол.
Член 187
Допустими разходи
(член 126, параграф 3, буква в) от Финансовия регламент)
ДДС се разглежда като неподлежащ на възстановяване съгласно приложимото национално законодателство за ДДС, ако в съответствие с националното законодателство данъкът се дължи за някоя от следните дейности:
а)
освободени дейности без право на приспадане;
б)
дейности, които попадат извън обхвата на ДДС;
в)
дейности, посочени в буква а) или б), по отношение на който ДДС не подлежи на приспадане, а се възстановява чрез специфични схеми за възстановяване или компенсационни фондове, които не са предвидени в Директива 2006/112/ЕО, дори ако тази схема или фонд са установени с националното законодателство за ДДС.
ДДС, свързан с дейностите, изброени в член 13, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО, се счита за платен от бенефициер, различен от данъчно незадължено лице, определено в член 13, параграф 1, първа алинея от тази директива, независимо дали тези дейности се разглеждат от съответната държава членка като дейности, извършвани от публичноправни органи, действащи в качеството си на публични органи.
Член 188
Програмиране
(член 128 от Финансовия регламент)
1. Всеки отговорен разпоредител с бюджетни кредити изготвя годишна или многогодишна работна програма за безвъзмездни средства. Работната програма се приема от институцията и се публикува на интернет сайта за безвъзмездните средства на съответната институция възможно най-скоро и не по-късно от 31 март на годината на изпълнение.
В работната програма се посочват периодът, който тя обхваща, основният акт, ако има такъв, преследваните цели, очакваните резултати, примерният график на поканите за предложения с примерните суми и максималният процент на съфинансиране.
Работната програма съдържа също информацията, посочена в член 94, относно решението за нейното приемане, което трябва да се разглежда като решението за финансиране за безвъзмездните средства през съответната година.
2. Всяка съществена промяна в работната програма се приема и публикува, както е предвидено в параграф 1.
Член 189
Съдържание на поканите за предложения
(член 128 от Финансовия регламент)
1. Поканите за предложения съдържат:
а)
поставените цели;
б)
критериите за допустимост, отстраняване, подбор и отпускане по членове 131 и 132 от Финансовия регламент и съответните оправдателни документи;
в)
условията за финансиране от Съюза;
г)
условията и крайния срок за подаване на предложения, както и планираната дата, до която всички заявители трябва да бъдат информирани за резултатите от оценката на тяхното заявление, и ориентировъчната дата за подписване на споразуменията за безвъзмездни средства или за уведомяване относно решенията за безвъзмездни средства.
2. Поканите за предложения се публикуват на интернет сайта на институциите на Съюза, както и чрез всякакви други подходящи средства, включително в Официален вестник на Европейския съюз, когато е необходимо да се осигури допълнителна публичност сред потенциалните бенефициери. Те могат да бъдат публикувани от момента на приемане на решението за финансиране, посочено в член 84 от Финансовия регламент, включително през годината, предхождаща изпълнението на бюджета. Всички изменения в съдържанието на поканите за предложения подлежат на публикуване при същите условия като тези за поканите за предложения.
Член 190
Изключения от поканите за предложения
(член 128 от Финансовия регламент)
1. Безвъзмездни средства могат да бъдат отпускани без покана за предложения само в следните случаи:
а)
за целите на операции по хуманитарна помощ и гражданска защита или за помощ за управление на кризи по смисъла на параграф 2;
б)
в други изключителни и надлежно обосновани извънредни ситуации;
в)
в полза на органи, които имат монопол de jure или de facto, с подходяща обосновка в решението за отпускане;
г)
в полза на органи, определени в основен акт по смисъла на член 54 от Финансовия регламент като бенефициери на безвъзмездни средства, или на органи, определени от държавите членки, под тяхна отговорност, когато тези държави членки са определени с основен акт като бенефициери на безвъзмездни средства;
д)
в случай на научни изследвания и технологично развитие, на органи, определени в работната програма по член 128 от Финансовия регламент, когато основният акт изрично предвижда тази възможност и при условие че проектът не попада в обхвата на покана за предложения;
е)
за дейности със специфични характеристики, които изискват определен вид орган поради неговите технически познания, тясна специализация или административни правомощия, при условие че тези дейности не попадат в обхвата на покана за предложения.
Случаите, посочени в буква е) от първа алинея, се обосновават надлежно в решението за отпускане.
2. „Кризисни ситуации в трети държави“ означава ситуации на непосредствена или предстояща опасност, застрашаваща да ескалира във въоръжен конфликт или да дестабилизира страната. „Кризисни ситуации“ означава също ситуации, предизвикани от природни бедствия, причинени от човека кризи, като войни и други конфликти, или извънредни обстоятелства, имащи подобни отражения, свързани inter alia с изменение на климата, влошаване на околната среда, лишаване от достъп до енергия и природни ресурси или крайна бедност.
Член 191
Последващо публикуване
(член 128 от Финансовия регламент)
1. Информацията, отнасяща се до безвъзмездни средства, отпуснати в хода на финансовата година, се публикува в съответствие с член 21.
2. След публикуването съгласно параграф 1, при поискване от Европейския парламент и от Съвета, Комисията им изпраща отчет относно:
а)
броя на заявителите през изминалата година;
б)
броя и дела на успешните заявления за всяка покана за предложения;
в)
средната продължителност на процедурата от датата на приключване на поканата за предложения до отпускането на безвъзмездните средства;
г)
броя и размера на безвъзмездните средства, при които задължението за последващо публикуване е било отменено през изминалата година в съответствие с член 21, параграф 4.
Член 192
Информация за заявителите
(член 128 от Финансовия регламент)
Комисията предоставя информация и съвети на заявителите чрез следните средства:
а)
определяне на съвместни стандарти за формулярите за заявление за сходни безвъзмездни средства и контрол на дължината и яснотата на формулярите;
б)
предоставяне на информация на потенциалните заявители, по-конкретно чрез провеждане на семинари и разпространяване на справочници;
в)
поддържане на постоянни данни за бенефициерите в досиетата на юридическите лица по член 63.
Член 193
Финансиране от отделни бюджетни редове
(член 129 от Финансовия регламент)
Дейностите могат да се финансират съвместно от отделни бюджетни редове от различни отговорни разпоредители с бюджетни кредити.
Член 194
Ретроактивно действие на финансирането в случаи на изключителна спешност и предотвратяване на конфликти
(член 130 от Финансовия регламент)
В рамките на член 130, параграф 1 от Финансовия регламент разходите на бенефициера преди датата на подаване на заявлението са допустими за финансиране от Съюза при следните условия:
а)
причините за такава дерогация са подходящо обяснени в решението за финансиране;
б)
решението за финансиране и споразумението или решението за безвъзмездни средства изрично предвиждат начална дата за признаване на разходите преди датата на подаване на заявленията.
Член 195
Подаване на заявления за безвъзмездни средства
(член 131 от Финансовия регламент)
1. Правилата за подаване на заявления за безвъзмездни средства се определят от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, който може да избере метода на подаване. Заявленията за безвъзмездни средства могат да се подават с писмо или по електронен път.
Избраното средство за комуникация е недискриминиращо по своето естество и не води до ограничаване на достъпа на заявителите до процедурата за отпускане на средства.
Избраните начини за комуникация са такива, че гарантират изпълнението на следните условия:
а)
всяко представяне съдържа цялата информация, която се изисква за неговата оценка;
б)
трябва да се запази целостта на данните;
в)
трябва да се запази поверителността на предложенията;
г)
защитата на личните данни в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001 е гарантирана.
За целите на буква в) от трета алинея отговорният разпоредител с бюджетни кредити разглежда съдържанието на заявленията само след изтичане на срока за тяхното подаване.
Отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да изиска електронните заявления да бъдат придружавани от усъвършенстван електронен подпис по смисъла на Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19).
2. Когато отговорният разпоредител с бюджетни кредити разреши подаване на заявления по електронен път, използваните средства и техните технически характеристики са недискриминиращи по своето естество, всеобщо достъпни и съвместими с масово използваните информационни и комуникационни технологии. Информацията относно техническите изисквания за формата на заявленията, включително криптирането, се предоставя на заявителите.
Освен това устройствата за електронно приемане на заявленията гарантират сигурност и поверителност. Те гарантират също, че могат да се определят точно часът и датата на получаване на заявленията.
3. Когато заявленията се подават с писмо, заявителите могат да избират един от следните начини:
а)
да изпратят заявлението по пощата или с куриерска служба, като в този случай в поканата за предложения се посочва, че за доказателство служат датата на изпращане, пощенското клеймо или датата върху разписката за предаване;
б)
да занесат заявлението лично или чрез пълномощник в сградата на институцията, като в този в случай поканата за предложения се посочва отделът, в който заявленията трябва да бъдат доставени срещу разписка с дата и подпис.
ГЛАВА 3
Процедура за отпускане на безвъзмездни средства
Член 196
Съдържание на заявленията за безвъзмездни средства
(член 131 от Финансовия регламент)
1. Заявления се подават чрез формуляра, установен в съответствие с общите стандарти по член 192, буква а) и предоставян от отговорните разпоредители с бюджетни кредити, и в съответствие с критериите, посочени в основния акт и в поканата за предложения.
Оправдателните документи, посочени в член 131, параграф 3, втора алинея от Финансовия регламент, могат да бъдат по-специално отчетът за приходите и разходите и счетоводният баланс за последната финансова година, за която сметките са приключени.
2. В прогнозния бюджет за дейността или работната програма, приложен към заявлението, приходите са равни на разходите, при условие че са заделени провизии за непредвидени разходи или евентуални колебания на валутните курсове, което може да е разрешено в надлежно обосновани случаи, и се посочват прогнозните допустими разходи за дейността или работната програма.
3. Когато заявлението е за безвъзмездни средства за дейност, чиято стойност надхвърля 750 000 EUR, или за оперативни безвъзмездни средства над 100 000 EUR, се представя одитен доклад, изготвен от одобрен външен одитор. Този доклад удостоверява отчетите за последната налична финансова година.
Първа алинея от настоящия параграф се прилага само към първото заявление, подадено от даден бенефициер до отговорен разпоредител с бюджетни кредити в рамките на една бюджетна година.
При споразумения между Комисията и няколко бенефициери праговете, посочени в първа алинея, се прилагат за всеки бенефициер.
В случаите на партньорства, посочени в член 178, одитният доклад по първа алинея от настоящия параграф, който обхваща последните две налични финансови години, трябва да бъде представен преди подписването на споразумението за рамково партньорство или уведомяването за решението за рамково партньорство.
Отговорният разпоредител с бюджетни кредити може, в зависимост от оценка на риска, да отмени изискването за одитен доклад, посочено в първа алинея, за учебни заведения и в случай на споразумение с няколко бенефициери, за бенефициерите, поели солидарна отговорност или които не носят финансова отговорност.
Първа алинея от настоящия параграф не се прилага по отношение на публичните органи и международните организации, посочени в член 43.
4. Заявителят посочва източниците и размерите на финансирането от Съюза, което е получено или за което е подадено заявление за същата дейност или част от дейност или за неговото функциониране по време на същата финансова година, както и всяко друго финансиране, което е получено или за което е подадено заявление за същата дейност.
Член 197
Доказателства за отсъствие на основания за отстраняване
(член 131 от Финансовия регламент)
Заявителите декларират, че не се намират в някое от положенията, изброени в член 106, параграф 1 и член 107 от Финансовия регламент, с изключение на случаите, посочени в член 131, параграф 4, букви а) и б) от Финансовия регламент. В зависимост от оценката на риска отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да поиска от успелите заявители да представят доказателствата по член 143. При поискване от отговорния разпоредител с бюджетни кредити успелите заявители представят тези доказателства, освен ако е налице физическа невъзможност, призната от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, или ако тези доказателства вече са били представени за целите на друга процедура за безвъзмездни средства или за обществена поръчка, при условие че документите са издадени преди не повече от една година и все още са валидни.
Член 198
Заявители, които не са юридически лица
(член 131 от Финансовия регламент)
Когато заявление за безвъзмездни средства е подадено от заявител, който не е юридическо лице, в съответствие с член 131, параграф 2 от Финансовия регламент, представителите на този заявител трябва да докажат, че имат способност да поемат правни задължения от името на заявителя и че заявителят има финансова и оперативна способност, еквивалентна на способността на юридическите лица.
Член 199
Субекти, които формират един заявител
(член 131 от Финансовия регламент)
Когато няколко субекти отговарят на критериите за кандидатстване за безвъзмездни средства и заедно формират един субект, този субект може да се третира от отговорния разпоредител с бюджетни кредити като единствен кандидат, при условие че в заявлението лицата, участващи в предложената дейност или работна програма, се посочват като част от заявителя.
Член 200
Финансови и административни санкции
(член 131 от Финансовия регламент)
Финансови и/или административни санкции могат да се налагат на заявители, които са направили декларации с невярно съдържание или съществени грешки или са извършили нарушения или измама, в съответствие с условията на член 145.
Такива финансови и/или административни санкции могат да се налагат и на бенефициери, за които е установено, че са извършили тежко нарушение на договорните си задължения.
Член 201
Критерии за допустимост
(член 131 от Финансовия регламент)
1. Критериите за допустимост се публикуват в поканата за предложения.
2. Критериите за допустимост определят условията за участие в покана за предложения. Тези критерии се изготвят при надлежно отчитане на целите на дейността и отговарят на принципите на прозрачност и недискриминация.
Член 202
Критерии за подбор
(член 132, параграф 1 от Финансовия регламент)
1. Критериите за подбор се публикуват в поканата за предложения и са такива, че позволяват оценка на финансовия и оперативния капацитет на заявителя за изпълнение на предложената дейност или работна програма.
2. Заявителят трябва да разполага със стабилни и достатъчни източници на финансиране за поддържане на своята дейност през целия период на изпълнение на дейността или през годината, за която се отпускат безвъзмездните средства, и за участие в нейното финансиране. Заявителят трябва да притежава необходимата професионална компетентност и квалификация за извършване на предложената дейност или работна програма, освен ако в основния акт изрично е предвидено друго.
3. Финансовият и оперативният капацитет се проверяват по-специално въз основа на анализ на всички оправдателни документи, посочени в член 196 и поискани от отговорния разпоредител с бюджетни кредити в поканата за предложения.
Ако в поканата за предложения не се изискват оправдателни документи и ако отговорният разпоредител с бюджетни кредити има съмнения относно финансовия или оперативния капацитет на заявителите, той може да поиска от тях да представят съответните документи.
В случаите на партньорства по член 178 проверката се извършва преди подписване на споразумението за рамково партньорство или уведомяване за решението за рамково партньорство.
Член 203
Критерии за отпускане на безвъзмездни средства
(член 132, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Критериите за отпускане на безвъзмездни средства се публикуват в поканата да предложения.
2. Критериите за отпускане на безвъзмездни средства следва да позволяват отпускането на безвъзмездни средства за дейностите, които осигуряват максимална обща ефективност на програмата на Съюза, която те изпълняват, или на органите, чиито работни програми са разработени за постигане на същия резултат. Критериите се определят по такъв начин, че да осигуряват и правилно управление на средствата на Съюза.
Критериите се прилагат по такъв начин, че да позволят подбор на планирани дейности или работни програми, за които Комисията може да бъде уверена, че съответстват на целите и приоритетите и гарантират видимостта на финансирането от Съюза.
3. Критериите за отпускане на безвъзмездни средства се определят по такъв начин, че да позволяват последваща оценка.
Член 204
Оценка на заявленията и отпускане на безвъзмездни средства
(член 133 от Финансовия регламент)
1. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити назначава комисия за оценка на предложенията, освен ако Комисията реши друго в рамките на конкретна секторна програма.
Комисията се състои от най-малко трима членове, които представляват най-малко две организационни единици на институциите или органите, посочени в членове 62 и 208 от Финансовия регламент, без йерархична връзка помежду им. За да се избегне конфликт на интереси, към тези лица се прилагат задълженията по член 57 от Финансовия регламент.
В представителствата и местните звена по член 72 от настоящия регламент и в органите, на които са делегирани правомощия, по членове 62 и 208 от Финансовия регламент, ако няма обособени структури, не се прилага изискването за организационни единици без йерархична връзка помежду им.
Комисията може да се подпомага от външни експерти по решение на отговорния разпоредител с бюджетни кредити. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити гарантира, че тези експерти изпълняват задълженията, установени в член 57 от Финансовия регламент.
2. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити при необходимост разделя процеса на няколко процедурни етапа. Правилата, регламентиращи процеса, се съобщават в поканата за предложения.
Когато в поканата за предложения се посочва двуетапна процедура за подаване на заявленията, само заявителите, чиито предложения отговарят на критериите за оценка на първия етап, се поканват да изпратят пълно предложение на втория етап.
Когато в поканата за предложения се посочва двуетапна процедура за оценка, само предложенията, които преминат успешно първия етап, състоящ се в оценка спрямо ограничен брой критерии, продължават към по-нататъшна оценка.
Заявителите, чиито предложения са отхвърлени на някой от етапите, се уведомяват в съответствие с член 133, параграф 3 от Финансовия регламент.
Всеки следващ етап на процедурата трябва да бъде ясно разграничен от предходния.
Едни и същи документи и информация не се изискват повече от веднъж по време на една и съща процедура.
3. Комисията за оценка на предложенията или, когато е приложимо, отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да поиска от заявителя да предостави допълнителна информация или да поясни приложената към заявлението документация, при условие че тази информация или пояснение не изменя съществено предложението. В съответствие с член 96 от Финансовия регламент в случай на очевидни технически грешки комисията за оценка или отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да не поиска такава информация или пояснение само в надлежно обосновани случаи. Разпоредителят с бюджетни кредити съхранява подходяща документация за контактите със заявителите по време на процедурата.
4. След като приключат своята работа, членовете на комисията за оценка на предложенията подписват протокол с всички проверени предложения и с оценка на тяхното качество, както и с посочване на предложенията, които могат да получат финансиране. Тези протоколи могат да бъдат подписани в електронна система, гарантираща достатъчна идентификация на подписващия се.
При необходимост в протокола се извършва класиране на оценените предложения и се правят препоръки за максималната сума, която да бъде предоставена, и за евентуални несъществени корекции по заявлението за безвъзмездни средства.
Протоколът се съхранява за справки в бъдеще.
5. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да поиска от заявител да коригира заявлението си с оглед на препоръките на комисията за оценка. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити съхранява подходяща документация за контактите със заявителите по време на процедурата.
След оценката отговорният разпоредител с бюджетни кредити взема решение, което съдържа най-малко:
а)
предмета и общата сума на решението;
б)
имената на успелите заявители, наименованието на дейностите, приетите суми и мотивите за избора, включително когато той не съвпада със становището на комисията за оценка;
в)
имената на отхвърлените заявители и мотивите за тяхното отхвърляне.
6. Параграфи 1, 2 и 4 от настоящия член не са задължителни за отпускането на безвъзмездни средства съгласно член 190 от настоящия регламент и член 125, параграф 7 от Финансовия регламент.
Член 205
Информация за заявителите
(член 133 от Финансовия регламент)
Отхвърлените заявители се уведомяват възможно най-бързо за резултата от оценката на техните заявления и при всички случаи в срок от 15 календарни дни след уведомяването на успелите заявители.
ГЛАВА 4
Плащане и контрол
Член 206
Гаранция за предварителното финансиране
(член 134 от Финансовия регламент)
1. За ограничаване на финансовите рискове, свързани с плащането на предварително финансиране, отговорният разпоредител с бюджетни кредити може, по преценка на риска, да изиска от бенефициера предварителна гаранция в размер до този на предварителното финансиране, освен за безвъзмездните средства с ниска стойност, или да раздели плащането на няколко вноски.
2. Когато се изисква гаранция, тя се оценява и одобрява от отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
Гаранцията е валидна за достатъчно дълъг период, за да може да бъде активирана.
3. Гаранцията се предоставя от одобрена банка или финансова институция, установена в една от държавите членки. Когато бенефициерът е установен в трета държава, отговорният разпоредител с бюджетни средства може да се съгласи установена в тази трета държава банка или финансова институция да предостави гаранцията, ако счете, че банката или финансовата институция предлага еквивалентна сигурност и характеристики като тези, които се предлагат от банка или финансова институция, установена в държава членка.
По искане на бенефициера гаранцията, посочена в първа алинея, може да бъде заменена от солидарна гаранция от трета страна или от неотменимата и безусловна съвместна гаранция от бенефициерите по дейност, които са страни по същото споразумение или решение за безвъзмездни средства, след съгласието на отговорния разпоредител с бюджетни кредити.
Гаранцията се предоставя в евро.
С гаранцията банката или финансовата институция, третата страна или останалите бенефициери осигуряват неотменимо обезпечение или действат като пръв гарант за изпълнението на задълженията на бенефициера на безвъзмездните средства.
4. Гаранцията се освобождава при постепенното изчистване на предварителното финансиране чрез междинните плащания или плащанията на остатъка за бенефициера в съответствие с условията в споразумението или решението за отпускане на безвъзмездни средства.
Член 207
Оправдателни документи при заявки за плащания
(член 135 от Финансовия регламент)
1. За всяко предоставяне на безвъзмездни средства предварителното финансиране може да се раздели на няколко плащания в съответствие с доброто финансово управление.
Новото плащане по предварителното финансиране се извършва в пълен размер само ако са усвоени поне 70 % от общата стойност на предишното.
Когато са усвоени по-малко от 70 % от предишното плащане по предварителното финансиране, размерът на новото плащане се намалява с неусвоената част на предишното плащане по предварителното финансиране.
Отчетът за разходите на бенефициера се представя в подкрепа на всяка заявка за ново плащане.
2. Без да се засяга член 110, бенефициерът удостоверява от свое име, че съдържащата се в заявките за плащания информация е пълна, надеждна и вярна. Той удостоверява също така, че извършените разходи могат да бъдат разглеждани като допустими в съответствие със споразумението или решението за безвъзмездни средства, както и че заявките за плащания са мотивирани с подходящи оправдателни документи, които могат да бъдат проверени.
3. Въз основа на оценка на риска отговорният разпоредител на бюджетни кредити може да поиска в подкрепа на всяко плащане сертификат за финансовите отчети и съответните сметки за дейността или работната програма, издаден от одобрен външен одитор или в случай на публични органи - от квалифициран и независим обществен служител. Сертификатът се прилага към заявката за плащане. Сертификатът удостоверява съгласно методика, одобрена от отговорния разпоредител с бюджетни кредити и въз основа на договорени процедури в съответствие с международните стандарти, че разходите, обявени от бенефициера във финансовите отчети, на които се основава заявката за плащане, са действителни, точно осчетоводени и допустими съгласно разпоредбите на споразумението или решението за безвъзмездни средства.
В специфични и надлежно обосновани случаи отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да поиска сертификат под формата на становище или под друга форма в съответствие с международните стандарти.
Сертификатът за финансовите отчети и съответните сметки е задължителен за междинните плащания и за плащанията на остатъка в следните случаи:
а)
безвъзмездни средства за дейност, при които предоставената сума под формата, посочена в член 123, параграф 1, буква а) от Финансовия регламент, е 750 000 EUR или по-висока, когато съвкупните суми на заявките за плащане под тази форма са най-малко 325 000 EUR;
б)
оперативни безвъзмездни средства, при които предоставената сума под формата, посочена в член 123, параграф 1, буква а) от Финансовия регламент, е 100 000 EUR или по-висока.
В зависимост от оценката на риска отговорният разпоредител с бюджетни кредити може освен това да отмени задължението да се представи такъв сертификат за финансовите отчети и съответните сметки в случай на:
а)
публични органи и международни организации, посочени в член 43;
б)
бенефициери на безвъзмездни средства, свързани с хуманитарна помощ, спешни операции по гражданска защита и управление на кризисни ситуации, с изключение на плащанията на остатъка;
в)
плащания на остатъка за бенефициери на безвъзмездни средства, свързани с хуманитарна помощ, които са подписали споразумение за рамково партньорство или са били уведомени за решение за рамково партньорство, съгласно посоченото в член 178, и които имат система за контрол, предоставяща еквивалентни гаранции за такива плащания;
г)
бенефициери на многократни безвъзмездни средства, които са представили независими сертификати с еквивалентни гаранции за системите за контрол и методиката, използвани за определяне на техните вземания.
Отговорният разпоредител с бюджетни кредити може също да отмени задължението за предоставяне на сертификат за финансовите отчети и съответните сметки, когато е бил или ще бъде направен одит пряко от персонала на Комисията или от орган, упълномощен да извърши такъв одит от нейно име, който одит предоставя еквивалентни гаранции относно декларираните разходи.
При споразумения между Комисията и няколко бенефициери посочените прагове по букви а) и б) от трета алинея се прилагат за всеки бенефициер.
4. В подкрепа на плащане и въз основа на оценка на риска отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да поиска доклад от оперативна проверка, издаден от независима трета страна и одобрен от отговорния разпоредител,. При поискване от отговорния разпоредител с бюджетни кредити докладът от проверката се прилага към заявката за плащане и съответните разходи се смятат за допустими при същите условия като тези за разходите, свързани с одитните сертификати, както е предвидено в член 126 от Финансовия регламент. В доклада от проверката се посочва, че оперативната проверка е извършена според методика, одобрена от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, както и дали дейността или работната програма са реално изпълнени съгласно условията, посочени в споразумението или решението за безвъзмездни средства.
Член 208
Преустановяване и намаляване на безвъзмездни средства
(член 135 от Финансовия регламент)
1. Изпълнението на споразумението или решението за безвъзмездни средства, участието на бенефициер в тяхното изпълнение или плащанията могат да бъдат преустановени с цел да се провери дали наистина са допуснати съществените грешки, нередности, измами или нарушения на задължения, за които съществуват съмнения. Ако те не се потвърдят, изпълнението се възобновява възможно най-бързо.
2. Когато договорената дейност или работна програма не са изпълнени или не са изпълнени правилно, изцяло или навреме, отговорният разпоредител с бюджетни кредити, при условие че на бенефициера е била дадена възможност да представи своите коментари, намалява или си възстановява безвъзмездните средства пропорционално в зависимост от етапа на процедурата.
ГЛАВА 5
Изпълнение
Член 209
Договори за изпълнение
(член 137 от Финансовия регламент)
1. Без да се засяга прилагането на Директива 2004/18/ЕО, когато изпълнението на дейността или работната програма изисква възлагане на поръчка, бенефициерът възлага поръчката на икономически най-изгодната оферта или, ако е подходящо, на офертата с най-ниската цена, като следи за избягването на конфликт на интереси.
2. Когато изпълнението на дейността или работната програма изисква възлагане на поръчка на стойност над 60 000 EUR, отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да наложи на бенефициера специални правила в допълнение към тези по параграф 1.
Тези специални правила се основават на правилата от Финансовия регламент и се определят, като се отчитат стойността на съответните поръчки, относителният размер на вноската на Съюза спрямо общите разходи за дейността и рискът. Такива специални правила се включват в решението или споразумението за безвъзмездни средства.
Член 210
Финансова подкрепа за трети страни
(член 137 от Финансовия регламент)
При условие че целите или резултатите, които следва да бъдат постигнати, са достатъчно подробно описани в условията по член 137, параграф 1 от Финансовия регламент, може да се счита, че не съществува свобода на преценка само ако решението или споразумението за безвъзмездни средства посочва следното:
а)
максималния размер на финансовата подкрепа, която може да бъде платена на трета страна, като тя не може да надвишава 60 000 EUR, освен в случаите, когато финансовата подкрепа е основната цел на дейността, както и критериите за определяне на точната сума;
б)
различните видове дейности, които могат да получат такава финансова подкрепа, въз основа на определен списък;
в)
определението на лицата или категориите лица, които могат да получават такава финансова подкрепа, и критериите за отпускането ѝ.
ДЯЛ VII
НАГРАДИ
Член 211
Програмиране
(член 138, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Всеки отговорен разпоредител с бюджетни кредити изготвя годишна или многогодишна работна програма за награди. Работната програма се приема от институцията и се публикува на интернет сайта на съответната институция възможно най-скоро и не по-късно от 31 март на годината на изпълнение.
В работната програма се посочват периодът, който тя обхваща, основният акт, ако има такъв, преследваните цели, очакваните резултати, примерният график на конкурсите с примерния размер на наградите.
Работната програма съдържа също информацията, посочена в член 94, относно решението за нейното приемане, което трябва да се разглежда като решението за финансиране на наградите през съответната година.
2. Всяка съществена промяна в работната програма се приема и публикува, както е предвидено в параграф 1.
Член 212
Правила на конкурсите
(член 138, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. В правилата на конкурсите се посочва следното:
а)
условията за участие, в които се посочват поне:
i)
критериите за допустимост;
ii)
условията и крайният срок за регистрация на участниците, ако е необходимо, както и за подаване на проекти от участниците при условията, посочени в параграф 2;
iii)
условията за отстраняване на участници, които се намират в някое от положенията, посочени в член 106, параграф 1 и членове 107, 108 и 109 от Финансовия регламент;
iv)
еднолична отговорност на участниците в случай на иск, свързан с дейностите, извършвани в рамките на конкурса;
v)
приемане от страна на победителите на проверки и одити от Комисията, OLAF и Сметната палата, както и на задълженията за публичност, както е посочено в правилата на конкурса;
vi)
че правото на Съюза е приложимото право по отношение на конкурса, допълнено при необходимост от национално право, посочено в правилата на конкурса;
vii)
компетентният съд или арбитражният съд за решаване на спорове;
viii)
че на заявителите, които са направили декларации с невярно съдържание или са извършили нарушения или измама, могат да се налагат финансови и/или административни санкции в съответствие с условията на член 145 и пропорционално на стойността на съответните награди;
б)
критериите за присъждане, които трябва да бъдат такива, че да може да се оцени качеството на проектите на участниците спрямо преследваните цели и очакваните резултати, както и да се определи обективно дали проектите заслужават да спечелят конкурса;
в)
размерът на наградата или наградите;
г)
условията на плащане на наградите на победителите след тяхното присъждане.
За целите на буква а), подточка i) от първа алинея бенефициерите на безвъзмездни средства на Съюза са допустими, освен ако изрично е посочено друго в правилата на конкурса.
За целите на буква а), подточка vi) от първа алинея може да се направи дерогация в случай на участие на международни организации.
2. Отговорният разпоредител с бюджетни кредити избира начини за комуникация, които са с недискриминационен характер за подаване на проекти от участниците и които не ограничават достъпа на участниците до конкурса.
Избраните начини за комуникация са такива, че гарантират изпълнението на следните условия:
а)
всеки проект на участник съдържа цялата информация, която се изисква за неговата оценка;
б)
целостта на данните е запазена;
в)
поверителността на проектите на участниците е запазена;
г)
защитата на личните данни в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001 е гарантирана.
3. В правила на конкурсите могат да се определят условията за анулиране на конкурса, по-специално когато неговите цели не могат да бъдат изпълнени или когато юридическо или физическо лице, което не отговаря на условията за участие, следва да бъде наградено като победител.
4. Правилата на конкурсите се публикуват на интернет сайта на институциите на Съюза. Освен на интернет сайта правилата на конкурсите могат да бъдат публикувани и чрез всякакви други подходящи начини, включително в Официален вестник на Европейския съюз, когато е необходима допълнителна публичност сред потенциалните участници. Те могат да бъдат публикувани от момента на приемане на решението за финансиране, посочено в член 84 от Финансовия регламент, включително през годината, предхождаща изпълнението на бюджета. Всички изменения в съдържанието на правилата на конкурсите също подлежат на публикуване при същите условия.
Член 213
Последващо публикуване
(член 138, параграф 2 от Финансовия регламент)
1. Информацията, отнасяща се до наградите, присъдени в хода на финансовата година, се публикува в съответствие с член 21.
2. След публикуването съгласно параграф 1, при поискване от Европейския парламент и от Съвета, Комисията им изпраща отчет относно:
а)
броя на участниците през изминалата година;
б)
броя на участниците и процента на успешните проекти на участници за всеки конкурс;
в)
списък с експертите, взели участие в конкурсните комисии през изминалата година, заедно със справка за процедурата за техния подбор.
Член 214
Оценка
(член 138, параграф 3 от Финансовия регламент)
1. За целите на оценката на проектите на участниците отговорният разпоредител с бюджетни кредити назначава комисия от най-малко трима експерти, които могат да бъдат външни експерти или лица, представляващи най-малко две организационни единици на институциите или органите, посочени в членове 62 и 208 от Финансовия регламент, без йерархична връзка между тях, с изключение на представителствата или местните органи, посочени в член 72 от настоящия регламент, и органите, на които са делегирани правомощия, посочени в членове 62 и 208 от Финансовия регламент, ако няма отделни структури.
Експертите, посочени в първа алинея, подлежат на изискванията относно конфликтите на интереси, посочени в член 57 от Финансовия регламент.
Външните експерти декларират, че не са в ситуация на конфликт на интереси към момента на назначаването и че се задължават да информират разпоредителя с бюджетни кредити, ако възникне такъв конфликт на интереси в хода на процедурата по оценяване.
2. След като приключат своята работа, членовете на комисията подписват протокол с всички проучени проекти на участници, който съдържа оценка на тяхното качество, като се определят проектите, на които могат да бъдат присъдени награди. Този протокол може да бъде подписан в електронна система, гарантираща достатъчна идентификация на подписващия се.
Протоколът, посочен в първа алинея, се съхранява за справки в бъдеще.
3. След това отговорният разпоредител с бюджетни кредити решава дали да присъди наградите. В това решение се посочва също следното:
а)
предметът и общият размер на присъдените награди, ако има такива;
б)
имената на спечелилите участници, ако има такива, размерът на наградите, присъдени на всеки спечелил участник, както и причините за избора;
в)
имената на отхвърлените участници и мотивите за тяхното отхвърляне.
Член 215
Информация и уведомяване
(член 138, параграф 3 от Финансовия регламент)
1. Участниците се уведомяват възможно най-бързо за резултата от оценката на техните проекти и при всички случаи в срок от 15 календарни дни, след като разпоредителят с бюджетни кредити вземе решение за присъждане на наградата.
2. Решението за присъждане на наградата се съобщава на спечелилия участник и служи като правно задължение по смисъла на член 86 от Финансовия регламент.
ДЯЛ VIII
ФИНАНСОВИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 216
Подбор на субектите, натоварени с изпълнението на финансови инструменти при непряко управление
(член 139 от Финансовия регламент)
1. За изпълнението на финансовите инструменти в условията на непряко управление Комисията получава доказателства, че упълномощеният субект отговаря на изискванията на член 60, параграф 2 от Финансовия регламент. След получаването на тези доказателства те са валидни за всяко бъдещо изпълнение на финансови инструменти от съответния субект, освен ако са внесени съществени промени в системите, правилата и процедурите на тези упълномощени субекти, обхванати от тези изисквания.
2. При подбора на субектите, натоварени с изпълнението на финансовите инструменти съгласно член 61, параграф 2 от Финансовия регламент, Комисията публикува покана за потенциалните упълномощени субекти. Тази покана включва критериите за подбор и за възлагане.
В поканата по първа алинея се посочва също дали упълномощеният субект трябва да задели собствени финансови ресурси за определения финансов инструмент или да сподели риска. Когато се направи такова обозначение и когато е необходимо да се намали възможен конфликт на интереси, в поканата се посочва също така, че от упълномощения субект се изисква да предложи мерки за хармонизиране на интересите, както е посочено в член 140, параграф 2 от Финансовия регламент. Мерките за хармонизиране на интересите трябва да бъдат включени в споразумението за конкретния финансов инструмент.
Комисията започва диалог със субектите, които отговарят на критериите за подбор, по прозрачен и обективен начин и без това да води до конфликт на интереси. След диалога Комисията подписва споразумения за делегиране със субекта или субектите, които са представили икономически най-изгодните предложения, включително, ако е приложимо, заделяне на собствени финансови ресурси или споделяне на риска.
3. Комисията може да проведе директни преговори с потенциалните упълномощени субекти, преди да подпише споразуменията за делегиране, когато упълномощеният субект е определен в съответния основен акт или е посочен в член 58, параграф 1, буква в), подточка iii) от Финансовия регламент или в надлежно обосновани и подходящо документирани изключителни случаи, по-специално когато:
а)
не са представени подходящи предложения след покана за потенциални упълномощени субекти;
б)
финансовите инструменти със специфични характеристики изискват определен вид упълномощен субект поради неговите технически познания, тясна специализация или административни правомощия;
в)
поради извънредна спешност, предизвикана от непредвидими събития, които не могат да бъдат приписани на Съюза, е невъзможно да се спази процедурата, посочена в параграф 2.
Член 217
Съдържание на споразумението за делегиране със субектите, натоварени с изпълнението на финансови инструменти при непряко управление
(член 139 от Финансовия регламент)
В допълнение към изискванията, изброени в член 40, споразумението за делегиране със субектите, натоварени с изпълнението на финансови инструменти, включва подходящи мерки за осигуряване на съответствие с принципите и условията, посочени в член 140 от Финансовия регламент. По-специално споразуменията за делегиране съдържат:
а)
описание на финансовия инструмент, включително инвестиционната му стратегия или политика, вида на предоставената подкрепа, критериите за допустимост на финансови посредници и крайни получатели, както и допълнителни оперативни изисквания за транспониране на целите на политиката на инструмента;
б)
изискванията за целеви обхват на стойностите за ефекта на лоста;
в)
определение на недопустимите дейности и критериите за отстраняване;
г)
разпоредби, гарантиращи хармонизиране на интересите и преодоляване на възможните конфликти на интереси;
д)
разпоредби за подбор на финансовите посредници съгласно член 139, параграф 4, втора алинея от Финансовия регламент и за създаването на специализирани инвестиционни средства, ако е приложимо;
е)
разпоредби относно отговорността на упълномощените субекти и на други субекти, участващи в изпълнението на финансовия инструмент;
ж)
разпоредби за уреждане на спорове;
з)
разпоредби за управление на финансовия инструмент;
и)
разпоредби относно използването и повторното използване на вноската на Съюза в съответствие с член 140, параграф 6 от Финансовия регламент;
й)
разпоредби за управлението на вноските на Съюза и на доверителни сметки, включително рисковете за контрагента, приемливи касови операции, отговорностите на съответните страни, коригиращи действия в случай на прекалено големи салда по доверителните сметки, водене на документация и докладване;
к)
разпоредби относно възнаграждението на упълномощения субект, включително таксите за управление, както и относно изчисляването и плащането на разходи и такси за управление на упълномощения субект в съответствие с член 218;
л)
когато е целесъобразно, разпоредби относно рамка на условията за вноските от фондовете, посочени в член 175 от Финансовия регламент, по-специално Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и бъдещия Фонд за морско дело и рибарство (наричани по-долу „фондовете по ОСР“);
м)
разпоредби относно срока, възможността за удължаване и прекратяване на финансовия инструмент, включително условията за предсрочно прекратяване и когато е уместно, стратегии за излизане;
н)
разпоредби относно мониторинга на изпълнението на подкрепата за финансовите посредници и крайните получатели, включително докладване от страна на финансовите посредници;
о)
когато е приложимо, вида и характера на операциите по хеджиране, посочени в член 219.
Член 218
Разходи и такси за управление на упълномощените субекти
(член 139 от Финансовия регламент)
1. Комисията заплаща възнаграждение на упълномощените субекти за изпълнението на финансови инструменти, което се изразява в такси, основани на резултатите, възстановяване на извънредни разноски, както и такси за управление на касовите средства, когато упълномощеният субект управлява касовите средства на финансовия инструмент.
2. Таксите, основани на резултатите, включват административни такси за упълномощените субекти като възнаграждение за работата, извършена при изпълнението на даден финансов инструмент. Когато е уместно, те могат да включват също така и стимули, свързани с политиката, за насърчаване на постигането на целите на политиката или за стимулиране на финансовите постижения на финансовия инструмент.
Член 219
Специфични правила за доверителните сметки при непряко управление
(член 139 от Финансовия регламент)
1. Субектите, натоварени с изпълнението на финансови инструменти, могат да откриват доверителни сметки по смисъла на член 68, параграф 7 от Финансовия регламент на свое име и изключително от името на Комисията. Тези упълномощени субекти изпращат съответните извлечения от сметките на отговорната служба на Комисията.
2. По доверителните сметки се поддържа подходяща ликвидност и активите, държани по тези доверителни сметки, се управляват в съответствие с принципите на доброто финансово управление, като се спазват подходящи пруденциални правила в съответствие с член 140, параграф 7 от Финансовия регламент.
3. За изпълнението на финансовите инструменти упълномощените субекти не извършват хеджиране за спекулативни цели. Видът и характерът на всяко хеджиране се одобряват предварително от Комисията и се включват в споразуменията за делегиране, посочени в член 217.
Член 220
Финансови инструменти, изпълнявани пряко
(член 139 от Финансовия регламент)
1. В изключителни случаи финансовите инструменти могат да се изпълняват пряко в съответствие с член 139, параграф 4 от Финансовия регламент чрез следните средства:
а)
специален инвестиционен механизъм, в който Комисията участва заедно с други публични или частни инвеститори с цел увеличаване на ефекта на лоста на финансовото участие на Съюза;
б)
заеми, гаранции, капиталови участия и други инструменти за споделяне на риска, различни от инвестиции в специализирани инвестиционни механизми, предоставяни пряко на крайните получатели или чрез финансови посредници.
2. За изпълнението на финансовите инструменти Комисията не извършва хеджиране за спекулативни цели. Видът и характерът на всяко хеджиране се одобряват предварително от Комисията и се включват в споразуменията със субектите, изпълняващи финансовия инструмент.
Член 221
Подбор на финансови посредници, ръководители на специални инвестиционни механизми и крайни получатели
(член 139 от Финансовия регламент)
1. Когато Комисията изпълнява финансови инструменти пряко или непряко чрез специални инвестиционни механизми, тези механизми се създават в съответствие със законите на държава членка. Те могат също така да бъдат създадени в съответствие със законите на държава, различна от държава членка, в областта на външната дейност. Ръководителите на такива механизми са задължени от закона или чрез договор да действат добросъвестно като професионални ръководители.
2. Ръководителите на специалните инвестиционни механизми, посочени в параграф 1, и финансовите посредници или крайните получатели на финансовите инструменти се подбират, като се отчитат естеството на финансовия инструмент, който трябва да се изпълни, опитът и оперативният и финансовият капацитет на съответните субекти и/или икономическата жизнеспособност на проектите на крайните получатели. Изборът трябва да бъде прозрачен, обоснован от обективни причини и не трябва да поражда конфликт на интереси.
3. Не се предоставя финансова подкрепа за ръководители на специални инвестиционни механизми, на финансови посредници и на крайни получатели, които се намират в някое от положенията, посочени в член 106, параграф 1 и членове 107, 108 и 109 от Финансовия регламент.
Член 222
Условия за използване на финансовите инструменти
(член 140 от Финансовия регламент)
1. Финансовите инструменти са насочени към преодоляване на пазарни несъвършенства или неефективности или неоптимални инвестиционни ситуации, както и към предоставяне на подкрепа само за крайните получатели, които се считат за потенциално икономически жизнеспособни в момента на предоставяне на подкрепата от Съюза чрез финансов инструмент.
2. Финансовите инструменти осигуряват подкрепа на крайните получатели по пропорционален начин. По-специално, преференциалното третиране на инвеститорите, предоставящи съвместни инвестиции или споделяне на риска, трябва да бъде обосновано и пропорционално на рисковете, поети от инвеститорите по даден финансов инструмент, и да бъде ограничено до необходимия минимум, за да се гарантира тяхната инвестиция или споделяне на риска.
Член 223
Ефект на лоста
(член 140 от Финансовия регламент)
1. Финансовите инструменти са насочени към постигане на ефект на лоста от финансовия принос на Съюза чрез мобилизиране на глобални инвестиции, надхвърлящи размера на финансовия принос на Съюза.
Ефектът на лоста от средствата на Съюза е равен на сумата за финансиране на допустимите крайни получатели, разделена на размера на финансовия принос на Съюза.
2. Целевият обхват на стойностите за ефекта на лоста се основава на предварителна оценка за съответния финансов инструмент.
Член 224
Предварителна оценка на финансовите инструменти
(член 140 от Финансовия регламент)
1. Финансовите инструменти се основават на предварителни оценки, които определят пазарните несъвършенства или неефективности или неоптималните инвестиционни ситуации, както и нуждите от инвестиции с оглед на целите на политиката.
2. Предварителната оценка доказва, че идентифицираните пазарни нужди не могат да бъдат посрещнати подходящо и своевременно чрез ръководени от пазара дейности или чрез интервенции на Съюза, различни от финансирането с финансов инструмент, като например регулиране, либерализация, реформа или други действия на политиката. Чрез нея се оценява вероятността финансовите инструменти да доведат до пазарни нарушения и изключване на частното финансиране, както и свързаните с това евентуални разходи,, и се определят средства за свеждане до минимум на отрицателните ефекти от такива нарушения.
3. В съответствие с принципа на субсидиарност предварителната оценка доказва, че даден финансов инструмент на ниво ЕС е по-подходящ за преодоляване на установените пазарни нужди от подобни финансови инструменти на национално или регионално ниво, включително тези, финансирани по линия на фондовете по ОСР. Когато се оценява добавената стойност от участието на Съюза, трябва да бъдат взети под внимание фактори като трудният достъп до финансиране на национално равнище, по-специално за трансгранични проекти, икономиите от мащаба или силният демонстрационен ефект, свързан с разпространението на най-добрите практики в държавите членки.
4. Предварителната оценка определя най-ефективния начин за изпълнение на финансовия инструмент.
5. Предварителната оценка доказва също, че планираният финансов инструмент е в съответствие с:
а)
новите и съществуващите финансови инструменти, за да се избегнат нежелани припокривания и да се постигнат синергии и икономии от мащаба;
б)
финансовите инструменти и другите форми на публична интервенция, насочени към същата пазарна среда, за да се избегнат несъответствия и да се проучат потенциалните синергии.
6. С предварителната оценка се оценяват пропорционалността на предвидената намеса по отношение на размера на установения недостиг на финансиране, очакваният ефект на лоста на планирания финансов инструмент и допълнителното качествено въздействие, като разпространението на най-добри практики, ефективното насърчаване на целите на политиката на Съюза по веригата на изпълнение или достъпът до специфични експертни познания на участниците във веригата на изпълнение.
7. Предварителната оценка установява набор от подходящи показатели за изпълнението за предложените финансови инструменти и показва очаквания продукт, резултати и въздействие.
8. Отделна предварителна оценка на финансовите инструменти се извършва само когато такава оценка, напълно съобразена с критериите в параграфи 1-7, не е включена в предварителната оценка или оценка на въздействието на програмата или дейността, обхваната от основен акт.
Член 225
Мониторинг на финансовите инструменти
(член 140 от Финансовия регламент)
1. С цел да се осигури хармонизиран мониторинг на финансовите инструменти, посочени в член 140, параграф 12 от Финансовия регламент, се въвежда система за мониторинг от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, за да се допринесе за осигуряването на достатъчна увереност, че средствата на Съюза се използват в съответствие с член 32, параграф 2 от Финансовия регламент.
2. Системата за мониторинг се използва за оценяване на напредъка на изпълнението по отношение на постигането на целите на политиката, отразени в съответните показатели за осъществените дейности и резултатите, установени съгласно предварителната оценка, за анализ на съответствието на изпълнението с определените изисквания съгласно член 140, параграф 2 от Финансовия регламент и за осигуряване на основа за докладването от Комисията, както се изисква съгласно член 38, параграф 5 и член 140, параграф 8 от Финансовия регламент.
3. В случай на непряко управление мониторингът от страна на Комисията се основава на докладите и отчетите, представени от упълномощените субекти, и на наличните одити и проверки, извършени от упълномощените субекти, като се вземат предвид декларацията за управлението на упълномощените субекти и становището на независимия одитен орган, посочен в член 60, параграф 5 от Финансовия регламент. Комисията преглежда информацията, предоставена от упълномощените субекти, и може да извърши проверки, включително на извадков принцип, на подходящо равнище на изпълнение до крайните получатели.
Мониторингът от упълномощения субект се основава на докладите и отчетите, предоставени от финансовите посредници, и на наличните одити и проверки, извършени от финансовия посредник, като се вземат предвид декларацията за управлението на финансовия посредник и становището на независими одитори.
Когато не съществуват финансови посредници, упълномощеният субект пряко наблюдава използването на финансовия инструмент въз основа на докладите и отчетите, представени от крайните получатели.
Упълномощеният субект преразглежда, когато е уместно на базата на извадка, информацията, предоставена от финансовите посредници или от крайните получатели, и извършва проверки, както е определено в споразумението, посочено в член 217.
4. В случай на пряко управление мониторингът от страна на Комисията се основава на докладите и отчетите, предоставени от финансовите посредници и от крайните получатели, подлежащи на съответните проверки. Разпоредбите на параграф 3 се прилагат за прякото управление mutatis mutandis.
5. Споразуменията за изпълнение на финансов инструмент съдържат необходимите разпоредби за прилагането на параграфи 1-4.
Член 226
Обработка на вноските от фондовете по ОСР
(член 140 от Финансовия регламент)
1. Водят се отделни записи за вноските от фондовете по ОСР за финансовите инструменти, създадени съгласно дял VIII от Финансовия регламент и подкрепяни от фондовете по ОСР съгласно специфичните за сектора правила.
2. Вноските от фондовете по ОСР се записват в отделни сметки и се използват в съответствие с целите на съответните фондове по ОСР за действия и крайни получатели, които са в съответствие с програмата или програмите, от които се правят вноските.
3. По отношение на вноските от фондовете по ОСР за финансови инструменти, създадени съгласно дял VIII от Финансовия регламент, се прилагат специфичните за сектора правила.
ДЯЛ IX
ПРЕДСТАВЯНЕ НА ОТЧЕТИТЕ И СЧЕТОВОДНА ОТЧЕТНОСТ
ГЛАВА 1
Представяне на отчетите
Член 227
Доклад за бюджетното и финансовото управление през годината
(член 142 от Финансовия регламент)
Докладът за бюджетното и финансовото управление през годината съдържа точно описание на:
а)
постигането на целите за годината в съответствие с принципа на доброто финансово управление;
б)
финансовото състояние и събитията със съществено влияние върху дейностите през годината.
Докладът за бюджетното и финансовото управление е отделен от докладите за изпълнението на бюджета.
Член 228
Изключения от счетоводните принципи
(член 144 от Финансовия регламент)
Когато в конкретен случай счетоводителите смятат, че следва да бъде направено изключение от съдържанието на някой от счетоводните принципи, определени в счетоводните правила на Съюза, изключението надлежно се мотивира и докладва в бележките към финансовите отчети, посочени в член 232.
Член 229
Оправдателни документи
(член 144 от Финансовия регламент)
1. Всяко вписване се основава на оправдателни документи с дата и номер на хартиен носител или на носител, който гарантира надеждността и запазването на съдържанието им за сроковете, посочени в член 48.
2. Операциите от един и същ вид, извършени на едно и също място и на една и съща дата, могат да се обобщят в единен оправдателен документ.
Член 230
Отчет за финансовия резултат
(член 145 от Финансовия регламент)
Отчетът за финансовия резултат отразява приходите и разходите за годината, класифицирани по тяхното естество.
Член 231
Отчет за паричните потоци
(член 145 от Финансовия регламент)
Отчетът за паричните потоци представя паричните потоци през периода, като показва движението между откриването и закриването на касови наличности.
Касата е съставена от:
а)
касова наличност;
б)
банкови сметки и депозити, платими при поискване;
в)
други разполагаеми активи, които са високоликвидни и чиято стойност е стабилна.
Член 232
Бележки към финансовите отчети
(член 145 от Финансовия регламент)
Бележките съгласно член 145 от Финансовия регламент са неразделна част от финансовите отчети. Те съдържат най-малко следните данни:
а)
счетоводни принципи, правила и методи;
б)
обяснителни записки с допълнителна информация, която не се съдържа в основния текст на финансовите отчети, но е необходима за съставяне на вярна и точна представа.
Член 233
Отчети за изпълнението на бюджета
(член 146 от Финансовия регламент)
1. Отчетите за изпълнението на бюджета съдържат:
а)
данни за приходите, включително:
i)
промените в прогнозните бюджетни приходи;
ii)
изпълнението на приходите;
iii)
установените вземания;
б)
данни за промените в общия размер на наличните бюджетни кредити за поети задължения и за плащания;
в)
данни за усвояването на общите налични бюджетни кредити за поети задължения и за плащания;
г)
данни за неизпълнените поети задължения, за пренесените от предходната година и за поетите през текущата година задължения.
2. По отношение на данните за приходите се прилага справка с разбивка по държави членки за размера на вноските в системата на собствените ресурси, които подлежат на събиране към края на финансовата година и за които е издадено нареждане за събиране.
Член 234
Условия за предаване на отчетите
(член 148 от Финансовия регламент)
Междинните и окончателните отчети, посочени в членове 147 и 148 от Финансовия регламент, могат да се изпращат по електронен път.
ГЛАВА 2
Счетоводна отчетност
Раздел 1
Счетоводна система
Член 235
Счетоводна система
(член 151 от Финансовия регламент)
1. Счетоводителят на всяка институция и орган съгласно член 141 от Финансовия регламент съставя и съхранява актуализирани документи, които описват счетоводната система и счетоводните процедури в неговата институция и орган.
2. Бюджетните приходи и разходи се регистрират в компютризираната система по член 236 според икономическия характер на операцията като текущи приходи и разходи или като капитал.
Член 236
Компютризирани системи
(член 151 от Финансовия регламент)
1. Сметките се водят с помощта на интегрирана компютризирана система.
2. Когато сметките се водят с компютризирани системи и подсистеми, всяка система и подсистема се описва подробно.
Описанието определя съдържанието на всички полета с данни и посочва как системата обработва отделните операции. В него се посочва как системата гарантира наличието на пълна одитна следа за всяка операция и за всяка промяна в компютризираните системи и подсистеми, така че по всяко време да е възможно определяне на характера на промените и лицето, което ги е внесло.
Описанието на компютризираните счетоводни системи и подсистеми посочва връзките между тези системи и централната счетоводна система, по-специално по отношение на преноса на данни и равняването на салдата.
3. Достъп до компютризираните системи и подсистеми имат единствено лицата, включени в списък на упълномощените потребители, който всяка институция съставя и актуализира.
Раздел 2
Счетоводни книги
Член 237
Счетоводни книги
(член 154 от Финансовия регламент)
Всяка институция и всеки орган съгласно член 141 от Финансовия регламент води регистър, главна книга и поне подглавни книги за длъжниците, кредиторите и дълготрайните активи, освен ако това е икономически неоправдано.
Счетоводните книги се състоят от електронни документи, които се идентифицират от счетоводителя и осигуряват пълни гаранции за доказателствената си сила.
Записванията в регистъра се прехвърлят в главната книга, структурирана според сметкоплана по член 212.
Регистърът и главната книга могат да се разделят на толкова специални регистри и специални книги, колкото е необходимо, за да се изпълнят изискванията.
Вписванията в специалните регистри и специалните книги се централизират поне веднъж месечно в регистъра и в главната книга.
Член 238
Оборотна ведомост
(член 154 от Финансовия регламент)
Всяка институция и всеки орган съгласно член 141 от Финансовия регламент съставят оборотна ведомост, която обхваща всички сметки от общата счетоводна отчетност, включително уравнените през годината, като във всички случаи посочва:
а)
номер на сметката;
б)
описание;
в)
общо дебит;
г)
общо кредит;
д)
салдо.
Член 239
Счетоводно равняване
(член 154 от Финансовия регламент)
1. Данните от главната счетоводна книга се съхраняват и организират така, че да отговарят на съдържанието на всяка сметка, включена в оборотната ведомост.
2. По отношение на инвентарния опис на дълготрайните активи се прилагат разпоредбите на членове 246-253.
Раздел 3
Записване
Член 240
Записи по сметките
(член 154 от Финансовия регламент)
1. Записите се извършват по метода на двустранното счетоводно записване, при който всяко движение или изменение по сметките се отразява със запис, осигуряващ равностойност между дебитираната и кредитираната сума по различните сметки, до които се отнася записът.
2. За операция във валута, различна от еврото, се изчислява равностойността в евро и се записва в сметките.
Операциите в чуждестранна валута по сметки, които могат да се преоценят, подлежат на преоценка най-малко всеки път, когато сметките се приключват.
Преоценката се извършва по курсовете, посочени в член 6.
Обменният курс на еврото спрямо друга валута, който се използва за изготвяне на баланса към 31 декември от година N, е курсът за последния работен ден на година N.
3. Счетоводните правила на Съюза, приети по член 152 от Финансовия регламент, уточняват правилата за обмен и преоценка, необходими за целите на счетоводната отчетност с текущо начисляване.
Член 241
Счетоводни записи
(член 154 от Финансовия регламент)
При всички счетоводни записи се посочват произходът, съдържанието и счетоводните референции на всички данни, както и съответните оправдателни документи.
Член 242
Записване в регистъра
(член 154 от Финансовия регламент)
Счетоводните операции се записват в регистъра по един от следните методи, които не са взаимно изключващи се:
а)
по дни и по операции;
б)
под формата на месечно обобщение на общите суми по операциите, при условие че се съхранява цялата документация, която позволява проверка на отделните операции по дни.
Член 243
Утвърждаване на записванията
(член 154 от Финансовия регламент)
1. Записванията в регистъра и в подглавните книги стават окончателни чрез процедура на утвърждаване, която забранява промени или изтриване на записванията.
2. Най-късно преди представянето на окончателните финансови отчети се прилага процедура за приключване, чиято цел е да замрази хронологията на регистрираните данни и да гарантира тяхната ненарушимост.
Раздел 4
Равняване и проверка
Член 244
Равняване на сметките
(член 154 от Финансовия регламент)
1. Салдото по сметките в оборотната ведомост се равнява периодично и най-малко при годишното приключване с данните от управленските системи, използвани от разпоредителите с бюджетни кредити за управление на активите и пасивите и за ежедневното регистриране на данни в счетоводната система.
2. Периодично и най-малко винаги когато сметките се приключват, счетоводителят проверява дали банковите салда съответстват на реалната ситуация, по-специално по отношение на:
а)
парични средства в банки чрез равняване с предоставените от финансовите институции извлечения от сметките;
б)
касовите наличности чрез равняване с данните от касовата книга.
Сметките за дълготрайните активи подлежат на преглед съгласно член 250.
3. Междуинституционалните свързващи сметки се равняват ежемесечно.
4. Временните сметки се откриват и преглеждат ежегодно от счетоводителя. Тези сметки са под отговорността на разпоредителя с бюджетни кредити и той ги изчиства възможно най-скоро.
Раздел 5
Бюджетни сметки
Член 245
Съдържание и водене на бюджетните сметки
(член 156 от Финансовия регламент)
1. За всяко подразделение на бюджета бюджетните сметки отразяват:
а)
по отношение на разходите:
i)
разрешените в първоначалния бюджет бюджетни кредити, включените в коригиращите бюджети бюджетни кредити, пренесените бюджетни кредити, наличните бюджетни кредити след събирането на целеви приходи, трансферите на бюджетни кредити, както и общия размер на наличните бюджетни кредити;
ii)
поетите задължения и плащанията за финансовата година;
б)
по отношение на приходите:
i)
прогнозите в първоначалния бюджет, прогнозите в коригиращите бюджети, целевите приходи и установения по този начин общ размер на прогнозните приходи;
ii)
установените вземания и събраните суми за съответната финансова година;
в)
неизплатените поети задължения и несъбраните приходи, които са пренесени от предходни финансови години.
Бюджетните кредити за поети задължения и бюджетните кредити за плащания по буква а) от първа алинея се записват и отразяват отделно.
Глобалните временни поети задължения във връзка с Европейския фонд за гарантиране на земеделието (наричан по-нататък „ЕФГЗ“) и съответните плащания по тях също се записват в бюджетните сметки.
Тези задължения се представят спрямо общия размер на бюджетните кредити за ЕФГЗ.
2. Бюджетните сметки отразяват отделно:
а)
усвояването на бюджетните кредити, които са пренесени, и бюджетните кредити за годината;
б)
изчистването на неизплатени задължения.
В приходната част подлежащите на събиране приходи от предходни финансови години се представят отделно.
3. Бюджетните сметки могат да бъдат организирани по такъв начин, че да се изгради система на разходно осчетоводяване.
4. Бюджетните сметки се водят чрез компютърни системи, в книги или в картотеки.
ГЛАВА 3
Инвентарен опис
Член 246
Инвентарен опис
(член 157 от Финансовия регламент)
Системата на инвентарен опис се изгражда от разпоредителя с бюджетни кредити с техническото съдействие на счетоводителя. Тази система трябва да съдържа цялата информация, която се изисква за водене на счетоводството и опазване на активите.
Член 247
Опазване на имуществото
(член 157 от Финансовия регламент)
Всяка институция и орган, посочени в член 141 от Финансовия регламент, приемат разпоредби за опазване на активите, отразени в съответните им счетоводни баланси, и вземат решение кои административни отдели отговарят за системата на инвентарен опис.
Член 248
Вписване в инвентарния опис
(член 157 от Финансовия регламент)
Подлежат на вписване в инвентарния опис и в счетоводните сметки за дълготрайните активи всички придобити активи, чийто срок на употреба е над една година, които не са консумативи и чиято покупна цена или производствена цена е по-висока от указаната в счетоводните правила на Съюза, приети по член 152 от Финансовия регламент.
Член 249
Съдържание на описа по елементи
(член 157 от Финансовия регламент)
Инвентарният опис съдържа подходящо описание на всеки елемент и посочва неговото местонахождение или за движимите вещи - отговорната служба или лице, датата на придобиване и единичната цена.
Член 250
Инвентаризация на движимо имущество
(член 157 от Финансовия регламент)
Институциите и органите, посочени в член 141 от Финансовия регламент, извършват инвентаризация по такъв начин, че да се провери физическото наличие на всяка вещ и нейното съответствие със записа в инвентарния опис. Проверките се извършват в рамките на годишна програма за проверки, с изключение на дълготрайните материални и нематериални активи, които се проверяват най-малко веднъж на три години.
Член 251
Препродажба на материални активи
(член 157 от Финансовия регламент)
Членовете, длъжностните лица и останалите служители на институциите и органите по член 141 от Финансовия регламент нямат право да придобиват вещи, които институциите и органите препродават, с изключение на продадените чрез публичен търг.
Член 252
Процедура за продажба на материални активи
(член 157 от Финансовия регламент)
1. Продажбата на материални активи се обявява на местно равнище по подходящ начин, ако единичната покупна цена е 8 100 EUR или над тази стойност. Между публикуването на последната обява и сключването на договора за продажба следва да изминат най-малко 14 календарни дни.
Продажбите, посочени в първа алинея, се извършват чрез обяви за продажба, които се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз, ако единичната покупна цена е 391 100 EUR или над тази стойност. Подходящи обяви могат да се публикуват и в печатните издания на държавите членки. Между датата на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз и сключването на договора за продажба трябва да измине най-малко един месец.
2. Институциите и органите, посочени в член 141 от Финансовия регламент, могат да се откажат от обяви, ако разходите за тях надхвърлят очакваните постъпления от операцията.
3. Институциите и органите, посочени в член 141 от Финансовия регламент, във всички случаи се стремят да постигнат най-добрата цена при продажбата на материални активи.
4. Параграфи 1, 2 и 3 не се прилагат за продажби между институциите на Съюза и неговите органи, посочени в член 208 от Финансовия регламент.
Член 253
Процедура за освобождаване от материални активи
(член 157 от Финансовия регламент)
Разпоредителят с бюджетни кредити съставя декларация или протокол във всички случаи, когато елемент от инвентарния опис, включително сградите, се продава, предоставя безплатно, бракува, отдава под наем или липсва поради загуба, кражба или по друга причина.
В декларацията или протокола се посочва по-конкретно дали вещта следва да се подмени за сметка на длъжностно лице или друг служител на Съюза или друго лице.
Когато недвижимо имущество или големи съоръжения се предоставят безплатно, трябва да се състави договор и случаят да се опише в годишен доклад, който се изпраща на Европейския парламент и Съвета при представянето на проектобюджета.
Членовете, длъжностните лица или другите служители на институциите и органите, посочени в член 141 от Финансовия регламент, не могат да бъдат получатели на собствеността от инвентарния опис, която е предоставена безплатно или бракувана.
Член 254
Инвентарен опис и обявяване на продажби в делегациите на Съюза
(член 157 от Финансовия регламент)
1. В случая на делегациите на Съюза постоянните инвентарни описи на движимото имущество, принадлежащо на Съюза, се съхраняват по места. Те се изпращат редовно на централните отдели в съответствие с приетите от всяка институция правила.
Движимото имущество, което е в транзит до делегациите на Съюза, се вписва във временен опис, преди да бъде заведено в постоянния опис.
2. Обявяването на продажбите на движимо имущество на делегациите на Съюза се извършва съгласно местните обичаи.
ЧАСТ ВТОРА
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ДЯЛ I
НАУЧНИ ИЗСЛЕДВАНИЯ
Член 255
Видове дейности
(член 181 от Финансовия регламент)
1. Преките дейности се изпълняват от структурите на Съвместния изследователски център (наричан по-нататък „JRC“) и по принцип се финансират изцяло от бюджета. Те включват:
а)
научноизследователски програми;
б)
проучвателни изследователски дейности;
в)
дейности за научно-техническа подкрепа от институционален характер.
2. JRC може да участва в непреки дейности при условията, посочени в член 183 от Финансовия регламент.
3. Прогнозите за вземанията по член 181, параграф 2 от Финансовия регламент се изпращат на счетоводителя за регистриране.
Член 256
Допълнителни правила, приложими към JRC
(член 183 от Финансовия регламент)
1. Дейностите на конкурентна основа, реализирани от JRC, включват:
а)
дейности, извършвани след процедури за безвъзмездни средства или за обществени поръчки;
б)
дейности от името на трети страни;
в)
дейности, предприети съгласно административно споразумение с други институции или други служби на Комисията за предоставяне на научно-технически услуги.
2. Когато провежданите от JRC дейности за трети страни включват обществени поръчки, процедурата за възлагане на обществените поръчки е съобразена с принципите на прозрачност и равно третиране.
3. Прогнозите за вземанията по член 183, параграф 2 от Финансовия регламент се изпращат на счетоводителя за регистриране.
ДЯЛ II
ВЪНШНИ ДЕЙНОСТИ
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 257
Дейности, които могат да бъдат финансирани
(член 184 от Финансовия регламент)
Бюджетните кредити за дейностите, посочени в част 2, дял IV, глава 1 от Финансовия регламент, могат по-конкретно да финансират обществени поръчки, безвъзмездни средства, включително лихвени субсидии, специални заеми, гаранции по заеми, финансова помощ, бюджетна подкрепа и други специфични форми на бюджетно подпомагане.
ГЛАВА II
Бюджетна подкрепа и доверителни фондове с няколко донори
Член 258
Използване на бюджетната подкрепа
(член 186 от Финансовия регламент)
1. Когато е предвидено в съответните основни актове, Комисията може да използва секторна или обща бюджетна подкрепа в рамките на трета държава, ако са изпълнени следните условия:
а)
управлението на публичните финанси на държавата партньор е достатъчно прозрачно, надеждно и ефективно;
б)
държавата партньор е въвела достатъчно надеждни и подходящи секторни или национални политики и;
в)
държавата партньор е въвела макроикономически политики, ориентирани към стабилността.
2. Споразуменията, сключени с държавата партньор, трябва да съдържат задължение тази държава да предостави на Комисията надеждна и своевременна информация, която позволява на Комисията да направи оценка на изпълнението на условията, посочени в параграф 1.
Член 259
Доверителни фондове на Съюза за външни дейности
(член 187 от Финансовия регламент)
Вноските на другите донори се вземат предвид при постъпването им в специфичната банкова сметка на доверителния фонд и в размера в евро, получен при валутния обмен в момента на получаването им по специфичната банкова сметка.
Вноската на Съюза се прехвърля своевременно за покриване на правните задължения на доверителния фонд, като се вземат предвид наличните средства, предоставени от други донори.
Лихвите, натрупани по специфичната банкова сметка на доверителния фонд, се инвестират в доверителния фонд, освен ако е предвидено друго в учредителния акт на доверителния фонд.
Всички трансакции, направени през годината по банковата сметка, посочена в третата алинея, се записват съответно в сметките на доверителния фонд.
Финансовото отчитане на операциите, извършени от всеки доверителен фонд, се извършва два пъти годишно от разпоредителя с бюджетни кредити.
Доверителните фондове подлежат всяка година на независим външен одит.
Съветът на доверителния фонд одобрява годишния доклад на доверителния фонд, изготвен от разпоредителя с бюджетни кредити, заедно с годишните отчети, изготвени от счетоводителя. Тези доклади се прилагат към годишния доклад на оправомощения разпоредител с бюджетни кредити и се представят на Европейския парламент и Съвета в рамките на процедурата за освобождаване от отговорност на Комисията.
Правилата за съставяне на съвета и неговият вътрешен правилник се определят в учредителния акт на доверителния фонд, приет от Комисията и спазван от донорите. Тези правила гарантират справедливо представяне на донорите и включват изискването за положителен вот от Комисията за окончателното решение за използването на средствата.
ГЛАВА III
Обществени поръчки
Член 260
Ползване на сгради под наем
(член 190 от Финансовия регламент)
Единствените поръчки за недвижими имоти, които могат да бъдат финансирани от оперативните бюджетни кредити за външни дейности, са тези за ползване под наем на сгради, които вече са били построени към датата на сключване на договора за наем. Поръчките се публикуват съгласно член 124.
Член 261
Определения
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Поръчките за услуги включват поръчки за проучвания и техническа помощ.
Поръчката за проучване е договор за услуга, сключен между доставчик и възложител, който включва проучвания за определяне и подготовка на проекти, проучвания за приложимост, икономически и пазарни проучвания, технически проучвания и одити.
Поръчката за техническа помощ е поръчка, при която от доставчика се изисква да има консултантска роля, да управлява или да надзирава проект или да осигури посочените в условията на поръчката консултанти.
2. Когато трета държава разполага с квалифициран управленски персонал в своите отдели или структури с публично участие, поръчките могат да се изпълняват пряко от тези отдели или структури чрез пряко влагане на труд.
Член 262
Специални разпоредби във връзка с праговете и условията за възлагане на външни обществени поръчки
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Членове 123-126, с изключение на определенията, член 127, параграфи 3 и 4, членове 128, 134-137, член 139, параграфи 3-6, член 148, параграф 4, член 151, параграф 2 и членове 152-158, 160 и 164 от настоящия регламент не се прилагат към договорите за обществени поръчки, сключени от възложителите по член 190, параграф 2 от Финансовия регламент или от тяхно име.
Решението за изпълнение на разпоредбите във връзка с обществените поръчки по тази глава се взема от Комисията, включително за подходящите проверки, извършвани от отговорния разпоредител с бюджетни кредити, когато Комисията не е възложител.
2. При неспазване на процедурите по параграф 1 разходите за съответните операции не могат да се финансират от Съюза.
3. Настоящата глава не се прилага за възложителите по член 190, параграф 2, буква б) от Финансовия регламент, когато след проверките съгласно член 61 от Финансовия регламент Комисията им е разрешила да прилагат собствени процедури за обществени поръчки.
Член 263
Обявяване и недопускане на дискриминация
(членове 190 и 191 от Финансовия регламент)
1. Комисията предприема необходимите мерки за гарантиране на максимално широко участие при равни условия в конкурентните процедури за възлагане на обществени поръчки, финансирани от Съюза. За целта по-конкретно се полагат грижи за:
а)
осигуряване на адекватно публикуване в разумен срок на предварителните обявления, обявленията за обществена поръчка и обявленията за възлагане;
б)
премахване на всички дискриминационни практики или технически спецификации, които биха могли да затруднят широкото участие при равни условия на всички физически и юридически лица, посочени в член 182 от Финансовия регламент.
2. Член 265, параграф 5, член 267, параграф 3 и член 269, параграф 4 не засягат използването на електронни обществени поръчки.
Член 264
Обявяване
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Обявлението за предварителна информация за международни покани за представяне на оферти се изпраща на Службата за публикации във възможно най-кратки срокове при поръчките за доставки и услуги и възможно най-бързо след решението за одобряване на програмата при договорите за строителни работи.
2. За целите на тази глава обявлението за обществена поръчка се публикува:
а)
най-малко в Официален вестник на Европейския съюз и в интернет за международните покани за представяне на оферти;
б)
най-малко в държавния вестник на държавата получател или в равностойно издание за местните покани за представяне на оферти.
Когато обявлението за обществена поръчка се публикува и на местно равнище, то трябва да е идентично на публикуваното в Официален вестник на Европейския съюз и в интернет и да се публикува едновременно с него. Комисията отговаря за публикуването в Официален вестник на Европейския съюз и в интернет. Ако обявлението се публикува на местно равнище, това може да се извърши от структурите, посочени в член 190, параграф 2, буква б) от Финансовия регламент.
3. Обявлението за възлагане се изпраща при подписването на договора, освен когато, ако все още е необходимо, поръчката е обявена за тайна или когато изпълнението на поръчката трябва да бъде съпътствано от специални мерки за сигурност с цел защита на основните интереси на Европейския съюз или на държавата бенефициер, както и когато публикуването на обявлението за възлагане се счита за неподходящо.
Член 265
Прагове и процедури при възлагане на поръчки за услуги
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Праговете и процедурите по член 190 от Финансовия регламент при поръчки за услуги са, както следва:
а)
за поръчки на стойност от 300 000 EUR или повече:
i)
международна ограничена процедура по смисъла на член 127, параграф 2 и член 264, параграф 2, буква а);
ii)
международна открита процедура по смисъла на член 127, параграф 2 и член 264, параграф 2, буква а);
б)
за поръчки на стойност под 300 000 EUR: състезателна процедура на договаряне по смисъла на параграф 3 от настоящия член или рамково споразумение.
Поръчки на стойност, не по-голяма от 20 000 EUR, могат да се възлагат въз основа на една оферта.
Плащанията на разходи, които не надвишават 2 500 EUR, могат да представляват просто плащане по фактури, без предварително приемане на оферта.
2. При международната ограничена процедура по параграф 1, буква а) в обявлението за обществена поръчка се посочва броят на кандидатите, които ще бъдат поканени да подадат оферти. За поръчки за услуги се канят най-малко четирима кандидати. Броят на кандидатите, допуснати да подадат оферти, трябва да бъде достатъчен, за да осигури реална конкуренция.
Списъкът на избраните кандидати се публикува на интернет сайта на Комисията.
Ако броят на кандидатите, отговарящи на критериите за подбор или на минималните нива на капацитет, е по-нисък от минималния брой, възложителят може да покани да представят оферти само кандидатите, отговарящи на критериите за представяне на оферта.
3. В процедурата на договаряне, посочена в параграф 1, буква б), възложителят съставя списък на най-малко трима оференти по свой избор. Процедурата включва ограничен търг без публикуване на обявление и се нарича състезателна процедура на договаряне, която не попада в обхвата на член 129.
Оферентите при състезателната процедура на договаряне могат да бъдат избрани от подходящо обявен списък на потенциални оференти, посочен в член 136, параграф 1, буква б). Този списък се изготвя след покана за изразяване на интерес и е валиден за не повече от пет години от датата на обявлението. Списъкът може да включва подсписъци. Всички заинтересовани лица могат да подадат заявление по време на срока на валидност на списъка, с изключение на последните три месеца от този период. Когато се възлага поръчка, възложителят приканва всички потенциални оференти, вписани в съответния списък или подсписък, да представят оферта.
Офертите се отварят и оценяват от комисия за оценка, която притежава необходимия технически и административен опит. Членовете на комисията за оценка трябва да подпишат декларация за безпристрастност.
Ако след консултация с оферентите възложителят получи само една оферта, която е приемлива от административна и техническа гледна точка, поръчката може да бъде възложена, ако са изпълнени критериите за възлагане.
4. За правни услуги съгласно номенклатурата CPV възложителите могат да използват състезателна процедура на договаряне, независимо от прогнозната стойност на поръчката.
5. Офертите се изпращат в пакет или във външен плик, съдържащ два отделни запечатани плика - един с надпис „Плик А - Техническа оферта“ и друг с надпис „Плик Б - Финансова оферта“. На външния плик се отбелязват:
а)
адресът, посочен в тръжната документация за представяне на оферти;
б)
позоваване на поканата за представяне на оферти, на която отговаря оферентът;
в)
при необходимост номерата на лотовете, за които се представя офертата;
г)
изразът „Да не се отваря преди заседанието за отваряне на офертите“ на езика, на който е съставена тръжната документация.
Ако тръжната документация предвижда събеседвания, комисията за оценка може да ги проведе с главните членове на екипа от експерти, предложен в технически приемливите оферти, след като изготви писмени междинни заключения и преди да приключи окончателно оценката на техническите оферти. В такива случаи събеседването с експертите се провежда от комисията за оценка, за предпочитане колективно, ако те образуват екип, и на достатъчно близки времеви интервали, за да може да се направи сравнение. Събеседванията се провеждат в съответствие с образец, одобрен предварително от тръжната комисия и прилаган към всички поканени за събеседване експерти или екипи. Датата и часът на събеседването се съобщават на оферентите най-малко десет календарни дни предварително. В случаи на непреодолима сила, при които оферентът е възпрепятстван да се яви на събеседването, следва да му се изпратят нова дата и час.
6. Критериите за възлагане на поръчка служат за определяне на икономически най-изгодната оферта.
Икономически най-изгодната оферта се избира чрез претегляне в съотношение 80/20 на техническите качества и цената. За тази цел:
а)
полученият резултат за техническата оферта се умножава по 0,80;
б)
полученият резултат за ценовата оферта се умножава по 0,20.
Член 266
Прилагане на процедурата на договаряне към поръчки за услуги
(член 190 от Финансовия регламент)
1. За поръчките за услуги възложителят може да използва процедура на договаряне въз основа само на една оферта в следните случаи:
а)
когато поради крайна спешност, продиктувана от обстоятелства, които възложителят не би могъл да предвиди и са изцяло извън неговия контрол, сроковете за процедурите по член 104, параграф 1, букви а), б) и в) от Финансовия регламент не могат да бъдат спазени;
б)
когато услугите се възлагат на организации от публичния сектор или институции или сдружения с нестопанска цел и се отнасят до дейности от институционален характер или целят да предоставят помощ на хора в социалната сфера;
в)
за услуги, които представляват продължение на вече започнали услуги, при условията, изброени в параграф 2;
г)
когато тръжната процедура или опитът за използване на рамково споразумение до момента са неуспешни, т.е. когато не е получена нито една качествено и/или финансово подходяща оферта, като в такъв случай след анулиране на тръжната процедура възложителят може да започне преговори с един или повече оференти по свой избор сред участвалите в поканата за представяне на оферти, при условие че първоначалните условия на договора не се променят съществено;
д)
когато съответната поръчка следва конкурс и съгласно приложимите правила трябва да бъде възложена на успелия кандидат или на един от успелите кандидати, като в такъв случай всички успели кандидати се канят за участие в преговорите;
е)
когато по технически причини или във връзка със защитата на изключителни права поръчката може да бъде възложена само на определен доставчик на услуги;
ж)
за поръчки, които са обявени за тайни, или за поръчки, чието изпълнение трябва да бъде съпътствано от специални мерки за сигурност, или с цел защита на основните интереси на Съюза или на държавата бенефициер;
з)
когато трябва да се сключи нов договор след предсрочно приключване на съществуващ договор.
За целите на буква а) от първа алинея от настоящия параграф операциите при кризисни ситуации по член 190, параграф 2 се считат за крайна спешност. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити, при необходимост съгласувано с останалите заинтересовани оправомощени разпоредители с бюджетни кредити, установява наличието на крайна спешност и редовно преразглежда решението си с оглед на принципа на доброто финансово управление.
Дейностите от институционален характер, посочени в буква б) от първа алинея, включват услуги, които са пряко свързани със законоустановената мисия на публичните органи.
2. Услугите, които са продължение на вече започнали услуги по параграф 1, буква в), са следните:
а)
допълнителни услуги, които не са обхванати от основната поръчка, но в резултат на непредвидени обстоятелства стават необходими за изпълнението на поръчката, при условие че допълнителната услуга не може технически и икономически да се отдели от основната поръчка, без да се причинят сериозни неудобства за възложителя, и че съвкупната стойност на допълнителните услуги не надхвърля 50 % от стойността на основната поръчка;
б)
допълнителни услуги, представляващи повторение на подобни услуги, възложени на изпълнителя на първоначална поръчка, при условие че:
i)
за първата услуга е било публикувано обявление за обществена поръчка и възможността да се използва процедура на договаряне за нови услуги за проекта, както и прогнозната цена са били ясно посочени в обявлението за обществена поръчка, публикувано за първата услуга;
ii)
продължението на поръчката е само за стойност и за продължителност, които не надхвърлят стойността и продължителността на първоначалната поръчка.
Член 267
Прагове и процедури при възлагане на поръчки за доставки
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Праговете и процедурите по член 190 от Финансовия регламент при поръчки за доставки са, както следва:
а)
за поръчки на стойност от 300 000 EUR или повече: международна открита процедура по смисъла на член 127, параграф 2 и член 264, параграф 2, буква а);
б)
за поръчки на стойност под 300 000 EUR: рамково споразумение или:
i)
за поръчки на стойност от 100 000 EUR или повече, но по-малка от 300 000 EUR: местна открита процедура по смисъла на член 127, параграф 2 и член 264, параграф 2, буква б);
ii)
за поръчки на стойност под 100 000 EUR: състезателна процедура на договаряне по смисъла на параграф 2.
в)
плащанията на разходи, които не надвишават 2 500 EUR, могат да представляват просто плащане по фактури, без предварително приемане на оферта.
Поръчки на стойност, не по-голяма от 20 000 EUR, могат да се възлагат въз основа на една оферта.
2. В процедурата на договаряне, посочена в параграф 1, буква б), подточка ii) от настоящия член, възложителят съставя списък на най-малко трима доставчици по свой избор. Процедурата включва ограничен търг без публикуване на обявление и се нарича състезателна процедура на договаряне, която не попада в обхвата на член 129.
Офертите се отварят и оценяват от комисия за оценка, която притежава необходимия технически и административен опит. Членовете на комисията за оценка трябва да подпишат декларация за безпристрастност.
Ако след консултация с доставчиците възложителят получи само една оферта, която е приемлива от административна и техническа гледна точка, поръчката може да бъде възложена, ако са изпълнени критериите за възлагане.
3. Всяка техническа и финансова оферта трябва да се постави в един запечатан плик, който на свой ред се поставя в пакет или външен плик. На вътрешния плик се отбелязват:
а)
адресът, посочен в тръжната документация за представяне на оферти;
б)
позоваване на поканата за представяне на оферти, на която отговаря оферентът;
в)
при необходимост номерата на лотовете, за които се представя офертата;
г)
изразът „Да не се отваря преди заседанието за отваряне на офертите“ на езика, на който е съставена тръжната документация.
Офертите се отварят от комисията за оценка на офертите на публично заседание на мястото и в момента, посочени в тръжната документация. На публичното заседание за отваряне на офертите трябва да се обявят имената на оферентите, предложените цени, предоставянето на необходимата тръжна гаранция и всички други формалности, които възложителят сметне, че трябва да бъдат обявени.
4. При поръчки за доставки без предвидено следпродажбено обслужване единственият критерий за възлагане на поръчката е цената.
Когато предложенията за следпродажбено обслужване или за обучение имат особено значение, се избира офертата с най-ниската цена или икономически най-изгодната оферта, като се отчита техническото качество на предложеното обслужване и цената.
Член 268
Прилагане на процедурата на договаряне към поръчки за доставки
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Поръчките за доставки могат да бъдат възложени чрез процедура на договаряне въз основа само на едно предложение при следните случаи:
а)
когато поради крайна спешност, продиктувана от обстоятелства, които възложителят не би могъл да предвиди и са изцяло извън неговия контрол, сроковете за процедурите по член 111, параграф 1, букви а), б) и в) от Финансовия регламент не могат да бъдат спазени;
б)
когато това се определя от характера или особените характеристики на доставките, например когато изпълнението на поръчката е запазено изключително за притежатели на патенти или лицензи за ползване на патенти;
в)
за допълнителни доставки от първоначалния доставчик с цел частично да се заменят обичайните доставки или монтажи или да се разширят съществуващите доставки или монтажи, когато евентуална промяна на доставчика би задължила възложителя да придобие съоръжения с различни технически характеристики и това би довело до несъвместимост или прекомерни технически трудности при експлоатацията и поддръжката;
г)
когато тръжната процедура е неуспешна, т.е. когато не е получена нито една качествено или финансово подходяща оферта;
д)
за поръчки, които са обявени за тайни, или за поръчки, чието изпълнение трябва да бъде съпътствано от специални мерки за сигурност, или с цел защита на основните интереси на Съюза или на държавата бенефициер;
е)
за поръчки относно котирани доставки и покупки на стоковата борса;
ж)
за поръчки по отношение на покупки при особено изгодни условия от доставчик, който преустановява окончателно стопанската си дейност, или от синдиците или ликвидаторите в производство по несъстоятелност, споразумение с кредиторите или аналогично производство съгласно националното законодателство;
з)
когато трябва да се сключи нов договор след предсрочно приключване на съществуващ договор.
В случаите, посочени в буква г) от първа алинея, след анулиране на тръжната процедура възложителят може да започне преговори с един или повече оференти по свой избор сред участвалите в поканата за представяне на оферти, при условие че първоначалните условия на договора не се променят съществено.
2. За целите на параграф 1, буква а) от настоящия член операциите при кризисни ситуации по член 190, параграф 2 се считат за крайна спешност. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити, при необходимост съгласувано с останалите заинтересовани оправомощени разпоредители с бюджетни кредити, установява наличието на крайна спешност и редовно преразглежда решението си с оглед на принципа на доброто финансово управление.
Член 269
Прагове и процедури при възлагане на поръчки за строителни работи
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Праговете и процедурите по член 190 от Финансовия регламент при поръчки за строителни работи са, както следва:
а)
за поръчки на стойност от 5 000 000 EUR или повече:
i)
международна открита процедура по смисъла на член 127, параграф 2 и на член 264, параграф 2, буква а);
ii)
с оглед на характеристиките на някои строителни работи, международна ограничена процедура по смисъла на член 127, параграф 2 и на член 264, параграф 2, буква а);
б)
за поръчки на стойност от 300 000 EUR или повече, но по-малка от 5 000 000 EUR: местна открита процедура по смисъла на член 127, параграф 2 и член 264, параграф 2, буква б);
в)
за поръчки на стойност под 300 000 EUR: състезателна процедура на договаряне по смисъла на параграф 2 от настоящия член;
Поръчки на стойност, не по-голяма от 20 000 EUR, могат да се възлагат въз основа на една оферта.
2. В процедурата на договаряне, посочена в параграф 1, буква в) от настоящия член, възложителят съставя списък на най-малко трима изпълнители по свой избор. Процедурата включва ограничен търг без публикуване на обявление и се нарича състезателна процедура на договаряне, която не попада в обхвата на член 129.
Офертите се отварят и оценяват от комисия за оценка, която притежава необходимия технически и административен опит. Членовете на комисията за оценка трябва да подпишат декларация за безпристрастност.
Ако след консултация с изпълнителите възложителят получи само една оферта, която е приемлива от административна и техническа гледна точка, поръчката може да бъде възложена, ако са изпълнени критериите за възлагане.
3. Критериите за подбор обхващат капацитета на оферента да изпълнява подобни поръчки, по-специално с оглед на извършени строителни работи през последните години. След извършване на подбора и след отхвърляне на недопустимите оферти единственият критерий за възлагане на обществената поръчка е цената.
4. Всяка техническа и финансова оферта трябва да се постави в един запечатан плик, който на свой ред се поставя в пакет или външен плик. На вътрешния плик се отбелязват:
а)
адресът, посочен в тръжната документация за представяне на оферти;
б)
позоваване на поканата за представяне на оферти, на която отговаря оферентът;
в)
при необходимост номерата на лотовете, за които се представя офертата;
г)
изразът „Да не се отваря преди заседанието за отваряне на офертите“ на езика, на който е съставена тръжната документация.
Офертите се отварят от комисията за оценка на офертите на публично заседание на мястото и в момента, посочени в тръжната документация. На публичното заседание за отваряне на офертите трябва да се обявят имената на оферентите, предложените цени, предоставянето на необходимата тръжна гаранция и всички други формалности, които възложителят сметне, че трябва да бъдат обявени.
Член 270
Прилагане на процедурата на договаряне към поръчки за строителни работи
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Поръчките за строителни работи могат да бъдат възложени чрез процедура на договаряне въз основа само на една оферта при следните случаи:
а)
когато поради крайна спешност, продиктувана от обстоятелства, които възложителят не би могъл да предвиди и са изцяло извън неговия контрол, сроковете за процедурите по член 111, параграф 1, букви а), б) и в) от Финансовия регламент не могат да бъдат спазени;
б)
за допълнителни строителни работи, които не са включени в първоначалната поръчка, но поради непредвидени обстоятелства стават необходими за изпълнението на описаните в нея работи, при условията по параграф 2;
в)
когато тръжната процедура е неуспешна, т.е. когато не е получена нито една качествено или финансово подходяща оферта;
г)
за поръчки, които са обявени за тайни, или за поръчки, чието изпълнение трябва да бъде съпътствано от специални мерки за сигурност, или с цел защита на основните интереси на Съюза или на държавата бенефициер;
д)
когато трябва да се сключи нов договор след предсрочно приключване на съществуващ договор.
За целите на буква а) от първа алинея от настоящия параграф операциите при кризисни ситуации по член 190, параграф 2 се считат за крайна спешност. Оправомощеният разпоредител с бюджетни кредити, при необходимост съгласувано с останалите заинтересовани оправомощени разпоредители с бюджетни кредити, установява наличието на крайна спешност и редовно преразглежда решението си с оглед на принципа на доброто финансово управление.
В случаите, посочени в буква в) от първа алинея, след анулиране на тръжната процедура възложителят може да започне преговори с един или повече оференти по свой избор сред участвалите в поканата за представяне на оферти, при условие че първоначалните условия на договора не се променят съществено.
2. Допълнителните строителни работи по параграф 1, буква б) се възлагат на изпълнителя на строителни работи, който вече извършва работите:
а)
когато тези работи не могат технически и икономически да се отделят от главната поръчка, без да се причинят сериозни неудобства за възложителя;
б)
когато тези работи, макар отделими от изпълнението на първоначалната поръчка, са строго необходими за нейното завършване;
в)
когато съвкупната стойност на поръчката за допълнителни работи не надхвърля 50 % от стойността на главната поръчка.
Член 271
Прилагане на процедурата на договаряне към поръчки за недвижими имоти
(член 190 от Финансовия регламент)
Поръчките за недвижими имоти по член 260 могат да се възлагат чрез процедура на договаряне, след като е проучен местният пазар.
Член 272
Избор на процедура за възлагане на обществени поръчки при смесени договори
(член 190 от Финансовия регламент)
При поръчки както за доставка на услуги, така и за доставка на стоки или за извършване на строителни работи, възложителят със съгласието на Комисията, ако тя самата не е възложител, определя приложимите прагове и процедури с оглед на преобладаващия аспект, който се оценява въз основа на относителната стойност и оперативното значение на различните елементи на поръчката.
Член 273
Тръжна документация
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Тръжната документация по член 138 се изготвя въз основа на най-добрите международни практики и в съответствие с разпоредбите на настоящата глава по отношение на обявяването и контактите между възложителя и оферентите.
2. При поръчките за услуги тръжната документация съдържа:
а)
указания за оферентите, включващи:
i)
вида поръчка;
ii)
критериите за възлагане и тяхната тежест;
iii)
възможността за събеседвания и графика за тяхното провеждане;
iv)
информация дали се допускат варианти;
v)
разрешения дял, който може да се възлага на подизпълнители;
vi)
максималния бюджет, наличен за поръчката;
vii)
валутата на офертите;
б)
списък на избраните кандидати (с посочване на забраната за сдружаване);
в)
общите условия на поръчките за услуги;
г)
специфичните условия, които разширяват или допълват общите условия или се отклоняват от тях;
д)
заданието с планирания график за проекта и датите, от които според плана главните експерти трябва да бъдат на разположение;
е)
ценовата таблица (за попълване от оферента);
ж)
образец на офертата;
з)
образец на договора;
и)
ако е приложимо, образец на банкова (или подобна) гаранция за плащане на предварителното финансиране.
Буква з) от първа алинея не се прилага за случаите, при които поради изключителни и надлежно обосновани обстоятелства образецът на договор не може да се използва.
3. При поръчките за доставки тръжната документация съдържа:
а)
указания за оферентите, включващи:
i)
критериите за подбор и възлагане на поръчката;
ii)
информация дали се допускат варианти;
iii)
валутата на офертите;
б)
общите условия на поръчките за доставки;
в)
специфичните условия, които разширяват или допълват общите условия или се отклоняват от тях;
г)
техническо приложение с планове, технически спецификации и планирания график за изпълнение на поръчката;
д)
ценовата таблица (за попълване от оферента) и разбивка на цените;
е)
образец на офертата;
ж)
образец на договора;
з)
ако е приложимо, образец на банкова (или подобна) гаранция за:
i)
офертата;
ii)
плащане на предварителното финансиране;
iii)
правилното изпълнение.
Буква ж) от първа алинея не се прилага за случаите, при които поради изключителни и надлежно обосновани обстоятелства образецът на договор не може да се използва.
4. При поръчките за строителни работи тръжната документация съдържа следните документи:
а)
указания за оферентите, включващи:
i)
критериите за подбор и възлагане на поръчката;
ii)
информация дали се допускат варианти;
iii)
валутата на офертите;
б)
общите условия на поръчките за строителни работи;
в)
специфичните условия, които разширяват или допълват общите условия или се отклоняват от тях;
г)
технически приложения с планове, технически спецификации и планирания график за изпълнение на поръчката;
д)
ценовата таблица (за попълване от оферента) и разбивка на цените;
е)
образец на офертата;
ж)
образец на договора;
з)
ако е приложимо, образец на банкова (или подобна) гаранция за:
i)
офертата;
ii)
плащане на предварителното финансиране;
iii)
правилното изпълнение.
Буква ж) от първа алинея не се прилага за случаите, при които поради изключителни и надлежно обосновани обстоятелства образецът на договор не може да се използва.
5. Ако възникнат противоречия между специфичните условия, посочени в параграф 2, буква г), параграф 3, буква в) и параграф 4, буква в), и общите условия, се прилагат тези специфични условия.
6. Когато възложителите изискват представянето на съставени от независими организации сертификати, които удостоверяват, че икономическият оператор изпълнява определени стандарти за осигуряване на качеството, те се позовават на системи за осигуряване на качеството, базирани на съответните европейски стандарти или, ако е подходящо, международни стандарти, които са сертифицирани от организациите, отговарящи на европейските или международните стандарти относно сертифицирането. Възложителите приемат от икономическите оператори и други доказателства за еквивалентни мерки за осигуряване на качеството.
Член 274
Гаранции
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Чрез дерогация от член 163 предварителните гаранции са в евро или във валутата на договора, за който се отнасят.
2. Възложителят може да поиска тръжна гаранция по смисъла на настоящата глава в размер от 1 % до 2 % от общата стойност на поръчката за доставки или строителни работи. Тя трябва да бъде в съответствие с член 163. Гаранцията се освобождава при подписване на договора. Тя се задържа, ако офертата, представена преди крайния срок за представяне на офертите, впоследствие бъде оттеглена.
3. При поръчки за доставки и строителни работи възложителят може да изиска гаранция за изпълнението на стойност, определена в тръжните документи, между 5 % и 10 % от общата стойност на поръчката. Тази гаранция се определя въз основа на обективни критерии като вида и стойността на поръчката.
Независимо от това се изисква гаранция за изпълнението, когато са надхвърлени следните прагове:
а)
345 000 EUR за поръчки за строителни работи;
б)
150 000 EUR за поръчки за доставки.
Тази гаранция остава валидна поне до окончателното приемане на доставките или строителните работи. В случай на лошо изпълнение на поръчката се задържа целият размер на гаранцията.
Член 275
Срокове за процедурите
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Офертите трябва да бъдат получени от възложителя на адреса и преди крайния срок, посочени в поканата за представяне на оферти. Определеният от възложителя срок за получаване на оферти и заявки за участие е достатъчно дълъг, за да даде на заинтересованите страни разумен и достатъчен период за подготовка и представяне на офертите.
При поръчките за услуги минималният срок между датата на изпращане на писмото с покана за представяне на оферти и крайната дата за получаване на офертите е 50 дни. При неотложни случаи обаче могат да се определят и други срокове.
2. Оферентите могат да задават въпроси в писмена форма преди крайната дата за получаване на офертите. Възложителят предоставя отговорите на въпросите преди крайната дата за получаване на офертите.
3. При международните ограничени процедури срокът за получаване на заявления за участие е най-малко 30 дни от датата на публикуване на обявлението за обществена поръчка. Периодът между датата на изпращане на писмото с поканата и крайния срок за получаване на офертите е най-малко 50 дни. При някои изключителни случаи обаче могат да се определят и други срокове.
4. При международните открити процедури срокът за получаване на офертите, започващ от датата на изпращане на обявлението за обществена поръчка, е най-малко:
а)
90 дни за поръчки за строителни работи;
б)
60 дни за поръчки за доставки.
При някои изключителни случаи обаче могат да се определят и други срокове.
5. При местните открити процедури срокът за получаване на офертите, започващ от датата на публикуване на обявлението за обществена поръчка, е най-малко:
а)
60 дни за поръчки за строителни работи;
б)
30 дни за поръчки за доставки.
При някои изключителни случаи обаче могат да се определят и други срокове.
6. При състезателните процедури на договаряне, посочени в член 265, параграф 1, буква б), член 267, параграф 1, буква в) и член 269, параграф 1, буква в), на кандидатите се дава срок от най-малко 30 дни от датата на изпращане на писмото с покана за представяне на оферти, в който те могат да представят оферти.
7. Сроковете по параграфи 1-6 се изразяват в календарни дни.
Член 276
Комисия за оценка
(член 190 от Финансовия регламент)
1. Всички заявления за участие и оферти, които са обявени за изпълняващи изискванията, се оценяват и класират от комисия за оценка въз основа на предварително обявените критерии за отстраняване, подбор и възлагане. Тази комисия се състои от нечетен брой членове, най-малко трима, с необходимите технически и административни експертни познания за оценка на офертите.
2. Ако Комисията не е възложител, тя може да поиска копие от тръжните документи, офертите, оценката на офертите и подписаните договори. Тя също може да участва като наблюдател при отварянето и оценката на офертите.
3. Офертите, които не отговарят на всички съществени изисквания, посочени в тръжната документация, или на посочените в нея специфични изисквания, се отстраняват.
Въпреки това комисията за оценка или възложителят може да покани кандидатите или оферентите да допълнят или да пояснят оправдателните документи, представени във връзка с критериите за отстраняване, подбор и възлагане, в определен от нея/него срок и при зачитане на принципа за равно третиране.
4. При оферти с необичайно ниска стойност съгласно член 151 комисията за оценка отправя искане за необходимите пояснения във връзка със съдържанието на офертата.
5. Задължението за съставяне на комисия за оценка може да бъде отменено за процедури на стойност, ненадвишаваща 20 000 EUR.
ГЛАВА IV
Безвъзмездни средства
Член 277
Финансиране в пълен размер
(член 192 от Финансовия регламент)
В случай на дерогация от изискването за съфинансиране в решението за отпускане се излагат мотивите.
ДЯЛ III
ЕВРОПЕЙСКИ СЛУЖБИ
Член 278
Европейските служби и създаване на допълнителни служби
(член 195 от Финансовия регламент)
Посочените в член 195 от Финансовия регламент европейски служби са следните:
а)
Службата за публикации;
б)
Европейската служба за борба с измамите;
в)
Европейската служба за подбор на персонал и Европейското училище по администрация, което е административно прикрепено към нея;
г)
Службата за управление и плащане по индивидуални права;
д)
Службата за инфраструктура и логистика в Брюксел и Службата за инфраструктура и логистика в Люксембург.
Една или повече институции могат да създават допълнителни служби, при условие че това се оправдава от анализа на разходите и ползите и се гарантира видимостта на действията на Съюза.
Член 279
Делегиране от институциите на европейските междуинституционални служби
(членове 195 и 199 от Финансовия регламент)
Всяка институция е отговорна за бюджетните задължения. Институциите могат да делегират на директора на съответната междуинституционална европейска служба всяко последващо действие, по-специално правните задължения, утвърждаването на разходи, разрешаването на плащания и изпълнението на приходи, като определят границите и условията на делегираните правомощия.
Член 280
Специални правила за Службата за публикации
(членове 195 и 199 от Финансовия регламент)
По отношение на Службата за публикации всяка институция взема решение относно своята политика на публикуване. В съответствие с член 21 от Финансовия регламент нетните приходи от продажбата на публикации се използват като целеви приходи от институцията, която е автор на публикациите.
Член 281
Делегиране на определени функции от счетоводителя
(член 196 от Финансовия регламент)
Счетоводителят на Комисията, по предложение на управителния комитет на съответната служба, може да делегира на служител на службата някои от функциите си във връзка със събирането на приходите и плащането на разходите, които се извършват пряко от съответната служба.
Член 282
Каса - банкови сметки
(член 196 от Финансовия регламент)
За да се покрият касовите потребности на дадена междуинституционална служба, Комисията може да открива банкови сметки или пощенски джиро сметки на името на службата по предложение на управителния комитет на службата. Крайното салдо на касата за всяка година се равнява и коригира между съответната служба и Комисията в края на финансовата година.
ДЯЛ IV
БЮДЖЕТНИ КРЕДИТИ ЗА АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗХОДИ
Член 283
Общи разпоредби
(член 201 от Финансовия регламент)
Бюджетните кредити за административни разходи, обхванати от настоящия дял, са тези, посочени в член 41 от Финансовия регламент.
Поетите бюджетни задължения, съответстващи на бюджетните кредити за административни разходи, чието естество е общо за няколко дяла и които се управляват общо, могат да бъдат записани общо в бюджетното счетоводство съгласно обобщената класификация по видове, посочена в член 25.
Съответните разходи се вписват по бюджетните редове на всеки дял съгласно същото разпределение като за бюджетните кредити.
Член 284
Гаранции по договори за наем
(член 201 от Финансовия регламент)
Предоставените от институциите гаранции по договори за наем са под формата на банкови гаранции или депозит в блокирана банкова сметка на името на институцията или на наемодателя, изразени в евро, освен в надлежно мотивирани случаи.
Въпреки това, когато за трансакции в трети държави не е възможно да се използва никоя от тези форми на гаранции, отговорният разпоредител с бюджетни кредити може да приеме други форми, при условие че те гарантират еквивалентна защита на финансовите интереси на Съюза.
Член 285
Аванси за служители и членове на институциите
(член 201 от Финансовия регламент)
На служителите и членовете на институциите могат да се изплащат аванси в съответствие с условията на Правилника за персонала.
Член 286
Сгради
(член 203 от Финансовия регламент)
1. Разходите, посочени в член 203, параграф 3, буква а) от Финансовия регламент, включват разходите за оборудване на сгради. В тях не се включват допълнителни разходи.
2. Процедурата за ранно информиране, посочена в член 203, параграф 4 от Финансовия регламент, и процедурата за предварително одобрение, посочена в член 203, параграф 5 от Финансовия регламент, не се прилагат по отношение на придобиването на земя безвъзмездно или срещу символична сума.
3. Процедурата за ранно информиране и процедурата за предварително одобрение, определени в член 203, параграфи 3-7 от Финансовия регламент, не се прилагат за жилищни сгради. Европейският парламент и Съветът могат да поискат от компетентната институция всякаква информация, свързана с жилищни сгради.
4. При извънредни или спешни политически обстоятелства ранната информация, посочена в член 203, параграф 4 от Финансовия регламент относно проектите за недвижими имоти, свързани с делегациите на Съюза или службите му в трети държави, може да бъде представена заедно с проекта за недвижими имоти в съответствие с член 203, параграф 5 от Финансовия регламент. В такива случаи процедурите за ранно информиране и за предварително одобрение се провеждат при първа възможност.
5. Процедурата за предварително одобрение, предвидена в член 203, параграфи 5 и 6 от Финансовия регламент, не се прилага за подготвителни договори или проучвания, необходими за оценка на подробните разходи и финансиране на проекта за недвижими имоти.
6. Праговете от 750 000 EUR или 3 000 000 EUR, посочени в член 203, параграф 7, подточки ii), iii) и iv) от Финансовия регламент, включват разходите за оборудването на сградата. За договори за наеми и плодоползване в тези прагове се вземат предвид разходите за оборудването на сградата, но не и допълнителните разходи.
7. Една година след датата на влизане в сила на Финансовия регламент Комисията изготвя доклад за прилагането на процедурите, посочени в член 203, параграфи 3-8 от Финансовия регламент.
ДЯЛ V
ЕКСПЕРТИ
Член 287
Външни експерти, които получават възнаграждение
(член 204 от Финансовия регламент)
1. За стойности под праговете по член 170, параграф 1 могат да бъдат избрани външни експерти, които получават възнаграждение, въз основа на процедурата, посочена в параграф 2.
2. Публикува се покана за изразяване на интерес в Официален вестник на Европейския съюз или на интернет сайта на съответната институция, ако е необходимо да се осигури публичност сред потенциалните кандидати.
Поканата за изразяване на интерес включва описание на задачите, тяхната продължителност и условията за възнаграждението. Тези условия могат да се основават на единични цени.
Изготвя се списък с експерти в резултат на поканата за изразяване на интерес. Той е валиден за срок, не по-дълъг от пет години от неговото публикуване, или за срока на многогодишна програма, свързана със задачите.
3. Всяко заинтересовано физическо лице може да представи заявление за участие по всяко време през периода му на валидност, с изключение на последните три месеца от този период. Външните експерти, които получават възнаграждение, не се избират да изпълняват задачите, посочени в член 204 от Финансовия регламент, ако са в някое от положенията на изключване, посочени в членове 106 и 107 от Финансовия регламент.
4. Всички контакти с подбраните експерти, включително сключването на договори и измененията в тях, могат да се осъществяват чрез електронни системи за обмен, създадени от институцията.
Тези системи отговарят на следните изисквания:
а)
само упълномощени лица могат да имат достъп до системата и до документите, предавани чрез нея;
б)
само упълномощени лица могат по електронен път да подписват или да изпращат документи чрез системата;
в)
упълномощените лица трябва да бъдат идентифицирани чрез системата с установени средства;
г)
часът и датата на електронната трансакция трябва да бъдат точно определени;
д)
трябва да се запази целостта на документите;
е)
трябва да се запази наличността на документите;
ж)
когато е уместно, трябва да се запази поверителността на документите;
з)
защитата на личните данни в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001 трябва да бъде гарантирана.
Данните, изпратени или получени чрез такава система, се ползват с юридическата презумпция за цялост на данните и точност на посочените от системата дата и час на изпращане или получаване на данните.
Документ, изпратен или нотифициран чрез такава система, се счита за еквивалентен на хартиен документ, допуска се като доказателство в съдебни производства, счита се за оригинал и се ползва с юридическата презумпция за неговата автентичност и цялост, при условие че не съдържа никакви динамични елементи, които могат автоматично да го променят.
Електронните подписи, посочени във втора алинея, буква б), имат равностойна правна сила на саморъчни подписи.
5. Списъкът с експерти и предметът на задачите се публикуват ежегодно. Възнаграждението се публикува, когато надвишава 15 000 EUR за изпълняваната задача.
6. Параграф 5 не се прилага, ако такова публикуване може да застраши правата и свободите на засегнатите лица, гарантирани по силата на Хартата на основните права на Европейския съюз, или да навреди на търговските интереси на експертите.
ТРЕТА ЧАСТ
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 288
Преходни разпоредби
Членове 35-43 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 продължават да се прилагат за задълженията, поети до 31 декември 2013 г. Членове 33-44 от настоящия регламент се прилагат само за задълженията, поети от 1 януари 2014 г.
Дял VI на първа част от Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 може да продължи да се прилага за подписаните до 31 декември 2013 г. споразумения за безвъзмездни средства и решенията за безвъзмездни средства, за които е изпратено уведомление до 31 декември 2013 г., в рамките на глобалните поети задължения по бюджета за 2012 г. или за предходни години, ако отговорният разпоредител с бюджетни кредити реши това, като се вземат надлежно предвид принципите на равно третиране и прозрачност.
Член 289
Отмяна
Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствията в приложението.
Член 290
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2013 г.
Въпреки това членове 216-226 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 29 октомври 2012 година.
KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1268/2012,
29. oktoober 2012,
mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (1), eriti selle artikleid 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 145, 146, 148, 151, 154, 156, 157, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 190, 191, 192, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 208 ja 209,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse kohta) (2) on oluliselt muudetud ja see on asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 (edaspidi „finantsmäärus”). Seetõttu on vajalik viia komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (3) vastavusse finantsmäärusega. Selguse huvides on määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 vaja asendada.
(2)
Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 290 alusel võib seadusandliku aktiga komisjonile delegeerida õiguse võtta vastu muid kui seadusandlikke akte üksnes selleks, et täiendada või muuta seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi. Seepärast on mõned määrusega (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 kehtestatud sätted inkorporeeritud käesolevasse määrusesse. Seega ei tohiks kõnealuseid sätteid kaasata käesolevasse määrusesse.
(3)
Komisjon on ettevalmistustöö käigus viinud läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ning taganud asjaomaste dokumentide üheaegse, õigeaegse ja asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule
(4)
Seoses eelarvepõhimõtetega, eeskätt eelarve ühtsuse põhimõttega, muudab eelmaksetelt kogunenud intresside teenimise ja sissenõudmise eeskirjade lihtsustamine, eelkõige loobumine toetusesaajatele pandud kohustusest sellist intressi teenida, intresside sissenõudmise ulatust ja tingimusi käsitlevad sätted vananenuks. Kui selline kohustus ikkagi pannakse üksustele, kellele on delegeeritud eelarve täitmisega seotud ülesanded, tuleks kogunenud intresside tuvastamist, kasutamist ja nende üle raamatupidamisarvestuse pidamist reguleerivad sätted kaasata kõnealuste üksustega sõlmitud delegeerimislepingutesse. Kui eelmaksetelt teenitud intressid tuleb kõnealuste lepingute kohaselt tasuda liidule, siis tuleks need maksta eelarvesse sihtotstarbelise tuluna.
(5)
Seoses aastasuse põhimõttega on oluline selgitada eelarveaasta assigneeringute tähendust ja kulukohustustega sidumise menetluse ettevalmistavaid etappe, mis juhul, kui need jõuavad lõpule 31. detsembriks, võivad võimaldada kulukohustuste assigneeringud järgmisse eelarveaastasse üle kanda.
(6)
Seoses arvestusühiku põhimõttega tuleks täpsustada rahavoogude juhtimise ja raamatupidamisarvestuse vajaduste täitmise eesmärgil euro ja muude valuutade vaheliseks ümberarvestuseks kasutatavaid vahetuskursse. Lisaks tuleks veelgi suurendada selliste valuuta ümberarvestuse toimingute tulemuste raamatupidamisarvestuses kajastamise läbipaistvust. Pärast euro kasutuselevõttu tuleks kaotada komisjoni kohustus anda liikmesriikidele teavet erinevate valuutade vaheliste rahaülekannete kohta.
(7)
Seoses kõikehõlmavuse põhimõttest tehtavate eranditega tuleks täpsustada seda, kuidas käsitletakse eelarves sihtotstarbelist tulu, eelkõige liikmesriikide või kolmandate riikide rahalist osalust teatavates liidu programmides, samuti seda, millistes piirides saab kulusid ja tulusid tasaarvestada. Eelkõige on praegusi tavasid silmas pidades vaja selgitada, et üldjuhul peaksid kulukohustuste ja maksete assigneeringud tulenema sihtotstarbelisest tulust automaatselt niipea, kui tulu on institutsioonile laekunud. Samuti on vaja täpsustada juhtumeid, kus sihtotstarbelise tulu saab teha erandkorras kättesaadavaks enne seda, kui tulu on tegelikult institutsioonile laekunud.
(8)
Seoses sihtotstarbelisuse põhimõttega tuleks täpselt kindlaks määrata, kuidas toimub selliste assigneeringute protsendi arvutamine, mida institutsioonil on lubatud sõltumatult ümber paigutada. Euroopa Parlament ja nõukogu peaksid saama kogu teabe üksikasjaliku selgituse kaudu, mis tuleb neile esitada ümberpaigutamise taotluste kohta.
(9)
Seoses usaldusväärse finantsjuhtimisega on vaja täpsustada programmide ja meetmete eel-, vahe- ja järelhindamise eesmärke, nende tegemise sagedust ning finantsselgituses esitatavat teavet.
(10)
Seoses läbipaistvuse põhimõttega suurendab asjaomaste vahendite saajate nimesid ja nende saadud täpseid summasid käsitlevate andmete avaldamine asjaomaste vahendite kasutamisega seonduvat läbipaistvust. Selline kodanikele kättesaadavaks tehtav teave tugevdab avalikkuse kontrolli kõnealuste vahendite kasutamise üle ja aitab kaasa avalike vahendite parimal viisil kasutamisele. Kui aga vahendite saajad on füüsilised isikud, kohaldatakse sellise avaldamise suhtes isikuandmete kaitse eeskirju. Seetõttu tuleks isikuandmed avaldada üksnes juhul, kui see on taotletavat õiguspärast eesmärki silmas pidades vajalik ja proportsionaalne.
(11)
Teave liidu vahendite kasutamise kohta tuleks avaldada institutsioonide veebisaidil ning see peaks sisaldama vähemalt nime, asukohta, summat ja vahendite eesmärki. Kõnealuses teabes tuleks arvesse võtta finantsmääruse artikli 35 lõikes 3 sätestatud kriteeriumeid, eelkõige antud vahendite liiki ja olulisust.
(12)
Liidu vahendite saajate nimi ja asukoht tuleks avaldada antud auhindade ja toetuste ning sõlmitud hankelepingute kohta pärast avaliku menetluse avamist taotluste või pakkumuste esitamiseks, nagu seda tehakse eelkõige konkursside, toetuste andmise menetluste ja hankemenetluste puhul, järgides ELi toimimise lepingus sätestatud põhimõtteid ning eelkõige läbipaistvuse, proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtet. Lisaks peaks selline avaldamine kaasa aitama avaliku valikumenetluse kontrollile menetluses tagasilükatud taotlejate poolt.
(13)
Füüsiliste isikutega seonduvad isikuandmed ei tohiks olla avaldatud kauem kui sellise aja vältel, mille kestel vahendite saaja vahendeid kasutab, ning seepärast tuleks need pärast kahe aasta möödumist kõrvaldada. Sama peaks kehtima ka juriidiliste isikutega seonduvate isikuandmete puhul, mille korral üks või mitu füüsilist isikut on tuvastatavad nende ametinimetuse järgi.
(14)
Enamikul käesoleva määrusega hõlmatud juhtudel toimub avaldamine juriidiliste isikute puhul.
(15)
Kui tegemist on füüsiliste isikutega, tuleks selline avaldamine ette näha üksnes antud summa olulisuse ja vahendite parimal viisil kasutamise kontrolli vajaduse vahelise proportsionaalsuse põhimõtet järgides. Füüsiliste isikute puhul on NUTS 2 tasandi piirkonna avaldamine kooskõlas vahendite saajate avaldamise eesmärgiga ja tagab eri suurusega liikmesriikide võrdse kohtlemise, austades samal ajal vahendite saajate õigust eraelule ja eelkõige nende isikuandmete kaitsele.
(16)
Teave stipendiumite ja muude otsetoetuste kohta, mis on makstud neid kõige enam vajavatele füüsilistele isikutele, tuleks avaldamiskohustusest vabastada.
(17)
Selleks et tagada vahendite saajate võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine, tuleks füüsiliste isikutega seonduva teabe avaldamine tagada ka kooskõlas liikmesriikide kohustusega teha äärmiselt läbipaistvaks lepingud, mis ületavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta) (4) sätestatud summat.
(18)
Vahendite saaja nime ja asukohta ning vahendite summat ja eesmärki ei tohiks avaldada, kui see ohustaks vahendite saaja puutumatust, mis on kaitstud Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, või kahjustaks tema õiguspäraseid ärihuve.
(19)
Eelarve liigendus peaks pakkuma eelarvemenetluseks vajalikku selgust ja läbipaistvust.
(20)
Kindlaks tuleks määrata ka teod, mis tõenäoliselt kujutavad endast huvide konflikti.
(21)
Seoses kaudse eelarve täitmisega on vaja luua sellise volituste delegeerimise raamistik ja delegeerimislepingute sisu. Üksus või isik, kellele delegeeritakse eelarve täitmisega seotud ülesanded, peaks tagama liidu finantshuvide kaitse tasemel, mis on samaväärne finantsmääruse kohaselt nõutavaga. Selleks et tagada liidu vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohane haldamine volitatud üksuste poolt, tuleks sätestada tingimused, mille alusel komisjon võib aktsepteerida, et selliste üksuste või isikute süsteemid, eeskirjad ja menetlused on komisjoni omadega samaväärsed.
(22)
Rakendusametid jäävad komisjoni kontrolli alla ja neid tuleks liidu eelarve täitmisel tunnustada kõnealuse institutsiooni volitatud eelarvevahendite käsutajatena.
(23)
Koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega toimuva kaudse eelarve täitmise korral tuleks kindlaks määrata organisatsioonid, mille puhul võib eelarvet sellisel viisil täita.
(24)
Kui eelarve täitmisega seotud ülesanded delegeeritakse avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele eraõiguslikele asutustele, tuleks sätestada nende määramise tingimused.
(25)
Kaudse eelarve täitmise jaoks on vaja näha ette üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad raamatupidamise aastaaruande kontrollimise ja heakskiitmise menetlusi ning selliste kulude liidu rahastatavatest kuludest väljaarvamist, mille puhul väljamaksed on tehtud kohaldatavaid eeskirju rikkudes.
(26)
Eraõiguslikud üksused, kes täidavad komisjoni eest ettevalmistus- või abiülesandeid, tuleks valida hankemenetluste kohaselt.
(27)
Mis puutub finantsjuhtimises osalejate rolli, siis suurendavad finantsjuhtimise reform koos tsentraliseeritud eelkontrollide kaotamisega eelarvevahendite käsutajate vastutust kõigis tulu- ja kulutoimingutes, sealhulgas seoses sisekontrollisüsteemidega. Euroopa Parlamenti ja nõukogu tuleks tulevikus teavitada volitatud eelarvevahendite käsutaja ametisse nimetamisest või ametist lahkumisest. Sellest tulenevalt tuleks sätestada ülesanded, kohustused ja järgitavate menetluste põhimõtted. Eelkontrolli viimine üksustesse nõuab eelkõige eelarve täitmise toimingute algatamise ja nende toimingute kontrollimisega seotud ülesannete selget eristamist. Lisaks sellele peaks iga institutsioon kehtestama kutsenormid, mida kohaldatakse eel- ja järelkontrolli eest vastutavate töötajate suhtes. Samuti on vajalik näha ette, et võetud kohustusi on arvesse võetud aastaaruandes, mis esitatakse institutsioonile, kes vastutab muu hulgas järelkontrolli eest. Toimingute tegemisega seotud tõendavaid dokumente tuleks säilitada. Kuna erinevas vormis läbirääkimistega hankemenetluste teel sõlmitavad hankelepingud kujutavad endast erandit tavapärasest hankemenetlusest, tuleks nende kohta esitada eraldi aruanne institutsioonile ja teavitada neist Euroopa Parlamenti ja nõukogu.
(28)
Määrust (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 tuleks kohandada, et võtta arvesse delegatsiooni juhi topeltrolli Euroopa välisteenistuse edasivolitatud eelarvevahendite käsutajana ja tegevusassigneeringute puhul komisjoni edasivolitatud eelarvevahendite käsutajana.
(29)
Kohustuste selgitamiseks tuleks täpselt kindlaks määrata ka peaarvepidaja ülesanded ja kohustused seoses raamatupidamissüsteemide, sularahahalduse ning pangakontode ja kolmandate isikute toimikute haldamisega. Kehtestada tuleks peaarvepidaja ametisse nimetamise kord.
(30)
Sätestada tuleks ka tingimused, mille alusel kasutatakse avansikontosid, s.o haldussüsteemi, mis on erandiks tavapärastest eelarvemenetlustest, samuti avansikontode haldajate ning eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja ülesanded ja kohustused seoses avansikontode kontrolliga. Euroopa Parlamenti ja nõukogu tuleks teavitada mis tahes ametisse nimetamisest või ametist lahkumisest. Tõhususe huvides tuleks delegatsioonides luua vaid üks avansikonto, mis on mõeldud nii komisjoni eelarvejao kui ka Euroopa välisteenistuse eelarvejao assigneeringute jaoks. Vajalikuks on osutunud näha ette võimalus kasutada avansikontodega seotud deebetkaarte, et hõlbustada makseid eelkõige liidu delegatsioonides ja esindustes ning vältida sularahas arveldamisega seotud riske.
(31)
Kui iga finantsjuhtimises osaleja ülesanded ja kohustused on kindlaks määratud, võib neid vastutusele võtta üksnes Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjades ja muude teenistujate teenistustingimustes sätestatud tingimustel. Igas institutsioonis loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkond on osutunud tõhusaks mehhanismiks selle kindlaks määramisel, kas rahalist laadi rikkumised on aset leidnud, ja seetõttu tuleks need toimkonnad säilitada. Vaja on sätestada menetlus, mille kohaselt eelarvevahendite käsutaja võib küsida kinnitust juhisele, mille ta leiab olevat eeskirjavastane või vastuolus usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, ning vabaneda sellise kinnituse saamisel mis tahes vastutusest.
(32)
Seoses tuludega, välja arvatud erijuhul, mil tegemist on nõukogu 7. juuni 2007. aasta otsusega 2007/436/EÜ (Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta) (5) hõlmatud omavahenditega, on vaja täpsustada ülesanded ja kontrollid, mis kuuluvad eelarvevahendite käsutajate vastutusalasse menetluse erinevates etappides: saadaolevate summade eelarvestuse koostamine; sissenõudekorraldus; võlateate saatmine, millega teatatakse võlgnikule, et saadaolev summa on kindlaks määratud; mis tahes tasumisele kuuluvate viiviste arvutamine ning vajaduse korral otsus loobuda nõudest kriteeriumide alusel, mis kindlustavad usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimise, et tagada tulude tõhus laekumine.
(33)
Vajalik on täpsustada peaarvepidaja rolli tulude kogumisel ja kulude maksmiseks mis tahes lisaaja andmisel. Peaarvepidajal peaks olema ka võimalik kohaldada maksete sissenõudmisel paindlikkust, näiteks võimalust võlad otse tasaarvestada või erandlikel asjaoludel ja proportsionaalsuse põhimõtet arvesse võttes loobuda nõudmast võla tagasimaksmise tagatist, kui võlgnik soovib ja on suuteline tegema makse lisaaja jooksul, kuid ei ole suuteline andma sellist tagatist.
(34)
Selleks et kindlustada varade haldamine, saades samas tootluse näol rahalist tasu, on vaja investeerida ajutiselt makstud summad finantsvaradesse ja määrata kindlaks sellistelt investeeringutelt kogunenud intresside käsitlemine.
(35)
Selle tagamiseks, et komisjonil oleks kogu vajalik teave rahastamisotsuste tegemiseks, on vaja sätestada toetuste, hangete, usaldusfondide, auhindade ja rahastamisvahendite kohta tehtavate rahastamisotsuste sisule miinimumnõuded.
(36)
Seoses kuludega tuleks kindlaks määrata see, kuidas suhestuvad omavahel rahastamisotsused ning üldised ja individuaalsed kulukohustused; samuti tuleks kindlaks määrata nende erinevate etappide tunnused, et luua eelarve täitmise erinevate etappide jaoks selge raamistik.
(37)
Vaja on selgitada tõendamis-, kinnitamis- ja maksetoimingute omavahelist suhet ning kontrolle, mida eelarvevahendite käsutaja teeb kulude tõendamisel koos märkega „kuulub maksmisele”. Tuleks täpsustada maksete tõendamiseks koostatavaid dokumente ja näha ette eel- ja vahemaksete tasaarvestamise eeskirjad.
(38)
Selle tagamiseks, et vahendite saajatele maksete tegemisel ei esine põhjendamatuid viivitusi, tuleks sätestada tõendamis- ja maksetoimingute suhtes kohaldatavate tähtaegade kohaldamise eeskirjad, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiivi 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul (6).
(39)
Seoses siseauditiga on vaja ette näha audiitori ametisse nimetamise menetlus ja tagada tema sõltumatus institutsioonist, kes ta on ametisse nimetanud ja kellele ta peab oma tegevusest aru andma. Euroopa Parlamendi ja nõukogu jaoks läbipaistvuse tagamiseks tuleks neid teavitada mis tahes ametisse nimetamisest või ametist lahkumisest.
(40)
Hankelepingute sõlmimise kord peaks tuginema direktiivile 2004/18/EÜ. Vaja on määratleda erinevad hankemenetluse liigid, kohaldatavad avalikustamise ja avaldamise meetmed, konkreetset liiki menetluse kasutamise tingimused ja kehtivate menetluste peamised tunnusjooned, valiku- ja hindamiskriteeriumide täpsustamine, hankedokumentidega tutvumise ning pakkujate ja taotlejatega teabevahetuse eeskirjad ning kui tegemist on komisjoni poolt tema enda arvel sõlmitavate lepingutega, siis kohaldatavad piirmäärad ja sõlmitavate lepingute maksumuse hindamise eeskirjad.
(41)
Hankelepingute sõlmimise menetluste eesmärk on rahuldada institutsioonide vajadused kõige soodsamatel tingimustel, tagades samal ajal võrdse juurdepääsu hankemenetlusele ning järgides läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtet. Selleks et tagada läbipaistvus ning taotlejate ja pakkujate võrdne kohtlemine, samuti eelarvevahendite käsutajate täielik vastutus lõpliku valiku tegemisel, on vaja sätestada menetlus pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste avamiseks ja nende seejärel hindamiseks alates komisjoni ametisse nimetamisest kuni põhjendatud ja dokumenteeritud lepingu sõlmimise otsuseni, mille hankija peab lõpuks tegema.
(42)
Varasemaid kogemusi arvestades on vaja luua uus hankemenetlus keskmise maksumusega lepingute jaoks. Vaja on lubada kasutada huvitatud pakkujate loetelu samadel tingimustel praeguse osalemiskutsega, kuna see loetelu paneb potentsiaalsetele pakkujatele väiksema halduskoormuse.
(43)
Selleks et kaitsta liidu finantshuve lepingu täitmise ajal, on vaja näha ette võimalus nõuda, et hankes finantssuutlikkust pakkuvad üksused vastutavad asjaomase lepingu täitmise eest solidaarselt.
(44)
Selleks et kaitsta liidu finantshuve ja tagada kontroll lepingute täitmise üle, on vaja näha ette võimalus nõuda töövõtjalt, et ta täidaks ise teatavaid kriitilise tähtsusega ülesandeid.
(45)
Selleks et tagada lepingu täitmine kõrgeima kutsestandardi kohaselt, on vaja näha ette võimalus lükata tagasi pakkujad, kellel esineb potentsiaalne huvide konflikt.
(46)
Kuna finantstagatisi ei nõuta enam automaatselt, on vaja sätestada kriteeriumid, mille alusel neid võib nõuda.
(47)
Vaja on selgitada toetusi käsitleva jaotise reguleerimisala, eelkõige seoses sellega, mis liiki meetmed ja Euroopa Liidu üldistes huvides tegutsevad asutused on toetuse saamiseks rahastamiskõlblikud, aga ka sellega, mis liiki juriidilisi kohustusi võib toetuste katmiseks kasutada. Selleks et tagada võrdne kohtlemine ja vältida liidupoolsele rahastamisele juurdepääsu piiramist, tuleks kõnealuste juriidiliste kohustuste puhul täpsustada kriteeriumid lepingute ja otsuste vahel valimiseks, nende minimaalne sisu ja võimalus sõlmida raampartnerluse raames toetuse andmise erileping või -otsus.
(48)
Toetusi käsitleva jaotise reguleerimisalas tuleks arvesse võtta ka seda, et finantsmäärusesse on lisatud ühelt poolt eraldi jaotised auhindade ja rahastamisvahendite kohta ja teiselt poolt toetuste ja rahastamiskõlblike kulude suhtes kohaldatavad põhieeskirjad, ette on nähtud lihtsustatud vormis toetuste (ühekordsed maksed, ühikuhinnad, kindlamääralised maksed) kasutamine, kaotatud on eelmaksetagatiste andmise kohustus ja välja jäetud vähendamise põhimõte.
(49)
Elektroonilise teabevahetuse ja dokumentide elektroonilise esitamise suunas toimunud arenguga, mis on oluline lihtsustusmeede, peaksid kaasnema selged tingimused, mille alusel kasutatavaid süsteeme aktsepteeritakse, et luua usaldusväärne õiguskeskkond.
(50)
Kasumi taotlemist keelav põhimõte ja kaasrahastamise põhimõte tuleks kooskõlas finantsmäärusesse lisatud selgituste ja lihtsustustega läbi vaadata. Eelkõige on selguse huvides vaja näha ette üksikasjalikud eeskirjad tululiikide kohta, mida saab kasumi taotlemist keelava põhimõtte kohaldamisel kinni pidada, ning välise kaasrahastamise ja mitterahaliste osaluste vormid.
(51)
Seoses läbipaistvuse põhimõttega tuleks lubada mitmeaastaste tööprogrammide vastuvõtmine ja avaldamine, sest neil on taotlejate jaoks lisaväärtus, kuna see võimaldab neil toetustaotluste esitamise kutseid kergemini prognoosida ja nendeks paremini ette valmistuda. Selles kontekstis tuleks täpsustada tingimusi, mille alusel võib tööprogramme käsitleda rahastamisotsustena. Samuti on läbipaistvuse tagamiseks vaja toetustaotluste esitamise kutsed avaldada, välja arvatud kiireloomulistel juhtudel või kui meedet võib rakendada ainult üks üksus. Vaja on täpsustada minimaalne sisu sellise avaldamise korral.
(52)
Kuna toetusesaajate makstud käibemaksu rahastamiskõlblikkuse tingimustega seoses esineb sageli vigu ja lahknevusi, on vaja tagada, et tagastamisele mittekuuluva käibemaksu ja maksukohustuslasena mittekäsitatavate isikute mõisteid nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (7) artikli 13 lõike 1 tähenduses mõistetaks ja kohaldataks järjepidevalt, võttes arvesse tegevust, mida need mõisted endas hõlmavad.
(53)
Selleks et tagada läbipaistvus, taotlejate võrdne kohtlemine ja eelarvevahendite käsutajate vastutuse suurendamine, on vaja kehtestada toetuste andmise menetlus alates toetustaotluse esitamisest, mille jaoks komisjon peaks olema andnud taotlejatele minimaalse teabe, kuni selle hindamiseni eelnevalt täpsustatud rahastamiskõlblikkuse, valiku- ja hindamiskriteeriumide alusel, misjärel vastutav eelarvevahendite käsutaja teeb oma lõpliku, asjakohaselt dokumenteeritud otsuse. Vaja on kehtestada üksikasjalikud eeskirjad sellise komisjoni koosseisu ja ülesannete kohta, kes vastutab toetustaotluste hindamise eest valiku- ja hindamiskriteeriumide alusel, samuti võimalused võtta taotlejatega toetuste andmise menetluse kestel kontakti või paluda neil oma toetustaotlusi kohandada. Kõnealused võimalused peaksid nõuetekohaselt kajastama finantsmäärusesse lisatud hea halduse nõudeid ja sisaldama tingimusi, mille kohaselt toetustaotlusi saab enne toetuslepingule allakirjutamist või toetuse andmise otsuste teatavakstegemist kohandada, tagades samal ajal taotlejate võrdse kohtlemise ning sellise põhimõtte järgimise, mille kohaselt meetmete algatus peab tulema eranditult taotlejatelt.
(54)
Kuna ühekordsete maksete, ühikuhindade ja kindlamääraliste maksete kasutamist on finantsmääruse raames lihtsustatud ja laiendatud, tuleks nende lihtsustatud toetuse vormide määratlust selgitada. Eelkõige on vaja selgitada, et need, nagu iga teinegi toetuse vorm, on mõeldud rahastamiskõlblike kulude kategooriate katmiseks, ja osutada sellele, et nende summad ei peaks tingimata olema eelnevalt kindlaks määratud, mis on eriti asjakohane, kui need määratakse kindlaks toetusesaaja tavapäraste kuluarvestustavade põhjal. Samuti on vaja tagada konkreetse programmi raames antavat rahastamist käsitlevate eeskirjade stabiilsus. Sel eesmärgil peaks olema lubatud kasutada kogu selle kestuse ajal lihtsustatud toetuse vorme. Statistilisel, metodoloogilisel või pettuse tõkestamise ja tuvastamisega seotud eesmärgil on vaja juurdepääsu toetusesaaja üldistele raamatupidamisandmetele, isegi kui toetusesaajat rahastatakse ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlamääraliste maksete abil. Kõnealuseid kontrolle ei tohiks siiski kasutada juba kokkulepitud ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlate määrade ühikuväärtuste kahtluse alla seadmiseks.
(55)
Usaldusväärne finantsjuhtimine nõuab, et komisjon kaitseks end tagatistega: toetustaotluste esitamise etapis suuremaid summasid hõlmavate toetustaotluste suhtes finantsauditite korraldamisega, eelmaksete tegemise ajal eelnevate finantstagatiste nõudmisega, kui eelarvevahendite käsutaja hinnatud riskid seda õigustavad, ning vahemaksete ja lõppmakse tegemise etapis audiitorite koostatud tõendite esitamise ettenägemisega maksetaotluste korral, mis hõlmavad suurimaid summasid ja on suurima riskiga.
(56)
Selgitada tuleks toetuste andmise peatamise ja nende vähendamise tingimusi ja korda, et määrata paremini kindlaks põhjused, mille korral sellist peatamist või vähendamist kohaldatakse, anda toetusesaajatele piisavat teavet ning tagada, et toetusesaajatel oleks mis tahes etapis võimalus kasutada oma õigust kaitsele.
(57)
Liidu vahendite usaldusväärne haldamine tähendab ka, et toetusesaajad ise kasutavad liidu toetusi säästlikult ja tõhusalt. Eelkõige peaksid toetusesaajate poolt meetme rakendamiseks sõlmitud lepingud olema rahastamiskõlblikud, tingimusel et kõnealused rakenduslepingud sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel.
(58)
Kuna kolmandatele isikutele antava rahalise toetuse kasutamisele seatud piiranguid on finantsmääruses lõdvendatud, on vaja kehtestada minimaalsed sätted, milles tuleb toetuslepingu tasandil kokku leppida või mis tuleb toetuse andmise otsusesse lisada, et selgelt eristada toetusesaaja poolt kolmandatele isikutele rahalise toetuse andmist volitatud üksuse poolt kaudse eelarve täitmise raames eelarve täitmisega seotud ülesannete rakendamisest.
(59)
Toetusesaajatele karistuste määramise õigused tuleks viia vastavusse hangete kontekstis antud õigustega, arvestades, et need on oma laadilt ühesugused ja nende suhtes tuleks kohaldada tõhususe ja proportsionaalsuse seisukohast samasid eeskirjasid.
(60)
Auhindade suhtes tuleks kohaldada läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid samamoodi nagu toetuste puhul. Sellega seoses tuleks sätestada ka tööprogrammide ja konkursside minimaalsed näitajad, võttes arvesse vastavaid toetuste nõudeid. Eelkõige tuleks täpsustada tingimused, mille alusel võib tööprogramme käsitada rahastamisotsustena, ning konkursieeskirjade minimaalne sisu, eelkõige auhinna andmise korral võitjatele auhinna väljamaksmise tingimused ja asjakohased avalikustamise viisid.
(61)
Läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine nõuab ka selgelt kindlaks määratud auhinna andmise menetluse kehtestamist alates konkursitaotluste esitamisest kuni taotlejatele teabe andmiseni ja võitnud osaleja teavitamiseni. Kõnealune menetlus peaks hõlmama konkursitaotluste hindamist vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt ametisse nimetatud ekspertidest koosneva žürii poolt, kasutades konkursieeskirjades teatavaks tehtud hindamiskriteeriumeid, et tagada konkursitaotluste hindamisel pädevus ja neutraalsus. Žürii antud soovituste põhjal peaks vastutav eelarvevahendite käsutaja tegema auhinna andmise kohta lõpliku otsuse, sest vastutus eelarve täitmise eest lasub alati komisjonil.
(62)
Selleks et tagada erinevate rahastamisvahendite ühtne rakendamine komisjonis, tuleks finantsmääruse VIII jaotises sisalduvat üldist raamistikku täiendada rahastamisvahendite rakendamise üksikasjalike eeskirjadega, sealhulgas volitatud üksuste valikut, delegeerimislepingute sisu, halduskulusid ja -tasusid ning usalduskontosid käsitlevate sätetega.
(63)
Kindlaks tuleks määrata finantsvahendajate ja lõplike vahendite saajate valikut käsitlevad eeskirjad eelkõige juhuks, kui rahastamisvahendeid hallatakse erandjuhtudel otsese eelarve täitmise raames kas sihtotstarbeliste investeerimisvahendite või muude tulemuste saavutamise mehhanismide kaudu, tagades sel viisil liidu vahendite tõhusa kasutamise.
(64)
Vaja on kindlaks määrata rahastamisvahendite kasutamise tingimused, sealhulgas finantsvõimendus, ja järelevalve raamistik. Samuti on vaja tagada, et rahastamisvahendeid rakendataks tugeva eelhindamise alusel, mis võimaldab komisjonil kavandada need spetsiaalselt selliselt, et reageerida turutõrgetele ja ebaoptimaalsetele investeerimisolukordadele.
(65)
Seoses raamatupidamisarvestuse ja raamatupidamise aastaaruande esitamisega on üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted, millel finantsaruanded peavad põhinema, kindlaks määratud liidu raamatupidamiseeskirjades. Neis raamatupidamiseeskirjades on täpsustatud ka tehingu kirjendamine raamatupidamisarvestuses ning varade ja kohustuste hindamise ja eraldiste moodustamise eeskirjad, mille abil tagada, et teave oleks nõuetekohaselt esitatud, täielik ja täpne.
(66)
Raamatupidamisküsimustega seoses tuleks täpsustada, et iga institutsiooni peaarvepidaja peab koostama dokumendid, milles kirjeldatakse kõnealuse institutsiooni raamatupidamisarvestuse korraldust ja raamatupidamisarvestuse korda ning määratakse kindlaks elektroonilistes raamatupidamissüsteemides järgitavad tingimused eelkõige selleks, et tagada juurdepääsu turvalisus ja kontrolljälg süsteemidesse tehtud mis tahes muutuse puhul.
(67)
Seoses raamatupidamisarvestuse pidamisega on vaja täpsustada proovibilansi ja selle saldode regulaarse võrdlemise ning arvestusraamatute ja inventarinimestiku suhtes kohaldatavaid põhimõtteid ja komisjoni peaarvepidaja vastu võetud kontoplaani koostisosi. Sätestada tuleks tehingute registreerimise suhtes kohaldatavad eeskirjad, eelkõige kahekordse kirjendamise meetod, muus vääringus kui eurodes nomineeritud tehingute ümberarvestamist käsitlevad eeskirjad ja raamatupidamiskirjete tõendavad dokumendid. Täpsustada tuleks ka raamatupidamisdokumentide sisu.
(68)
Vaja on sätestada vara inventarinimestikke käsitlevad eeskirjad ja selgitada peaarvepidajate ja eelarvevahendite käsutajate kohustusi selles valdkonnas, samuti inventarinimestikku kantud vara edasimüügi suhtes kohaldatavad eeskirjad eesmärgiga tagada tõhus varahaldus.
(69)
Välistegevuse puhul tuleks käesolevas määruses kooskõlas finantsmäärusega näha peamiselt hangete ja toetuste andmisega seoses ette erandid, mis kajastavad spetsiifilisi selle valdkonna tegevusele iseloomulikke jooni, peamiselt seetõttu, et neid menetlusi viivad läbi liidu rahalist toetust saavad kolmandate riikide ametiasutused. Hangete puhul peaksid sellised erisused peamiselt seonduma menetluse liikide ja piirmääradega, millest alates neid kohaldatakse. Toetuste puhul peaks teatavatel juhtudel olema lubatud täies ulatuses rahastamine peamiselt selleks, et võtta arvesse toetusesaajate väiksemat kaasrahastamise suutlikkust.
(70)
Vaja on kehtestada üksikasjalikud sätted eelarvetoetuste kasutamise kohta, täpsustades tingimused, mille alusel eelarvetoetust võib kasutada, ja partneri kohustused anda komisjonile õigeaegselt usaldusväärset teavet kõnealuste tingimuste täitmise hindamiseks.
(71)
Liidu usaldusfondidega seoses on vaja täpsustada liidu usaldusfondidele antava liidu rahalise toetuse ja teiste rahastajate rahalise osaluse suhtes kohaldatavad põhimõtted, sätestada liidu usaldusfondi raamatupidamis- ja aruandluseeskirjad, eelkõige liidu usaldusfondi pangakontole kogunenud intresside jaoks, selgitada finantsjuhtimises osalejate ja usaldusfondi nõukogu kohustusi ning määrata kindlaks välisauditi kohustused. Samuti on vaja tagada osalevate rahastajate õiglane esindatus usaldusfondi nõukogus ja vahendite kasutamiseks tingimata kohustuslik komisjoni poolthääl.
(72)
Hankemenetluste lihtsustamiseks välistegevuse puhul on muudetud mõnesid piirmäärasid ning lisatud ja kohandatud on teisi üldsätetest tulenevad piirmäärasid ja haldusmenetlusi.
(73)
Toetuste puhul peaks kaasrahastamise põhimõttest erandi tegemist kooskõlas finantsmäärusega ühtlustama.
(74)
Liidu assigneeringute usaldusväärse juhtimise tagamiseks on vaja ka täpsustada eeltingimusi ja eeskirjasid, mis lisatakse lepingutesse, kui assigneeringute haldamine on detsentraliseeritud või kui kasutatakse avansikontosid.
(75)
Asjakohane on määratleda Euroopa ametid ja kehtestada erieeskirjad väljaannete talituse kohta ning sätted, millega lubatakse komisjoni peaarvepidajal delegeerida mõned oma ülesanded neile ametitele. Tegevuses järgitavad menetlused tuleks kehtestada ka pangakontode jaoks, mida Euroopa ametitel võib lubada avada komisjoni nimel.
(76)
Analoogiliselt teabe avaldamisega liidu vahendite saajate kohta tuleks avaldada ka finantsmääruse artiklis 204 osutatud nimekiri ekspertidest, kes on valitud osalemiskutse kaudu, ja nende ülesannete sisu. Avaldada tuleks ka neile makstav tasu, kui see ületab 15 000 eurot.
(77)
Finantsmääruse artiklis 203 osutatud uut menetlust tuleks täiendada, eelkõige seoses seal sätestatud piirmääradesse kaasatud kululiikidega. Vaja on kehtestada üksikasjalikud eeskirjad liidu delegatsioonide kinnisvaraprojektide kohta, võttes arvesse nende erijooni, eelkõige kiireloomulistel juhtudel. Asjakohane on ette näha, et finantsmääruse artiklis 203 sätestatud menetlust ei tuleks kohaldada elamukinnisvara, täpsemalt delegatsioonide elamukinnisvara suhtes, mida on vaja üürida või osta lühikese aja jooksul. Maa soetamine tasuta või sümboolse summa eest ei peaks jääma finantsmääruse artiklis 203 sätestatud menetluse reguleerimisalasse, sest see ei pane eelarvele iseenesest täiendavat koormust.
(78)
Finantsmääruse sätetega ühtsuse tagamiseks on vaja kehtestada üleminekusätted. Lisaks on valdkondlike õiguslike alustega ühtsuse tagamiseks asjakohane lükata eelarve täitmise viise ja rahastamisvahendeid käsitlevate sätete kohaldamine edasi 1. jaanuarini 2014,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
ESIMENE OSA
ÜLDSÄTTED
I JAOTIS
REGULEERIMISESE
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas määruses sätestatakse määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (edaspidi „finantsmäärus”) kohaldamiseeskirjad.
II JAOTIS
EELARVEPÕHIMÕTTED
1. PEATÜKK
Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõtted
Artikkel 2
Eelmaksetelt kogunenud intresside raamatupidamisarvestus
(finantsmääruse artikli 8 lõige 4)
Juhul kui eelarvesse kuulub tasumisele intress, nähakse finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktides ii-viii loetletud üksuste või isikutega sõlmitud lepingutes ette, et eelmaksed makstakse pangakontodele või allkontodele, mis võimaldavad rahalisi vahendeid ja nendega seonduvaid intresse kindlaks määrata. Muul juhul peavad liidu makstud vahendeid ja neilt saadud intresse või muud kasu võimaldama kindlaks määrata vahendite saajate või vahendajate raamatupidamismeetodid.
Käesoleva määruse eelmaksetelt kogunenud intresse käsitlevate sätete kohaldamine ei piira eelmaksete kajastamist finantsaruannete aktiva poolel, nagu on ette nähtud finantsmääruse artiklis 143 osutatud raamatupidamiseeskirjades.
2. PEATÜKK
Aastasuse põhimõte
Artikkel 3
Eelarveaasta assigneeringud
(finantsmääruse artikli 11 lõige 3)
Eelarveaastaks heaks kiidetud kulukohustuste assigneeringud ja maksete assigneeringud koosnevad järgmisest:
a)
eelarves, sealhulgas paranduseelarvetes, ette nähtud assigneeringud;
b)
eelnevast eelarveaastast üle kantud assigneeringud;
c)
finantsmääruse artiklite 178 ja 182 kohaselt uuesti kättesaadavaks tehtud assigneeringud;
d)
sellistest eelmaksetest tulenevad assigneeringud, mis on tagasi makstud finantsmääruse artikli 177 lõike 3 kohaselt;
e)
assigneeringud, mis on ette nähtud pärast eelarveaasta või varasemate eelarveaastate jooksul kavandatud sihtotstarbeliste tulude laekumist ja mis on kasutamata jäänud.
Artikkel 4
Assigneeringute tühistamine ja järgmisse eelarveaastasse ülekandmine
(finantsmääruse artikli 13 lõige 2)
1. Finantsmääruse artikli 13 lõike 2 punktis a nimetatud kulukohustuste assigneeringud ja kinnisvaraprojektidega seotud liigendamata assigneeringud võib järgmisse eelarveaastasse üle kanda üksnes juhul, kui kulukohustusi ei saanud võtta enne eelarveaasta 31. detsembrit eelarvevahendite käsutajast mitteolenevatel põhjustel ja kui ettevalmistusjärgud on piisavalt edenenud, nii et on põhjust eeldada, et kulukohustus võetakse hiljemalt järgmise aasta 31. märtsiks või kinnisvaraprojektide puhul 31. detsembriks.
2. Finantsmääruse artikli 13 lõike 2 punktis a nimetatud ettevalmistusjärgud, mis tuleks järgmisse eelarveaastasse ülekandmise võimaldamiseks lõpule viia eelarveaasta 31. detsembriks, on eelkõige järgmised:
a)
finantsmääruse artiklis 85 nimetatud üldiste kulukohustuste puhul rahastamisotsuse vastuvõtmine või selleks kuupäevaks lõpetatud konsultatsioonid asjaomaste talitustega, mis igas institutsioonis tegelevad otsuse vastuvõtmisega;
b)
individuaalsete kulukohustuste puhul finantsmääruse artikli 85 tähenduses potentsiaalsete töövõtjate, toetusesaajate, auhinnavõitjate või volitatud isikute valiku lõpulejõudmine.
3. Finantsmääruse artikli 13 lõike 2 punkti a kohaselt järgmisse eelarveaastasse üle kantud assigneeringud, mis ei ole järgmise eelarveaasta 31. märtsiks või kinnisvaraprojektidega seonduvate summade korral järgmise aasta 31. detsembriks kulukohustustega seotud, tühistatakse automaatselt.
Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu sel viisil tühistatud assigneeringutest ühe kuu jooksul pärast esimese lõigu kohast tühistamist.
4. Finantsmääruse artikli 13 lõike 2 punkti b kohaselt järgmisse eelarveaastasse üle kantud assigneeringuid võib kasutada kuni järgmise eelarveaasta 31. detsembrini.
5. Lõigete 1-4 kohaselt järgmisse eelarveaastasse üle kantud assigneeringud kajastatakse raamatupidamisarvestuses eraldi.
3. PEATÜKK
Arvestusühiku põhimõte
Artikkel 5
Euro ja muude valuutade vaheline ümberarvestuskurss
(finantsmääruse artikkel 19)
1. Ilma et see piiraks valdkondlike määruste rakendamisest tulenevate erisätete kohaldamist, teeb vastutav eelarvevahendite käsutaja valuuta ümberarvestusi Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud euro päevakursi alusel.
Kui euro ja muu valuuta vahelisi ümberarvestusi teevad töövõtjad või toetusesaajad, kohaldatakse hankelepingutes, toetuslepingutes või rahastamislepingutes sisalduvaid ümberarvestust käsitlevaid erisätteid.
2. Selleks et vältida valuuta ümberarvestustoimingute olulist mõju liidu kaasrahastamise tasemele või kahjulikku mõju liidu eelarvele, nähakse lõikes 1 nimetatud ümberarvestust käsitlevates erisätetes vajaduse korral ette euro ja muu valuuta vaheline ümberarvestuskurss, mis arvutatakse asjaomase perioodi päevakursside keskmise alusel.
3. Kui Euroopa Liidu Teatajas ei ole asjaomase valuuta päevakurssi euro suhtes avaldatud, kasutab vastutav eelarvevahendite käsutaja lõikes 4 nimetatud raamatupidamislikku ümberarvestuskurssi.
4. Finantsmääruse artiklites 151-156 sätestatud raamatupidamisarvestuses kasutatakse käesoleva määruse artiklis 240 sätestatud tingimustel euro ja muu valuuta vahelises ümberarvestuses euro igakuist raamatupidamislikku ümberarvestuskurssi. Kõnealuse raamatupidamisliku ümberarvestuskursi määrab komisjoni peaarvepidaja mis tahes teabeallikate põhjal, mida ta peab usaldusväärseks, võttes aluseks selle kuu eelviimasel tööpäeval kehtinud ümberarvestuskursi, mis eelneb kuule, mille jaoks kurss määratakse.
5. Käesoleva artikli lõikes 4 osutatud valuutatehingute tulemused näidatakse asjaomase institutsiooni raamatupidamisarvestuses eraldi rubriigis.
Käesoleva lõike esimest lõiku kohaldatakse mutatis mutandis finantsmääruse artiklis 208 osutatud asutuste suhtes.
Artikkel 6
Euro ja muude valuutade vahelisel ümberarvestusel kasutatav kurss
(finantsmääruse artikkel 19)
1. Ilma et see piiraks valdkondlike määruste rakendamisest või konkreetsetest hankelepingutest, toetuslepingutest või toetuse andmise otsustest ja rahastamislepingutest tulenevate erisätete kohaldamist, kasutatakse juhul, kui ümberarvestuse teeb vastutav eelarvevahendite käsutaja, euro ja muude valuutade vahelise ümberarvestuskursina selle päeva kurssi, mil eelarvevahendeid käsutav talitus koostab maksekorralduse või sissenõudekorralduse.
2. Eurodes hoitavate avansikontode puhul tuleb euro ja muude valuutade vahelisel ümberarvestusel võtta aluseks panga maksepäev.
3. Kohalikus valuutas hoitavate finantsmääruse artiklis 19 nimetatud avansikontode ümberarvutamiseks tuleb euro ja muude valuutade vahelisel ümberarvestusel kasutada asjaomaselt avansikontolt kulu maksmise kuu kurssi.
4. Selliste kindlamääraliste kulude või Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjadest ja muude teenistujate teenistustingimustest (edaspidi „personalieeskirjad”) lähtuvate kinnitatud ülemmääraga kulude hüvitamisel, mida makstakse muus valuutas kui eurodes, kasutatakse nõudeõiguse tekkimise ajal kehtinud kurssi.
4. PEATÜKK
Kõikehõlmavuse põhimõte
Artikkel 7
Sihtotstarbeliste tulude eelarves esitamise struktuur ja vastavate assigneeringute eraldamine
(finantsmääruse artikkel 21)
1. Ilma et see piiraks artiklite 9 ja 10 kohaldamist, esitatakse sihtotstarbelised tulud eelarves järgmise struktuuri kohaselt:
a)
iga institutsiooni eelarvejao tulude eelarvestuses on eelarverida kõnealuste tulude jaoks;
b)
kulude eelarvestuses märgitakse eelarve selgitustes, sealhulgas üldistes selgitustes, millistele eelarveridadele võib kanda sihtotstarbelisele tulule vastavaid kättesaadavaks tehtud assigneeringuid.
Esimese lõigu punktis a nimetatud juhul tehakse märge „pro memoria” ja tulude eelarvestus esitatakse teadmiseks selgitustes.
2. Sihtotstarbelisele tulule vastavad assigneeringud tehakse automaatselt kättesaadavaks nii kulukohustuste assigneeringute kui ka maksete assigneeringutena, kui tulu on institutsioonile laekunud, välja arvatud järgmistel juhtudel:
a)
finantsmääruse artikli 181 lõikes 2 ja artikli 183 lõikes 2 osutatud juhtudel;
b)
finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punktis b osutatud juhul liikmesriikide puhul, kelle rahalist osalust käsitlev leping on väljendatud eurodes.
Esimese lõigu punktis b osutatud juhul võib kulukohustuste assigneeringud teha kättesaadavaks pärast seda, kui liikmesriik on rahalist osalust käsitlevale lepingule alla kirjutanud.
Artikkel 8
Liikmesriikide rahaline osalus teadusprogrammides
(finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkt a)
1. Liikmesriikide rahaline osalus teatavate täiendavate teadusprogrammide rahastamises, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (8) artiklis 5, makstakse järgmiselt:
a)
seitse kaheteistkümnendikku eelarvesse kantud summast makstakse hiljemalt jooksva eelarveaasta 31. jaanuaril;
b)
ülejäänud viis kaheteistkümnendikku makstakse hiljemalt jooksva eelarveaasta 15. juulil.
2. Kui eelarve ei ole enne eelarveaasta algust lõplikult vastu võetud, põhineb lõikes 1 nimetatud rahaline osalus eelneva eelarveaasta eelarvesse kantud summal.
3. Kogu liikmesriikide rahaline osalus või lisamaksed eelarvesse kantakse komisjoni kontole või kontodele kolmekümne kalendripäeva jooksul rahastamisnõude esitamisest.
4. Tehtud maksed kantakse määruses (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 ette nähtud kontole ja nende suhtes kohaldatakse nimetatud määrusega ette nähtud tingimusi.
Artikkel 9
Sihtotstarbelised tulud, mis tulenevad EFTA riikide osalemisest teatavates liidu programmides
(finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkt e)
1. Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikide (edaspidi „EFTA riigid”) osalemine teatavates liidu programmides esitatakse eelarves järgmise struktuuri kohaselt:
a)
tulude eelarvestusesse kantakse eelarverida märkega „pro memoria”, kuhu kantakse EFTA riikide asjaomase eelarveaasta rahalise osaluse kogusumma;
b)
kulude eelarvestuses:
i)
iga sellise eelarverea selgitustes, mis on seotud liidu tegevusega, milles EFTA riigid osalevad, esitatakse teadmiseks osaluse eelarvestatud summa;
ii)
lisas, mis on eelarve lahutamatu osa, esitatakse kõik eelarveread, millel kajastub liidu tegevus, milles EFTA riigid osalevad.
Esimese lõigu punkti a kohaldamisel esitatakse eelarvestatud summa eelarve selgitustes.
Esimese lõigu punkti b alapunktis ii nimetatud lisa kajastab kõnealusele lõikes 2 sätestatud osalemisele vastavate assigneeringute eelarves esitamise ja kulude kandmise struktuuri ja on selle struktuuri osa.
2. Vastavalt Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (edaspidi „EMP leping”) artiklile 82 nähakse EFTA riikide iga-aastase rahalise osaluse summade alusel, mille kohta EMP lepingule lisatud protokolli nr 32 artikli 1 lõike 5 kohaselt on komisjonile esitanud kinnituse Euroopa Majanduspiirkonna ühiskomitee, iga eelarveaasta alguses ette vastavad kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringute kogusummad.
3. Kui eelarveaasta jooksul nähakse EFTA riikide osalemisega seotud eelarveridadel ette lisaassigneeringud, ilma et EFTA riigid saaksid sama eelarveaasta jooksul oma rahalist osalust vastavalt kohandada, et see vastaks EMP lepingu artiklis 82 sätestatud proportsionaalsustegurile, võib komisjon oma sularahavarust ajutiselt ja erandkorras teha eelmakseid EFTA riikide osa rahastamiseks. Kui sellised lisaassigneeringud on ette nähtud, taotleb komisjon EFTA riikidelt vastava rahalise osaluse tasumist nii kiiresti kui võimalik. Komisjon teavitab igal aastal Euroopa Parlamenti ja nõukogu sellistest otsustest.
Eelmaksed arvutatakse võimalikult kiiresti ümber järgmise aasta eelarves.
4. Finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkti e kohaselt moodustab EFTA riikide rahaline osalus sihtotstarbelise välistulu. Peaarvepidaja võtab vastu asjakohased meetmed tagamaks, et sellest rahalisest osalusest tuleneva tulu ja vastavate assigneeringute kasutamise üle tehakse eraldi järelevalvet.
Finantsmääruse artikli 150 lõikes 2 sätestatud aruandes toob komisjon eraldi välja, millises järgus on EFTA riikide osalusele vastavate tulude laekumine ja kulude kandmine.
Artikkel 10
Liikmesriikidele ülemäärase eelarvepuudujäägi tõttu kehtestatud sanktsioonidest saadud tulu
(finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkt c)
Nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (9) 4. jaos nimetatud sanktsioonidest saadav tulu esitatakse eelarves järgmise struktuuri kohaselt:
a)
tulude eelarvestusse kantakse eelarverida märkega „pro memoria”, kuhu kantakse selliste summade intress;
b)
samal ajal ja ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 77 kohaldamist, toob nende summade kandmine tulude eelarvestusse kaasa kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringute kandmise kulude eelarvestusse.
Esimese lõigu punktis b osutatud assigneeringuid kasutatakse finantsmääruse artikli 20 kohaselt.
Artikkel 11
Liidule tehtud annetuste vastuvõtmisega kaasnevad kulud
(finantsmääruse artikkel 22)
Finantsmääruse artikli 22 lõikes 2 nimetatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu loa saamiseks hindab komisjon liidule tehtavate annetuste vastuvõtmisega kaasnevaid rahalisi kulusid, sealhulgas järelmeetmete kulusid, ja põhjendab neid nõuetekohaselt.
Artikkel 12
Tagastatavate maksude kontod
(finantsmääruse artikli 23 lõige 3)
Kõik maksud, mida liit maksab finantsmääruse artikli 23 lõike 2 ja artikli 23 lõike 3 punkti a kohaselt, kirjendatakse vahekontole, kuni asjaomased riigid on need tagasi maksnud.
5. PEATÜKK
Sihtotstarbelisuse põhimõte
Artikkel 13
Muude institutsioonide kui komisjoni tehtavate ümberpaigutuste protsentide arvutamise eeskirjad
(finantsmääruse artikkel 25)
1. Finantsmääruse artiklis 25 nimetatud protsendid arvutatakse ümberpaigutamise taotluse esitamise ajal, võttes arvesse eelarves, sealhulgas paranduseelarvetes, ette nähtud assigneeringuid.
2. Arvesse tuleb võtta tehtavate ümberpaigutuste summat eelarvereal, millelt ümberpaigutused tehakse, pärast seda, kui on tehtud varasematest ümberpaigutustest tulenevad korrigeerimised.
Arvesse ei võeta summat, mis vastab ümberpaigutustele, mida asjaomane institutsioon saab teha sõltumatult, ilma Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuseta.
Artikkel 14
Komisjoni tehtavate ümberpaigutuste protsentide arvutamise eeskirjad
(finantsmääruse artikkel 26)
1. Finantsmääruse artikli 26 lõikes 1 nimetatud protsendid arvutatakse ümberpaigutamise taotluse esitamise ajal, võttes arvesse eelarves, sealhulgas paranduseelarvetes, ette nähtud assigneeringuid.
2. Arvesse tuleb võtta tehtavate ümberpaigutuste summat eelarvereal, millelt või millele ümberpaigutused tehakse, pärast seda, kui on tehtud varasematest ümberpaigutustest tulenevad korrigeerimised.
Arvesse ei võeta summat, mis vastab ümberpaigutustele, mida komisjon saab teha sõltumatult, ilma Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuseta.
Artikkel 15
Halduskulud
(finantsmääruse artikkel 26)
Finantsmääruse artikli 26 lõike 1 esimese lõigu punktis b nimetatud kulud hõlmavad iga poliitikavaldkonna puhul finantsmääruse artikli 44 lõikes 3 nimetatud punkte.
Artikkel 16
Assigneeringute ümberpaigutamise taotluste põhjendamine
(finantsmääruse artiklid 25 ja 26)
Assigneeringute ümberpaigutamise ettepanekutele ja kogu teabele, mis esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule finantsmääruse artiklite 25 ja 26 kohaste ümberpaigutuste kohta, lisatakse asjakohased ja üksikasjalikud tõendavad dokumendid, milles on kirjeldatud assigneeringute kasutamist ja esitatud vajalike assigneeringute eelarvestused eelarveaasta lõpuni nii nende eelarveridade kohta, millele assigneeringud ümber paigutatakse, kui ka nende eelarveridade kohta, kust need võetakse.
Artikkel 17
Hädaabireservist ümberpaigutamise taotluste põhjendamine
(finantsmääruse artikkel 29)
Assigneeringute ümberpaigutamise ettepanekutele, mille eesmärk on võimaldada kasutada finantsmääruse artiklis 29 nimetatud hädaabireservi, lisatakse asjakohased ja üksikasjalikud tõendavad dokumendid, milles esitatakse:
a)
eelarverea kohta, millele ümberpaigutus tehakse, kõige värskemad kättesaadavad andmed assigneeringute kasutamise kohta ja vajalike assigneeringute eelarvestus kuni eelarveaasta lõpuni;
b)
kõigi välistegevusega seotud eelarveridade kohta assigneeringute kasutamine kuni ümberpaigutamise taotlusele eelnenud kuu lõpuni ja vajalike assigneeringute eelarvestus kuni eelarveaasta lõpuni, kaasa arvatud võrdlus algse eelarvestusega;
c)
assigneeringute ümberjaotamise võimaluste analüüs.
6. PEATÜKK
Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte
Artikkel 18
Hindamine
(finantsmääruse artikkel 30)
1. Kõigi programme või tegevust käsitlevate ettepanekute kohta, millega kaasnevad eelarve kulud, tehakse eelhindamine, milles käsitletakse järgmist:
a)
vajadus, mida tuleb täita lühikeses või pikas perspektiivis;
b)
liidu osalemisest tulenev lisaväärtus;
c)
poliitika- ja eelarve täitmise eesmärgid, mis tuleb saavutada, sealhulgas meetmed, mis on vajalikud liidu finantshuvide kaitsmiseks pettuse tõkestamise, tuvastamise, uurimise, heastamise ja karistuste valdkonnas;
d)
võimalikud poliitikavalikud, sh nendega seonduvad riskid;
e)
oodatavad tulemused ja mõjud, eelkõige majanduslikud, sotsiaalsed ja keskkonnamõjud, ning nende mõõtmiseks vajalikud näitajad ja hindamise kord;
f)
kõige asjakohasem meetod eelistatava(te) valiku(te) rakendamiseks;
g)
ettepanekukohase programmi või tegevuse sisemine ühtsus ja selle seosed muude asjaomaste vahenditega;
h)
vajalike assigneeringute, tööjõu ja muude halduskulude maht, võttes asjakohaselt arvesse kulutõhususe põhimõtet;
i)
varasemad kogemused samalaadsete meetmete rakendamisel.
2. Ettepanekus esitatakse järelevalve, aruandluse ja hindamise kord, võttes nõuetekohaselt arvesse kõigi ettepanekukohase programmi või tegevuse rakendamisega seotud valitsustasandite asjakohaseid kohustusi.
3. Selle kindlaks tegemiseks, kas kõik programmid ja tegevused (sealhulgas katseprojektid ja ettevalmistavad meetmed), mille puhul koondatud vahendid ületavad 5 000 000 eurot, olid seatud eesmärkidega kooskõlas, tuleb nende jaoks ette nähtud tööjõu ja rahaliste vahendite ning saavutatud tulemuste kohta teha vahe- ja/või järelhindamine järgmiselt:
a)
mitmeaastase programmi rakendamisel saadud tulemusi hinnatakse regulaarselt kooskõlas ajakavaga, mis võimaldab võtta sellisel hindamisel tehtud leidusid arvesse mis tahes otsuse tegemisel programmi jätkamise, muutmise või peatamise kohta;
b)
iga-aastaselt rahastatava tegevuse tulemusi hinnatakse vähemalt iga kuue aasta järel.
Esimese lõigu punkte a ja b ei kohaldata projekti või meetme suhtes, mida rakendatakse sellise tegevuse raames, mille puhul võib neis punktides esitatud nõude täita meetme rakendanud asutuse lõpparuandega.
4. Lõigetes 1 ja 3 osutatud hindamised peavad olema proportsionaalsed kõnealuse programmi ja tegevuse mõju ja nende jaoks koondatud vahenditega.
Artikkel 19
Finantsselgitus
(finantsmääruse artikkel 31)
Finantsselgitus sisaldab finants- ja majandusandmeid, mille alusel seadusandja hindab, kas liidu meede on vajalik. Selles esitatakse asjakohane teave liidu muu tegevusega kokkusobivuse ja mis tahes võimaliku koostoime kohta.
Mitmeaastaste meetmete puhul sisaldub finantsselgituses igaks aastaks vajalike assigneeringute ja ametikohtade, sealhulgas koosseisuväliste töötajate prognoos ning hinnang nende finantsmõjule keskpikas perspektiivis.
7. PEATÜKK
Läbipaistvuse põhimõte
Artikkel 20
Eelarve esialgne avaldamine
(finantsmääruse artikkel 34)
Enne eelarve ametlikku avaldamist Euroopa Liidu Teatajas avaldatakse eelarve lõplikud üksikasjalikud arvandmed komisjoni algatusel võimalikult kiiresti, kuid hiljemalt nelja nädala jooksul pärast eelarve lõplikku vastuvõtmist kõigis keeltes institutsioonide veebisaidil.
Artikkel 21
Liidu vahendite väärtust ja nende saajaid käsitleva teabe avaldamine
(finantsmääruse artikkel 35)
1. Otsese eelarve täitmise raames eraldatavate liidu vahendite saajaid käsitlev teave avaldatakse liidu institutsioonide veebisaidil hiljemalt nende eraldamise eelarveaastale järgneva aasta 30. juuniks.
Lisaks esimeses lõigus osutatud avaldamisele võib teabe standardesitusviisi kohaselt avaldada ka muu asjakohase teabekanali kaudu.
2. Kui käesolevas määruses ja valdkondlikes eeskirjades ei ole sätestatud teisiti, avaldatakse järgmine teave, võttes arvesse finantsmääruse artikli 35 lõikes 3 sätestatud kriteeriumeid:
a)
vahendite saaja nimi;
b)
vahendite saaja asukoht;
c)
eraldatud vahendite summa;
d)
meetme laad ja eesmärk.
Punkti b kohaldamisel tähendab asukoht:
i)
kui vahendite saaja on juriidiline isik, siis tema aadressi;
ii)
kui vahendite saaja on füüsiline isik, siis NUTS 2 tasandi piirkonda.
Mis puutub füüsiliste isikutega seonduvatesse isikuandmetesse, siis kõrvaldatakse avaldatud teave kaks aastat pärast vahendite eraldamise eelarveaasta lõppu. Sama kehtib ka juriidiliste isikutega seonduvate isikuandmete puhul, mille korral üks või mitu füüsilist isikut on tuvastatavad nende ametinimetuse järgi.
3. Lõikes 2 osutatud teave avaldatakse ainult auhindade, toetuste ja lepingute puhul, mis on antud või sõlmitud konkursside, toetuste andmise menetluste või hankemenetluste tulemusel. Teavet ei avaldata järgmise kohta:
a)
füüsilistele isikutele makstud stipendiumid ja muud otsetoetused, mis on makstud neid kõige enam vajavatele füüsilistele isikutele ja millele on osutatud finantsmääruse artikli 125 lõike 4 punktis c;
b)
lepingud, mille maksumus on väiksem käesoleva määruse artikli 137 lõikes 2 osutatud summast.
4. Avaldamisest loobutakse juhul, kui selline avalikustamine võib seada ohtu asjaomaste üksikisikute õigused ja vabadused, mida kaitstakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, või kahjustada vahendite saajate ärihuve.
Artikkel 22
Viide kaudse eelarve täitmise raames eraldatavate liidu vahendite saajate kohta avaldatud teabele
(finantsmääruse artikkel 35)
Kui liidu vahendite haldamine on delegeeritud finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punktis c osutatud asutustele ja organitele, nõutakse delegeerimislepingutega, et kõnealused volitatud asutused ja organid avaldavad artikli 21 lõigetes 2 ja 3 osutatud teabe standardesitusviisi kohaselt oma veebisaidil.
Kui teave ei ole avaldatud otse liidu institutsioonide veebisaidil selleks ette nähtud kohas, peab seal olema viide vähemalt selle veebisaidi aadressile, kus see on avaldatud.
Lisaks esimeses lõigus osutatud avaldamisele võib teabe standardesitusviisi kohaselt avaldada ka mis tahes muu asjakohase teabekanali kaudu.
Artikli 21 lõikeid 2-4 kohaldatakse käesoleva artikli esimeses lõigus osutatud avaldamise suhtes.
III JAOTIS
EELARVE KOOSTAMINE JA STRUKTUUR
Artikkel 23
Finantsplaneering
(finantsmääruse artikkel 38)
Finantsmääruse artiklis 38 nimetatud finantsplaneering struktureeritakse kulukategooriate, poliitikavaldkondade ja eelarveridade kaupa. Täielik finantsplaneering sisaldab kõiki kulukategooriaid, välja arvatud põllumajandus, ühtekuuluvuspoliitika ja haldus, mille kohta esitatakse üksnes kokkuvõtlikud andmed.
Artikkel 24
Paranduseelarve projektid
(finantsmääruse artikli 41 lõige 1)
Paranduseelarve projektidele lisatakse põhjendused ja nende koostamise ajal kättesaadav teave, mis käsitleb eelarve täitmist eelneval ja jooksval eelarveaastal.
Artikkel 25
Eelarve liigendus
(finantsmääruse artikkel 44)
Eelarve liigendus vastab sihtotstarbelisuse, läbipaistvuse ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttele. See loob eelarvemenetluses vajaliku selguse ja läbipaistvuse, hõlbustades asjaomastes õiguslikes alustes kajastatud peamiste eesmärkide kindlaks tegemist, võimaldades valikute tegemist poliitiliste prioriteetide kohta ja tehes võimalikuks eelarve tulemusliku ja tõhusa täitmise.
Artikkel 26
Viimase suletud eelarveaasta tegelikud kulud
(finantsmääruse artikli 49 lõike 1 punkti a alapunkt v)
Eelarve koostamiseks määratakse tegelikud kulud, mis on kantud viimasel eelarveaastal, mille kontod on suletud, kindlaks järgmiselt:
a)
kulukohustustena: kulukohustused, mis on kirjendatud eelarveaasta jooksul raamatupidamisarvestusse seoses kõnealuse eelarveaasta assigneeringutega, nagu need on määratletud artiklis 3;
b)
maksetena: maksed, mis on eelarveaasta jooksul tehtud, st mille kohta on pangale saadetud maksekorraldus, seoses kõnealuse eelarveaasta assigneeringutega, nagu need on määratletud artiklis 3.
Artikkel 27
Eelarve selgitused
(finantsmääruse artikli 49 lõike 1 punkti a alapunkt vi)
Eelarve selgitused sisaldavad järgmist teavet:
a)
alusakti viited, kui alusakt on olemas;
b)
kõik asjakohased selgitused assigneeringute sisu ja eesmärgi kohta.
Artikkel 28
Ametikohtade loetelu
(finantsmääruse artikli 49 lõike 1 punkti c alapunkt i)
Tarneagentuuri töötajate arv esitatakse eraldi komisjoni ametikohtade loetelus.
IV JAOTIS
EELARVE TÄITMINE
1. PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 29
Teave isikuandmete edastamise kohta auditi eesmärgil
(finantsmääruse artikkel 53)
Igas eelarve otsese täitmise raames toimuvas toetuste andmise, hanke- või auhindade andmise menetluses teavitatakse potentsiaalseid toetusesaajaid, taotlejaid, pakkujaid ja osalejaid kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001 (10) sellest, et liidu finantshuvide kaitse eesmärgil võidakse nende isikuandmeid edastada siseauditi talitustele, Euroopa Kontrollikojale, finantsrikkumiste uurimise toimkonnale või Euroopa Pettustevastasele Ametile (edaspidi „OLAF”) ning komisjoni ja rakendusametite eelarvevahendite käsutajate vahel.
Artikkel 30
Ettevalmistavad meetmed ühise välis- ja julgeolekupoliitika valdkonnas
(finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punkt c)
Nende meetmete rahastamine, milles nõukogu lepib kokku liidu kriisiohjeoperatsioonide ettevalmistamiseks vastavalt Euroopa Liidu lepingu V jaotisele, hõlmab täiendavaid kulusid, sealhulgas kõrge riskitasemega kindlustust, reisi- ja majutuskulusid ning päevarahasid, mis tekivad otseselt seoses konkreetse missiooni alustamise või meeskonna moodustamisega kohapeal, millesse võib muu hulgas olla kaasatud liidu institutsioonide personal.
Artikkel 31
Komisjonile aluslepingutega antud erivolitused
(finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punkt d)
1. Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklid, millega antakse komisjonile otse erivolitused, on järgmised:
a)
artikkel 154 (dialoog tööturu osapooltega);
b)
artikkel 156 (sotsiaalpoliitika küsimusi käsitlevad uuringud, arvamused ja konsultatsioonid);
c)
artiklid 159 ja 161 (sotsiaalpoliitika küsimusi käsitlevad eriaruanded);
d)
artikli 168 lõige 2 (algatused tervisekaitseküsimuste kooskõlastamise edendamiseks);
e)
artikli 171 lõige 2 (algatused üleeuroopaliste võrkude kooskõlastamise edendamiseks);
f)
artikli 173 lõige 2 (algatused tööstusega seotud küsimuste kooskõlastamise edendamiseks);
g)
artikli 175 teine lõik (aruanne edusammude kohta, mida on tehtud majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamiseks);
h)
artikli 181 lõige 2 (algatused teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise kooskõlastamise edendamiseks);
i)
artikkel 190 (aruanne teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise kohta);
j)
artikli 210 lõige 2 (algatused arengukoostöö poliitika kooskõlastamise edendamiseks);
k)
artikli 214 lõige 6 (algatused humanitaarabimeetmete kooskõlastamise edendamiseks).
2. Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu (edaspidi „Euratomi asutamisleping”) artiklid, millega antakse komisjonile otse erivolitused, on järgmised:
a)
artikkel 70 (eelarves kindlaks määratud piirides antav rahaline toetus geoloogiliste uuringute programmidele liikmesriikide territooriumil);
b)
artiklid 77-85.
3. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud loetelusid võib eelarveprojekti esitamisel üksikasjadega täiendada, märkides asjakohased artiklid ja summad.
Artikkel 32
Teod, mis tõenäoliselt kujutavad endast huvide konflikti, ja järgitav menetlus
(finantsmääruse artikkel 57)
1. Teod, mis tõenäoliselt on tehtud huvide konflikti tõttu finantsmääruse artikli 57 lõike 2 tähenduses, võivad muu hulgas olla mõnes järgmises vormis, ilma et see piiraks nende käsitamist artikli 141 kohase ebaseadusliku tegevusena:
a)
endale või teistele põhjendamatute otseste või kaudsete eeliste andmine;
b)
toetusesaajale ette nähtud õiguste või eeliste andmisest keeldumine;
c)
põhjendamatu või õigusvastane tegu või kohustusliku toimingu tegemata jätmine.
Tegudeks, mis on tõenäoliselt tehtud huvide konflikti tõttu, on ka teod, mis võivad kahjustada isiku ülesannete erapooletut ja objektiivset täitmist, muu hulgas näiteks hankemenetluse või toetuste andmise menetluse raames hindamiskomisjonis osalemist, kui see isik võib nende menetluste tulemusest otseselt või kaudselt kasu saada.
2. Kui taotleja või pakkuja on töötaja, kelle suhtes kohaldatakse personalieeskirju, esineb eeldatavalt huvide konflikt, välja arvatud juhul, kui tema ülemus on eelnevalt andnud talle loa menetluses osalemiseks.
3. Huvide konflikti korral võtab volitatud eelarvevahendite käsutaja asjakohased meetmed, et vältida mis tahes põhjendamatut mõju, mida asjaomane isik võib kõnealusele protsessile või menetlusele avaldada.
2. PEATÜKK
Eelarve täitmise viisid
1. jagu
Üldsätted
Artikkel 33
Eelarve täitmise viisid
(finantsmääruse artikkel 58)
Komisjoni raamatupidamissüsteemis peab olema näidatud eelarve täitmise viis ja iga eelarve täitmise viisi puhul see, mis liiki finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punktis c loetletud üksustele või isikutele on delegeeritud eelarve täitmisega seotud ülesanded.
Kui komisjon täidab eelarvet finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti a kohaselt otse, eristatakse raamatupidamissüsteemis järgmisi eelarve täitmise eest vastutavaid üksusi:
a)
komisjoni talitused;
b)
rakendusametid;
c)
liidu delegatsioonide juhid;
d)
finantsmääruse artiklis 187 nimetatud usaldusfondid.
2. jagu
Otsene eelarve täitmine
Artikkel 34
Otsene eelarve täitmine
(finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkt a)
Kui komisjon täidab eelarvet otse oma talitustes, täidavad eelarve täitmisega seotud ülesandeid finantsmääruse artiklites 64-75 nimetatud finantsjuhtimises osalejad käesolevas määruses ette nähtud tingimustel.
Artikkel 35
Rakendusametitele delegeeritud volituste kasutamine
(finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkt a ja artikkel 62)
1. Otsustega, millega delegeeritakse volitused rakendusametitele, lubatakse neil volitatud eelarvevahendite käsutajatena kasutada assigneeringuid, mis on seotud liidu programmiga, mille juhtimine on neile delegeeritud.
2. Komisjoni delegeerimisdokument sisaldab vähemalt sätteid, mis on esitatud artikli 40 punktides a-d ja h. Rakendusameti juhataja aktsepteerib ametlikult delegeerimisdokumendi rakendusameti nimel kirjalikult.
Artikkel 36
Vastavus hankelepingute sõlmimise korrale
(finantsmääruse artikkel 63)
Kui komisjon delegeerib ülesanded finantsmääruse artikli 63 lõike 2 kohaselt eraõiguslikele asutustele, sõlmib ta finantsmääruse esimese osa V jaotise ja teise osa IV jaotise III peatüki kohase lepingu.
3. jagu
Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
Artikkel 37
Parimate tavade edendamise meetmeid käsitlevad erisätted koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise puhul
(finantsmääruse artikkel 59)
Komisjon koostab registri asutustest, kes vastutavad valdkondlike määruste kohase eelarve täitmise, sertifitseerimis- ja auditeerimistegevuse eest.
Parimate tavade edendamiseks struktuurifondide, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ning Euroopa Kalandusfondi rakendamisel võib komisjon teha eelarve täitmise ja kontrollitegevuse eest vastutavatele organitele teadmiseks kättesaadavaks metoodilise juhendi, milles ta kirjeldab oma kontrollistrateegiat ja lähenemisviisi, sealhulgas kontrollinimekirjasid, ning parimate tavade näited. Kõnealust juhendit ajakohastatakse, kui see vajalikuks osutub.
4. jagu
Kaudne eelarve täitmine
Artikkel 38
Kaudse eelarve täitmise raames rakendatavate süsteemide, eeskirjade ja menetluste samaväärsus
(finantsmääruse artikkel 60)
1. Komisjon võib aktsepteerida hankelepingute sõlmimise korra ja hankemenetluste samaväärsust enda omadega, kui need vastavad järgmistele tingimustele:
a)
need on kooskõlas pakkujate laialdase konkurentsi põhimõttega, mis võimaldab saavutada majanduslikult soodsaima pakkumuse, ja läbirääkimistega hankemenetlused on piiratud mõistlike summadega või nõuetekohaselt põhjendatud;
b)
nendega tagatakse läbipaistvus eelkõige hankemenetluste asjakohase eelneva avalikustamisega ja töövõtjate asjakohase tagantjärele avalikustamisega;
c)
nendega tagatakse võrdne kohtlemine, proportsionaalsus ja mittediskrimineerimine;
d)
nendega välditakse huvide konflikti kogu hankemenetluse jooksul.
Nende liikmesriikide või kolmandate riikide õigust, kes on üle võtnud direktiivi 2004/18/EÜ, käsitatakse samaväärsena eeskirjadega, mida institutsioonid kohaldavad kooskõlas finantsmäärusega.
2. Komisjon võib aktsepteerida toetuse andmise eeskirjade ja menetluste samaväärsust enda omadega, kui need vastavad järgmistele tingimustele:
a)
need on kooskõlas proportsionaalsuse, usaldusväärse finantsjuhtimise, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõttega;
b)
nendega tagatakse läbipaistvus toetustaotluste esitamise kutsete asjakohase avaldamise teel ja see, et otsetoetuste andmise menetlused on piiratud mõistlike summadega või nõuetekohaselt põhjendatud, ning toetusesaajate asjakohane tagantjärele avalikustamine kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega;
c)
nendega välditakse huvide konflikti kogu toetuste andmise menetluse jooksul;
d)
nendega nähakse ette, et toetused ei või kumuleeruda ja neid ei või anda tagasiulatuvalt, nendega peab üldjuhul kaasnema kaasrahastamine ning nende eesmärk ega tagajärg ei või olla toetusesaajale kasumi tootmine.
3. Komisjon võib aktsepteerida, et nende üksuste ja isikute raamatupidamis- ja sisekontrollisüsteemid, kellele delegeeritakse komisjoni eest eelarve täitmisega seotud ülesanded, tagavad liidu finantshuvide samaväärse kaitse taseme ja annavad piisava kindluse eelarve täitmise eesmärkide saavutamise osas, kui need on kooskõlas finantsmääruse artiklis 32 sätestatud põhimõtetega.
Artikkel 39
Üksuste ja isikute poolt kaudse eelarve täitmise raames rakendatavate eeskirjade ja menetluste eelhindamine
(finantsmääruse artikli 61 lõige 1)
Finantsmääruse artikli 61 lõike 1 kohase eelhindamise tegemisel võib vastutav eelarvevahendite käsutaja toetuda mõne teise eelarvevahendite käsutaja tehtud eelhindamisele, tingimusel et selle järeldused on delegeeritavate ülesannetega kaasnevate riskide seisukohast eelkõige ülesannete laadi ja asjaomaste summade osas asjakohased.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib toetuda teiste rahastajate tehtud eelhindamisele, kui kõnealuse hindamise juures on arvesse võetud tingimusi, mis on samaväärsed finantsmääruse artiklis 60 sätestatud kaudse eelarve täitmise tingimustega.
Artikkel 40
Üksustele ja isikutele eelarve täitmisega seotud ülesannete delegeerimise lepingu sisu
(finantsmääruse artikli 61 lõige 3)
Delegeerimislepingutes nähakse ette üksikasjalik kord, millega tagatakse liidu finantshuvide kaitse ja toimingute läbipaistvus. Need lepingud sisaldavad vähemalt järgmist:
a)
antud ülesannete selge määratlus ja piirid, eelkõige seoses delegeeritud ülesannete muutmisega, võlgade sissenõudmisest loobumisega ja tagasimakstud või kasutamata vahendite kasutamisega;
b)
ülesannete täitmise, vastutusala piiritlemise ja kontrollide korraldamise, sealhulgas programmide hindamise tingimused ja üksikasjalik kord;
c)
liidu rahalise toetuse maksmise, sealhulgas eelarve täitmisega seoses kantud kulude hüvitamise ja volitatud üksuse tasustamise tingimused ja maksete põhjendamiseks nõutavaid tõendavaid dokumente käsitlevad eeskirjad;
d)
ülesannete täitmise kohta komisjonile esitatavate aruannete eeskirjad, oodatavad tulemused, esinenud eeskirjade eiramised ja võetud meetmed, tingimused, mille alusel võib maksed peatada või katkestada, ja ülesannete täitmise lõpetamise tingimused;
e)
tähtaeg, mille jooksul sõlmitakse individuaalsed lepingud delegeerimislepingu rakendamiseks ning mis on proportsionaalne delegeeritavate ülesannete laadiga;
f)
menetlusest kõrvalejätmise eeskirjad, mis võimaldavad üksusel või isikul jätta üksused, kes on mõnes finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktides a, b ja e ning artikli 107 punktides a ja b nimetatud olukorras, hankemenetlusest, toetuste andmise menetlusest või auhinna andmise menetlusest kõrvale või jätta nendega hankeleping sõlmimata või neile toetus või auhind andmata;
g)
komisjoni tehtava kontrolli üksikasjalik kord ja sätted, millega antakse komisjonile, OLAFile ja kontrollikojale õigus tutvuda teabega, mida neil on vaja oma ülesannete täitmiseks, ning õigus teha auditeid ja uurimisi, sealhulgas kohapealseid kontrolle;
h)
kord, millega nähakse ette, et
i)
volitatud üksus on kohustatud teatama komisjonile viivitamata mis tahes pettusest, mis on ilmnenud liidu vahendite haldamisel, ja võetud meetmetest;
ii)
määratakse kontaktpunkt, kellel on asjakohased volitused teha otsest koostööd OLAFiga, et hõlbustada tema operatiivtegevust;
i)
pangakontode ja kogunenud intresside kasutamise tingimused vastavalt finantsmääruse artikli 8 lõikes 4 sätestatule;
j)
sätted, mis tagavad liidu meetmete nähtavuse asutuse muu tegevuse taustal.
Artikkel 41
Liidu vahendite haldaja kinnitus ja nõuetele vastavuse kinnitus
(finantsmääruse artikli 60 lõige 5)
Nende meetmete puhul, mille rakendamine lõpeb enne asjaomase eelarveaasta lõppu, võib finantsmääruse artikli 60 lõike 5 punktis b nimetatud liidu vahendite haldaja kinnituse asendada selle üksuse või isiku lõpparuandega, kellele on delegeeritud asjaomase meetme rakendamine, tingimusel et see esitatakse enne asjaomasele eelarveaastale järgneva aasta 15. veebruari.
Kui rahvusvahelised organisatsioonid ja kolmandad riigid rakendavad meetmeid, mis ei ole mitmeaastased ja mille rakendamise kestus on kuni 18 kuud, võib finantsmääruse artikli 60 lõikes 5 nimetatud nõuetele vastavuse kinnituse esitada osana lõpparuandest.
Artikkel 42
Raamatupidamise aastaaruande kontrollimise ja heakskiitmise menetlused ning kohaldatavaid eeskirju rikkudes kantud kulude liidu rahastatavatest kuludest väljaarvamine kaudsel eelarve täitmisel
(finantsmääruse artikli 60 lõike 6 punktid b ja c)
1. Ilma et see piiraks valdkondlikes eeskirjades sisalduvate erisätete kohaldamist, hõlmavad finantsmääruse artikli 60 lõike 6 punktides b ja c osutatud menetlused järgmist:
a)
dokumentaalne kontroll ja vajaduse korral komisjoni tehtavad kohapealsed kontrollid;
b)
aktsepteerituks loetavate kulude summa kindlaksmääramine komisjoni poolt, vajaduse korral pärast asutuste ja organite ärakuulamise menetlust ning pärast nende asutuste ja organite teavitamist;
c)
kui see on asjakohane, siis finantskorrektsioonide arvutamine komisjoni poolt;
d)
aktsepteeritud kulude ja asutustele või organitele juba makstud summade erinevusest tuleneva vahe sissenõudmine või maksmine komisjoni poolt.
Esimese lõigu punkti d kohaldamisel nõuab komisjon tasumisele kuuluvad summad sisse eelistatult tasaarvestuse teel, nagu on sätestatud artiklis 87.
2. Kui eelarve täitmisega seotud ülesanded on delegeeritud üksusele, kes rakendab mitme rahastaja osalusega meedet, seisnevad finantsmääruse artikli 60 lõike 6 punktides b ja c osutatud menetlused selle kontrollimises, kas üksus on summat, mis vastab komisjoni poolt asjaomase meetme jaoks makstud summale, kasutanud selle meetme jaoks ja kas kulud on kantud kooskõlas asjaomase üksusega allakirjutatud lepingus sätestatud kohustustega.
Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab mitme rahastaja osalusega meede mis tahes meedet, mille puhul liidu vahendid koondatakse kokku veel vähemalt ühe rahastaja vahenditega.
Artikkel 43
Koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega toimuva kaudse eelarve täitmise erisätted
(finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunkt ii ja artikkel 188)
1. Finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktis ii osutatud rahvusvahelised organisatsioonid on järgmised:
a)
rahvusvahelised avalik-õiguslikud organisatsioonid, mis on loodud valitsustevahelise kokkuleppe alusel, ja nende organisatsioonide asutatud spetsialiseeritud asutused;
b)
Rahvusvaheline Punase Risti Komitee;
c)
Punase Risti ja Punase Poolkuu Ühingute Rahvusvaheline Föderatsioon;
d)
teised komisjoni otsusega rahvusvahelise organisatsioonina käsitatavad kasumit mittetaotlevad organisatsioonid.
2. Kui komisjon täidab eelarvet kaudselt koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega, kohaldatakse asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud kontrollikokkuleppeid.
Artikkel 44
Avalik-õiguslike asutuste või avalikke teenuseid osutavate eraõiguslike asutuste määramine
(finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktid v ja vi)
1. Avalik-õiguslike asutuste või avalikke teenuseid osutavate eraõiguslike asutuste suhtes kohaldatakse selle liikmesriigi või riigi õigust, kus need on asutatud.
2. Kui eelarve täitmine toimub võrgustiku kaudu, mis nõuab vähemalt ühe asutuse või üksuse määramist asjaomase liikmesriigi või riigi poolt, määrab selle asutuse või üksuse asjaomane liikmesriik või riik alusakti kohaselt.
Kõikidel muudel juhtudel määrab sellised asutused või üksused komisjon kokkuleppel asjaomaste liikmesriikide või riikidega.
3. PEATÜKK
Finantsjuhtimises osalejad
1. jagu
Finantsjuhtimises osalejate õigused ja kohustused
Artikkel 45
Finantsjuhtimises osalejate õigused ja kohustused
(finantsmääruse artikkel 64)
1. Iga institutsioon annab igale finantsjuhtimises osalejale tema ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid ja ametijuhendi, milles on üksikasjalikult kirjeldatud tema ülesandeid, õigusi ja kohustusi.
2. Finantsmääruse artikli 56 lõike 2 kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad liidu delegatsioonide juhid on neile edasi delegeeritud finantsjuhtimise ülesannete täitmisel kohustatud järgima komisjoni antud ametijuhendit.
2. jagu
Eelarvevahendite käsutaja
Artikkel 46
Volitatud ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate abistamine
(finantsmääruse artikkel 65)
Vastutavat eelarvevahendite käsutajat võivad tema ülesannete täitmisel abistada töötajad, kellele usaldatakse eelarvevahendite käsutaja vastutusel teatavate eelarve täitmiseks ning finants- ja haldusteabe koostamiseks vajalike toimingute tegemine. Huvide konflikti vältimiseks on volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutajat tema ülesannete täitmisel abistavatel töötajatel finantsmääruse artiklis 57 nimetatud kohustused.
Finantsmääruse artikli 56 lõike 2 kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevaid liidu delegatsioonide juhte võivad nende ülesannete täitmisel abistada komisjoni töötajad.
Artikkel 47
Volitamist reguleerivad sise-eeskirjad
(finantsmääruse artikkel 65)
Iga institutsioon sätestab finantsmääruse ja käesoleva määruse kohaselt oma sise-eeskirjades sellised assigneeringute haldamise meetmed, mida ta peab vajalikuks oma eelarvejao nõuetekohaseks täitmiseks.
Finantsmääruse artikli 56 lõike 2 kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad liidu delegatsioonide juhid on neile edasi delegeeritud finantsjuhtimise ülesannete täitmisel kohustatud järgima komisjoni sise-eeskirju.
Artikkel 48
Eelarvevahendite käsutajate säilitatavad tõendavad dokumendid
(finantsmääruse artikli 66 lõige 2)
Eelarvevahendite käsutaja loob eelarve täitmisega ja eelarve täitmise meetmetega seotud ning neist tulenevate tõendavate originaaldokumentide säilitamiseks paberkandjatel põhinevad või elektroonilised süsteemid. Kõnealuste süsteemidega nähakse ette, et
a)
dokumendid nummerdatakse;
b)
dokumendid kuupäevastatakse;
c)
dokumentide täpse asukoha kindlakstegemiseks tuleb pidada dokumentide registreid, mis võivad olla elektroonilised;
d)
dokumente tuleb säilitada vähemalt viis aastat alates kuupäevast, mil Euroopa Parlament on andnud heakskiidu selle eelarveaasta eelarve täitmisele, millega need dokumendid seonduvad;
e)
tuleb säilitada dokumente, mis on seotud institutsioonile antud eelmaksetagatistega, ja pidada selliste tagatiste asjakohaseks kontrollimiseks päevikut.
Dokumente, mis on seotud veel pooleli olevate toimingutega, säilitatakse kauem, kui on ette nähtud esimese lõigu punktis d, see tähendab kuni selle aasta lõpuni, mis järgneb toimingute lõpetamise aastale.
Kui tõendavates dokumentides sisalduvad isikuandmed ei ole vajalikud eelarve täitmisele heakskiidu andmise või kontrolli või auditeerimise eesmärgil, tuleb need võimaluse korral kustutada. Andmeliiklusandmete säilitamise suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 37 lõiget 2.
Artikkel 49
Eel- ja järelkontrollid
(finantsmääruse artikli 66 lõiked 5 ja 6)
1. Toimingu algatamise all mõistetakse kõiki toiminguid, mida tavaliselt teevad artiklis 46 nimetatud töötajad ja millega valmistatakse ette eelarve täitmise aktide vastuvõtmist vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt.
2. Toimingu eelkontrolli all mõistetakse kõiki eelkontrolle, mille on kehtestanud vastutav eelarvevahendite käsutaja, et kontrollida toimingu teostus- ja finantsaspekte.
3. Eelkontrolli käigus kontrollitakse nõutavate tõendavate dokumentide ja muu kättesaadava teabe ühtsust.
Eelkontrollide sageduse ja põhjalikkuse määrab kindlaks vastutav eelarvevahendite käsutaja, võttes arvesse riskidel põhinevaid ja kulutõhususe kaalutlusi. Kahtluse korral taotleb asjaomase makse tõendamise eest vastutav eelarvevahendite käsutaja lisateavet või korraldab kohapealse kontrolli, et saada eelkontrolli raames piisav kindlus.
Eelkontrolli eesmärk on kindlaks teha, et
a)
kulud ja tulud on nõuetekohased ja vastavad kohaldatavatele sätetele, eelkõige eelarve ja asjaomaste määruste sätetele ning kõikidele aluslepingute või määruste rakendamiseks vastu võetud aktidele ning vajaduse korral lepingute tingimustele;
b)
kohaldatakse finantsmääruse esimese osa II jaotise 7. peatükis nimetatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet.
Kontrolli eesmärgil võib vastutav eelarvevahendite käsutaja käsitada rida sarnaseid üksikuid tehinguid, mis seonduvad töötajate tavapäraste palga- ja pensionikuludega ning lähetus- ja ravikulude hüvitamisega, ühe tehinguna.
4. Järelkontrolle võib teha dokumentide alusel ja vajaduse korral kohapeal.
Järelkontrollidega kontrollitakse, kas eelarvest rahastatavad toimingud on nõuetekohaselt tehtud, ja eelkõige seda, kas lõikes 3 nimetatud kriteeriumid on täidetud.
Volitatud eelarvevahendite käsutaja vaatab järelkontrollide tulemused läbi vähemalt kord aastas, et teha kindlaks võimalikud süsteemsed probleemid. Volitatud eelarvevahendite käsutaja võtab nende probleemide lahendamiseks vajalikud meetmed.
Kontrollide tulemusi ja muud asjaomast teavet arvesse võttes vaadatakse finantsmääruse artikli 66 lõikes 6 nimetatud riskianalüüs läbi.
Mitmeaastaste programmide puhul kehtestab volitatud eelarvevahendite käsutaja mitmeaastase kontrollistrateegia, milles täpsustatakse perioodi jooksul kohaldatavate kontrollide laad ja ulatus ning see, mil viisil aasta jooksul saavutatud tulemusi iga-aastase kinnitava avalduse koostamise käigus mõõdetakse.
Artikkel 50
Kutsenormid
(finantsmääruse artikli 66 lõige 7 ja artikli 73 lõige 5)
1. Töötajad, kelle vastutav eelarvevahendite käsutaja määrab vastutavaks finantstoimingute kontrollimise eest, valitakse nende teadmiste, oskuste ja erialase ettevalmistuse põhjal, mida tõendab diplom või asjakohased töökogemused, või pärast asjakohase koolitusprogrammi läbimist.
2. Iga institutsioon koostab kutsenormid, milles määratakse sisekontrolli valdkonnas kindlaks:
a)
lõikes 1 nimetatud töötajatelt nõutava tehnilise ja finantspädevuse tase;
b)
töötajate kohustus läbida täiendusõpe;
c)
töötajate vastutusala, roll ja ülesanded;
d)
ametialased käitumisreeglid, mida töötajad peavad järgima, eelkõige eetilised normid ja ausus, ning nende õigused.
3. Finantsmääruse artikli 56 lõike 2 kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad liidu delegatsioonide juhid on neile edasi delegeeritud finantsjuhtimise ülesannete täitmisel kohustatud järgima käesoleva artikli lõikes 2 osutatud komisjoni kutsenorme.
4. Iga institutsioon peab kehtestama asjakohased struktuurid, et jagada eelarvevahendeid käsutavatele talitustele asjakohast teavet kontrollinõuete ning selleks kasutatavate asjaomaste meetodite ja toimimisviiside kohta ning seda teavet regulaarselt ajakohastada.
Artikkel 51
Volitatud eelarvevahendite käsutaja tegevusetus
(finantsmääruse artikli 66 lõige 8)
Volitatud eelarvevahendite käsutaja tegevusetus, millele on osutatud finantsmääruse artikli 66 lõikes 8, tähendab, et juhtumi asjaolude seisukohast põhjendatud aja jooksul, mis ei ületa igal juhul üht kuud, ei ole saadud mis tahes vastust.
Artikkel 52
Finants- ja haldusteabe edastamine peaarvepidajale
(finantsmääruse artikkel 66)
Volitatud eelarvevahendite käsutaja saadab peaarvepidajale viimase poolt vastu võetud eeskirjade kohaselt finants- ja haldusteabe, mida peaarvepidaja vajab oma ülesannete täitmiseks.
Eelarvevahendite käsutaja teavitab peaarvepidajat usalduskontode asjaomastest finantsandmetest korrapäraselt ja vähemalt raamatupidamiskontode sulgemisel, et liidu vahendite kasutamist oleks võimalik liidu raamatupidamise aastaaruandes kajastada.
Artikkel 53
Aruanne läbirääkimistega hankemenetluste kohta
(finantsmääruse artikkel 66)
Volitatud eelarvevahendite käsutajad registreerivad lepingud, mis on igal eelarveaastal sõlmitud käesoleva määruse artikli 134 lõike 1 punktides a-g, artikli 135 lõike 1 punktides a-d ning artiklites 266, 268 ja 270 nimetatud läbirääkimistega hankemenetluse teel. Kui läbirääkimistega hankemenetluste osakaal sama volitatud eelarvevahendite käsutaja sõlmitud hankelepingute arvus on varasemate aastatega võrreldes tunduvalt suurenenud või kui see osakaal on selgelt suurem kui institutsiooni registreeritud keskmine, teatab vastutav eelarvevahendite käsutaja sellest institutsioonile aruandes, milles ta esitab ka mis tahes meetmed, mis on võetud selle suundumuse ümberpööramiseks. Iga institutsioon saadab aruande läbirääkimistega hankemenetluste kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Komisjoni asjaomane aruanne lisatakse finantsmääruse artikli 66 lõikes 9 nimetatud iga-aastaste tegevusaruannete kokkuvõttele.
3. jagu
Peaarvepidaja
Artikkel 54
Peaarvepidaja ametisse nimetamine
(finantsmääruse artikkel 68)
1. Iga institutsioon nimetab ametisse peaarvepidaja ametnike hulgast, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju.
Institutsioon valib peaarvepidaja tema erialase pädevuse alusel, mida tõendab diplom või sellega samaväärsed töökogemused.
2. Kaks või enam institutsiooni või asutust võivad ametisse nimetada sama peaarvepidaja.
Sellisel juhul näevad nad ette asjakohase korra huvide konflikti vältimiseks.
Artikkel 55
Peaarvepidaja ametist lahkumine
(finantsmääruse artikkel 68)
1. Peaarvepidaja ametist lahkumisel koostatakse viivitamata proovibilanss.
2. Ametist lahkuv peaarvepidaja või kui see ei ole võimalik, siis tema talituse ametnik, edastab proovibilansi koos üleandmisaruandega uuele peaarvepidajale.
Uus peaarvepidaja kinnitab proovibilansi oma allkirjaga ühe kuu jooksul selle edastamisest arvates ja võib selle kohta teha omapoolseid reservatsioone.
Üleandmisaruanne sisaldab ka proovibilansi tulemust ja mis tahes tehtud reservatsioone.
3. Iga institutsioon või finantsmääruse artiklis 208 nimetatud asutus teavitab Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni peaarvepidajat oma peaarvepidaja ametisse nimetamisest või ametist lahkumisest kahe nädala jooksul.
Artikkel 56
Raamatupidamis- ja inventeerimissüsteemide heakskiitmine
(finantsmääruse artikkel 68)
Vastutav eelarvevahendite käsutaja teavitab peaarvepidajat kõikidest finantsjuhtimissüsteemis, inventeerimissüsteemis või varade ja kohustuste väärtuse hindamise süsteemis aset leidnud arengutest ja olulistest muudatustest, kui kõnealuse süsteemi andmeid kasutatakse sisendina institutsiooni raamatupidamisarvestuses või raamatupidamisarvestuse andmete põhjendamiseks, et peaarvepidaja saaks kontrollida heakskiitmise kriteeriumide täitmist.
Peaarvepidaja võib juba heaks kiidetud finantsjuhtimissüsteemi igal ajal uuesti läbi vaadata. Kui peaarvepidaja ei anna või enam ei anna eelarvevahendite käsutaja kehtestatud finantsjuhtimissüsteemile heakskiitu, koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja tegevuskava, et kõrvaldada õigel ajal puudused, mille tõttu heakskiidu andmisest keelduti.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja vastutab peaarvepidajale edastatud teabe täielikkuse eest.
Artikkel 57
Sularahahaldus
(finantsmääruse artikkel 68)
1. Peaarvepidaja tagab, et tema institutsioonil on piisavalt vahendeid, et rahuldada eelarve täitmisest tulenevad sularahavajadused.
2. Lõike 1 kohaldamiseks loob peaarvepidaja sularahahaldussüsteemid, mis võimaldavad tal koostada rahavoogude prognoose.
3. Komisjoni peaarvepidaja jaotab kättesaadavad vahendid määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 kohaselt.
Artikkel 58
Pangakontode haldamine
(finantsmääruse artikkel 68)
1. Peaarvepidaja võib sularahahalduse vajaduste täitmiseks avada või teha ülesandeks avada institutsiooni nimel kontosid finantseerimisasutustes või riikide keskpankades. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib peaarvepidaja avada kontosid muus valuutas kui eurodes.
2. Peaarvepidaja vastutab lõikes 1 nimetatud kontode sulgemise või selle tagamise eest, et need suletakse.
3. Peaarvepidaja määrab koos finantseerimisasutustega kindlaks lõikes 1 nimetatud kontode kasutustingimused, lähtudes usaldusväärse finantsjuhtimise, tõhususe ja pakkujatevahelise konkurentsi tagamise põhimõtetest.
4. Peaarvepidaja käivitab vähemalt iga viie aasta järel hankemenetluse finantseerimisasutuste vahel, kus võib lõike 1 kohaselt kontosid avada.
Kui kohalikud pangandustingimused seda võimaldavad, vaadatakse väljaspool liitu asuvates finantseerimisasutustes avatud avansikontod nende tingimuste konkurentsivõime seisukohast korrapäraselt läbi. Selline läbivaatamine korraldatakse vähemalt iga viie aasta järel avansikonto omaniku algatusel, kes esitab seejärel peaarvepidajale põhjendatud ettepaneku panga valiku kohta kuni viieks aastaks.
5. Peaarvepidaja tagab, et lõike 1 kohaselt finantseerimisasutustes avatud kontode kasutustingimusi järgitakse rangelt.
Kui avansikonto on avatud väljaspool liitu asuvas finantseerimisasutuses, võtab avansikonto omanik selle kohustuse täitmisel arvesse selles riigis kehtivat õigust, kus ta oma volitusi täidab.
6. Komisjoni peaarvepidaja teavitab teiste institutsioonide ja finantsmääruse artiklis 208 nimetatud asutuste peaarvepidajaid finantseerimisasutustes avatud kontode kasutustingimustest. Teiste institutsioonide ja finantsmääruse artiklis 208 nimetatud asutuste peaarvepidajad ühtlustavad enda avatavate kontode kasutustingimused kõnealuste kasutustingimustega.
Artikkel 59
Allkirjad kontodel
(finantsmääruse artikkel 68)
Kontode avamise, haldamise ja kasutamise tingimustes on sisekontrollinõuetest lähtuvalt ette nähtud, et tšekkidele, pangaülekandekorraldustele või muudele pangatoimingutele peab alla kirjutama üks või mitu nõuetekohaselt volitatud töötajat. Kirjalikele juhenditele kirjutavad alla vähemalt kaks nõuetekohaselt volitatud töötajat või peaarvepidaja isiklikult.
Esimese lõigu kohaldamisel teatab iga institutsiooni peaarvepidaja kõikidele finantseerimisasutustele, kus kõnealune institutsioon on avanud kontod, volitatud töötajate nimed ja esitab allkirjanäidised.
Artikkel 60
Kontode saldode haldamine
(finantsmääruse artikkel 68)
1. Peaarvepidaja tagab, et artiklis 58 ette nähtud pangakontode saldo ei erine märkimisväärselt artikli 57 lõikes 2 nimetatud rahavoogude prognoosidest, ja tagab igal juhul, et
a)
ühegi konto saldo ei ole negatiivne;
b)
muus valuutas hoitavate kontode saldod arvestatakse regulaarselt ümber eurodesse.
2. Peaarvepidaja ei või hoida välisvaluutakontode saldosid tasemel, mis võiks põhjustada institutsioonile vahetuskursi kõikumise tõttu liigset kahjumit.
Artikkel 61
Ülekanded ja ümberarvestustoimingud
(finantsmääruse artikkel 68)
Ilma et see piiraks artikli 69 kohaldamist, teeb peaarvepidaja ülekandeid kontode vahel, mille ta on finantseerimisasutustes institutsiooni nimel avanud, ning valuuta ümberarvestustoiminguid.
Artikkel 62
Makseviisid
(finantsmääruse artikkel 68)
Maksed tehakse pangaülekandena, tšekiga või avansikontodelt deebetkaardiga kooskõlas artikli 67 lõikega 4.
Artikkel 63
Juriidiliste isikute toimikud
(finantsmääruse artikkel 68)
1. Peaarvepidaja võib makseid teha pangaülekandena ainult juhul, kui institutsioon on maksesaaja pangakonto andmed ja maksesaaja isikusamasust kinnitava teabe ja nende võimalikud muudatused eelnevalt kandnud ühisesse toimikusse.
Iga selline toimikusse tehtav kanne maksesaaja juriidiliste ja pangakonto andmete või nende andmete muutmise kohta põhineb tõendaval dokumendil, mille vormi määrab peaarvepidaja.
2. Pangaülekandega maksmiseks võivad eelarvevahendite käsutajad võtta oma institutsiooni nimel kohustusi kolmanda isiku ees üksnes juhul, kui kõnealune kolmas isik on esitanud dokumendid, mis on vajalikud tema andmete kandmiseks toimikusse.
Eelarvevahendite käsutajad teavitavad peaarvepidajat kõikidest maksesaaja poolt neile teatatud muudatustest juriidilistes ja pangakonto andmetes ning kontrollivad enne makse tegemist, kas need andmed on kehtivad.
Seoses ühinemiseelse abiga võib võtta individuaalseid kulukohustusi Euroopa Liiduga ühinemist taotlevate riikide ametiasutuste ees ilma andmeid eelnevalt kolmandate isikute toimikusse kandmata. Sel juhul teeb eelarvevahendite käsutaja kõik endast oleneva, et tagada nende andmete võimalikult kiiresti sinna kandmine. Lepingutes nähakse ette, et esimese makse tegemise eeltingimus on maksesaaja pangakonto andmete teatamine komisjonile.
Artikkel 64
Peaarvepidaja säilitatavad tõendavad dokumendid
(finantsmääruse artikkel 68)
Raamatupidamissüsteemi jaoks ja finantsmääruse artiklis 141 nimetatud raamatupidamise aastaaruande koostamisel kasutatavaid tõendavaid dokumente säilitatakse vähemalt viis aastat alates kuupäevast, mil Euroopa Parlament on andnud heakskiidu selle eelarveaasta eelarve täitmisele, millega need dokumendid seonduvad.
Dokumente, mis on seotud pooleli olevate toimingutega, säilitatakse siiski kauem, see tähendab kuni toimingute lõppemise aastale järgneva aasta lõpuni. Andmeliiklusandmete säilitamise suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 37 lõiget 2.
Iga institutsioon otsustab, millises talituses tõendavaid dokumente tuleb säilitada.
Artikkel 65
Kontode haldamiseks volitatud isikud
(finantsmääruse artikkel 69)
Iga institutsioon kehtestab tingimused, mille kohaselt töötajad, kelle institutsioon on määranud ja volitanud artiklis 72 nimetatud kohalike üksuste kontosid haldama, saavad anda nimed ja allkirjanäidised kohalikele finantseerimisasutustele.
4. jagu
Avansikontode haldaja
Artikkel 66
Avansikontode kasutamise tingimused
(finantsmääruse artikkel 70)
1. Kui makstavate summade väiksuse tõttu on praktiliselt võimatu või ebaotstarbekas teha maksetoiminguid eelarvemenetluse abil, võib selliste kulude maksmiseks avada avansikontod.
2. Avansikontode haldaja võib ajutiselt tõendada ja maksta kulusid vastutava eelarvevahendite käsutaja juhistes kehtestatud üksikasjaliku raamistiku alusel. Neis juhistes täpsustatakse eeskirjad ja tingimused, mille alusel ajutine tõendamine ja maksmine toimub, ja kui see on asjakohane, siis artikli 97 lõike 1 punktis e sätestatud juriidiliste kohustuste allakirjutamise tingimused.
3. Avansikonto loomise ja avansikontode haldaja ametisse nimetamise otsuse teeb peaarvepidaja vastutava eelarvevahendite käsutaja nõuetekohaselt põhjendatud ettepaneku alusel. Selles otsuses esitatakse avansikontode haldaja ja eelarvevahendite käsutaja vastutus ja kohustused.
Ka avansikontode kasutustingimusi muudetakse peaarvepidaja otsusega, mille ta teeb vastutava eelarvevahendite käsutaja nõuetekohaselt põhjendatud ettepaneku alusel.
4. Liidu delegatsioonides luuakse avansikontod nii komisjoni eelarvejao kui ka Euroopa välisteenistuse eelarvejao kulude maksmiseks, tagades kulude täieliku jälgitavuse.
Artikkel 67
Loomis- ja maksetingimused
(finantsmääruse artikkel 70)
1. Avansikonto loomise ja avansikontode haldaja ametisse nimetamise otsuses ning avansikontode kasutustingimuste muutmise otsuses märgitakse eelkõige:
a)
maksimumsumma, mis võidakse esmalt avansina maksta, ja selle otstarve;
b)
kas institutsiooni nimel avatakse panga- või postižiirokonto;
c)
iga kulu liik ja maksimumsumma, mida avansikontode haldaja võib maksta kolmandatele isikutele või nendelt sisse nõuda;
d)
tõendavate dokumentide esitamise sagedus ja kord ning nende eelarvevahendite käsutajale arveldamiseks edastamise kord;
e)
avansikontodele vahendite ülekandmise kord;
f)
see, et eelarvevahendite käsutaja arveldab avansitehingud hiljemalt järgmise kuu lõpuks, nii et raamatupidamisarvestuse saldot ja pangakonto saldot saaks omavahel võrrelda;
g)
avansikontode haldajale peaarvepidaja poolt antud volituse kehtivusaeg;
h)
ametisse nimetatud avansikontode haldaja andmed.
2. Ettepanekus teha otsus avansikontode loomiseks tagab vastutav eelarvevahendite käsutaja, et:
a)
kui on olemas juurdepääs elektroonilisele kesksele raamatupidamissüsteemile, siis kasutatakse esmajärjekorras eelarvemenetlust;
b)
avansikontosid kasutatakse ainult põhjendatud juhtudel.
Maksimumsumma, mille avansikontode haldaja võib maksta juhul, kui praktiliselt on võimatu või ebaotstarbekas teha maksetoiminguid eelarvemenetluse abil, ei tohi ühegi kulu puhul ületada 60 000 eurot.
3. Avansikontode haldaja võib teha makseid kolmandatele isikutele järgmistel alustel ja järgmistes piirides:
a)
vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt eelnevalt alla kirjutatud eelarvelised kulukohustused ja juriidilised kohustused;
b)
positiivne avansikonto jääk sularahas või pangas.
4. Avansikontodelt võib makseid teha pangaülekandena, sealhulgas finantsmääruse artiklis 89 osutatud otsekorralduse süsteemi kasutades, või tšeki või muu maksevahendiga, sealhulgas deebetkaardiga, vastavalt peaarvepidaja koostatud juhistele.
5. Makse tegemisele järgneb ametlik lõplik kinnitamisotsus ja/või maksekorraldus, millele kirjutab alla vastutav eelarvevahendite käsutaja.
Artikkel 68
Avansikontode haldajate valimine
(finantsmääruse artikkel 70)
Avansikontode haldajad valitakse ametnike või vajaduse korral ja ainult nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel muude töötajate hulgast. Avansikontode haldajad valitakse nende teadmiste, oskuste ja erialase ettevalmistuse põhjal, mida tõendab diplom või asjakohased töökogemused, või pärast asjakohase koolitusprogrammi läbimist.
Artikkel 69
Avansikontode vahenditega varustamine
(finantsmääruse artikkel 70)
1. Peaarvepidaja teeb makseid avansikontode vahenditega varustamiseks ja kontrollib neid kontosid seoses pangakontode avamise, allkirjavolituste, kohapealse kontrolli ja keskses raamatupidamisarvestuses tehtud kontrolliga. Peaarvepidaja kannab vahendid avansikontodele. Avanss makstakse pangas avatud avansikontole.
Avansikontosid võib vahenditega varustada ka otse mitmesugusest kohalikust tulust, mida saadakse näiteks:
a)
seadmete müügist;
b)
trükistest;
c)
mitmesugustest tagasimaksetest;
d)
intressidest.
Avanss arvutatakse ümber kulu, mitmesuguse tulu või sihtotstarbelise tuluna artiklis 67 nimetatud avansikonto loomise otsuse ja finantsmääruse sätete kohaselt. Eelarvevahendite käsutaja arvab kõnealused summad maha vahendite edasisel asjaomastele avansikontodele ülekandmisel.
2. Avansikontode haldaja võib teha ülekandeid eri pangakontode vahel, mis on seotud sama avansiga, et vältida eelkõige vahetuskursierinevustest tekkida võivat kahjumit.
Artikkel 70
Eelarvevahendite käsutajate ja peaarvepidajate tehtavad kontrollid
(finantsmääruse artikkel 70)
1. Avansikontode haldaja peab arvestust tema käsutuses olevate, sularaha ja pangakontodel hoitava raha vormis vahendite üle ning tehtud maksete ja laekunud summade üle peaarvepidaja koostatud eeskirjade ja juhiste kohaselt. Vastutaval eelarvevahendite käsutajal on õigus igal ajal saada selle arvestuse väljavõtted; avansikontode haldaja koostab vähemalt kord kuus tehingute loetelu ja saadab selle järgmisel kuul koos tõendavate dokumentidega vastutavale eelarvevahendite käsutajale avansitehingute arveldamiseks.
2. Peaarvepidaja kontrollib ise või teeb oma talituse või eelarvevahendeid käsutava talituse selleks volitatud töötajale ülesandeks kontrollida, üldjuhul kohapeal ja ette teatamata, et avansikontode haldajatele eraldatud vahendid ja raamatupidamisarvestus on olemas ning avansikontodelt tehtud tehingud on ettenähtud tähtaja jooksul arveldatud. Peaarvepidaja edastab nende kontrollide tulemused vastutavale eelarvevahendite käsutajale.
Artikkel 71
Hankemenetlus
(finantsmääruse artikkel 70)
Avansikontodelt tehtud maksed võivad artikli 137 lõikes 3 sätestatud piires seisneda lihtsalt kulude maksmises arvete alusel ilma eelneva pakkumuse vastuvõtmiseta.
Artikkel 72
Avansikontode loomine
(finantsmääruse artikkel 70)
Teatavate kulukategooriate maksmiseks võib finantsmääruse artikli 70 kohaselt avada igale kohalikule üksusele väljaspool liitu ühe või mitu avansikontot. Kohalik üksus on näiteks liidu delegatsioon, amet või harukontor kolmandas riigis.
Sellise avansikonto loomise otsuses märgitakse selle kasutustingimused finantsmääruse artikli 70 kohaselt ja iga kohaliku üksuse erivajaduste alusel.
Artikkel 73
Avansikontode haldajad ja kontode haldamiseks volitatud isikud liidu delegatsioonides
(finantsmääruse artikkel 70)
Erandlikel asjaoludel ja tegevuse järjepidevuse tagamiseks võivad Euroopa välisteenistuse avansikontode haldaja ülesandeid liidu delegatsioonides täita komisjoni töötajad. Samadel tingimustel võib Euroopa välisteenistuse töötajaid määrata komisjoni avansikontode haldajateks liidu delegatsioonides.
Liidu delegatsioonides kohaldatakse esimeses lõigus sätestatud eeskirju ja tingimusi selliste isikute ametisse nimetamise suhtes, keda peaarvepidaja on volitanud tegema pangatehinguid.
4. PEATÜKK
Finantsjuhtimises osalejate vastutus
1. jagu
Üldeeskirjad
Artikkel 74
Pettuse tõkestamise eest vastutavad asutused
(finantsmääruse artikli 66 lõige 8 ja artikli 72 lõige 2)
Finantsmääruse artikli 66 lõikes 8 ja artikli 72 lõikes 2 nimetatud asutuste ja organite all mõistetakse asutusi, mis on määratud personalieeskirjades ja liidu institutsioonide otsustes, mis käsitlevad pettuse, korruptsiooni ja muu liidu huve kahjustava ebaseadusliku tegevuse tõkestamisega seotud sisejuurdluste tingimusi.
2. jagu
Volitatud ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes kohaldatavad eeskirjad
Artikkel 75
Finantsrikkumised
(finantsmääruse artikli 66 lõige 7 ja artikli 73 lõige 6)
Ilma et see piiraks OLAFi volitusi, on artiklis 29 nimetatud finantsrikkumiste uurimise toimkond (edaspidi „toimkond”) pädev uurima kõiki finantsmääruse sätete, finantsjuhtimise või toimingute kontrollimisega seotud sätete rikkumisi, mida põhjustab mõne töötaja tegevus või tegevusetus.
Artikkel 76
Finantsrikkumiste uurimise toimkond
(finantsmääruse artikli 66 lõige 7 ja artikli 73 lõige 6)
1. Käesoleva määruse artiklis 75 nimetatud finantsrikkumiste juhud edastab toimkonnale finantsmääruse artikli 73 lõike 6 teises lõigus osutatud arvamuse saamiseks ametisse nimetav asutus.
Kui liidu delegatsioonide juhid tegutsevad finantsmääruse artikli 56 lõike 2 kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja pöörduda käesoleva määruse artiklis 75 osutatud finantsrikkumiste juhtude kohta arvamuse saamiseks otse toimkonna poole.
Kui volitatud eelarvevahendite käsutaja leiab, et toimunud on finantsrikkumine, võib ta anda asja üle toimkonnale. Toimkond esitab arvamuse, milles hinnatakse, kas artiklis 75 osutatud rikkumine on toimunud, kui tõsine see on ja millised võivad olla selle tagajärjed. Kui toimkonna analüüsis leitakse, et asjaomase juhtumi lahendamine kuulub OLAFi pädevusse, edastab toimkond viivitamata juhtumi toimiku ametisse nimetavale asutusele ning teavitab sellest viivitamata OLAFit.
Kui toimkonda teavitab asjast finantsmääruse artikli 66 lõike 8 kohaselt töötaja otse, saadab toimkond juhtumi toimiku ametisse nimetavale asutusele ja teavitab sellest asjast teavitanud töötajat. Ametisse nimetav asutus võib taotleda toimkonna arvamust juhtumi kohta.
2. Institutsioon või ühise toimkonna puhul selles osalevad institutsioonid määrab või määravad oma organisatsiooni struktuuri kohaselt toimkonna töökorra ja selle koosseisu, millesse kuulub üks organisatsiooniväline isik, kellel on nõutav kvalifikatsioon ja teadmised.
Artikkel 77
Juhiste kinnitamine
(finantsmääruse artikli 73 lõige 3)
1. Kui volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja leiab, et talle antud siduv juhis on eeskirjavastane või vastuolus usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega eelkõige seetõttu, et seda ei saa täita talle eraldatud vahenditega, teatab ta sellest kirjalikult volitajale või edasivolitajale. Kui juhis kinnitatakse kirjalikult ja kinnitus saadakse õigel ajal ja on piisavalt selge, nii et see viitab sõnaselgelt punktidele, mis volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja on vaidlustanud, ei tohi eelarvevahendite käsutajat vastutusele võtta. Ta täidab juhise, kui see ei ole ilmselgelt ebaseaduslik või vastuolus asjaomaste ohutusnormidega.
2. Lõiget 1 kohaldatakse ka juhul, kui eelarvevahendite käsutaja saab siduva juhise täitmise ajal teada, et juhtumi asjaolud võivad põhjustada eeskirjade eiramise.
Vastutav volitatud eelarvevahendite käsutaja registreerib kõik finantsmääruse artikli 73 lõikes 3 kirjeldatud asjaoludel kinnitatud juhised ja märgib need ära oma iga-aastases tegevusaruandes.
5. PEATÜKK
Tulutoimingud
1. jagu
Omavahendid
Artikkel 78
Omavahendite suhtes kohaldatavad eeskirjad
(finantsmääruse artikkel 76)
Eelarvevahendite käsutaja koostab ajakava, milles märgitakse, millal liidu omavahendite süsteemi käsitlevas otsuses määratletud omavahendid tehakse komisjonile kättesaadavaks.
Omavahendid määratakse kindlaks ja nõutakse sisse esimeses lõigus nimetatud otsuse alusel vastu võetud eeskirjade kohaselt.
2. jagu
Saadaolevate summade eelarvestus
Artikkel 79
Saadaolevate summade eelarvestus
(finantsmääruse artikkel 77)
1. Saadaolevate summade eelarvestuses märgitakse tulu liik ja eelarvepunkt, kuhu see tuleb kanda, ning võimaluse korral võlgniku andmed ja eelarvestatud summa.
Saadaolevate summade eelarvestuse koostamisel kontrollib vastutav eelarvevahendite käsutaja eelkõige, et
a)
tulu on kantud õigesse eelarvepunkti;
b)
eelarvestus on nõuetekohane ning kooskõlas kohaldatavate sätete ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.
2. Kui finantsmääruse artikli 181 lõikest 2 ja artikli 183 lõikest 2 ning käesoleva määruse artikli 7 lõikest 2 ei tulene teisiti, ei põhjusta saadaolevate summade eelarvestus kulukohustuste assigneeringute kättesaadavaks tegemist. Finantsmääruse artiklis 21 nimetatud juhtudel võib assigneeringud kättesaadavaks teha alles pärast seda, kui tasumisele kuuluvad summad on tegelikult liidule laekunud.
3. jagu
Saadaolevate summade kindlaksmääramine
Artikkel 80
Menetlus
(finantsmääruse artikkel 78)
1. Saadaoleva summa kindlaksmääramine vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt on toiming, millega ta tunnistab, et liidul on õigus saada summa võlgnikult, ja määrab kindlaks nõudeõiguse, millega võlgnikult nõutakse võla maksmist.
2. Sissenõudekorraldus on toiming, millega vastutav eelarvevahendite käsutaja annab peaarvepidajale juhised kindlaksmääratud summa sissenõudmiseks.
3. Võlateatega teatatakse võlgnikule, et
a)
liit on saadaoleva summa kindlaks määranud;
b)
kui võlg tasutakse enne tähtaja möödumist, ei tule viivist maksta;
c)
kui võlg ei ole punktis b osutatud tähtajaks tagasi makstud, arvestatakse võlalt viivist artiklis 83 nimetatud määra järgi, ilma et see piiraks kohaldatavate erieeskirjade rakendamist;
d)
kui võlg ei ole punktis b osutatud tähtajaks tagasi makstud, teostab institutsioon sissenõudmise kas tasaarvestuse või võimaliku eelnevalt esitatud tagatise realiseerimise teel;
e)
peaarvepidaja võib võla tasaarvestuse teel sisse nõuda enne punktis b osutatud tähtaega, kui see on vajalik liidu finantshuvide kaitsmiseks, juhul kui tal on põhjendatult alust arvata, et komisjonile tasumisele kuuluv summa läheks kaduma, olles võlgnikku eelnevalt teavitanud tasaarvetuse teel sissenõudmise põhjustest ja kuupäevast;
f)
kui pärast kõikide käesoleva lõigu punktides a-e sätestatud meetmete võtmist ei ole kogu summat tagasi saadud, nõuab institutsioon summa sisse sissenõudmisotsuse täitmisele pööramisega finantsmääruse artikli 79 lõike 2 kohaselt või õiguslikke meetmeid kasutades.
Eelarvevahendite käsutaja trükib välja võlateate ja saadab selle võlgnikule. Peaarvepidajat teavitatakse võlateate väljasaatmisest finantsteabesüsteemi kaudu.
Artikkel 81
Saadaolevate summade kindlaksmääramine
(finantsmääruse artikkel 78)
Saadaoleva summa kindlaksmääramiseks tagab vastutav eelarvevahendite käsutaja, et
a)
saadaolev summa on kindel, mis tähendab, et selle suhtes ei kohaldata mingeid tingimusi;
b)
saadaolev summa on kindlasummaline ja väljendatud täpselt sularahas;
c)
saadaolev summa kuulub tasumisele ja selle suhtes ei kohaldata maksetähtaega;
d)
võlgniku andmed on õiged;
e)
sissenõutav summa on kantud õigesse eelarvepunkti;
f)
tõendavad dokumendid on nõuetekohased ning
g)
on järgitud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet, eelkõige seoses artikli 91 lõike 1 punktis a nimetatud kriteeriumidega.
Artikkel 82
Saadaolevate summade kindlaksmääramisel kasutatavad tõendavad dokumendid
(finantsmääruse artikkel 78)
1. Saadaoleva summa kindlaksmääramine põhineb tõendavatel dokumentidel, mis kinnitavad liidu nõudeõigust saadaolevale summale.
2. Enne saadaoleva summa kindlaksmääramist kontrollib vastutav eelarvevahendite käsutaja tõendavaid dokumente isiklikult või teeb omal vastutusel kindlaks, et neid on kontrollitud.
3. Eelarvevahendite käsutaja säilitab tõendavaid dokumente artikli 48 kohaselt.
Artikkel 83
Viivis
(finantsmääruse artikkel 78)
1. Ilma et see piiraks valdkondlikest määrustest tulenevate võimalike erisätete kohaldamist, arvestatakse kõikide artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtajaks tasumata saadaolevate summade pealt viivist käesoleva artikli lõigete 2 ja 3 kohaselt.
2. Artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtajaks tasumata saadaolevate summade viivisemäär on Euroopa Keskpanga poolt oma peamiste refinantseerimistehingute suhtes kohaldatav, Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud määr, mis kehtib maksetähtpäeva kuu esimesel kalendripäeval ning mida suurendatakse
a)
kaheksa protsendipunkti võrra, kui kohustav sündmus tuleneb V jaotises nimetatud tarnete ja teenuste avaliku hanke lepingust;
b)
kolme ja poole protsendipunkti võrra kõikidel muudel juhtudel.
3. Viivist arvestatakse alates võlateates täpsustatud artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtajale järgnevast kalendripäevast kuni kalendripäevani, mil võlg on täielikult makstud.
Viivise summale vastav sissenõudekorraldus väljastatakse viivise tegelikul laekumisel.
4. Kui võlgnik esitab trahvide puhul finantstagatise, mida peaarvepidaja aktsepteerib makse asemel, on artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtajast alates kohaldatav viivisemäär käesoleva artikli lõikes 2 nimetatud määr, mis kehtib alates trahvi määramise otsuse vastuvõtmise kuu esimesest päevast ja mida suurendatakse ainult 1,5 protsendipunkti võrra.
4. jagu
Sissenõudmise kinnitamine
Artikkel 84
Sissenõudekorralduse koostamine
(finantsmääruse artikkel 79)
1. Sissenõudekorralduses märgitakse:
a)
eelarveaasta, millesse tulu tuleb kirjendada;
b)
viited aktile või juriidilisele kohustusele, millel võlg põhineb ja mille põhjal on tekkinud õigus summa sissenõudmiseks;
c)
eelarveartikkel ja teised asjakohased alajaotised, sealhulgas vajaduse korral viited vastavale eelarvelisele kulukohustusele;
d)
sissenõutav summa eurodes;
e)
võlgniku nimi ja aadress;
f)
artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtaeg;
g)
võimalik sissenõudmisviis, sealhulgas eelkõige sissenõudmine tasaarvestuse või võimaliku esitatud tagatise realiseerimise teel.
2. Vastutav eelarvevahendite käsutaja kuupäevastab ja allkirjastab sissenõudekorralduse ning saadab selle seejärel peaarvepidajale.
3. Iga institutsiooni peaarvepidaja peab loetelu tasumisele kuuluvatest summadest, mis tuleb sisse nõuda. Liidu nõuded rühmitatakse loetelus sissenõudekorralduste väljastamise kuupäevade järgi. Institutsiooni peaarvepidaja saadab loetelu komisjoni peaarvepidajale.
Komisjoni peaarvepidaja koostab konsolideeritud loetelu, milles tasumisele kuuluvad summad on näidatud institutsioonide ja sissenõudekorralduste väljastamise kuupäevade järgi. Loetelu lisatakse komisjoni eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruandele.
4. Liidu finantshuvide kaitse tugevdamiseks koostab komisjon loetelu liidu sellistest nõuetest, mille puhul võlgnikult on tagasimaksmist nõutud res judicata jõudu omava kohtuotsusega ja pärast kohtuotsuse väljakuulutamist ei ole ühe aasta jooksul tehtud ühtegi tagasimakset või ei ole tehtud märkimisväärseid tagasimakseid, nimetades loetelus võlgnike nimed ja võla summa. Kõnealune loetelu avaldatakse, võttes nõuetekohaselt arvesse isikuandmete kaitset kooskõlas määruses (EÜ) nr 45/2001 sätestatud nõuetega.
Füüsiliste isikute puhul kõrvaldatakse avaldatud isikuandmed loetelust niipea, kui võlasumma on täielikult tagasi makstud. Sama kehtib ka juriidiliste isikutega seonduvate isikuandmete puhul, mille korral üks või mitu füüsilist isikut on tuvastatavad nende ametinimetuse järgi.
Otsus lisada võlgnik liidu nõuete loetelusse tehakse kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, võttes sealjuures eelkõige arvesse seda, kas summa on märkimisväärne.
Artikkel 85
Teiste institutsioonide kasuks täitmisele pööratav otsus
(finantsmääruse artikli 79 lõige 2)
1. Finantsmääruse artikli 79 lõikes 2 osutatud erandlikud asjaolud esinevad juhul, kui asjaomane institutsioon on ammendanud võimalused saada makse vabatahtlikult ja nõuda võlg sisse finantsmääruse artikli 80 lõikes 1 sätestatud viisil tasaarvestuse teel ning võla summa on märkimisväärne.
2. Lõikes 1 osutatud juhul võivad institutsioonid, keda ei ole nimetatud ELi toimimise lepingu artiklis 299, nõuda komisjonilt, et ta võtaks vastu täitmisele pööratava otsuse.
3. Kõigil juhtudel täpsustatakse täitmisele pööratavas otsuses, et summad, mille tasumist nõutakse, kantakse eelarvejakku, mis vastab asjaomasele institutsioonile, kes tegutseb eelarvevahendite käsutajana. Tulu kantakse eelarvesse üldtuluna, välja arvatud juhul, kui selle näol on tegemist sihtotstarbelise tuluga, mille juhud on täpsustatud finantsmääruse artikli 21 lõikes 3.
4. Otsuse tegemist nõudev institutsioon teavitab komisjoni mis tahes sündmustest, mis võivad tõenäoliselt sissenõudmist muuta, ja sekkub täitmisele pööratava otsuse edasikaebamise korral komisjoni toetuseks.
5. Komisjon ja asjaomane institutsioon lepivad kokku selles, mil viisil käesolevat artiklit praktikas rakendada.
5. jagu
Sissenõudmine
Artikkel 86
Sissenõudmise vorminõuded
(finantsmääruse artikkel 80)
1. Saadaoleva summa sissenõudmisel kirjendab peaarvepidaja selle raamatupidamisarvestusse ja teavitab sellest vastutavat eelarvevahendite käsutajat.
2. Kõigi peaarvepidajale või avansikontode haldajale tehtud sularahamaksete kohta väljastatakse kviitung.
3. Kui võlgnik, kelle suhtes on väljastatud mitu sissenõudekorraldust, teeb osalise tagasimakse, kirjendatakse see esmalt vanima nõude alla, kui võlgnik ei ole teisiti täpsustanud.
Kõik osalised tagasimaksed katavad esmalt viivise.
Artikkel 87
Sissenõudmine tasaarvestuse teel
(finantsmääruse artikkel 80)
1. Kui võlgnikul on liidu vastu seoses maksekorralduses kindlaks määratud summaga nõue, mis on kindel, nagu on määratletud artikli 81 punktis a, kindlasummaline ja kuulub tasumisele, nõuab peaarvepidaja kindlaksmääratud saadaolevad summad pärast artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtaega sisse tasaarvestuse teel.
Erandlikel asjaoludel, kui see on vajalik liidu finantshuvide kaitse tagamiseks, nõuab peaarvepidaja juhul, kui tal on põhjendatult alust arvata, et liidule tasumisele kuuluv summa läheks kaduma, võla tasaarvestuse teel sisse enne artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtaega.
Peaarvepidaja nõuab võla tasaarvestuse teel sisse enne artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtaega ka võlgniku nõusoleku korral.
2. Enne lõike 1 kohast sissenõudmist konsulteerib peaarvepidaja vastutava eelarvevahendite käsutajaga ja teavitab asjaomaseid võlgnikke.
Kui võlgnik on siseriiklik ametiasutus või selle haldusüksus, teavitab peaarvepidaja oma kavatsusest nõuda võlad sisse tasaarvestuse teel ka asjaomast liikmesriiki vähemalt kümme tööpäeva ette. Kokkuleppel asjaomase liikmesriigi või haldusüksusega võib peaarvepidaja siiski nõuda võlad tasaarvestuse teel sisse enne tähtaja möödumist.
3. Lõikes 1 nimetatud tasaarvestamisel on sama mõju kui maksel ja see vabastab liidu võla, ja kui see on asjakohane, siis tasumisele kuuluva viivise summa tasumise kohustusest.
Artikkel 88
Sissenõudemenetlus, kui võlgnik ei maksa vabatahtlikult
(finantsmääruse artiklid 79 ja 80)
1. Ilma et see piiraks artikli 87 kohaldamist, kui täielik summa ei ole sisse nõutud artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtajaks, mis on esitatud võlateates, teavitab peaarvepidaja vastutavat eelarvevahendite käsutajat ja alustab viivitamata sissenõude täitmisele pööramise menetlust kõikide seaduslike vahenditega, sealhulgas vajaduse korral võimaliku eelnevalt esitatud tagatise realiseerimise teel.
2. Ilma et see piiraks artikli 87 kohaldamist, kui käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud sissenõudmisviisi ei ole võimalik kasutada ja võlgnik ei ole peaarvepidaja saadetud ametliku makseteate saamise järel võlga tasunud, nõuab peaarvepidaja võla sisse täitmisele pööratava sissenõudeotsusega, mis on tagatud finantsmääruse artikli 79 lõike 2 kohaselt, või õiguslikke meetmeid kasutades.
Artikkel 89
Maksmiseks antud lisaaeg
(finantsmääruse artikkel 80)
Peaarvepidaja võib koostöös vastutava eelarvevahendite käsutajaga lubada maksmiseks lisaaega ainult võlgniku kirjaliku taotluse korral, kus on nõuetekohaselt esitatud põhjused, ja kui täidetud on järgmised kaks tingimust:
a)
võlgnik kohustub maksma viivist artiklis 83 nimetatud määra alusel kogu lubatud lisaaja eest, mis algab artikli 80 lõike 3 punktis b nimetatud tähtajast;
b)
võlgnik esitab liidu õiguste kaitseks finantstagatise, mis katab tasumata võla põhisumma ja viivise ja mille institutsiooni peaarvepidaja on aktsepteerinud.
Esimese lõigu punktis b nimetatud tagatise võib asendada kolmanda isiku solidaartagatisega, mille institutsiooni peaarvepidaja on heaks kiitnud.
Peaarvepidaja võib erandlikel asjaoludel võlgniku taotlusel esimese lõigu punktis b osutatud tagatise nõudmisest loobuda, kui tema hinnangul võlgnik soovib ja on suuteline tegema makse lisaaja jooksul, kuid ei ole suuteline andma sellist tagatist ja on majanduslikult raskes olukorras.
Artikkel 90
Trahvide sissenõudmine ja muud rahalised karistused
(finantsmääruse artiklid 80 ja 83)
1. Kui Euroopa Liidu Kohtusse esitatakse hagi komisjoni otsuse vastu, millega on ELi toimimise lepingu või Euratomi asutamislepingu alusel määratud trahv või muu rahaline karistus, ja kuni ajani, mil kõik õiguskaitsevahendid on ammendatud, maksab võlgnik kas asjaomased summad ajutiselt peaarvepidaja määratud pangakontole või esitab finantstagatise, mida peaarvepidaja aktsepteerib. Kõnealune tagatis on sõltumatu trahvi või muu rahalise karistuse tasumise kohustusest ja see peab olema realiseeritav esimesel nõudmisel. Tagatis katab nii nõude põhisumma kui ka tasumisele kuuluva viivise vastavalt artikli 83 lõikes 4 täpsustatule.
2. Komisjon tagab ajutiselt makstud summad, investeerides need finantsvaradesse, tagades seeläbi rahaliste vahendite turvalisuse ja likviidsuse ning seades ühtlasi eesmärgiks saavutada positiivne tootlus.
3. Kui kõik õiguskaitsevahendid on ammendatud ja trahv või rahaline karistus on kinnitatud, võetakse ükskõik milline järgmistest meetmetest:
a)
ajutiselt sisse nõutud summad ja nendelt kogunenud intressid ja muu tulu kantakse eelarvesse kooskõlas finantsmääruse artikliga 83 hiljemalt sellele eelarveaastale järgneva aasta jooksul, mil kõik õiguskaitsevahendid on ammendatud;
b)
kui esitatud on finantstagatis, siis see realiseeritakse ja asjaomased summad kantakse eelarvesse.
Kui Euroopa Liidu Kohus on trahvi või rahalise karistuse summat suurendanud, kohaldatakse esimese lõigu punkte a ja b komisjoni otsuses ette nähtud summa ulatuses ja peaarvepidaja nõuab sisse suurendamisele vastava summa, mis kantakse eelarvesse.
4. Kui kõik õiguskaitsevahendid on ammendatud ja trahv või rahaline karistus on tühistatud või selle summat on vähendatud, võetakse ükskõik milline järgmistest meetmetest:
a)
põhjendamatult sisse nõutud summad ja nendelt kogunenud intressid makstakse asjaomasele kolmandale isikule tagasi. Juhul kui asjaomase ajavahemiku kogutootlus on olnud negatiivne, makstakse põhjendamatult sisse nõutud summad tagasi nimiväärtuses;
b)
kui on esitatud finantstagatis, siis see vabastatakse asjakohasel viisil.
Artikkel 91
Kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest loobumine
(finantsmääruse artikkel 80)
1. Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib osaliselt või täielikult loobuda kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest ainult järgmistel juhtudel:
a)
kui prognoositavad sissenõudmiskulud ületavad sissenõutava summa ja loobumine ei kahjusta liidu mainet;
b)
kui saadaolevat summat ei ole võimalik sisse nõuda selle aegumise või võlgniku maksejõuetuse tõttu;
c)
kui sissenõudmine ei ole kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.
2. Lõike 1 punktis c nimetatud juhul toimib vastutav eelarvevahendite käsutaja igas institutsioonis eelnevalt kindlaks määratud menetluse kohaselt ja kohaldab järgmisi kriteeriumeid, mis on kohustuslikud ja igal juhul kohaldatavad:
a)
asjaolud, mis on seotud saadaoleva summa kindlaksmääramise põhjustanud eeskirjade eiramise (pettus, korduv rikkumine, tahtlus, hoolsus, heausksus, ilmne viga) raskusega;
b)
mõju, mida sissenõudmisest loobumine avaldaks liidu tegevusele ja tema finantshuvidele (asjaomane summa, pretsedendi loomise oht, seaduskuulekuse nõrgendamine).
Olenevalt juhtumi asjaoludest võib vastutaval eelarvevahendite käsutajal olla vaja arvesse võtta ka järgmisi täiendavaid kriteeriumeid:
a)
konkurentsi moonutamine, mida sissenõudmisest loobumine põhjustaks;
b)
majanduslik ja sotsiaalne kahju, mida võla täielik sissenõudmine põhjustaks.
3. Finantsmääruse artikli 80 lõikes 2 nimetatud loobumisotsust tuleb põhjendada ja selles tuleb märkida sissenõudmise tagamisel täidetud hoolsuskohustus ning seaduslikud ja muud asjaolud, millel loobumine põhineb. Vastutav eelarvevahendite käsutaja loobub sissenõudmisest kooskõlas artikliga 84.
4. Institutsioon ei või kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest loobumist delegeerida järgmistel juhtudel:
a)
kui summa, mille sissenõudmisest soovitakse loobuda, on 1 000 000 eurot või üle selle;
b)
kui summa, mille sissenõudmisest soovitakse loobuda, on 100 000 eurot või üle selle, juhul kui see moodustab vähemalt 25 % kindlaksmääratud saadaolevast summast.
Esimeses lõigus nimetatud ülemmääradest väiksemate summade puhul sätestab iga institutsioon oma sise-eeskirjades tingimused ja korra, mida järgitakse kindlaksmääratud võla sissenõudmisest loobumise õiguse delegeerimisel.
5. Iga institutsioon saadab Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal aruande käesoleva artikli lõigetes 1-4 osutatud loobumiste kohta, mille puhul summa oli 100 000 eurot või üle selle. Komisjoni asjaomane aruanne lisatakse finantsmääruse artikli 66 lõikes 9 nimetatud iga-aastaste tegevusaruannete kokkuvõttele.
Artikkel 92
Kindlaksmääratud saadaoleva summa tühistamine
(finantsmääruse artikkel 80)
1. Vea ilmnemise korral tühistab vastutav eelarvevahendite käsutaja kindlaksmääratud saadaoleva summa täielikult või osaliselt artiklite 82 ja 84 kohaselt, lisades asjakohased põhjendused.
2. Iga institutsioon sätestab oma sise-eeskirjades tingimused ja korra, mida järgitakse kindlaksmääratud saadaoleva summa tühistamise õiguse delegeerimisel.
Artikkel 93
Aegumistähtaega käsitlevad eeskirjad
(finantsmääruse artikkel 81)
1. Kolmandate isikute vastu olevate liidu nõuete suhtes kohaldatava aegumistähtaja arvestusperiood algab võlgnikule võlateates teatatud artikli 80 lõike 3 punkti b kohase tähtaja möödumisest.
Liidu vastu olevate kolmandate isikute nõuete puhul algab aegumistähtaja arvestusperiood kuupäevast, mil kõnealuse kolmanda isiku nõue kuulub vastavalt asjaomasele juriidilisele kohustusele tasumisele.
2. Kolmandate isikute vastu olevate liidu nõuete puhul katkestatakse aegumistähtaja arvestusperiood mis tahes aktiga, mille on välja andnud institutsioon või institutsiooni nõudmisel tegutsev liikmesriik, millest on kõnealusele kolmandale isikule teatatud ja mille eesmärk on võlg sisse nõuda.
Liidu vastu olevate kolmandate isikute nõuete puhul katkestatakse aegumistähtaja arvestusperiood mis tahes aktiga, millest liidu võlausaldajad on liidule teatanud või millest talle on nende nimel teatatud ja mille eesmärk on võlg sisse nõuda.
3. Uus viieaastane aegumistähtaja arvestusperiood algab päeval, mis järgneb lõikes 2 nimetatud katkestusele järgnevale päevale.
4. Kõik õiguslikud meetmed, mis on seotud lõikes 1 nimetatud nõuetega, sealhulgas hagid, mis on esitatud kohtule, kes hiljem teatab, et küsimus ei kuulu tema pädevusse, katkestavad aegumistähtaja arvestusperioodi. Uus viieaastane aegumistähtaja arvestusperiood ei alga enne seda, kui tehakse res judicata jõudu omav kohtuotsus või kui samade poolte vahel saavutatakse samas küsimuses kohtuväline lahendus.
5. Kui peaarvepidaja lubab kooskõlas artikliga 89 võlgnikule maksmiseks lisaaega, loetakse seda aegumistähtaja arvestusperioodi katkestamiseks. Uus viieaastane aegumistähtaja arvestusperiood algab päeval pärast pikendatud maksetähtaja möödumist.
6. Nõudeid ei nõuta sisse pärast lõigetes 1-5 kehtestatud aegumistähtaja arvestusperioodi möödumist.
6. PEATÜKK
Kulutoimingud
Artikkel 94
Rahastamisotsus
(finantsmääruse artikkel 84)
1. Rahastamisotsuses sätestatakse sellise meetme olulised elemendid, millega kaasneb kulude rahastamine eelarvest.
2. Rahastamisotsuses sätestatakse eelkõige järgmine:
a)
toetuste puhul:
i)
viide alusaktile ja eelarvereale;
ii)
eelarveaasta prioriteedid, täidetavad eesmärgid ja prognoositud tulemused koos eelarveaastaks heaks kiidetud assigneeringutega;
iii)
toetustaotluste valikul kasutatavad põhilised rahastamiskõlblikkuse, valiku- ja hindamiskriteeriumid;
iv)
maksimaalne võimalik kaasrahastamise määr ja kui ette on nähtud erinevad määrad, siis iga määra puhul järgitavad kriteeriumid;
v)
toetustaotluste esitamise kutsete ajakava ja soovituslik summa;
b)
hangete puhul:
i)
eelarveliste vahendite kogusumma, mis on eelarveaasta jooksul hangeteks ette nähtud;
ii)
kavandatud lepingute soovituslik arv ja liik ning kui see on võimalik, siis nende üldine sisu;
iii)
hankemenetluste alustamise soovituslik ajakava;
c)
finantsmääruse artiklis 187 nimetatud usaldusfondide puhul:
i)
viide alusaktile ja eelarvereale;
ii)
usaldusfondile eelarveaastaks ette nähtud assigneeringud ja usaldusfondi jaoks kogu selle tegevusajaks kavandatud summad;
iii)
usaldusfondi eesmärgid ja selle tegevusaja kestus;
iv)
usaldusfondi juhtimise eeskirjad;
v)
võimalus delegeerida eelarve täitmisega seotud ülesandeid finantsmääruse artikli 187 lõikes 2 osutatud üksustele ja isikutele;
d)
auhindade puhul:
i)
viide alusaktile ja eelarvereale;
ii)
täidetavad eesmärgid ja prognoositud tulemused;
iii)
põhilised osalemistingimused ja hindamiskriteeriumid;
iv)
konkursi ajakava ja auhinna või auhindade summa;
e)
rahastamisvahendite puhul:
i)
viide alusaktile ja eelarvereale;
ii)
täidetavad eesmärgid ja prognoositud tulemused;
iii)
rahastamisvahendile eraldatud summa;
iv)
rakendamise soovituslik ajakava.
3. Kui finantsmääruse artiklis 128 osutatud tööprogramm sisaldab eelarveaastaks heaks kiidetud assigneeringutest rahastatavate toetuste puhul käesoleva artikli lõike 2 punktis a osutatud teavet, käsitatakse selle vastuvõtmise otsust nende toetuste puhul rahastamisotsusena.
Hangete, usaldusfondide, auhindade ja rahastamisvahendite puhul, mille korral eelarveaastaks heaks kiidetud asjaomaste assigneeringute rakendamine on ette nähtud tööprogrammiga, mis sisaldab käesoleva artikli lõike 2 punktides b, c, d ja e osutatud teavet, käsitatakse kõnealuse tööprogrammi vastuvõtmise otsust ka asjaomaste hangete, usaldusfondide, auhindade ja rahastamisvahendite rahastamisotsusena.
Kui tööprogramm ei sisalda sellist teavet ühe või mitme meetme puhul, tuleb seda kas vastavalt muuta või võtta kõnealuste meetmete kohta vastu eraldi rahastamisotsus.
4. Ilma et see piiraks alusakti võimalike erisätete kohaldamist, järgitakse juba vastu võetud rahastamisotsuses mis tahes oluliste muudatuste tegemisel sama menetlust, mis algse otsuse puhul.
1. jagu
Kulukohustuste võtmine
Artikkel 95
Üldised ja esialgsed kulukohustused
(finantsmääruse artikkel 85)
1. Üldist eelarvelist kulukohustust täidetakse sellise rahastamislepingu sõlmimisega, milles sätestatakse, et hiljem võetakse üks või mitu juriidilist kohustust, või ühe või mitme juriidilise kohustuse võtmisega.
Kolmandatele riikidele antava otsese finantsabi, sealhulgas eelarvetoetuste valdkonna rahastamislepingutest, mille näol on tegemist juriidiliste kohustustega, võivad tuleneda maksed ilma muude juriidiliste kohustuste võtmiseta.
2. Esialgset eelarvelist kulukohustust täidetakse kas ühe või mitme juriidilise kohustuse võtmisega, mis annavad õiguse hilisematele maksetele, või juhtudel, mis seonduvad personalijuhtimise kuludega või liidu sündmuste kajastamiseks ette nähtud institutsioonide teavitustegevuse kuludega, otse maksetega.
Artikkel 96
Üldise kulukohustuse võtmine
(finantsmääruse artikkel 85)
1. Üldine kulukohustus võetakse rahastamisotsuse alusel.
Üldine kulukohustus võetakse hiljemalt enne vahendite saajate valiku otsuse tegemist ja kui asjaomaste assigneeringute kasutamine eeldab artiklis 188 nimetatud tööprogrammi vastuvõtmist, siis võimalikult kiiresti pärast tööprogrammi vastuvõtmist.
2. Kui üldine kulukohustus täidetakse rahastamislepingu sõlmimisega, siis lõike 1 teist lõiku ei kohaldata.
Artikkel 97
Sama isiku allkiri
(finantsmääruse artikkel 85)
1. Eeskirjast, mille järgi eelarvelisele kulukohustusele ja vastavale juriidilisele kohustusele kirjutab alla üks ja sama isik, võib teha erandi ainult juhul, kui
a)
kulukohustused on esialgsed;
b)
üldised kulukohustused on seotud kolmandate riikidega sõlmitud rahastamislepingutega;
c)
institutsiooni otsus kujutab endast juriidilist kohustust;
d)
üldist kulukohustust täidetakse mitme juriidilise kohustusega, mille eest vastutavad erinevad eelarvevahendite käsutajad;
e)
seoses välistegevuseks kasutatavate avansikontodega peavad juriidilistele kohustustele alla kirjutama artiklis 72 nimetatud kohalike üksuste töötajad juhise kohaselt, mille on andnud vastutav eelarvevahendite käsutaja, kes jääb aga ise raamatupidamisarvestuse aluseks oleva tehingu eest täielikult vastutavaks;
f)
institutsioon on delegeerinud eelarvevahendite käsutaja volitused institutsioonidevahelise Euroopa ameti juhatajale vastavalt finantsmääruse artikli 199 lõikele 1.
2. Kui eelarvelisele kulukohustusele alla kirjutanud vastutav eelarvevahendite käsutaja ei ole kättesaadav ja jääb kättesaamatuks juriidilise kohustuse sõlmimiseks ette nähtud tähtaja jooksul, sõlmib juriidilise kohustuse igas institutsioonis vastu võetud, töötajate asendamist käsitlevate eeskirjade kohaselt määratud isik, tingimusel et see isik võib finantsmääruse artikli 65 lõike 3 kohaselt tegutseda eelarvevahendite käsutajana.
Artikkel 98
Esialgsete kulukohustustega kaetud halduskulud
(finantsmääruse artikkel 85)
Jooksvad halduskulud, millest võivad tuleneda esialgsed kulukohustused, hõlmavad järgmist:
a)
personalieeskirjadega reguleeritud või reguleerimata töötajate personalikulud, muude töötajate personalikulud, pensionid ja ekspertide töötasud;
b)
institutsiooni liikmetega seotud kulud;
c)
koolituskulud;
d)
konkursside, personalivaliku ja töölevõtmisega seotud kulud;
e)
lähetuskulud;
f)
esinduskulud;
g)
koosolekute kulud;
h)
vabakutselised tõlgid ja tõlkijad;
i)
ametnike vahetused;
j)
vallas- ja kinnisvara korrapärased rendikulud või käesoleva määruse artiklis 121 määratletud kinnisvaralepingutega seotud korrapärased maksed või finantsmääruse artikli 203 lõike 8 kohased laenude tagasimaksed;
k)
mitmesugused kindlustused;
l)
koristamine, hooldus ja turvateenused;
m)
sotsiaal- ja meditsiiniteenuste kulud;
n)
telekommunikatsiooniteenuste kasutamine;
o)
finantskulud;
p)
õigusabikulud;
q)
kahjutasu, sealhulgas intressid;
r)
töövahendid;
s)
vesi, gaas ja elekter;
t)
trükitud või elektroonilised väljaanded;
u)
liidu sündmuste kajastamiseks ette nähtud institutsioonide teavitustegevuse kulud.
Artikkel 99
Individuaalsete juriidiliste kohustuste kirjendamine
(finantsmääruse artikkel 86)
Kui üldisele eelarvelisele kulukohustusele järgneb üks või mitu individuaalset juriidilist kohustust, kirjendab vastutav eelarvevahendite käsutaja selle või nende järjestikuste individuaalsete juriidiliste kohustuste summad kesksesse raamatupidamisarvestusse.
Raamatupidamisarvestusse kirjendamisel märgitakse viited üldisele kulukohustusele, millega seoses individuaalsed kohustused kirjendatakse.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja kirjendab summad raamatupidamisarvestusse enne vastavatele individuaalsetele juriidilistele kohustustele allakirjutamist, välja arvatud finantsmääruse artikli 86 lõike 4 neljandas lõigus osutatud juhtudel.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja kontrollib alati, et kohustuste koondsumma ei ületaks neid katva üldise kulukohustuse summat.
2. jagu
Kulude tõendamine
Artikkel 100
Kulude tõendamine ja märge „kuulub maksmisele”
(finantsmääruse artikkel 88)
1. Kulude tõendamine põhineb artiklis 110 nimetatud tõendavatel dokumentidel, mis tõendavad võlausaldaja nõudeõigust, võttes aluseks dokumendi, milles kinnitatakse, et teenused on tegelikult osutatud, tarned on tegelikult kohale toimetatud või ehitustööd tegelikult tehtud, või muud maksmist põhjendavad dokumendid, sealhulgas korrapärased tellimus- ja registreerimistasud või koolituskulud.
2. Enne kulude tõendamise otsuse tegemist kontrollib vastutav eelarvevahendite käsutaja tõendavaid dokumente isiklikult või teeb omal vastutusel kindlaks, et neid on kontrollitud.
3. Tõendamisotsust väljendatakse märkega „kuulub maksmisele”, millele kirjutab alla vastutav eelarvevahendite käsutaja või tehniliselt pädev töötaja, keda eelarvevahendite käsutaja on selleks kooskõlas finantsmääruse artikli 65 lõikega 5 omal vastutusel nõuetekohaselt volitanud ametliku otsusega. Selliseid volitusotsuseid säilitatakse hilisemaks kasutuseks.
Artikkel 101
Märge „õigsus tõendatud” eelmaksete puhul
(finantsmääruse artikkel 88)
Eelmaksete puhul tõendab vastutav eelarvevahendite käsutaja või tema poolt nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädev töötaja märkega „õigsus tõendatud”, et juriidilises kohustuses nõutud eelmaksete tegemise tingimused on täidetud.
Artikkel 102
Hankelepingutega seotud vahe- ja lõppmaksete maksmiseks kinnitamine
(finantsmääruse artikkel 88)
Hankelepingutega seotud vahe- ja lõppmaksete puhul tõendatakse märkega „kuulub maksmisele”, et
a)
institutsioon on saanud ja ametlikult registreerinud töövõtja koostatud arve;
b)
arvel või saadud arvele lisatud sisedokumendil on märge „õigsus tõendatud”, millele on alla kirjutanud vastutav eelarvevahendite käsutaja või tema poolt nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädev töötaja;
c)
vastutav eelarvevahendite käsutaja on kontrollinud või tema vastutusel on kontrollitud kõiki arves esitatud andmeid eelkõige makstava summa suuruse kindlaksmääramiseks ja selle kindlakstegemiseks, kas makse on kehtiv võla tasumise kohustusest vabastamise eesmärgil.
Esimese lõigu punktis b nimetatud märkega „õigsus tõendatud” tõendatakse, et lepinguga ette nähtud teenused on nõuetekohaselt osutatud, lepinguga ette nähtud tarned on nõuetekohaselt kohale toimetatud või lepinguga ette nähtud ehitustööd on nõuetekohaselt tehtud. Tarnete ja ehitustööde kohta koostab tehniliselt pädev ametnik või muu teenistuja esialgse vastuvõtutõendi ning lepingus sätestatud tagatisperioodi lõppemisel lõpliku vastuvõtutõendi. Need kaks tõendit on samaväärsed märkega „õigsus tõendatud”.
Korrapäraste maksete, sealhulgas tellimus- ja registreerimistasude või koolituskulude puhul tõendatakse märkega „õigsus tõendatud”, et võlausaldaja nõue on kooskõlas maksmist põhjendavate asjaomaste dokumentidega.
Artikkel 103
Toetustega seotud vahe- ja lõppmaksete maksmiseks kinnitamine
(finantsmääruse artikkel 88)
Toetustega seotud vahe- ja lõppmaksete puhul tõendatakse märkega „kuulub maksmisele”, et
a)
institutsioon on saanud ja ametlikult registreerinud toetusesaaja koostatud maksetaotluse;
b)
maksetaotlusel või saadud kuluaruandele lisatud sisedokumendil on märge „õigsus tõendatud”, millele on alla kirjutanud tehniliselt pädev ametnik või muu teenistuja, keda vastutav eelarvevahendite käsutaja on selleks nõuetekohaselt volitanud;
c)
vastutav eelarvevahendite käsutaja on kontrollinud või tema vastutusel on kontrollitud kõiki maksetaotluses esitatud andmeid eelkõige makstava summa suuruse kindlaksmääramiseks ja selle kindlakstegemiseks, kas makse on kehtiv võla tasumise kohustusest vabastamise eesmärgil.
Esimese lõigu punktis b osutatud märkega tõendab vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädev ametnik või muu teenistuja, et toetusesaaja rakendatav meede või tööprogramm on kõigis aspektides kooskõlas toetuslepingu või toetuse andmise otsusega, ning kui see on kohaldatav, siis sealhulgas ka seda, et toetusesaaja deklareeritud kulud on rahastamiskõlblikud.
Artikkel 104
Personalikulude maksmiseks kinnitamine
(finantsmääruse artikkel 88)
Personalikuludega seotud maksete puhul tõendatakse märkega „kuulub maksmisele”, et on olemas järgmised tõendavad dokumendid:
a)
kuupalga puhul:
i)
töötajate täielik nimekiri, mis sisaldab kõiki töötasu komponente;
ii)
kaart (isikuandmete kaart), mis põhineb igal üksikjuhul tehtud otsustel ning mis sisaldab kõiki töötasu komponentides tehtud muudatusi;
iii)
töölevõtmisel või ametisse nimetamisel esimese palga väljamakse kinnitusele lisatud töölevõtmis- või ametisse nimetamise otsuse tõestatud koopia;
b)
muude töötasude puhul, näiteks töötajatele tunnitasu või päevapalga maksmisel: tõend, millel on näidatud tööpäevad ja töötunnid ning millele on alla kirjutanud volitatud töötaja;
c)
ületunnitöö puhul: tõend, millel on näidatud töötatud ületunnid ning millele on alla kirjutanud volitatud töötaja;
d)
lähetuskulude puhul:
i)
lähetuskorraldus, millele on alla kirjutanud pädev ametiisik;
ii)
lähetuskulude aruanne, millele on alla kirjutanud lähetusel viibinud töötaja ja selleks volitatud kõrgem ametnik, kui lähetuskulud erinevad lähetuskorralduses esitatud kuludest;
e)
töötajatega seotud teatavate muude halduskulude, sealhulgas tellimus- ja registreerimistasude või koolituskulude puhul, mis tuleb lepingu kohaselt maksta ette: tõendavad dokumendid, mis viitavad kulude aluseks olevale otsusele ja sisaldavad kõiki arvutuskomponente.
Esimese lõigu punkti d alapunktis ii osutatud lähetuskulude aruandesse märgitakse lähetuskoht, lähetuskohta saabumise ja sealt lahkumise kuupäev ja kellaaeg, sõidukulud, päevarahad ning muud tõendavate dokumentide esitamisel nõuetekohaselt heaks kiidetud kulud.
Artikkel 105
Märke „kuulub maksmisele” tegemine
(finantsmääruse artikkel 88)
Mitteelektroonilises süsteemis lüüakse kinnitusmärge „kuulub maksmisele” templiga, mis sisaldab kas vastutava eelarvevahendite käsutaja või tema poolt artikli 100 kohaselt nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädeva töötaja allkirja. Elektroonilises süsteemis lisab märke „kuulub maksmisele” elektrooniliselt kaitstud kinnituse vormis vastutav eelarvevahendite käsutaja või tema poolt nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädev töötaja.
Artikkel 106
Märke „õigsus tõendatud” tegemine
(finantsmääruse artikkel 88)
Mitteelektroonilises süsteemis lüüakse kinnitusmärge „õigsus tõendatud” templiga, mis sisaldab kas vastutava eelarvevahendite käsutaja või tema poolt artikli 101 kohaselt nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädeva töötaja allkirja. Elektroonilises süsteemis võib märke „õigsus tõendatud” elektrooniliselt kaitstud kinnituse vormis lisada vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt nõuetekohaselt volitatud tehniliselt pädev töötaja.
3. jagu
Maksete kinnitamine
Artikkel 107
Eelarvevahendite käsutaja poolt maksete puhul tehtavad kontrollid
(finantsmääruse artikkel 89)
Maksekorralduse koostamisel tagab vastutav eelarvevahendite käsutaja, et
a)
maksekorraldus on nõuetekohaselt välja antud, see tähendab, et eelnevalt on tehtud vastav tõendamisotsus märkega „kuulub maksmisele”, maksesaaja andmed on õiged ja summa kuulub tasumisele;
b)
maksekorraldus vastab eelarvelisele kulukohustusele, mille suhtes see on kirjendatud;
c)
kulud on kantud õigesse eelarvepunkti;
d)
assigneeringud on kättesaadavad.
Artikkel 108
Maksekorraldustes esitatavad kohustuslikud andmed ja maksekorralduste edastamine peaarvepidajale
(finantsmääruse artikkel 89)
1. Maksekorralduses tuleb märkida:
a)
eelarveaasta, millesse kulud tuleb kirjendada;
b)
eelarveartikkel ja teised asjakohased alajaotised;
c)
viited juriidilisele kohustusele, mille põhjal on tekkinud makse saamise õigus;
d)
viited eelarvelisele kulukohustusele, millega seoses maksekorraldus kirjendatakse;
e)
makstav summa eurodes;
f)
maksesaaja nimi, aadress ja pangakonto andmed;
g)
kulu kasutamise eesmärk;
h)
maksevahend;
i)
varaobjektide kandmine inventarinimestikku artikli 248 kohaselt.
2. Vastutav eelarvevahendite käsutaja kuupäevastab ja allkirjastab maksekorralduse ning saadab selle seejärel peaarvepidajale.
4. jagu
Kulude maksmine
Artikkel 109
Maksete liigid
(finantsmääruse artikkel 90)
1. Eelmaksetega antakse käibevahendid. Need võib kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega jagada mitmeks makseks.
2. Vahemaksega, mis võib olla korduv, võib katta otsuse või lepingu rakendamise käigus kantud kulusid või maksta teenuste, tarnete või ehitustööde eest, mis on lõpule viidud ja/või saadud lepingu rakendamise vaheetappides. Sellega võidakse tasaarvestada eelmaksed kas täielikult või osaliselt, ilma et see piiraks alusakti sätete kohaldamist.
3. Kulude lõpparveldus toimub lõppmaksega, mis ei või olla korduv ja millega tasaarvestatakse kõik varasemad kulud, või sissenõudekorraldusega.
Artikkel 110
Tõendavad dokumendid
(finantsmääruse artikkel 90)
1. Eelmaksed, mida võib olla üks või mitu, makstakse kas lepingu, otsuse või alusakti alusel või tõendavate dokumentide alusel, mis võimaldavad kontrollida, kas kõnealuse lepingu või otsuse tingimused on täidetud. Kui eelmakse maksmise kuupäev on kindlaks määratud eespool nimetatud dokumentides, ei pea tasumisele kuuluva summa maksmiseks olema esitatud täiendavat nõudmist.
2. Vahemaksed ja lõppmaksed põhinevad tõendavatel dokumentidel, mis võimaldavad kontrollida, kas rahastatav meede on rakendatud kooskõlas alusakti või otsusega või lepingu tingimuste kohaselt.
3. Vastutav eelarvevahendite käsutaja määrab usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt kindlaks käesolevas artiklis osutatud tõendavate dokumentide laadi kooskõlas alusakti, otsuste ja lepingutega. Meetme tehnilise ja rahalise rakendamise vahe- ja lõpparuandeid käsitletakse lõikes 2 osutatud tõendavate dokumentidena.
4. Vastutav eelarvevahendite käsutaja säilitab tõendavaid dokumente artikli 48 kohaselt.
5. jagu
Kulutoimingute tähtajad
Artikkel 111
Maksetähtajad ja viivised
(finantsmääruse artikkel 92)
1. Maksete tegemiseks lubatud aja hulka arvatakse kulude tõendamine, kinnitamine ja maksmine.
Seda hakatakse arvestama alates maksetaotluse saamise kuupäevast.
Vastutava eelarvevahendite käsutaja volitatud talitus registreerib maksetaotluse nii kiiresti kui võimalik ja selle kättesaamise päevaks loetakse registreerimise kuupäev.
Maksekuupäevaks loetakse kuupäeva, mil institutsiooni kontot debiteeritakse.
2. Maksetaotlus sisaldab järgmisi põhiandmeid:
a)
võlausaldaja identifitseerimiseks vajalikud andmed;
b)
summa;
c)
valuuta;
d)
kuupäev.
Kui vähemalt üks põhiandmete komponent puudub, lükatakse maksetaotlus tagasi.
Võlausaldajat teavitatakse tagasilükkamisest ja selle põhjustest kirjalikult nii kiiresti kui võimalik ja igal juhul 30 kalendripäeva jooksul alates maksetaotluse saamisest.
3. Finantsmääruse artikli 92 lõikes 2 osutatud maksetähtaja arvestamise peatamise korral hakatakse makse tegemiseks lubatud järelejäänud aega uuesti arvestama alates kuupäevast, mil saadi nõutud teave või läbivaadatud dokumendid või tehti vajalik täiendav kontroll, sealhulgas kohapealne kontroll.
4. Finantsmääruse artikli 92 lõikes 1 sätestatud tähtaegade möödumisel on võlausaldajal õigus saada viivist järgmiste tingimuste kohaselt:
a)
viivisemääradeks on käesoleva määruse artikli 83 lõikes 2 osutatud määrad;
b)
viivist makstakse ajavahemiku eest, mis algab finantsmääruse artikli 92 lõikes 1 sätestatud maksetähtpäevale järgneval kalendripäeval ja lõpeb maksmiskuupäeval.
Kui aga esimese lõigu kohaselt arvutatud viivise summa ei ületa 200 eurot, makstakse see võlausaldajale välja vaid vastavasisulise nõudmise korral, mis on esitatud kahe kuu jooksul pärast hilinenud makse laekumist.
5. Iga institutsioon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande finantsmääruse artiklis 92 sätestatud tähtaegade järgimise ja tähtaja arvestamise peatamiste kohta. Komisjoni asjaomane aruanne lisatakse finantsmääruse artikli 66 lõikes 9 nimetatud iga-aastaste tegevusaruannete kokkuvõttele.
7. PEATÜKK
IT-süsteemid
Artikkel 112
IT-süsteemide kirjeldus
(finantsmääruse artikkel 93)
Kui eelarve täitmise toimingute käsitlemisel kasutatakse arvutisüsteeme ja allsüsteeme, on iga süsteemi ja allsüsteemi kohta nõutav täielik ja ajakohastatud kirjeldus.
Igas kirjelduses määratakse kindlaks kõikide andmeväljade sisu ja kirjeldatakse, kuidas süsteem iga individuaalset toimingut käsitleb. Kirjelduses näidatakse üksikasjalikult, kuidas süsteem tagab iga toimingu täieliku kontrolljälje.
Artikkel 113
Regulaarne salvestamine
(finantsmääruse artikkel 93)
Arvutisüsteemide ja allsüsteemide andmeid salvestatakse regulaarselt ja hoitakse turvalises kohas.
8. PEATÜKK
Siseaudiitor
Artikkel 114
Siseaudiitori ametisse nimetamine
(finantsmääruse artikkel 98)
1. Iga institutsioon nimetab siseaudiitori ametisse institutsiooni tegevuse eripärale ja vajadustele kohandatud korras. Institutsioon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu siseaudiitori ametisse nimetamisest.
2. Iga institutsioon määrab institutsiooni tegevuse eripära ja vajadusi arvesse võttes kindlaks siseaudiitori ülesannete ulatuse ning kehtestab üksikasjalikud eesmärgid ja korra siseauditi funktsiooni täitmiseks, võttes nõuetekohaselt arvesse rahvusvahelisi siseauditistandardeid.
3. Institutsioon võib siseaudiitori ametisse nimetada erialase pädevuse alusel liikmesriikide kodanike hulgast valitud ametniku või muu teenistuja, kelle suhtes kohaldatakse personalieeskirju.
4. Kui kaks või enam institutsiooni nimetavad ametisse sama siseaudiitori, teevad nad vajalikud korraldused, et teda saaks vastavalt artiklile 119 oma tegevuse eest vastutusele võtta.
5. Institutsioon teavitab Euroopa Parlamenti ja nõukogu siseaudiitori ametist lahkumisest.
Artikkel 115
Siseaudiitori vahendid
(finantsmääruse artikkel 99)
Institutsioon annab siseaudiitorile auditifunktsiooni nõuetekohaseks täitmiseks vajalikud vahendid ja ametijuhendi, milles on üksikasjalikult kirjeldatud tema ülesandeid ja kohustusi.
Artikkel 116
Tööprogramm
(finantsmääruse artikkel 99)
1. Siseaudiitor võtab vastu oma tööprogrammi ja esitab selle institutsioonile.
2. Institutsioon võib paluda siseaudiitoril teha auditeid, mis ei ole lõikes 1 nimetatud tööprogrammis ette nähtud.
Artikkel 117
Siseaudiitori aruanded
(finantsmääruse artikkel 99)
1. Siseaudiitor esitab institutsioonile finantsmääruse artikli 99 lõikes 3 ette nähtud siseauditi aastaaruande, milles on märgitud tehtud siseauditite arv ja liik, põhilised antud soovitused ja nende soovituste põhjal võetud meetmed.
Kõnealuses aastaaruandes nimetatakse ka võimalikud finantsmääruse artikli 73 lõike 6 kohaselt loodud eritoimkonna avastatud süsteemsed probleemid.
2. Iga institutsioon kaalub, kas tema siseaudiitori aruannetes antud soovitused on sobivad, et nende alusel vahetada häid tavasid teiste institutsioonidega.
3. Siseaudiitor keskendub oma aruande koostamisel eelkõige usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte üldisele järgimisele ja tagab, et selle põhimõtte rakendamise pidevaks parandamiseks ja tõhustamiseks on võetud asjakohaseid meetmeid.
Artikkel 118
Sõltumatus
(finantsmääruse artikkel 100)
Siseaudiitor on auditite tegemisel täiesti sõltumatu. Talle ei tohi anda juhiseid ega seada piiranguid nende ülesannete täitmisel, mis talle on ametisse nimetamisel finantsmääruse alusel antud.
Artikkel 119
Siseaudiitori vastutus
(finantsmääruse artikkel 100)
Siseaudiitori kui ametniku või muu teenistuja, kelle suhtes kohaldatakse personalieeskirju, võib tema tegevuse eest vastutusele võtta ainult institutsioon, toimides käesoleva artikli kohaselt.
Institutsioon teeb uurimise algatamise kohta põhjendatud otsuse. See otsus edastatakse huvitatud isikule. Institutsioon võib oma otsesel vastutusel teha uurimise läbiviimise ülesandeks ühele või mitmele ametnikule, kelle palgaaste ei ole asjaomase töötaja palgaastmest madalam. Uurimise käigus kuulatakse ära huvitatud isiku seisukohad.
Uurimisaruanne edastatakse huvitatud isikule, kelle seisukohad aruande kohta institutsioon seejärel ära kuulab.
Aruande ja ärakuulamise alusel teeb institutsioon kas põhjendatud otsuse menetluse lõpetamise kohta või põhjendatud otsuse personalieeskirjade artiklite 22 ja 86 ning IX lisa kohaselt. Otsustest, millega kehtestatakse distsiplinaarmeetmed või rahalised karistused, teavitatakse huvitatud isikut ja need saadetakse teadmiseks teistele institutsioonidele ja kontrollikojale.
Huvitatud isik võib esitada nende otsuste vastu personalieeskirjade sätete kohaselt hagi Euroopa Liidu Kohtule.
Artikkel 120
Hagi esitamine Euroopa Liidu Kohtule
(finantsmääruse artikkel 100)
Ilma et see piiraks personalieeskirjades ette nähtud vahendite kasutamist, võib siseaudiitor esitada tema kui siseaudiitori ülesannete täitmisega seotud iga akti vastu hagi otse Euroopa Liidu Kohtule. Selline hagi tuleb esitada kolme kuu jooksul alates kalendripäevast, mil kõnealusest aktist teatati.
Sellised hagid vaadatakse läbi ja nende kohta tehakse otsus Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artikli 91 lõike 5 kohaselt.
V JAOTIS
HANKED
1. PEATÜKK
Üldsätted
1. jagu
Reguleerimisala ja lepingute sõlmimise põhimõtted
Artikkel 121
Mõisted ja reguleerimisala
(finantsmääruse artikkel 101)
1. Kinnisvaralepingud hõlmavad maa, olemasolevate hoonete või muu kinnisvara ostmist, pikaajalist üüri, kasutusvaldust, liisimist, üürimist või järelmaksuga ostmist koos väljaostuvõimalusega või ilma selleta.
2. Tarnelepingud hõlmavad toodete ostmist, liisimist, üürimist või järelmaksuga ostmist koos väljaostuvõimalusega või ilma selleta. Lepinguid, mis hõlmavad toodete tarnimist ja lisaks ka kohaletoomist ja paigaldamist, loetakse tarnelepinguteks.
3. Ehitustöölepingud hõlmavad ehitustöö tegemist või ehitustöö tegemist koos projekteerimisega või ehitustööd, mis on seotud mõne direktiivi 2004/18/EÜ I lisas nimetatud tööga, või ehitustöö tegemist vastavalt hankija esitatud nõuetele mis tahes viisil ja vahenditega. Ehitustöö all mõistetakse üld- või tsiviilehitustööde tulemusi tervikuna, mis on iseenesest piisavad, et täita mõnda majanduslikku või tehnilist funktsiooni.
4. Teenuslepingud hõlmavad kõiki tarnelepingute, ehitustöölepingute ja kinnisvaralepingutega hõlmamata lepinguid, mis käsitlevad intellektuaalse omandiga seonduvaid või muid teenuseid.
Leping, mis hõlmab kaht või enamat hanke liiki (ehitustööd, teenused, tarned), sõlmitakse kooskõlas sätetega, mida kohaldatakse selle hanke liigi suhtes, mis iseloomustab asjaomase lepingu peamist eset.
Selliste segalepingute korral, mille esemeks on teenused ja tarned, määratakse peamine ese kindlaks vastavate teenuste ja tarnete maksumuse võrdlemise teel.
Avalike hangete kontekstis kasutatakse mis tahes viidete tegemiseks nomenklatuuridele ühtset riigihangete klassifikaatorit (CPV), nagu see on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 2195/2002 (11).
5. „Ehitustöövõtja”, „tarnija” ja „teenuseosutaja” all mõistetakse mis tahes füüsilist või juriidilist isikut või avalik-õiguslikku üksust või eespool nimetatud isikute ja/või üksuste ühendust, kes teeb ehitustöid, tarnib tooteid või osutab teenuseid. „Ettevõtja” all mõistetakse ehitustöövõtjaid, tarnijaid ja teenuseosutajaid. „Pakkuja” all mõistetakse ettevõtjat, kes on esitanud pakkumuse. „Taotleja” all mõistetakse ettevõtjat, kes on taotlenud, et tal lubataks osaleda piiratud hankemenetluses, võistlevas dialoogis või läbirääkimistega hankemenetluses. „Huvitatud pakkuja” all mõistetakse ettevõtjat, kes on vastavalt artikli 136 lõike 1 punktile b kantud huvitatud pakkujate loetellu.
Ettevõtjate ühendused võivad teha pakkumusi või olla taotlejad. Hankijad ei tohi nõuda, et pakkumuse või hankemenetluses osalemise taotluse esitamiseks peaksid ettevõtjate ühendused vastama teatavale kindlale õiguslikule vormile, kuid valitud ühenduselt võidakse nõuda, et ta valiks kindlaksmääratud õigusliku vormi pärast temaga lepingu sõlmimist, kui selline muutus on vajalik lepingu nõuetekohaseks täitmiseks.
6. Liidu institutsioonide talitusi käsitatakse hankijatena, välja arvatud juhul, kui nad sõlmivad omavahel teenuste osutamiseks, toodete tarnimiseks, ehitustööde tegemiseks või kinnisvaralepingute rakendamiseks halduskokkuleppe.
7. Tehniline abi tähendab programmi või meetme rakendamiseks vajalikku toetus- ja suutlikkuse suurendamise tegevust, eelkõige ettevalmistavat, haldus-, järelevalve-, hindamis-, auditi- ja kontrollitegevust.
8. Igasugune teabevahetus töövõtjatega, sealhulgas lepingute sõlmimine ja neis mis tahes muudatuste tegemine, võib toimuda hankija loodud elektrooniliste teabevahetussüsteemide kaudu.
9. Kõnealused süsteemid vastavad järgmistele nõuetele:
a)
süsteemile ja selle kaudu edastatud dokumentidele võib olla ligipääs ainult volitatud isikutel;
b)
dokumendi võivad elektrooniliselt allkirjastada ja süsteemi kaudu edastada ainult volitatud isikud;
c)
volitatud isikud peavad olema ettenähtud viisil süsteemi kaudu tuvastatud;
d)
elektroonilise toimingu kellaaeg ja kuupäev peab olema täpselt kindlaks määratud;
e)
säilitama peab dokumentide terviklikkuse;
f)
säilitama peab dokumentide kättesaadavuse;
g)
kui see on asjakohane, siis peab säilitama dokumentide konfidentsiaalsuse;
h)
tagatud peab olema isikuandmete kaitse kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 nõuetega.
10. Sellise süsteemi kaudu saadetud ja saadud andmete suhtes kehtib õiguslik eeldus, mille kohaselt andmed on terviklikud ning süsteemis näidatud kuupäev ja kellaaeg, millal andmed saadeti või saadi, on täpsed.
Dokumenti, mis on saadetud või millest on teavitatud sellise süsteemi kaudu, loetakse samaväärseks paberkandjal dokumendiga, see on vastuvõetav tõendina kohtumenetlustes, seda käsitatakse originaalina ja selle suhtes kehtib õiguslik eeldus, mille kohaselt see on autentne ja terviklik, tingimusel et see ei sisalda dünaamilisi elemente, mis võivad seda automaatselt muuta.
Lõike 9 punktis b osutatud elektroonilistel allkirjadel on käsitsi kirjutatud allkirjadega samaväärne õiguslik toime.
Artikkel 122
Raamlepingud ja erilepingud
(finantsmääruse artikkel 101)
1. Raamlepingu kehtivusaeg võib olla kuni neli aastat, välja arvatud erandjuhtudel, kui see on eelkõige raamlepingu eseme tõttu õigustatud.
Raamlepingutel põhinevad erilepingud sõlmitakse vastavalt raamlepingu tingimustele üksnes hankijate ja raamlepinguga hõlmatud töövõtjate vahel.
Erilepingute sõlmimisel ei või pooled teha raamlepingus sätestatud tingimustesse olulisi muudatusi.
2. Kui raamleping sõlmitakse üheainsa ettevõtjaga, sõlmitakse erilepingud raamlepingus sätestatud tingimuste piires.
Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib hankija konsulteerida kirjalikult töövõtjaga, nõudes, et töövõtja vajaduse korral oma pakkumust täiendaks.
3. Kui raamleping sõlmitakse mitme ettevõtjaga, peab neid olema vähemalt kolm, tingimusel et piisav arv ettevõtjaid vastab valikukriteeriumidele või piisav arv vastuvõetavaid pakkumusi vastab hindamiskriteeriumidele.
Mitme ettevõtjaga sõlmitav raamleping võib olla sõlmitud eraldi lepingute vormis, mis sisaldavad ühesuguseid tingimusi.
Mitme ettevõtjaga sõlmitud raamlepingutel põhinevad erilepingud sõlmitakse järgmise korra kohaselt:
a)
kui raamlepinguga ei ole ette nähtud, et hankemenetlust alustatakse uuesti, siis sõlmitakse erileping raamlepingus sätestatud tingimuste alusel;
b)
kui raamlepinguga on ette nähtud, et hankemenetlust alustatakse uuesti, siis sõlmitakse erileping pärast seda, kui pooled on uuesti konkureerinud samade või vajaduse korral täpsemalt sõnastatud tingimuste alusel, ning kui see on asjakohane, siis raamlepingu tehnilises kirjelduses osutatud muude tingimuste alusel.
Iga erilepingu puhul, mis sõlmitakse kolmanda lõigu punktis b osutatud korras, konsulteerib hankija kirjalikult raamlepingu poolteks olevate töövõtjatega, määrates kindlaks tähtaja, mis on pakkumuste esitamiseks piisavalt pikk. Pakkumused esitatakse kirjalikult. Hankija sõlmib iga erilepingu sellise pakkujaga, kes on raamlepingu tehnilises kirjelduses sätestatud hindamiskriteeriumide alusel teinud parima pakkumuse.
4. Hindade ja tehnoloogia kiire arenguga sektorites sisaldavad raamlepingud, millega ei ole ette nähtud, et hankemenetlust alustatakse uuesti, klauslit kas vahehindamise või võrdlusanalüüsi kohta. Kui algselt kehtestatud tingimused ei ole pärast vahehindamist hindade ja tehnoloogia arengu tõttu enam asjakohased, ei või hankija asjaomast raamlepingut kasutada ja võtab vajalikud meetmed selle lõpetamiseks.
5. Eelarveline kulukohustus võetakse eelnevalt üksnes raamlepingutel põhinevate erilepingute suhtes.
2. jagu
Avalikustamine
Artikkel 123
Direktiiviga 2004/18/EÜ reguleeritud lepingute avalikustamine
(finantsmääruse artikkel 103)
1. Selliste lepingute avalikustamine, mille maksumus on võrdne artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega või nendest suurem, seisneb hanketeate avaldamises, ilma et see piiraks artikli 134 kohaldamist, ja hankelepingu sõlmimise teate avaldamises. Eelteate avaldamine on kohustuslik ainult juhul, kui hankija soovib kasutada võimalust lühendada pakkumuste esitamise tähtaega kooskõlas artikli 152 lõikega 4.
2. Eelteade on teade, millega hankija teeb suunavalt teatavaks selliste lepingute ja raamlepingute hinnangulise kogumaksumuse ja eseme, mille ta eelarveaasta jooksul sõlmida kavatseb, välja arvatud väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse teel sõlmitavate lepingute puhul.
Eelteate avaldab kas Euroopa Liidu Väljaannete Talitus (edaspidi „väljaannete talitus”) või hankija ise oma hankija profiilis.
Kohustuslik eelteade saadetakse väljaannete talitusele või avaldatakse hankija profiilis nii kiiresti kui võimalik, kuid hiljemalt iga eelarveaasta 31. märtsiks.
Hankijad, kes avaldavad eelteate hankija profiilis, saadavad väljaannete talitusele elektrooniliselt, direktiivi 2004/18/EÜ VIII lisa punktis 3 ette nähtud edastusviisi ja -korda kasutades teate, milles nad annavad teada, et nad on avaldanud eelteate hankija profiilis.
3. Hanketeade on teade, mille abil hankija teeb teatavaks kavatsuse alustada menetlust lepingu või raamlepingu sõlmimiseks või artikli 131 kohase dünaamilise hankesüsteemi loomiseks. Ilma et see piiraks artiklis 134 osutatud läbirääkimistega hankemenetluse järel sõlmitud lepingute kasutamist, on hanketeade kohustuslik lepingute puhul, mille hinnanguline maksumus on võrdne artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega või neist suurem.
Raamlepingutel põhinevate erilepingute puhul ei ole hanketeade kohustuslik.
Avatud hankemenetluse puhul esitatakse hanketeates avamiskomisjoni koosoleku kuupäev, kellaaeg ja vajaduse korral ka koht ning pakkujad võivad sellel koosolekul osaleda.
Hankija märgib, kas alternatiivsed lahendused on lubatud, ning täpsustab nõutava suutlikkuse miinimumtaseme, kui ta kasutab artikli 146 lõike 2 teises lõigus sätestatud võimalust. Ta nimetab artiklis 146 osutatud valikukriteeriumid, mida ta kavatseb kasutada, nende taotlejate miinimum- ja vajaduse korral ka maksimumarvu, kellele ta kavatseb teha pakkumuse esitamise ettepaneku, ning objektiivsed ja mittediskrimineerivad kriteeriumid, mida ta kavatseb vastavalt artikli 128 lõike 1 teisele lõigule kõnealuse arvu piiramiseks kasutada.
Kui hankedokumendid on vabalt, vahetult ja täielikult kättesaadavad elektrooniliste kanalite kaudu, eelkõige artiklis 131 osutatud dünaamilise hankesüsteemi kaudu, avaldatakse hanketeates internetiaadress, kust neid dokumente võib leida.
Hankija, kes tahab korraldada ideekonkursi, teatab oma kavatsusest vastavasisulise teate avaldamisega.
Vajaduse korral täpsustab hankija hanketeates, et hankemenetlus on institutsioonidevaheline. Sel juhul tuleb hanketeates ära märkida hankemenetluses osalevad institutsioonid, rakendusametid või finantsmääruse artiklis 208 osutatud asutused, hankemenetluse eest vastutav institutsioon ja kõikide nende institutsioonide, rakendusametite või asutuste sõlmitavate lepingute kogumaht.
4. Hankelepingu sõlmimise teates esitatakse lepingute, raamlepingute või dünaamilisel hankesüsteemil põhinevate lepingute sõlmimise menetluse tulemused. Selliste lepingute puhul, mille maksumus on artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega võrdne või neist suurem, on hankelepingu sõlmimise teate avaldamine kohustuslik. Raamlepingutel põhinevate erilepingute puhul ei ole hankelepingu sõlmimise teade kohustuslik.
Hankelepingu sõlmimise teade saadetakse väljaannete talitusele hiljemalt 48 kalendripäeva jooksul alates lepingu või raamlepingu allakirjutamise kuupäevast. Teated dünaamilisel hankesüsteemil põhinevate lepingute kohta võib siiski rühmitada kvartalite kaupa. Sel juhul saadetakse need väljaannete talitusele hiljemalt 48 päeva jooksul pärast iga kvartali lõppu.
Hankijad, kes on korraldanud ideekonkursi, saadavad väljaannete talitusele teate ideekonkursi tulemuste kohta.
Institutsioonidevahelise hankemenetluse korral saadab hankelepingu sõlmimise teate hankemenetluse eest vastutav hankija.
Samuti saadetakse hankelepingu sõlmimise teade väljaannete talitusele artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega võrdse või nendest suurema maksumusega lepingu või raamlepingu korral, mis sõlmitakse väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlust kasutades; kõnealune teade saadetakse piisavalt varakult, et avaldamine oleks võimalik enne lepingule allakirjutamist vastavalt artikli 171 lõikes 1 sätestatud tingimustele.
Ilma et see piiraks artikli 21 kohaldamist, kui erilepingu sõlmimise või erilepingute koondmahu tulemusena ületatakse artikli 170 lõikes 1 osutatud piirmäärasid, siis avaldatakse teave raamlepingul põhinevate eelarveaasta jooksul sõlmitud erilepingute maksumuse ja töövõtjate kohta hankija veebisaidil hiljemalt kõnealusele eelarveaastale järgneva aasta 30. juuniks.
5. Kõnealused teated koostatakse tüüpvormide kohaselt, mille komisjon on direktiivi 2004/18/EÜ kohaselt vastu võtnud.
Artikkel 124
Direktiiviga 2004/18/EÜ reguleerimata lepingute avalikustamine
(finantsmääruse artikkel 103)
1. Lepingud, mille maksumus on artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradest väiksem, avalikustatakse asjakohasel viisil, et tagada pakkujatevaheline konkurents ja hankemenetluse erapooletus. Selline avalikustamine hõlmab järgmist:
a)
artikli 123 lõikes 3 nimetatud hanketeade või selliste lepingute puhul, millel on sarnane ese ja mille maksumus on suurem artikli 137 lõikes 1 nimetatud summast, osalemiskutse;
b)
asjakohane eelnev internetis avalikustamine lepingute puhul, mille maksumus on suurem artikli 137 lõikes 2 nimetatud summast.
2. Töövõtjatest, kellega on sõlmitud kinnisvaralepingud või käesoleva määruse artikli 134 lõike 1 punktis j osutatud salajaseks tunnistatud lepingud, avaldatakse loetelu vaid kord aastas, märkides selles sõlmitud lepingute esemed ja maksumused. Kõnealune loetelu saadetakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Komisjoni asjaomane loetelu lisatakse finantsmääruse artikli 66 lõikes 9 nimetatud iga-aastaste tegevusaruannete kokkuvõttele.
3. Teave lepingute kohta, mille maksumus on suurem artikli 137 lõikes 1 nimetatud summast ja mille kohta ei ole avaldatud eraldi hankelepingu sõlmimise teadet, saadetakse väljaannete talitusele. Töövõtjate iga-aastased loetelud saadetakse hiljemalt järgneva eelarveaasta 30. juuniks.
4. Teave lepingute kohta, mille maksumus ületab artikli 137 lõikes 2 nimetatud summa, avaldatakse institutsiooni veebisaidil hiljemalt järgneva eelarveaasta 30. juuniks.
Artikkel 125
Teadete avaldamine
(finantsmääruse artikkel 103)
1. Väljaannete talitus avaldab artiklites 123 ja 124 nimetatud teated Euroopa Liidu Teatajas 12 kalendripäeva jooksul pärast nende väljasaatmist.
Artiklis 154 osutatud kiirendatud menetluste puhul lühendatakse esimeses lõigus ette nähtud tähtaega viie kalendripäevani.
2. Hankijad peavad suutma väljasaatmise kuupäeva tõendada.
Artikkel 126
Muud avalikustamise viisid
(finantsmääruse artikkel 103)
Lisaks artiklites 123, 124 ja 125 sätestatud avalikustamisele võib lepinguid avalikustada ka mis tahes muul viisil, eelkõige elektrooniliselt. Sellise avalikustamise korral esitatakse alati viide artikli 125 kohaselt Euroopa Liidu Teatajas avaldatud teatele, kui selline teade on avaldatud; sealjuures ei tohi lepinguid muul viisil avalikustada enne teate avaldamist ELTs, sest vaid see teade on autentne.
Selline avalikustamine ei või mingil viisil põhjustada taotlejate või pakkujate diskrimineerimist, samuti ei või avalikustatud teave sisaldada muid üksikasju peale nende, mis sisalduvad hanketeates, kui hanketeade on avaldatud.
3. jagu
Hankemenetlused
Artikkel 127
Hankemenetluse liigid
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Lepingud sõlmitakse hankemenetluse teel, kasutades avatud, piiratud või väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetlust või väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlust, vajaduse korral pärast ideekonkurssi.
2. Hankemenetlus on avatud, kui kõik huvitatud ettevõtjad võivad pakkumuse esitada. See kehtib ka artiklis 131 osutatud dünaamilise hankesüsteemi puhul.
Hankemenetlus on piiratud, kui kõik ettevõtjad võivad esitada hankemenetluses osalemise taotluse, kuid pakkumuse võivad esitada või artiklis 132 osutatud võistleva dialoogi raames võivad lahenduse pakkuda ainult artiklis 146 osutatud valikukriteeriumidele vastavad taotlejad, kellele hankija on saatnud üheaegselt ja kirjalikult pakkumuse esitamise ettepaneku.
Valikuetappi võib korrata iga individuaalse lepingu jaoks, seda ka võistleva dialoogi puhul, ning see etapp võib hõlmata potentsiaalsete taotlejate loetelu koostamist artikli 136 lõike 1 punktis a sätestatud korras.
3. Läbirääkimistega hankemenetluses konsulteerib hankija enda valitud pakkujatega, kes vastavad artiklis 146 sätestatud valikukriteeriumidele, ja räägib nende pakkumuste tingimused läbi ühe või mitmega neist.
Artiklis 135 osutatud väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetluse puhul teeb hankija valitud taotlejatele üheaegselt ja kirjalikult ettepaneku alustada läbirääkimisi.
4. Ideekonkurss on menetlus, mille tulemusena hankija võib peamiselt arhitektuuri ja tsiviilehituse või andmetöötluse valdkonnas omandada auhinnalise või auhindadeta konkursi käigus ideekonkursi žürii valitud kavandi või projekti.
Artikkel 128
Taotlejate arv piiratud või läbirääkimistega hankemenetluse puhul
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Piiratud hankemenetluse ning artikli 136 lõike 1 punktides a ja b nimetatud menetluste korral tuleb teha pakkumuse esitamise ettepanek vähemalt viiele taotlejale, tingimusel et piisav arv taotlejaid vastab valikukriteeriumidele.
Sõltuvalt lepingu esemest ning objektiivsete ja mittediskrimineerivate valikukriteeriumide alusel võib hankija ette näha ka taotlejate maksimumarvu. Sel juhul esitatakse taotlejate arvu vahemik ja valikukriteeriumid artiklites 123 ja 124 osutatud hanketeates või osalemiskutses.
Igal juhul tuleb pakkumuse esitamise ettepanek teha sellisele arvule taotlejatele, mis on piisav reaalse konkurentsi tagamiseks.
2. Läbirääkimistega hankemenetluse korral ja pärast võistlevat dialoogi tuleb läbirääkimiste alustamise või pakkumuse esitamise ettepanek teha vähemalt kolmele taotlejale, tingimusel et piisav arv taotlejaid vastab valikukriteeriumidele.
Igal juhul peab nende taotlejate arv, kellele tehakse pakkumuse esitamise ettepanek, olema piisav reaalse konkurentsi tagamiseks.
Esimest ja teist lõiku ei kohaldata järgmise suhtes:
a)
artikli 137 lõikes 2 osutatud väga madala maksumusega lepingute puhul;
b)
õigusabiteenuste lepingute puhul vastavalt ühtse riigihangete klassifikaatori (CPV) nomenklatuurile;
c)
artikli 134 lõike 1 punktis j osutatud salajaseks tunnistatud lepingute puhul.
3. Kui valikukriteeriumidele ja suutlikkuse miinimumtasemele vastavate taotlejate arv on väiksem lõigetes 1 ja 2 sätestatud miinimumarvust, võib hankija hankemenetlust jätkata, tehes hankemenetluses osalemise ettepaneku nõutava suutlikkuse tasemega taotlejale või taotlejatele. Hankija ei või siiski kaasata menetlusse teisi ettevõtjaid, kellele ei olnud algselt tehtud hankemenetluses osalemise ettepanekut, ega taotlejaid, kellel puudub nõutav suutlikkus.
Artikkel 129
Läbirääkimistega hankemenetluse kord
(finantsmääruse artikkel 104)
Hankija peab pakkujatega läbirääkimisi nende esitatud pakkumuste üle, et kohandada neid artiklis 123 nimetatud hanketeates või tehnilises kirjelduses ja mis tahes täiendavates dokumentides ette nähtud nõuetele ning leida majanduslikult soodsaim pakkumus.
Läbirääkimiste ajal tagab hankija kõigi pakkujate võrdse kohtlemise.
Kui hankija võib kasutada lepingute sõlmimiseks väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetlust vastavalt artiklile 135, võib ta korraldada läbirääkimistega hankemenetluse järjestikuste etappidena, et vähendada läbiräägitavate pakkumuste arvu, kohaldades samal ajal hanketeates või tehnilises kirjelduses nimetatud hindamiskriteeriumeid. Sellise võimaluse kasutamine nähakse ette hanketeates või tehnilises kirjelduses.
Artikkel 130
Ideekonkurss
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Ideekonkursi korraldamise eeskirjad edastatakse isikutele, kes on osalemisest huvitatud.
Selliste taotlejate arv, kellele tehakse hankemenetluses osalemise ettepanek, peab olema piisav reaalse konkurentsi tagamiseks.
2. Ideekonkursi žürii nimetab ametisse vastutav eelarvevahendite käsutaja. Ideekonkursi žürii koosneb üksnes füüsilistest isikutest, kes on sõltumatud ideekonkursil osalejatest. Kui ideekonkursil osalemiseks on nõutav teatav kutsekvalifikatsioon, peab vähemalt ühel kolmandikul ideekonkursi žürii liikmetest olema sama või samaväärne kvalifikatsioon.
Ideekonkursi žürii on oma arvamustes sõltumatu. Ta võtab oma arvamuse vastu taotlejate poolt talle anonüümselt esitatud projektide põhjal ja üksnes ideekonkursi kutses esitatud kriteeriumidest lähtudes.
3. Ideekonkursi žürii ettepanekud, mis põhinevad iga projekti eelistel, ja žürii tähelepanekud esitatakse protokollis, millele kirjutavad alla žürii liikmed.
Taotlejad jäävad anonüümseks, kuni ideekonkursi žürii on esitanud oma arvamuse.
Ideekonkursi žürii võib paluda taotlejatel vastata projekti selgitamiseks küsimustele, mis on kantud protokolli. Sellest tuleneva dialoogi kohta koostatakse täielik protokoll.
4. Hankija teeb seejärel otsuse, milles ta esitab valitud taotleja nime ja aadressi ning valiku põhjused viidetega ideekonkursi kutses esitatud kriteeriumidele, eriti juhul, kui tema valik läheb lahku ideekonkursi žürii arvamuses esitatud ettepanekutest.
Artikkel 131
Dünaamiline hankesüsteem
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Dünaamiline hankesüsteem on täielikult elektrooniline protsess üldkasutatavate hangete korraldamiseks; see on kogu oma kehtivusaja vältel avatud kõikidele ettevõtjatele, kes vastavad valikukriteeriumidele ja on esitanud esialgse pakkumuse, mis vastab tehnilisele kirjeldusele ja mis tahes täiendavatele dokumentidele. Esialgseid pakkumusi võib igal ajal parandada, tingimusel et need vastavad endiselt tehnilisele kirjeldusele.
2. Dünaamilise hankesüsteemi loomiseks avaldab hankija hanketeate, milles ta märgib, et kasutatakse dünaamilist hankesüsteemi, ja mis sisaldab viidet internetiaadressile, kus tehniline kirjeldus ja mis tahes täiendavad dokumendid on alates teate avaldamisest kuni süsteemi kehtivusaja lõpuni vabalt, vahetult ja täielikult kättesaadavad.
Tehnilises kirjelduses täpsustab hankija muu hulgas kõnealuse süsteemi alusel kavandatavate hangete laadi ja esitab kogu vajaliku teabe hankesüsteemi, kasutatavate elektrooniliste seadmete ning veebiühenduse tehnilise korralduse ja näitajate kohta.
3. Hankija annab kogu dünaamilise hankesüsteemi kehtivusaja vältel igale ettevõtjale võimaluse esitada esialgne pakkumus, et ettevõtja saaks lõikes 1 osutatud tingimustel süsteemiga liituda. Hankija teostab esialgse pakkumuse hindamise maksimaalselt 15 päeva jooksul alates selle esitamisest. Ta võib siiski hindamisperioodi pikendada, tingimusel et vahepeal ei tehta ühtegi pakkumuse esitamise ettepanekut.
Hankija teatab pakkujale võimalikult kiiresti tema vastuvõtmisest dünaamilisse hankesüsteemi või tema pakkumuse tagasilükkamisest.
4. Iga erilepingu kohta tehakse eraldi pakkumuse esitamise ettepanek. Enne selle ettepaneku tegemist avaldab hankija lihtsustatud hanketeate, milles tehakse kõigile huvitatud ettevõtjatele ettepanek esitada esialgne pakkumus tähtaja jooksul, mis ei või olla lühem kui 15 päeva alates lihtsustatud teate saatmise kuupäevast. Hankija ei jätka hankemenetlust enne, kui ta on hinnanud kõiki selleks tähtajaks laekunud esialgseid pakkumusi.
Seejärel teeb hankija kõigile süsteemi vastu võetud pakkujatele ettepaneku esitada mõistliku aja jooksul pakkumus. Ta sõlmib lepingu sellise pakkujaga, kes tegi dünaamilise hankesüsteemi loomist käsitlevas hanketeates sätestatud hindamiskriteeriumide alusel majanduslikult soodsaima pakkumuse. Kõnealuseid kriteeriumeid võib vajaduse korral pakkumuse esitamise ettepanekus täpsustada.
5. Dünaamilise hankesüsteemi kehtivusaeg ei tohi olla pikem kui neli aastat, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel.
Hankija ei või kasutada seda süsteemi konkurentsi vältimiseks, piiramiseks või moonutamiseks.
Huvitatud ettevõtjatelt ega süsteemi osalistelt ei või nõuda mis tahes tasude maksmist.
Artikkel 132
Võistlev dialoog
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Eriti keerukate lepingute puhul, kui hankija on seisukohal, et avatud hankemenetluse vahetu kasutamine või piiratud hankemenetluse suhtes kehtiv kord ei võimalda lepingu sõlmimist pakkujaga, kelle pakkumus on majanduslikult soodsaim, võib ta kasutada direktiivi 2004/18/EÜ artiklis 29 osutatud võistlevat dialoogi.
Lepingut loetakse eriti keerukaks, kui hankija ei ole võimeline objektiivselt kindlaks määrama tehnilisi vahendeid, mis võivad tema vajadusi rahuldada või eesmärkidele vastata, või ei suuda täpsustada projekti õiguslikke või rahalisi asjaolusid.
2. Hankija avaldab hanketeate, milles ta esitab oma vajadused ja nõuded, mille ta määrab kindlaks samas teates ja/või kirjeldavas dokumendis.
3. Hankija alustab dialoogi taotlejatega, kes vastavad artiklis 146 sätestatud valikukriteeriumidele, et teha kindlaks ja täpsustada vahendid, mis on tema vajaduste rahuldamiseks kõige asjakohasemad.
Dialoogi käigus tagab hankija kõikide pakkujate võrdse kohtlemise ning pakutud lahenduste või dialoogis osaleva taotleja esitatud muu teabe konfidentsiaalsuse, välja arvatud juhul, kui taotleja nõustub selle avalikustamisega.
Hankija võib ette näha, et hankemenetlus toimub järjestikuste etappidena, et vähendada dialoogi etapis arutatavate lahenduste arvu, kohaldades hanketeates või kirjeldavas dokumendis esitatud hindamiskriteeriumeid, kui selline võimalus on hanketeates või kirjeldavas dokumendis ette nähtud.
4. Pärast osalejate teavitamist dialoogi lõpetamisest teeb hankija neile ettepaneku esitada oma lõplik pakkumus dialoogi käigus esitatud ja täpsustatud lahenduse või lahenduste põhjal. Need pakkumused sisaldavad kõiki nõutavaid ja projekti elluviimiseks vajalikke elemente.
Hankija nõudmisel võib neid pakkumusi selgitada, piiritleda ja täpsustada, tingimusel et see ei muuda pakkumuse või pakkumuse esitamise ettepaneku peamisi aspekte, mille muutmine moonutaks konkurentsi või oleks diskrimineeriv.
Hankija nõudmisel võidakse pakkujalt, kelle pakkumus on osutunud majanduslikult soodsaimaks, paluda, et ta selgitaks pakkumuse aspekte või kinnitaks pakkumuses sisalduvaid kohustusi, tingimusel et see ei muuda pakkumuse või hankemenetluse peamisi aspekte, ei ähvarda moonutada konkurentsi ega ole diskrimineeriv.
5. Hankija võib täpsustada hindasid või dialoogis osalejatele tehtavaid makseid.
Artikkel 133
Ühised hanked
(finantsmääruse artikkel 104)
Ühe institutsiooni ja ühe või enama liikmesriigi, EFTA riigi või liidu kandidaatriigi hankija ühise hankemenetluse korral kohaldatakse institutsiooni suhtes kohaldatavaid menetlussätteid.
Kui liikmesriigi hankijale kuuluv või tema hallatav osa lepingu hinnangulisest kogumaksumusest on vähemalt 50 % või muudel nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib institutsioon otsustada, et kohaldatakse liikmesriigi hankija suhtes kohaldatavaid menetluseeskirju, tingimusel et neid saab pidada institutsiooni omadega samaväärseteks.
Institutsioon ja liikmesriigi, EFTA riigi või liidu kandidaatriigi hankija, kes osalevad ühises hankemenetluses, lepivad eelkõige kokku praktilised üksikasjad hankemenetluses osalemise taotluste või pakkumuste hindamise, lepingu sõlmimise, lepingu suhtes kohaldatava õiguse ning selle kohta, milline kohus on pädev lahendama vaidlusi.
Artikkel 134
Väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse kasutamine
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Olenemata lepingu hinnangulisest maksumusest võivad hankijad kasutada väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlust järgmistel juhtudel:
a)
kui avatud hankemenetluse või piiratud hankemenetluse käigus ei ole algse hankemenetluse lõpetamise järel saadud ühtegi hankemenetluses osalemise taotlust, pakkumust või sobivat pakkumust, tingimusel et artiklis 138 osutatud hankedokumentides nimetatud lepingu algseid tingimusi oluliselt ei muudeta;
b)
kui tehnilistel või kunstilistel põhjustel või ainuõiguste kaitsega seotud põhjustel saab lepingu sõlmida ainult teatava ettevõtjaga;
c)
niivõrd kui see on rangelt vajalik, kui hankijast sõltumatute ettenägematute sündmuste tagajärjel tekkinud äärmiselt kiireloomulise olukorra tõttu ei ole võimalik kinni pidada artiklites 152, 153 ja 154 sätestatud muude menetluste tähtaegadest;
d)
kui teenusleping sõlmitakse ideekonkursi tulemusel ning see tuleb kehtivate eeskirjade kohaselt sõlmida ideekonkursi võitjaga või ühega ideekonkursi võitjatest; viimasel juhul tehakse ettepanek osaleda läbirääkimistel kõigile ideekonkursi võitjatele;
e)
täiendavate teenuste ja ehitustööde puhul, mida algselt kavandatud projekt või algne leping ei sisalda, kuid mis ettenägematute asjaolude tõttu on osutunud teenuste osutamiseks või ehitustööde tegemiseks vajalikuks, kui lõikes 2 sätestatud tingimustest ei tulene teisiti;
f)
uute teenuste või ehitustööde puhul, mis seisnevad sellisele ettevõtjale usaldatud samalaadsete teenuste või ehitustööde kordamises, kellega sama hankija on algse lepingu sõlminud, kui kõnealused teenused või ehitustööd vastavad algse lepingu kohasele põhiprojektile ja algne leping on sõlmitud avatud hankemenetluse või piiratud hankemenetluse teel, kui lõikes 3 sätestatud tingimustest ei tulene teisiti;
g)
tarnelepingute puhul:
i)
täiendavate tarnete puhul, mis on mõeldud tavapäraste tarnete või seadmete osaliseks asendamiseks või varasemate tarnete või seadmete täiendamiseks, kui tarnija vahetamine sunniks hankijat hankima teistsuguste tehniliste omadustega seadmeid, mis tooks kaasa ühildumatuse või ebaproportsionaalsed tehnilised raskused seadmete kasutamisel ja hooldamisel; selliste lepingute kestus ei tohi ületada kolme aastat;
ii)
kui tooted on valmistatud üksnes teadusuuringute, katsete, õppe- või arendustegevuse eesmärgil, välja arvatud ärilise tasuvuse uuringute eesmärgil või teadus- ja arendustegevuse kulude katmiseks masstoodangu valmistamise eesmärgil;
iii)
kaubabörsil noteeritud ja sealt ostetud toodetest koosnevate tarnete puhul;
iv)
kui ostetakse erakordselt soodsatel tingimustel tarnijalt, kes on oma äritegevust lõpetamas, või pankrotihalduritelt või likvideerijatelt pankroti, võlausaldajatega sõlmitud kokkuleppe või muu samalaadse menetluse alusel vastavalt siseriiklikele õigusnormidele;
h)
kinnisvaralepingute puhul pärast kohaliku turu-uuringu tegemist;
i)
õigusabiteenuste lepingute puhul vastavalt ühtse riigihangete klassifikaatori (CPV) nomenklatuurile, tingimusel et sellised lepingud asjakohaselt avalikustatakse;
j)
lepingute puhul, mille institutsioon või institutsiooni poolt volitatud asutus on tunnistanud salajaseks või mille täitmisega peavad kaasnema julgeolekualased erimeetmed vastavalt kehtivatele haldusnormidele või kui liidu oluliste huvide kaitse seda nõuab.
2. Lõike 1 punktis e nimetatud täiendavate teenuste ja ehitustööde puhul võib hankija kasutada väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlust, tingimusel et leping sõlmitakse algset lepingut täitva töövõtjaga, mis tahes järgmistel juhtudel:
a)
kui selliseid täiendavaid lepinguid ei saa tehnilistel või majanduslikel põhjustel põhilepingust eraldada hankijale suuri ebamugavusi põhjustamata;
b)
kui sellised teenused või ehitustööd on hoolimata sellest, et neid on võimalik algsest lepingust eraldada, selle täitmiseks vältimatult vajalikud.
Täiendavate lepingute koondmaksumus ei või ületada 50 % algse lepingu maksumusest.
3. Käesoleva artikli lõike 1 punktis f nimetatud juhtudel teatatakse võimalusest kasutada läbirääkimistega hankemenetlust niipea, kui algse lepingu sõlmimiseks kuulutatakse välja hankemenetlus, ning artikli 170 lõikes 1 nimetatud piirmäärade arvutamisel võetakse arvesse täiendavate teenuste või ehitustööde hinnangulist kogumaksumust. Sellist menetlust võib kasutada üksnes algse lepingu täitmise kestel ja hiljemalt kolme aasta jooksul pärast selle allakirjutamist.
Artikkel 135
Väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetluse kasutamine
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Olenemata lepingu hinnangulisest maksumusest võivad hankijad kasutada väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetlust järgmistel juhtudel:
a)
kui lõppenud avatud või piiratud hankemenetluse või võistleva dialoogi käigus esitatud pakkumused on vastuolus eeskirjadega või ei ole eelkõige valiku- või hindamiskriteeriumeid silmas pidades vastuvõetavad, tingimusel et artiklis 138 osutatud hankedokumentides täpsustatud algseid lepingutingimusi oluliselt ei muudeta, ilma et see piiraks käesoleva artikli lõike 2 kohaldamist;
b)
teenus-, tarne- või ehitustöölepingute puhul erandjuhtudel, kui nende olemus või nendega kaasnevad riskid ei võimalda pakkujal teha eelnevat üldist hinnakujundust;
c)
osutatava teenuse puhul, eelkõige finantsteenuste ja intellektuaalse omandiga seonduvate teenuste puhul, kui nende olemus ei võimalda lepingu tehnilist kirjeldust koostada nii täpselt, et lepingu saaks sõlmida parima pakkumuse valimise teel avatud või piiratud hankemenetluse eeskirjade kohaselt;
d)
ehitustöölepingute puhul, kui ehitustöid tehakse üksnes teadusuuringute, katsete või arendustegevuse eesmärgil, kuid mitte kasumlikkuse tagamiseks ega teadus- ja arendustegevuse kulude katmiseks;
e)
direktiivi 2004/18/EÜ II B lisas osutatud teenuslepingute puhul, kui käesoleva määruse artikli 134 lõike 1 punktidest i ja j ega lõikest 2 ei tulene teisiti;
f)
muude teadus- ja arendusteenuste puhul peale selliste, millest tuleneb kasu üksnes hankijale tema enese tarbeks tema enese tegevuse käigus, tingimusel et osutatud teenuse eest tasub täismahus hankija;
g)
ringhäälinguorganisatsioonidele mõeldud saatematerjalide soetamise, arendamise, tootmise ja kaastootmise teenuslepingute puhul ning saateaja ostu lepingute puhul.
2. Lõike 1 punktis a nimetatud juhtudel võivad hankijad hanketeate avaldamisest loobuda, kui läbirääkimistega hankemenetlusse kaasatakse kõik pakkujad ja ainult sellised pakkujad, kes vastavad valikukriteeriumidele ning kes on eelmise hankemenetluse käigus esitanud hankemenetluse vorminõuetele vastavad pakkumused.
Artikkel 136
Osalemiskutsega hankemenetlus
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Lepingute puhul, mille maksumus ei ületa artikli 170 lõikes 1 osutatud summat, ning ilma et see piiraks artiklite 134 ja 135 kohaldamist, võib hankija kasutada osalemiskutset ükskõik kummal järgmisel eesmärgil:
a)
et teha eelvalik taotlejatest, kellele tehakse pakkumuse esitamise ettepanek tulevastes piiratud hankemenetlustes;
b)
et koostada loetelu huvitatud pakkujatest, kellele tehakse ettepanek esitada hankemenetluses osalemise taotlus või pakkumus.
2. Osalemiskutse järel koostatud loetelu kehtib järgmisel ajavahemikul:
a)
käesoleva artikli lõike 1 punktis a osutatud juhul kuni kolm aastat alates kuupäevast, mil artikli 124 lõike 1 punktis a nimetatud teade saadetakse väljaannete talitusele;
b)
käesoleva artikli lõike 1 punktis b osutatud huvitatud pakkujate loetelu puhul kuni viis aastat alates kuupäevast, mil artikli 124 lõike 1 punktis a nimetatud teade saadetakse väljaannete talitusele.
Esimeses lõigus nimetatud loetelu võib sisaldada alamloetelusid.
Huvitatud isik võib esitada hankemenetluses osalemise taotluse igal ajal loetelu kehtivusaja jooksul, välja arvatud kehtivusaja viimase kolme kuu jooksul.
3. Lepingu sõlmimiseks teeb hankija kõigile asjaomasesse loetelusse või alamloetelusse kantud taotlejatele või huvitatud pakkujatele ettepaneku teha ühte järgmistest:
a)
lõike 1 punktis a osutatud juhul esitada pakkumus;
b)
lõike 1 punktis b osutatud loetelu puhul esitada kas
i)
pakkumus, mis sisaldab dokumente menetlusest kõrvalejätmise ja valikukriteeriumide kohta, või
ii)
dokumendid menetlusest kõrvalejätmise ja valikukriteeriumide kohta ning teises etapis pakkumused kõnealuseid kriteeriumeid täitvatelt taotlejatelt.
Artikkel 137
Madala maksumusega lepingud
(finantsmääruse artikkel 104)
1. Madala maksumusega lepingute puhul, st lepingute puhul, mille maksumus ei ületa 60 000 eurot, võib kasutada väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlust, mille käigus konsulteeritakse vähemalt kolme taotlejaga.
Kui hankija saab taotlejatega konsulteerimise järel ainult ühe pakkumuse, mis on halduslike ja tehniliste tingimustega vastavuses, võib lepingu sõlmida, tingimusel et hindamiskriteeriumid on täidetud.
2. Väga madala maksumusega lepingute puhul, st lepingute puhul, mille maksumus ei ületa 15 000 eurot, võib väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse raames lepinguid sõlmida üheainsa pakkumuse alusel.
3. Kuni 1 000 euro suuruseid makseid kuluartiklite eest võidakse teha lihtsalt arve alusel ilma eelneva pakkumuse vastuvõtmiseta.
Artikkel 138
Hankedokumendid
(finantsmääruse artikkel 105)
1. Hankedokumendid on vähemalt järgmised:
a)
pakkumuse esitamise ettepanek või ettepanek alustada läbirääkimisi või ettepanek osaleda artikli 132 kohases dialoogis;
b)
lisatud tehniline kirjeldus või artiklis 132 osutatud võistleva dialoogi puhul dokument, milles kirjeldatakse hankija vajadusi ja nõudeid, või viide internetiaadressile, kus on võimalik nimetatud tehnilise kirjelduse või dokumendiga tutvuda;
c)
näidislepingul põhinev lepingu projekt.
Esimese lõigu punkti c ei kohaldada juhul, kui näidislepingut ei saa erandlike ja nõuetekohaselt põhjendatud asjaolude tõttu kasutada.
Hankedokumentides viidatakse artiklite 123-126 kohaselt võetud avalikustamismeetmetele.
2. Pakkumuse esitamise või läbirääkimiste või dialoogi alustamise ettepanekus tuleb vähemalt:
a)
täpsustada pakkumuste esitamise ja esitusviisi eeskirjad, sh eelkõige pakkumuste esitamise lõppkuupäev ja -kellaaeg, võimalikud vastuse standardvormi kasutamisega seotud nõuded, lisatavad dokumendid, sh dokumendid, mis tõendavad artiklis 146 osutatud finants-, majanduslikku, tehnilist ja kutsealast suutlikkust, kui neid ei ole täpsustatud hanketeates, ning aadress, kuhu pakkumused saata;
b)
märkida, et pakkumuse esitamine tähendab nõustumist lõikes 1 nimetatud tehnilise kirjeldusega, millega pakkumus on seotud, ning et pakkumus on töövõtja suhtes, kellega leping sõlmitakse, kogu lepingu täitmisaja jooksul siduv;
c)
täpsustada ajavahemik, mille kestel pakkumus kehtib ja mille jooksul seda ei või mingil viisil muuta;
d)
keelata igasugused hankija ja pakkuja vahelised kontaktid hankemenetluse ajal, välja arvatud erandkorras artiklis 160 sätestatud tingimustel, ning kui on ette nähtud kohapealne tutvumine, siis täpsustada selle kord;
e)
täpsustada võistleva dialoogi puhul konsulteerimisetapi alguseks määratud kuupäev ja aadress.
3. Tehnilises kirjelduses tuleb vähemalt:
a)
määrata kindlaks lepingu suhtes kohaldatavad menetlusest kõrvalejätmise ja valikukriteeriumid, välja arvatud võistleva dialoogi, piiratud hankemenetluse ja artiklis 135 nimetatud väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetluse korral; nimetatud juhtudel esitatakse need kriteeriumid ainult hanketeates või osalemiskutses;
b)
täpsustada hindamiskriteeriumid ja neile omistatav suhteline osakaal või vajaduse korral esitada need kahanevas tähtsuse järjekorras, kui seda ei ole hanketeates täpsustatud;
c)
esitada artiklis 139 nimetatud tehniline kirjeldus;
d)
märkida miinimumnõuded, millele peavad vastama alternatiivsed lahendused artikli 149 lõikes 2 osutatud menetlustes, mille korral sõlmitakse leping majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel, kui hankija on hanketeates märkinud, et sellised alternatiivsed lahendused on lubatud;
e)
märkida, et kohaldatakse Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli või vajaduse korral diplomaatiliste suhete Viini konventsiooni või konsulaarsuhete Viini konventsiooni;
f)
täpsustada tõendid lepingutele juurdepääsu kohta artikli 172 kohaselt;
g)
esitada artiklis 131 osutatud dünaamilise hankesüsteemi puhul kavandatavate hangete olemus ning vajalik teave hankesüsteemi, kasutatavate elektrooniliste seadmete ning veebiühenduse tehnilise korralduse ja näitajate kohta.
4. Näidislepingus tuleb eelkõige:
a)
täpsustada leppetrahv lepingutingimuste rikkumise korral;
b)
täpsustada andmed, mis tuleb arvetes või asjaomastes tõendavates dokumentides artikli 102 kohaselt esitada;
c)
märkida asjaolu, et kui hankijaks on institutsioonid, siis kohaldatakse lepingu suhtes liidu õigust, mida vajaduse korral täiendab lepingus täpsustatud siseriiklik õigus;
d)
täpsustada vaidluste lahendamiseks pädev kohus.
Kui tegemist on lepingutega, millele viidatakse artikli 121 lõikes 1, võib käesoleva lõike esimese lõigu punkti c kohaldamisel osutada lepingu projektis ainult siseriiklikule õigusele.
5. Hankija võib nõuda pakkujalt teavet kõigi lepingu osade kohta, mille suhtes pakkujal võib olla soov sõlmida allhankelepinguid kolmandate isikutega, ja selle kohta, kes on alltöövõtjad. Lisaks artiklis 143 osutatud teabele võib hankija nõuda taotlejalt või pakkujalt ka artiklites 146, 147 ja 148 osutatud teabe esitamist kavandatava alltöövõtja finants-, majandusliku, tehnilise ja kutsealase suutlikkuse kohta, seda eriti juhul, kui allhange moodustab lepingust märkimisväärse osa.
Artikkel 139
Tehniline kirjeldus
(finantsmääruse artikkel 105)
1. Tehnilise kirjeldusega tuleb tagada kõikidele taotlejatele ja pakkujatele võrdne võimalus hankemenetluses osalemiseks ning sellega ei või põhjendamatult takistada pakkujatevahelist konkurentsi.
Selles määratakse kindlaks omadused, mida tootelt, teenuselt, materjalilt või ehitustöölt hankija kavandatud kasutusotstarbega seoses nõutakse.
2. Lõikes 1 nimetatud omadused on:
a)
kvaliteet;
b)
keskkonnatoime;
c)
võimaluse korral puuetega inimeste juurdepääsu kriteeriumid või sobivus kõikidele kasutajatele;
d)
vastavushindamise tase ja läbiviimise kord;
e)
kasutuskõlblikkus;
f)
ohutus või mõõtmed, sh tarnete puhul müüginimetus ja kasutusjuhendid ning kõikide lepingute puhul mõisted, tähised, katsetamine ja katsetusmeetodid, pakendamine, märgistamine ja etikettimine, tootmisprotsessid ja -meetodid;
g)
ehitustöölepingute puhul kvaliteedi tagamisega seotud menetlused ning projekteerimise ja kuluarvestusega seotud eeskirjad, ehitustööde katse-, kontrolli- ja vastuvõtutingimused, ehitusmeetodid või -viisid ning kõik muud tehnilised tingimused, mida hankija võib üldiste või konkreetsete eeskirjade alusel lõpetatud ehitustööde ja nende juures kasutatavate materjalide või nende osade suhtes ette näha.
3. Tehniline kirjeldus koostatakse mis tahes järgmisel viisil:
a)
viidates Euroopa standarditele, Euroopa tehnilistele tunnustustele või ühistele tehnilistele kirjeldustele, kui need on olemas, rahvusvahelistele standarditele, muudele Euroopa standardiorganisatsioonide koostatud tehnilistele etalonsüsteemidele või nende puudumisel samaväärsetele siseriiklikele normidele; igale viitele lisatakse märge „või samaväärne”;
b)
võttes aluseks kasutusomadused või funktsionaalsed nõuded, mis võivad hõlmata keskkonnanäitajaid ja peavad olema piisavalt üksikasjalikud, et pakkujad saaksid kindlaks määrata lepingu eesmärgi ja hankijad sõlmida lepingu;
c)
kombineerides neid kahte koostamise meetodit.
4. Kui hankija kasutab võimalust viidata lõike 3 punktis a nimetatud tehnilisele kirjeldusele, ei või ta pakkumust tagasi lükata põhjendusega, et see ei vasta asjaomasele tehnilisele kirjeldusele, kui pakkuja või taotleja tõendab hankijat rahuldaval viisil mis tahes asjakohaste vahendite abil, et pakkumus vastab esitatud nõudmistele samaväärsel viisil.
Asjakohased vahendid võivad olla tootja tehniline toimik või tunnustatud asutuse katseprotokoll.
5. Kui hankija kasutab lõike 3 punktis b sätestatud võimalust nõuda kasutusomadustel või funktsionaalsetel nõuetel põhineva tehnilise kirjelduse täitmist, ei või ta tagasi lükata pakkumust, mis vastab siseriiklikule standardile, millega on üle võetud Euroopa standard, Euroopa tehnilisele tunnustusele või ühistele tehnilistele kirjeldustele, rahvusvahelisele standardile või Euroopa standardiorganisatsioonide koostatud tehnilistele etalonsüsteemidele, kui kõnealused tehnilised kirjeldused on seotud vajalike kasutusomaduste või funktsionaalsete nõuetega.
Pakkuja peab hankijat rahuldaval viisil mis tahes asjakohaste vahenditega tõendama, et pakkumus vastab hankija kehtestatud kasutusomadustele või funktsionaalsetele nõuetele. Asjakohased vahendid võivad olla tootja tehniline toimik või tunnustatud asutuse katseprotokoll.
6. Kui hankija kehtestab kasutusomaduste või funktsionaalsete nõuete raames keskkonnanäitajad, võib ta kasutada Euroopa, riikidevaheliste või siseriiklike ökomärgistega või muude ökomärgistega kindlaks määratud üksikasjalikku tehnilist kirjeldust või vajaduse korral selle osi, juhul kui täidetud on järgmised tingimused:
a)
kasutatav tehniline kirjeldus on asjakohane, et määrata kindlaks lepingu esemeks olevate tarnete või teenuste omadused;
b)
märgise nõuded on koostatud teadusliku teabe põhjal;
c)
ökomärgised kiidetakse heaks menetluse käigus, milles võivad osaleda kõik asjaomased sidusrühmad, näiteks valitsusasutused, tarbijad, tootjad, turustajad ja keskkonnaorganisatsioonid;
d)
ökomärgised on kättesaadavad kõikidele huvitatud isikutele.
7. Hankija võib märkida, et ökomärgist kandvate toodete või teenuste puhul eeldatakse, et need vastavad hankedokumentides esitatud tehnilisele kirjeldusele. Hankijad aktsepteerivad ka kõiki muid asjakohaseid tõendusvahendeid, näiteks tootja tehnilist toimikut või tunnustatud asutuse katseprotokolli. Lõigetes 4, 5 ja 6 nimetatud tunnustatud asutuseks loetakse katse- ja taatluslaboreid ning sertifitseerimis- ja inspekteerimisasutusi, mis vastavad kehtivatele Euroopa standarditele.
8. Välja arvatud erandjuhul, kui see on lepingu eset arvestades nõuetekohaselt põhjendatud, ei või kõnealuses tehnilises kirjelduses viidata konkreetsele mudelile, allikale, konkreetsele protsessile ega kaubamärkidele, patentidele, tüüpidele, konkreetsele päritolule või tootmisprotsessile, mis asetaks teatavad tooted või ettevõtjad eelisseisundisse või välistaks need.
Kui lepingu eset ei ole võimalik kirjeldada piisavalt üksikasjalikult ja üldarusaadavalt, lisatakse viitele märge „või samaväärne”.
Artikkel 140
Maksumuse läbivaatamine
(finantsmääruse artikkel 105)
1. Hankedokumentides märgitakse selgelt, kas pakutav maksumus peab olema kindel ja läbivaatamisele mittekuuluv.
2. Kui maksumus ei pea olema kindel ja läbivaatamisele mittekuuluv, esitatakse hankedokumentides tingimused ja/või valemid maksumuste läbivaatamiseks lepingu kehtivusajal. Sel juhul võtab hankija eelkõige arvesse
a)
hankemenetluse eesmärki ja majanduslikku olukorda, milles hankemenetlus toimub;
b)
ülesannete ja lepingu liiki ning nende kestust ja kehtivusaega;
c)
oma finantshuve.
Artikkel 141
Ebaseaduslik tegevus, mis põhjustab menetlusest kõrvalejätmist
(finantsmääruse artikkel 106)
Finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktis e nimetatud juhud hõlmavad mis tahes ebaseaduslikku tegevust, mis kahjustab liidu finantshuve, ja on eelkõige järgmised:
a)
nõukogu 26. juuli 1995. aasta aktiga koostatud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni (12) artiklis 1 nimetatud pettusejuhud;
b)
nõukogu 26. mai 1997. aasta aktiga koostatud Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitleva konventsiooni (13) artiklis 3 nimetatud korruptsioonijuhud;
c)
nõukogu raamotsuse 2008/841/JSK (14) artiklis 2 määratletud kuritegelikku ühendusse kuulumise juhud;
d)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/60/EÜ (15) artiklis 1 määratletud rahapesujuhud;
e)
nõukogu raamotsuse 2002/475/JSK (16) artiklites 1, 3 ja 4 määratletud terroriaktid, terroristliku tegevusega seotud õigusrikkumised ning neile üleskutsumise, kaasaaitamise või kihutamise ja nende katse juhud.
Artikkel 142
Menetlusest kõrvalejätmise kriteeriumide kohaldamine ja kõrvalejätmise kestus
(finantsmääruse artiklid 106, 107, 108 ja 109)
1. Menetlusest kõrvalejätmise kestuse kindlaksmääramiseks ja proportsionaalsuse põhimõttega vastavuse tagamiseks võtab vastutav institutsioon eelkõige arvesse asjaolude tõsidust, sealhulgas liidu finantshuvidele ja mainele avalduvaid mõjusid ning möödunud ajavahemikku, rikkumise kestust ja kordumist, asjaomase üksuse tahtlikku tegutsemist või hooletuse raskust ning meetmeid, mida asjaomane üksus on võtnud olukorra parandamiseks.
Menetlusest kõrvalejätmise kestuse kindlaksmääramisel annab vastutav institutsioon asjaomasele taotlejale või pakkujale võimaluse oma seisukohtade avaldamiseks.
Kui menetlusest kõrvalejätmise kestuse määravad kohaldatava õiguse kohaselt kindlaks finantsmääruse artikli 108 lõigetes 2 ja 3 nimetatud asutused või organid, kohaldab komisjon seda kestust kuni finantsmääruse artikli 106 lõikes 4 sätestatud maksimaalse kestuseni. Finantsmääruse artikli 106 lõikes 4 osutatud perioodiks määratakse kuni viis aastat, mida hakatakse arvestama alates järgmistest kuupäevadest:
a)
finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktides b ja e osutatud juhtudel alates res judicata jõudu omava kohtuotsuse tegemise kuupäevast;
b)
finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktis c nimetatud juhtudel, kui ametialaste käitumisreeglite rikkumine on seotud asjaomase institutsiooniga sõlmitud lepingutega, siis alates rikkumise toimepanemise kuupäevast või kui tegemist on pidevate või korduvate rikkumistega, siis alates rikkumise lõpetamise kuupäevast.
Juhul kui kolmanda lõigu punkti b kohaldamisel on ametialaste käitumisreeglite raske rikkumise oma otsusega kindlaks teinud avalik-õiguslik asutus või rahvusvaheline organisatsioon, siis alates otsuse kuupäevast.
Menetlusest kõrvalejätmise perioodi võib pikendada kümne aastani, kui rikkumine kordub viie aasta jooksul alates kolmanda lõigu punktis a või b nimetatud kuupäevast, ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist.
2. Taotlejad ja pakkujad jäetakse hanke- ja toetuste andmise menetlusest kõrvale seniks, kuni nad on mõnes finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktides a ja d nimetatud olukorras.
Artikkel 143
Tõendid
(finantsmääruse artiklid 106 ja 107)
1. Taotlejad ja pakkujad esitavad nõuetekohaselt allkirjastatud ja kuupäevastatud kirjaliku kinnituse selle kohta, et nad ei ole üheski finantsmääruse artiklites 106 ja 107 nimetatud olukorras.
Kui aga hankija piirab piiratud hankemenetluse, võistleva dialoogi ja väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetluse puhul nende taotlejate arvu, kellele tehakse läbirääkimiste alustamise või pakkumuse tegemise ettepanek, esitavad kõik taotlejad lõikes 3 nimetatud tõendid.
Olenevalt oma riskianalüüsist võib hankija loobuda esimeses lõigus nimetatud avalduse nõudmisest lepingute puhul, millele viidatakse artikli 137 lõikes 2. Hankija võib siiski loobuda kõnealuse avalduse nõudmisest artikli 265 lõikes 1, artikli 267 lõikes 1 ja artikli 269 lõikes 1 viidatud lepingute puhul, mille maksumus on kuni 20 000 eurot.
2. Pakkuja, kellega leping sõlmitakse, esitab hankija poolt kindlaks määratud tähtaja jooksul ja enne lepingule allakirjutamist käesoleva artikli lõikes 3 nimetatud tõendid, mis kinnitavad käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud avaldust, järgmistel juhtudel:
a)
institutsioonide poolt nende endi arvel sõlmitavate lepingute puhul, mille maksumus on võrdne artikli 170 lõikes 1 osutatud piirmääradega või neist suurem;
b)
välistegevuse valdkonnas sõlmitavate lepingute puhul, mille maksumus on võrdne artikli 265 lõike 1 punktis a, artikli 267 lõike 1 punktis a või artikli 269 lõike 1 punktis a nimetatud piirmääradega või neist suurem.
Lepingute puhul, mille maksumus jääb alla käesoleva lõike esimese lõigu punktides a ja b nimetatud piirmäärade, võib hankija, kui tal on kahtlusi, et pakkuja, kellega leping sõlmitakse, võib olla mõnes menetlusest kõrvalejätmist põhjustavas olukorras, nõuda pakkujalt lõikes 3 nimetatud tõendite esitamist.
3. Hankija aktsepteerib rahuldava tõendina selle kohta, et taotleja või pakkuja, kellega leping sõlmitakse, ei ole üheski finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktis a, b või e kirjeldatud olukorras, hiljutise karistusregistri väljavõtte esitamist või selle puudumisel samaväärse dokumendi esitamist, mille on hiljuti välja andnud päritolu- või lähteriigi õigus- või haldusasutus, ja mis tõendab, et need nõuded on täidetud. Hankija aktsepteerib rahuldava tõendina selle kohta, et taotleja või pakkuja ei ole finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktis a või d kirjeldatud olukorras, asjaomase riigi pädeva asutuse välja antud hiljutist tõendit.
Kui asjaomases riigis ei anta käesoleva artikli lõikes 1 osutatud dokumenti või tõendit välja, samuti finantsmääruse artiklis 106 osutatud muudel menetlusest kõrvalejätmise juhtudel, võib selle asendada huvitatud isiku vandega kinnitatud avaldusega või selle puudumisel ausõnalise avaldusega, mille asjaomane isik annab oma päritolu- või lähteriigi õigus- või haldusasutuse, notari või kvalifitseeritud kutseorganisatsiooni ees.
4. Sõltuvalt selle riigi õigusaktidest, kus taotleja või pakkuja on registrisse kantud, on lõigetes 1 ja 3 osutatud dokumendid seotud juriidiliste ja/või füüsiliste isikutega ja kui hankija peab seda vajalikuks, ka äriühingute juhtide või mis tahes muude isikutega, kellel on volitused taotlejat või pakkujat esindada, teha tema eest otsuseid või teda kontrollida.
5. Kui hankijal on kahtlusi, et taotleja või pakkuja võib olla mõnes menetlusest kõrvalejätmist põhjustavas olukorras, võib ta ise pöörduda artiklis 3 osutatud pädevate asutuste poole, et saada kõnealuse olukorra kohta teavet, mida ta vajalikuks peab.
6. Hankija võib loobuda nõudmast taotlejalt või pakkujalt lõikes 3 osutatud dokumentaalsete tõendite esitamise kohustuse täitmist, kui sellised tõendid on talle juba esitatud mõne teise hankemenetluse jaoks, tingimusel et dokumentide väljastamise kuupäevast ei ole möödunud üle ühe aasta ja et need on endiselt kehtivad.
Sellisel juhul esitab taotleja või pakkuja kirjaliku kinnituse selle kohta, et dokumentaalsed tõendid on juba esitatud varasema hankemenetluse käigus, ja kinnitab, et tema olukorras ei ole toimunud muutusi.
7. Hankija nõudmisel esitab taotleja või pakkuja kavandatavalt alltöövõtjalt saadud kirjaliku kinnituse selle kohta, et ta ei ole üheski finantsmääruse artiklites 106 ja 107 nimetatud olukorras.
Kõnealuse kirjaliku kinnitusega seoses tekkivate kahtluste korral nõuab hankija lõigetes 3 ja 4 osutatud tõendeid. Vajaduse korral kohaldatakse lõiget 5.
Artikkel 144
Keskandmebaas
(finantsmääruse artikkel 108)
1. Finantsmääruse artikli 108 lõikes 1 osutatud institutsioonid, rakendusametid ja asutused saadavad komisjonile komisjoni poolt ette nähtud vormis teabe, milles nimetatakse kolmandad isikud, kes on mõnes olukorras, millele on osutatud finantsmääruse artiklites 106, 107 ning artikli 109 lõike 1 punktis b ja artikli 109 lõike 2 punktis a, menetlusest kõrvalejätmise põhjused ja kestus.
Nad saadavad teabe ka isikute kohta, kes on juriidilisest isikust kolmandate isikute esindusõiguslikud, otsuste tegemise õigusega või neid kontrollivad isikud, kui kõnealused isikud on mõnes olukorras, millele on osutatud finantsmääruse artiklites 106 ja 107 ning artikli 109 lõike 1 punktis b ja artikli 109 lõike 2 punktis a.
Finantsmääruse artikli 108 lõigetes 2 ja 3 osutatud asutused ja organid edastavad komisjonile komisjoni poolt ette nähtud vormis teabe, milles nimetatakse kolmandad isikud, kes on mõnes olukorras, millele on osutatud finantsmääruse artikli 106 lõike 1 punktis e, kui nende tegevus on kahjustanud liidu finantshuve, ning juriidilisest isikust kolmandate isikute esindusõiguslikud, otsuste tegemise õigusega või neid kontrollivad isikud; selline teave sisaldab näiteks:
a)
teavet süüdimõistva otsuse laadi kohta;
b)
teavet hankemenetlustest kõrvalejätmise perioodi kestuse kohta, kui see on kohaldatav.
2. Lõikes 1 osutatud institutsioonid, ametid, asutused ja organid määravad isikud, kes on volitatud andmebaasis sisalduvat teavet komisjonile edastama ja seda komisjonilt vastu võtma.
Finantsmääruse artikli 108 lõikes 1 osutatud institutsioonide, ametite, asutuste ja organite puhul saadavad määratud isikud teabe võimalikult kiiresti komisjoni peaarvepidajale ja taotlevad vajaduse korral andmete andmebaasi sisestamist, nende seal muutmist või nende sealt kustutamist.
Finantsmääruse artikli 108 lõikes 2 osutatud asutuste ja organite puhul saadavad määratud isikud nõutava teabe asjaomase programmi või meetme eest vastutavale komisjoni eelarvevahendite käsutajale kolme kuu jooksul alates asjaomase kohtuotsuse vastuvõtmisest.
Komisjoni peaarvepidaja sisestab teabe andmebaasi, muudab seda seal või kustutab selle sealt. Ta saadab kord kuus andmebaasis olevad kinnitatud andmed turvaprotokolli kasutades määratud isikutele.
3. Lõikes 1 osutatud institutsioonid, ametid, asutused ja organid tõendavad komisjonile, et nende edastatud teave on koostatud ja edastatud kooskõlas määruses (EÜ) nr 45/2001 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ (17) sätestatud isikuandmete kaitset käsitlevate põhimõtetega.
Eelkõige teavitavad nad eelnevalt kõiki kolmandaid isikuid või lõikes 1 osutatud isikuid sellest, et nende andmed võidakse lisada andmebaasi ja komisjon võib need edastada lõikes 2 osutatud määratud isikutele. Pärast andmete parandamist, kustutamist või mis tahes muutmist ajakohastavad nad edastatud teavet, kui see on vajalik.
Igal andmebaasi kantud osapoolel on õigus saada teavet andmete kohta, mis tema kohta sinna on kantud, esitades selleks taotluse komisjoni peaarvepidajale.
4. Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid komisjoni abistamiseks andmebaasi tõhusa haldamise eesmärgil kooskõlas direktiiviga 95/46/EÜ.
Kokkulepetes kolmandate riikide ametiasutuste ja kõigi finantsmääruse artikli 108 lõigetes 2 ja 3 osutatud asutustega kehtestatakse asjakohane kord, et tagada kõnealuste sätete täitmine ja isikuandmete kaitset käsitlevate põhimõtete järgimine.
Artikkel 145
Haldus- ja rahalised karistused
(finantsmääruse artiklid 109 ja 131)
1. Ilma et see piiraks lepinguga ette nähtud karistuste kohaldamist, võib taotlejad või pakkujad ja töövõtjad, kes on esitanud valeandmeid, teinud olulisi vigu, toime pannud eeskirjade eiramisi või pettusi või olulisel määral rikkunud oma lepingulisi kohustusi, jätta kõrvale kõikidest liidu eelarvest rahastatavatest hankemenetlustest ja toetuste andmise menetlustest kuni viie aasta jooksul alates rikkumise kindlakstegemise kuupäevast, kui see on kinnitatud pärast taotleja, pakkuja või töövõtja ärakuulamise menetlust.
Seda tähtaega võib pikendada kümne aastani, kui rikkumine kordub viie aasta jooksul alates esimeses lõigus nimetatud kuupäevast.
2. Taotlejate ja pakkujate suhtes, kes on esitanud valeandmeid, teinud olulisi vigu või pannud toime eeskirjade eiramisi või pettusi, võib kohaldada ka rahalist karistust, mis moodustab 2-10 % sõlmitava lepingu hinnangulisest kogumaksumusest.
Töövõtjate suhtes, kes on oma lepingulisi kohustusi olulisel määral rikkunud, võib kohaldada rahalist karistust, mis moodustab 2-10 % kõnealuse lepingu kogumaksumusest.
Seda määra võib suurendada 4-20 protsendini, kui rikkumine kordub viie aasta jooksul alates lõike 1 esimeses lõigus nimetatud kuupäevast.
3. Institutsioon võtab haldus- või rahalise karistuse määramisel eelkõige arvesse artikli 142 lõikes 1 osutatud asjaolusid.
Artikkel 146
Valikukriteeriumid
(finantsmääruse artikli 110 lõige 1)
1. Hankija koostab selged ja mittediskrimineerivad valikukriteeriumid.
2. Valikukriteeriumeid kohaldatakse igas hankemenetluses eesmärgiga hinnata taotleja või pakkuja finants-, majanduslikku, tehnilist ja kutsealast suutlikkust.
Hankija võib ette näha suutlikkuse miinimumtasemed, millest allapoole jäävat taotlejat ei või valida.
3. Igalt pakkujalt või taotlejalt võib paluda tõendeid selle kohta, et siseriikliku õiguse kohaselt on tal volitused lepingut täita, mida tõendab tema kuulumine kutse- või äriregistrisse, vandetõotus või tunnistus, teatavasse organisatsiooni kuulumine, selleks tööks vajaliku loa olemasolu või kuulumine käibemaksukohustuslaste registrisse.
4. Hankija täpsustab hanketeates, osalemiskutses või pakkumuse esitamise ettepanekus, milliste andmete alusel kontrollitakse pakkujate või taotlejate õiguslikku seisundit ning õigus- ja teovõimet.
5. Teave, mida hankija nõuab taotleja või pakkuja finants-, majandusliku, tehnilise või kutsealase suutlikkuse ning lõike 2 kohaselt nõutavate suutlikkuse miinimumtasemete tõendamiseks, tohib olla seotud üksnes lepingu esemega ning kõnealuse teabe nõudmisel tuleb arvesse võtta ettevõtjate õigustatud huve, mis on seotud eelkõige äriühingu tehniliste ja ärisaladuste kaitsmisega.
6. Hankija võib sõltuvalt oma riskianalüüsist otsustada mitte nõuda tõendeid taotlejate või pakkujate finants-, majandusliku, tehnilise ja kutsealase suutlikkuse kohta järgmiste lepingute puhul:
a)
lepingud, mille institutsioonid on sõlminud nende endi arvel ja mille maksumus ei ületa artikli 137 lõikes 1 nimetatud maksumust;
b)
välistegevuse valdkonnas sõlmitud lepingud, mille maksumus on väiksem artikli 265 lõike 1 punktis a, artikli 267 lõike 1 punktis a või artikli 269 lõike 1 punktis a nimetatud piirmääradest.
Kui hankija otsustab taotlejate või pakkujate finants-, majandusliku, tehnilise ja kutsealase suutlikkuse kohta tõendeid mitte nõuda, siis eelmakseid ei tehta, välja arvatud juhul, kui on antud samaväärses summas finantstagatis.
Artikkel 147
Majanduslik ja finantssuutlikkus
(finantsmääruse artikli 110 lõige 1)
1. Majanduslikku ja finantssuutlikkust võib tõendada eelkõige ühe või mitme järgmise dokumendiga:
a)
asjakohane pangaväljavõte või vajaduse korral tõend asjaomase ametialase vastutuskindlustuse kohta;
b)
finantsaruanded kõige rohkem kolme viimase suletud majandusaasta kohta;
c)
väljavõte ettevõtja kogukäibe ja käibe kohta, mis on seotud lepinguga hõlmatud ehitustööde, tarnete või teenustega kõige rohkem kolme viimase majandusaasta jooksul.
2. Hankija võib loobuda nõudmast taotlejalt või pakkujalt lõikes 1 osutatud dokumentaalsete tõendite esitamise kohustuse täitmist, kui sellised tõendid on talle juba esitatud mõne teise hankemenetluse raames ja kui need on endiselt kooskõlas lõikega 1.
Kui pakkuja või taotleja ei saa mõnel erandlikul põhjusel, mida hankija loeb põhjendatuks, esitada hankija nõutud dokumente, võib ta tõendada oma majanduslikku ja finantssuutlikkust mis tahes muul viisil, mida hankija peab asjakohaseks.
3. Kui see on asjakohane, võib ettevõtja konkreetse lepingu puhul toetuda muude üksuste suutlikkusele, olenemata sellest, millist õiguslikku laadi on tema sidemed nende üksustega. Sel juhul tuleb tal hankijale tõendada, et tema käsutuses on lepingu täitmiseks vajalikud vahendid, esitades näiteks neilt üksustelt saadud kohustuse anda kõnealused vahendid ettevõtja käsutusse.
Hankija võib nõuda, et ettevõtja ja esimeses lõigus osutatud üksused vastutavad lepingu täitmise eest solidaarselt.
Samadel tingimustel võib artikli 121 lõikes 5 osutatud ettevõtjate ühendus toetuda oma liikmete või muude üksuste suutlikkusele.
Artikkel 148
Tehniline ja kutsealane suutlikkus
(finantsmääruse artikli 110 lõige 1)
1. Ettevõtjate tehnilist ja kutsealast suutlikkust hinnatakse ja kontrollitakse lõigete 2 ja 3 kohaselt. Hankemenetlustes, mis käsitlevad selliseid tarnelepinguid, millega on lisaks tarnele nõutavad ka kohaletoomine või paigaldamine, teenused ja/või ehitustööd, hinnatakse kõnealust suutlikkust eelkõige ettevõtjate oskusteabe, tulemuslikkuse, kogemuste ja usaldusväärsuse alusel.
2. Olenevalt tarnete, teenuste või ehitustööde laadist, kogusest või ulatusest ja eesmärgist võib ettevõtjate tehnilist ja kutsealast suutlikkust tõendada ühe või mitme järgmise dokumendi alusel:
a)
teenuseosutaja või ehitustöövõtja ja/või äriühingu juhtkonna ning eelkõige teenuste osutamise või ehitustööde tegemise eest vastutavate isikute haridust ja kutsekvalifikatsiooni tõendavad dokumendid;
b)
loetelu:
i)
viimase kolme aasta jooksul osutatud põhilistest teenustest ja põhilistest tarnetest koos maksumuste, kuupäevade ja avalik-õiguslike või eraõiguslike teenuste või tarnete saajatega;
ii)
viimase viie aasta jooksul tehtud ehitustöödest koos maksumuste, kuupäevade ja kohtadega;
c)
kirjeldus tehnilisest varustusest, töövahenditest ja seadmetest, mida ettevõtja teenuslepingu või ehitustööde lepingu täitmisel kasutab;
d)
tarnete ja teenuste kvaliteedi tagamiseks kasutatava tehnilise varustuse ja meetmete kirjeldus ning ettevõtja uurimis- ja arendussüsteemide kirjeldus;
e)
tehniliste töötajate või tehniliste üksuste nimekiri sõltumata sellest, kas nad kuuluvad otse töövõtja äriühingusse või mitte, eelkõige kvaliteedikontrolli eest vastutavate isikute või üksuste nimekiri;
f)
tarnete puhul: näidised, kirjeldused ja/või autentsed fotod ja/või ametlike kvaliteedikontrolli instituutide tunnistused või tunnistused, mille on välja andnud toodete vastavust kehtivatele tehnilistele kirjeldustele või standarditele tõendavad tunnustatud pädevad asutused;
g)
tõend teenuseosutaja või ehitustöövõtja töötajate ja juhtkonna liikmete aasta keskmise arvu kohta kolme viimase aasta jooksul;
h)
tõend selle lepinguosa suuruse kohta, mille suhtes teenuseosutaja võib soovida sõlmida allhankelepinguid;
i)
ehitustööde avaliku hanke lepingute ja teenuste avaliku hanke lepingute puhul ning üksnes asjakohastel juhtudel märge keskkonnajuhtimismeetmete kohta, mida ettevõtja on suuteline lepingu täitmisel rakendama.
Kui esimese lõigu punkti b alapunktis i nimetatud teenused osutatakse või kaubad tarnitakse hankijale, tõendatakse täitmist pädeva asutuse välja antud või tema allkirjaga kinnitatud tõendiga.
Esimese lõigu punkti b alapunkti ii kohaldamisel lisatakse kõige tähtsamate ehitustööde loetelule tõendid rahuldava teostamise kohta, milles on märgitud, kas need on teostatud professionaalsel tasemel ja kas need on lõplikult valmis.
3. Kui osutatavad teenused või tarnitavad tooted on keerukad või erandlikult vajalikud teatavaks eesmärgiks, võib tehnilist ja kutsealast suutlikkust tõendada kontrolliga, mille teostab hankija või hankija nimel teenuseosutaja või tarnija asukohariigi pädev ametiasutus, kui see asutus on nõus seda tegema. Selliste kontrollide käigus kontrollitakse tarnija tehnilist suutlikkust ja tootmisvõimsust ning vajaduse korral tema uurimis- ja arendussüsteeme ja kvaliteedikontrolli meetmeid.
4. Kui hankija nõuab, et esitatakse sõltumatute asutuste koostatud tõendid selle kohta, et ettevõtja järgib teatavaid kvaliteeditagamise standardeid, viitab hankija kvaliteeditagamise süsteemidele, mis põhinevad akrediteeritud asutuste sertifitseeritud asjaomaste Euroopa standardite seerial. Siiski aktsepteerib hankija ka muid tõendeid samaväärsete kvaliteeditagamise meetmete kohta ettevõtjatelt, kelle jaoks eespool nimetatud tõendid ei ole kättesaadavad või kellel ei ole võimalik neid saada asjaomaste tähtaegade jooksul.
5. Kui hankija nõuab, et esitataks sõltumatute asutuste koostatud tõendid selle kohta, et ettevõtja järgib teatavaid keskkonnajuhtimissüsteeme või -standardeid, viitab hankija Euroopa Liidu keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteemile või muudele keskkonnajuhtimissüsteemidele, mis on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1221/2009 (18) artikli 45 kohaselt tunnustatud, või muudele keskkonnajuhtimisstandarditele, mis põhinevad akrediteeritud asutuste välja antud asjaomastel Euroopa või rahvusvahelistel standarditel. Hankija tunnustab teiste liikmesriikide asutuste samaväärseid tõendeid. Samuti aktsepteerib hankija muid tõendeid samaväärsete keskkonnajuhtimisalaste meetmete kohta, mida ettevõtjad esitavad.
6. Kui see on asjakohane, võib ettevõtja konkreetse lepingu puhul toetuda muude üksuste suutlikkusele, olenemata sellest, millist õiguslikku laadi on tema sidemed nende üksustega. Sel juhul tuleb tal hankijale tõendada, et tema käsutuses on lepingu täitmiseks vajalikud vahendid, esitades näiteks neilt üksustelt saadud kohustuse anda kõnealused vahendid ettevõtja käsutusse.
Samadel tingimustel võib artikli 121 lõikes 5 osutatud ettevõtjate ühendus toetuda oma liikmete või muude üksuste suutlikkusele.
7. Ehitustöölepingute ja teenuslepingute puhul ning tarnelepingutega ette nähtud kohaletoomis- ja paigaldamistoimingute puhul võib hankija nõuda, et teatavaid kriitilise tähtsusega ülesandeid täidaks pakkuja ise, või kui pakkumuse on esitanud artikli 121 lõikes 6 osutatud ettevõtjate ühendus, siis selle ühenduse liige.
8. Hankija võib järeldada, et ettevõtjad ei täida lepingut asjakohaste kvaliteedinormide kohaselt, kui hankija teeb kindlaks, et neil esineb huvide konflikt, mis võib lepingu täitmist negatiivselt mõjutada.
Artikkel 149
Lepingute sõlmimise kord ja hindamiskriteeriumid
(finantsmääruse artikli 110 lõige 2)
1. Ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 107 kohaldamist, sõlmitakse lepingud ühel järgmistest viisidest:
a)
madalaima hinnaga pakkumuse valimise teel, mille puhul leping sõlmitakse nõuetekohase ja ettenähtud tingimustele vastava madalaima hinnaga pakkumuse alusel;
b)
majanduslikult soodsaima pakkumuse valimise teel.
2. Selle kindlaks määramiseks, milline pakkumus on majanduslikult soodsaim, võtab hankija arvesse pakutud maksumust ja muid lepingu esemega põhjendatud kvaliteedikriteeriumeid, nagu tehnilised eelised, esteetilised ja funktsionaalsed omadused, keskkonnaga seotud omadused, käitamiskulud, tasuvus või tarnetähtajad, müügijärgne hooldus ja tehniline abi. Hankija võib ette näha minimaalsed kvaliteeditasemed. Neist kvaliteeditasemetest allapoole jäävad pakkumused lükatakse tagasi.
3. Hankija täpsustab hanketeates, tehnilises kirjelduses või kirjeldavas dokumendis majanduslikult soodsaima pakkumuse kindlaksmääramiseks kasutatava iga kriteeriumi osakaalu. Seda osakaalu võib väljendada vahemikuna, millele on määratud asjakohane maksimumhälve.
Maksumusele omistatav osakaal ei tohi teistele kriteeriumidele omistatavate osakaaludega võrreldes olla selline, et see muudaks töövõtja valikul maksumuse ebaoluliseks, ilma et see piiraks hindamise juures selliste astmestike arvestamist, mille institutsioon on kehtestanud teatavate teenuste, näiteks ekspertide osutatud teenuste tasustamiseks.
Kui erandjuhul ei ole osakaalu määramine eelkõige lepingu eseme tõttu tehniliselt võimalik, esitab hankija kohaldatavad kriteeriumid lihtsalt kahanevas tähtsuse järjekorras.
Artikkel 150
Elektrooniliste oksjonite kasutamine
(finantsmääruse artikli 110 lõige 2)
1. Hankijad võivad kasutada elektroonilisi oksjoneid, milles näidatakse uued allapoole korrigeeritud maksumused ja/või pakkumuste teatavate näitajatega seonduvad väärtused.
Esimese lõigu kohaldamisel kasutavad hankijad elektroonilist korduvmenetlust (elektroonilist oksjonit), mis korraldatakse pärast pakkumuste esialgset täielikku hindamist ja võimaldab neid automaatsete hindamismeetodite abil järjestada.
2. Kui pakkumuse tehniline kirjeldus on võimalik täpselt koostada, võib hankija avatud, piiratud või artikli 135 lõike 1 punktis a osutatud juhul läbirääkimistega hankemenetluse puhul otsustada, et avaliku hanke lepingu sõlmimisele eelneb elektrooniline oksjon.
Samadel asjaoludel võib elektroonilise oksjoni korraldada hankemenetluse uuesti alustamisel raamlepingu pooltega, nagu on osutatud artikli 122 lõike 3 punktis b, ning hankemenetluse alustamisel lepingute puhul, mis sõlmitakse artiklis 131 osutatud dünaamilist hankesüsteemi kasutades.
Elektroonilise oksjoni aluseks on kas üksnes maksumused, kui leping sõlmitakse madalaima hinnaga pakkumuse alusel, või maksumused ja/või tehnilises kirjelduses märgitud pakkumuse näitajate väärtused, kui leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel.
3. Hankija, kes otsustab korraldada elektroonilise oksjoni, teatab sellest hanketeates.
Tehnilises kirjelduses esitatakse muu hulgas järgmised andmed:
a)
näitajad, mille väärtused on elektroonilise oksjoni esemeks, tingimusel et need näitajad on kvantifitseeritavad ning et neid saab väljendada arvuliselt või protsentides;
b)
esitada võidavatele väärtustele seatud võimalikud piirangud sellistena, nagu need tulenevad lepingu esemega seotud tehnilisest kirjeldusest;
c)
teave, mis tehakse elektroonilise oksjoni käigus pakkujatele kättesaadavaks, ning vajaduse korral ka see, millal see neile kättesaadavaks tehakse;
d)
asjakohane teave elektroonilise oksjoni pidamise korra kohta;
e)
tingimused, mille alusel pakkujatel on võimalik pakkumusi teha, ning eelkõige miinimumvahed, mida vajaduse korral pakkumuste tegemisel nõutakse;
f)
asjakohane teave kasutatavate elektrooniliste seadmete ning veebiühenduse korralduse ja tehniliste näitajate kohta.
4. Enne elektroonilise oksjoni läbiviimist annab hankija pakkumustele hindamiskriteeriumidest ja neile omistatud osakaalust lähtuvalt täieliku esialgse hinnangu.
Kõigile pakkujatele, kes on esitanud vastuvõetava pakkumuse, edastatakse üheaegselt elektroonilisel teel kutse pakkuda uusi maksumusi ja/või uusi väärtusi; kutse sisaldab kogu asjakohast teavet kasutatavate elektrooniliste seadmetega individuaalse veebiühenduse saamise kohta ning selles märgitakse elektroonilise oksjoni alguskuupäev ja -kellaaeg. Elektrooniline oksjon võib toimuda mitmes järjestikuses etapis. Elektroonilist oksjonit ei tohi alustada varem kui kahe tööpäeva möödumisel kutsete väljasaatmise kuupäevast arvates.
5. Kui leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel, lisatakse kutsele artikli 149 lõike 3 esimeses lõigus sätestatud osakaalude põhjal läbi viidud asjaomase pakkumuse täieliku hindamise tulemused.
Kutses märgitakse ka matemaatiline valem, mida kasutatakse elektroonilise oksjoni käigus pakkumuste automaatseks ümberjärjestamiseks pakutud uute maksumuste ja/või väärtuste põhjal. Kõnealuses valemis võetakse arvesse kõikide majanduslikult soodsaima pakkumuse kindlakstegemiseks ette nähtud kriteeriumide osakaalusid, nagu need on näidatud hanketeates või tehnilises kirjelduses. Selleks vähendatakse eelnevalt kõiki lubatud vahemikke kindlaksmääratud väärtuseni.
Kui lubatud on alternatiivsed lahendused, tuleb iga lahenduse jaoks ette näha eraldi valem.
6. Elektroonilise oksjoni iga etapi käigus edastab hankija kõikidele pakkujatele viivitamata vähemalt sellise teabe, millest piisab, et pakkuja saaks igal hetkel kindlaks teha oma suhtelise koha järjestuses. Ta võib edastada ka muud teavet teiste pakutud maksumuste või väärtuste kohta, tingimusel et see on tehnilises kirjelduses ette nähtud. Samuti võib ta igal ajal teha teatavaks käimasolevas oksjoni etapis osalejate arvu. Siiski ei või ta üheski elektroonilise oksjoni etapis mingil juhul avalikustada pakkujate isikuid.
7. Hankija sulgeb elektroonilise oksjoni ühel või mitmel järgmistest viisidest:
a)
ta näitab oksjonil osalemise kutses eelnevalt kindlaks määratud kuupäeva ja kellaaja;
b)
kui pakkujad ei paku enam uusi maksumusi ega uusi väärtusi, mis vastavad miinimumvahesid käsitlevatele nõuetele;
c)
kui on täitunud oksjoni etappide arv, mis on kindlaks määratud oksjonil osalemise kutses.
Esimese lõigu punkti b kohaldamisel märgib hankija oksjonil osalemise kutses aja, mis võib viimase pakkumuse saamisest mööduda, enne kui ta elektroonilise oksjoni sulgeb.
Kui hankija on otsustanud sulgeda elektroonilise oksjoni esimese lõigu punkti c kohaselt, mida ta võib kombineerida esimese lõigu punktis b sätestatud korraga, tuleb oksjonil osalemise kutses märkida kõikide oksjoni etappide ajakava.
8. Pärast elektroonilise oksjoni sulgemist sõlmib hankija vastavalt artiklile 149 elektroonilise oksjoni tulemuste põhjal lepingu.
Hankija ei või elektroonilist oksjonit kasutades nõudeid eirata ega kasutada seda viisil, mis väldiks, piiraks või moonutaks konkurentsi või muudaks lepingu eset, nagu see on hankemenetluse väljakuulutamisel avaldatud hanketeates ja määratletud tehnilises kirjelduses.
Artikkel 151
Põhjendamatult madala maksumusega pakkumused
(finantsmääruse artikli 110 lõige 2)
1. Kui teatava lepingu puhul tunduvad pakkumused olevat põhjendamatult madala maksumusega, nõuab hankija enne selliste pakkumuste juba ainuüksi sel põhjusel tagasilükkamist kirjalikult täpsustusi pakkumuse nende osade kohta, mida ta peab asjakohaseks, ning kontrollib neid pärast osapoolte nõuetekohast ärakuulamist, võttes arvesse saadud selgitusi. Kõnealused täpsustused võivad olla eelkõige seotud ehitustööde tegemise, teenuste osutamise või tarnete tegemise asukohas kehtivate tööhõive kaitse ja töötingimustealaste normide järgimisega.
Hankija võib eelkõige arvesse võtta selgitusi, mis on seotud
a)
tootmisprotsessi, teenuste osutamise või ehitusmeetodi säästlikkusega;
b)
valitud tehniliste lahendustega või pakkujale kättesaadavate erakordselt soodsate tingimustega;
c)
pakkumuse ainulaadsusega.
2. Kui hankija teeb kindlaks, et pakkumus on põhjendamatult madala maksumusega seetõttu, et on saadud riigiabi, võib ta pakkumuse juba ainuüksi sel põhjusel tagasi lükata üksnes juhul, kui pakkuja ei suuda hankija määratud põhjendatud aja jooksul tõendada, et kõnealune abi on antud lõplikult ja kooskõlas riigiabi käsitlevates liidu eeskirjades ette nähtud menetluste ja otsustega.
Artikkel 152
Pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste vastuvõtmise tähtajad
(finantsmääruse artikli 111 lõige 1)
1. Hankijad kehtestavad pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste vastuvõtmiseks kindlad ja siduvad kalendripäevades väljendatud tähtajad. Need tähtajad peavad olema piisavalt pikad, et huvitatud isikutel oleks põhjendatud ja asjakohase aja jooksul võimalik oma pakkumusi ette valmistada ja esitada, võttes eelkõige arvesse lepingu keerukust, vajadust tutvuda hankelepingu täitmise kohaga või tutvuda tehnilisele kirjeldusele lisatud dokumentidega kohapeal.
2. Avatud hankemenetluse lepingute puhul, mille maksumus on võrdne artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega või on neist suurem, on pakkumuste vastuvõtmise tähtaeg vähemalt 52 päeva alates hanketeate väljasaatmise kuupäevast.
3. Kui piiratud hankemenetlust, artiklis 132 nimetatud võistlevat dialoogi või väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetlust kasutatakse artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradest suurema maksumusega lepingute puhul, peab hankemenetluses osalemise taotluste vastuvõtmise tähtaeg olema vähemalt 37 päeva alates hanketeate väljasaatmise kuupäevast.
Piiratud hankemenetluse lepingute puhul, mille maksumus on võrdne artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega või neist suurem, on pakkumuste vastuvõtmise tähtaeg vähemalt 40 päeva alates pakkumuse esitamise ettepaneku väljasaatmise kuupäevast.
Hankemenetluses, millele eelneb artikli 136 lõikes 1 osutatud osalemiskutse, on tähtaeg järgmine:
a)
artikli 136 lõike 1 punktis a ja lõike 3 punkti b alapunktis i osutatud menetluse raames esitatavate pakkumuste vastuvõtmise tähtaeg on vähemalt 21 päeva alates pakkumuse esitamise ettepaneku väljasaatmise kuupäevast;
b)
artikli 136 lõike 3 punkti b alapunktis ii osutatud kaheetapilise menetluse raames esitatavate hankemenetluses osalemise taotluste vastuvõtmise tähtaeg on vähemalt kümme päeva ja pakkumuste vastuvõtmise tähtaeg vähemalt 21 päeva.
4. Kui lepingute puhul, mille maksumus on suurem artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradest, on hankija saatnud artikli 123 lõike 2 kohaselt avaldamiseks eelteate või avaldanud eelteate ise oma hankija profiilis, võib pakkumuste vastuvõtmise tähtaega üldjuhul lühendada 36 päevani, kuid mitte mingil juhul vähem kui 22 päevani alates hanketeate või pakkumuse esitamise ettepaneku väljasaatmise kuupäevast.
Esimeses lõigus osutatud lühendatud tähtajad on lubatud üksnes juhul, kui eelteade vastab järgmistele tingimustele:
a)
see sisaldab kogu hanketeates nõutavat teavet, niivõrd kui kõnealune teave on teate avaldamise ajal kättesaadav;
b)
see on avaldamiseks saadetud 52 päeva kuni 12 kuud enne hanketeate saatmise kuupäeva.
5. Pakkumuste vastuvõtmise tähtaegu võib lühendada viie päeva võrra, kui kõik hankedokumendid on alates hanketeate või osalemiskutse avaldamise kuupäevast elektroonilisel teel vabalt ja vahetult kättesaadavad.
Artikkel 153
Hankedokumentidega tutvumiseks lubatud aeg
(finantsmääruse artikli 111 lõige 1)
1. Kui vastavasisuline taotlus on esitatud aegsasti enne pakkumuste esitamise tähtaega, saadetakse tehnilised kirjeldused või artiklis 132 osutatud menetluse kirjeldavad dokumendid ning täiendavad dokumendid viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest kõikidele ettevõtjatele, kes on taotlenud tehnilist kirjeldust või avaldanud huvi dialoogis osalemise või pakkumuse esitamise vastu, kui lõikest 4 ei tulene teisiti. Hankijal ei ole kohustust vastata dokumentide saatmise taotlustele, mis on esitatud vähem kui viis tööpäeva enne pakkumuste esitamise tähtaega.
2. Kui vastavasisuline taotlus on esitatud aegsasti enne pakkumuste esitamise tähtaega, edastatakse tehnilise kirjelduse, kirjeldavate dokumentide või täiendavate dokumentidega seotud lisateave samaaegselt kõikidele ettevõtjatele, kes on taotlenud tehnilist kirjeldust või avaldanud huvi dialoogis osalemise või pakkumuse esitamise vastu, nii kiiresti kui võimalik, kuid hiljemalt kuue kalendripäeva jooksul enne pakkumuste vastuvõtmise tähtpäeva, või kui teabetaotlus on saadud vähem kui kaheksa kalendripäeva jooksul enne pakkumuste vastuvõtmise tähtpäeva, siis nii kiiresti kui võimalik pärast taotluse kättesaamist. Hankijal ei ole kohustust vastata lisateabe taotlustele, mis on esitatud vähem kui viis tööpäeva enne pakkumuste esitamise tähtaega.
3. Kui ükskõik mis põhjusel ei ole võimalik tehnilist kirjeldust ja täiendavaid dokumente või lisateavet saata käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 nimetatud tähtaegade jooksul või kui pakkumusi saab teha alles pärast hankelepingu täitmise kohaga tutvumist või pärast tehnilisele kirjeldusele lisatud dokumentidega tutvumist kohapeal, pikendatakse artiklis 152 nimetatud pakkumuste vastuvõtmise tähtaegu, et võimaldada kõikidel ettevõtjatel tutvuda kogu pakkumuste koostamiseks nõutava teabega. Tähtaja pikendamine avalikustatakse asjakohasel viisil artiklites 123-126 sätestatud korras.
4. Avatud hankemenetluse puhul, sealhulgas artiklis 131 osutatud dünaamilise hankesüsteemi puhul, ei kohaldata käesoleva artikli lõiget 1, kui kõik hankedokumendid ja võimalikud täiendavad dokumendid on vabalt, täielikult ja vahetult kättesaadavad elektrooniliselt. Artikli 123 lõikes 3 osutatud hanketeates avaldatakse internetiaadress, kus nende dokumentidega saab tutvuda.
Artikkel 154
Tähtajad kiireloomulistel juhtudel
(finantsmääruse artikli 111 lõige 1)
1. Kui piiratud hankemenetluse või väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetluse puhul ei ole nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulise vajaduse tõttu võimalik artikli 152 lõikes 3 sätestatud minimaalseid tähtaegu järgida, võib hankija kehtestada järgmised kalendripäevades väljendatud tähtajad:
a)
hankemenetluses osalemise taotluste vastuvõtmise tähtaeg ei tohi olla lühem kui 15 päeva alates hanketeate väljasaatmise kuupäevast või kümme päeva, kui teade saadetakse väljaannete talitusele elektrooniliselt;
b)
pakkumuste vastuvõtmise tähtaeg ei tohi olla lühem kui kümme päeva alates pakkumuse esitamise ettepaneku väljasaatmise kuupäevast.
2. Piiratud hankemenetluse ja kiirendatud läbirääkimistega hankemenetluse korral edastatakse lisateave tehnilise kirjelduse kohta kõikidele pakkujatele või taotlejatele hiljemalt neli kalendripäeva enne pakkumuste vastuvõtmise tähtpäeva, tingimusel et kõnealuse lisateabe saamise taotlused on saadetud aegsasti.
Artikkel 155
Teabevahetusviisid
(finantsmääruse artikli 111 lõige 1)
1. Pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste esitamise korra määrab kindlaks hankija, kes võib valida ainsa lubatud teabevahetusviisi. Pakkumusi ja hankemenetluses osalemise taotlusi võib esitada kirja teel või elektrooniliselt. Samuti võib hankemenetluses osalemise taotlusi esitada faksiga.
Valitud teabevahetusviis peab olema üldkättesaadav ega tohi piirata ettevõtjate juurdepääsu hankemenetlusele.
Valitud teabevahetusviis peab tagama järgmiste tingimuste täitmise:
a)
kõik esitatud pakkumused ja hankemenetluses osalemise taotlused sisaldavad kogu teavet, mis on vajalik nende hindamiseks;
b)
säilitatakse andmete terviklikkus;
c)
säilitatakse pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste konfidentsiaalsus ning hankija tutvub pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste sisuga alles pärast nende esitamiseks ette nähtud tähtpäeva möödumist;
d)
tagatakse isikuandmete kaitse kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 nõuetega.
Juriidiliseks tõendamiseks võib hankija vajaduse korral nõuda, et faksiga saadetud hankemenetluses osalemise taotlusi tuleb võimalikult kiiresti, ent igal juhul enne artiklis 152 sätestatud lõpptähtaega, kinnitada kirja teel või elektrooniliselt.
2. Kui hankija lubab pakkumusi ja hankemenetluses osalemise taotlusi esitada elektrooniliselt, peavad selleks kasutatavad vahendid ja nende tehnilised omadused olema oma laadilt mittediskrimineerivad, üldkättesaadavad ja koostalitlusvõimelised üldkasutatavate info- ja kommunikatsioonitehnoloogia toodetega ega tohi piirata ettevõtjate juurdepääsu hankemenetlusele.
3. Pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste elektroonilise vastuvõtmise seadmed peavad, välja arvatud artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmäärast madalama maksumusega lepingute puhul, tagama tehniliste vahendite ja asjakohaste menetluste abil, et:
a)
ettevõtja saab kindlustandvalt autentida;
b)
pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste saamise täpse kellaaja ja kuupäeva saab täpselt kindlaks määrata;
c)
mõistliku kindlusega saab tagada, et enne ettenähtud tähtaega ei ole kellelgi juurdepääsu kõnealuste nõuete kohaselt edastatud andmetele;
d)
mõistliku kindlusega saab tagada, et kõnealuse juurdepääsu keelu rikkumise korral on see rikkumine selgelt tuvastatav;
e)
saadud andmete avamise kuupäevasid võivad määrata või muuta ainult volitatud isikud;
f)
hankemenetluse erinevates etappides peab kõigile esitatud andmetele või nende osale andmetest olema võimalik juurde pääseda vaid volitatud isikute üheaegse tegevuse tulemusena;
g)
volitatud isikute üheaegne tegevus peab võimaldama edastatud andmetele juurdepääsu alles pärast ettenähtud kuupäeva;
h)
kõnealuste nõuete kohaselt saadud ja avatud andmetele peab olema võimalik juurde pääseda ainult isikutel, keda on volitatud nendega tutvuma.
4. Kui hankija lubab esitada pakkumusi ja hankemenetluses osalemise taotlusi elektrooniliselt, käsitatakse selliste süsteemide kaudu esitatud elektroonilisi dokumente originaalidena ja ettevõtja volitatud esindaja poolt allkirjastatuna.
5. Pakkumuste või hankemenetluses osalemise taotluste edastamisel kirja teel võivad pakkujad või taotlejad valida, kas esitada need
a)
posti või kulleri teel; sel juhul täpsustatakse hankedokumentides, et tõendina käsitatakse väljasaatmise kuupäeva, postitemplit või postikviitungil olevat kuupäeva;
b)
pakkuja või taotleja või tema esindaja poolt isikliku kättetoimetamisega otse institutsiooni ruumidesse; sel juhul täpsustatakse hankedokumentides lisaks artikli 138 lõike 2 punktis a osutatud teabele talitus, kuhu pakkumus või hankemenetluses osalemise taotlus tuleb allkirjastatud ja kuupäevastatud kviitungi vastu üle anda.
6. Kui pakkumused saadetakse kirja teel, tuleb salastatuse hoidmiseks ja mis tahes raskuste vältimiseks lisada pakkumuse esitamise ettepanekule järgmine märge:
pakkumused tuleb esitada pitseeritud ümbrikus, mis omakorda on pandud teise pitseeritud ümbrikusse. Sisemisele ümbrikule tuleb lisaks pakkumuse esitamise ettepanekus nimetatud talituse nimele, kellele kiri on adresseeritud, kirjutada ka märkus „Invitation to tender - Not to be opened by the mail service” (pakkumuse esitamise ettepanek - postiteenistus ei tohi avada). Isekleepuvad ümbrikud tuleb sulgeda kleeplindiga ja saatja peab kirjutama oma allkirja üle kleeplindi.
Artikkel 156
Pakkumuse tagatised
(finantsmääruse artikli 111 lõige 3)
Hankija võib nõuda artikli 163 kohaselt esitatavat pakkumuse tagatist, mille väärtus on 1-2 % lepingu kogumaksumusest.
Pakkumuse tagatis vabastatakse lepingu sõlmimisel. Tagatist ei vabastata, kui kehtestatud tähtajaks ei ole pakkumust esitatud või kui esitatud pakkumus võetakse hiljem tagasi.
Artikkel 157
Pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste avamine
(finantsmääruse artikli 111 lõige 4)
1. Kõik artikli 155 nõuetele vastavad hankemenetluses osalemise taotlused ja pakkumused avatakse.
2. Kui lepingu maksumus ületab artikli 137 lõikes 1 sätestatud piirmäära, nimetab vastutav eelarvevahendite käsutaja ametisse komisjoni, kes pakkumused avab.
Avamiskomisjon moodustatakse vähemalt kolmest isikust, kes esindavad vähemalt kahte asjaomase institutsiooni organisatsiooniüksust, millest ükski ei tohi olla teise alluvuses ja millest vähemalt üks on sõltumatu vastutavast eelarvevahendite käsutajast. Igasuguse huvide konflikti vältimiseks kohaldatakse nende isikute suhtes finantsmääruse artiklis 57 sätestatud kohustusi. Kui esindustes, käesoleva määruse artiklis 72 osutatud kohalikes üksustes või liikmesriikides isoleeritult paiknevates kohalikes üksustes ei ole eraldi allüksusi, ei kohaldata nende suhtes üksteisele mittealluvate organisatsiooniüksuste nõuet.
Institutsioonidevahelistel alustel algatatud hankemenetluse korral nimetab avamiskomisjoni liikmed ametisse hankemenetluse eest vastutava institutsiooni vastutav eelarvevahendite käsutaja. Avamiskomisjoni koosseis peaks võimaluse korral kajastama hankemenetluse institutsioonidevahelist laadi.
3. Kui pakkumused saadetakse posti teel, märgib üks või mitu avamiskomisjoni liiget oma nimetähed iga pakkumuse saatmiskuupäeva ja kellaaega tõendavatele dokumentidele.
Nad märgivad oma nimetähed ka ühele järgmisest:
a)
iga pakkumuse igale leheküljele;
b)
iga pakkumuse esilehele ja finantsandmeid sisaldavatele lehekülgedele, kusjuures esialgse pakkumuse terviklikkuse tagab mis tahes asjakohasel viisil talitus, kes ei allu eelarvevahendeid käsutavale talitusele, välja arvatud lõike 2 teises lõigus nimetatud juhtudel.
Kui leping sõlmitakse madalaima hinnaga pakkumuse valimise teel artikli 149 lõike 1 punkti a kohaselt, avalikustatakse nõuetele vastavates pakkumustes pakutud maksumused.
Komisjoni liikmed kirjutavad alla saadud pakkumuste avamise protokollile, milles nimetatakse pakkumused, mis vastavad artikli 155 nõuetele, ja pakkumused, mis neile nõuetele ei vasta, ning milles esitatakse nõuetele mittevastavate pakkumuste tagasilükkamise põhjused, viidates artiklis 155 nimetatud pakkumuste esitamise viisidele. Kõnealuse protokolli võib allkirjastada elektroonilises süsteemis, eeldusel et allkirjastaja isikut on võimalik piisavalt tuvastada.
Artikkel 158
Pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste hindamise komisjon
(finantsmääruse artikli 111 lõige 5)
1. Kõik artiklis 155 esitatud nõuetele vastavaks tunnistatud hankemenetluses osalemise taotlused ja pakkumused hinnatakse ja järjestatakse eelnevalt teatavaks tehtud menetlusest kõrvalejätmise kriteeriumide ning valiku- ja hindamiskriteeriumide alusel kummagi etapi jaoks moodustatud hindamiskomisjoni poolt.
Kõnealune komisjon, mille liikmed nimetab ametisse vastutav eelarvevahendite käsutaja, peab esitama nõuandva arvamuse lepingute kohta, mille maksumus ületab artikli 137 lõikes 1 nimetatud piirmäära.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib siiski otsustada, et hindamiskomisjon hindab ja järjestab pakkumused ainult hindamiskriteeriumide alusel ning menetlusest kõrvalejätmise ja valikukriteeriumeid hinnatakse muul sellisel asjakohasel viisil, mis tagab huvide konflikti puudumise.
2. Hindamiskomisjon moodustatakse vähemalt kolmest isikust, kes esindavad vähemalt kahte institutsioonide või finantsmääruse artiklis 208 osutatud asutuste organisatsiooniüksust, millest ükski ei tohi olla teise alluvuses ja millest vähemalt üks on sõltumatu vastutavast eelarvevahendite käsutajast. Vastutav eelarvevahendite käsutaja tagab, et kõnealused isikud järgivad finantsmääruse artiklis 57 sätestatud kohustusi.
Kui esindustes, artiklis 72 osutatud kohalikes üksustes või liikmesriikides isoleeritult paiknevates kohalikes üksustes ei ole eraldi allüksusi, ei kohaldata nende suhtes üksteisele mittealluvate organisatsiooniüksuste nõuet.
Hindamiskomisjon võib koosneda samadest liikmetest kui pakkumuste avamise komisjon.
Vastutava eelarvevahendite käsutaja otsusel võivad hindamiskomisjoni abistada väliseksperdid. Vastutav eelarvevahendite käsutaja tagab, et kõnealused eksperdid järgivad finantsmääruse artiklis 57 sätestatud kohustusi.
Institutsioonidevahelistel alustel algatatud hankemenetluse korral nimetab hindamiskomisjoni liikmed ametisse hankemenetluse eest vastutava institutsiooni vastutav eelarvevahendite käsutaja. Hindamiskomisjoni koosseis peaks võimaluse korral kajastama hankemenetluse institutsioonidevahelist laadi.
3. Hankemenetluses osalemise taotlused ja pakkumused, mis ei vasta hankedokumentides sätestatud kõikidele olulistele nõuetele, jäetakse kõrvale.
Hindamiskomisjon või hankija võivad siiski paluda taotlejatel või pakkujatel esitada ettenähtud tähtaja jooksul lisamaterjali või selgitada tõendavaid dokumente, mille nad on esitanud seoses menetlusest kõrvalejätmise ja valikukriteeriumidega.
Hankemenetluses osalemise taotlused ja pakkumused, mida ei jäeta menetlusest kõrvale ja mis vastavad valikukriteeriumidele, loetakse vastuvõetavaks.
4. Artiklis 151 nimetatud põhjendamatult madala maksumusega pakkumuste puhul nõuab hindamiskomisjon mis tahes asjakohast teavet pakkumuse sisu kohta.
Artikkel 159
Hindamistulemused
(finantsmääruse artikkel 112)
1. Nõuetele vastavaks tunnistatud hankemenetluses osalemise taotluste ja pakkumuste hindamise ja järjestamise kohta koostatakse protokoll, mis kuupäevastatakse.
Protokollile kirjutavad alla kõik hindamiskomisjoni liikmed. Kõnealuse protokolli võib allkirjastada elektroonilises süsteemis, eeldusel et allkirjastaja isikut on võimalik piisavalt tuvastada.
Kui hindamiskomisjonile ei ole antud kohustust kontrollida pakkumuste vastavust menetlusest kõrvalejätmise ja valikukriteeriumidele, kirjutavad protokollile alla ka isikud, kellele vastutav eelarvevahendite käsutaja selle kohustuse on andnud. Protokoll säilitatakse hilisemaks kasutamiseks.
2. Lõikes 1 ette nähtud protokoll sisaldab vähemalt järgmisi andmeid:
a)
hankija nimi ja aadress ning lepingu, raamlepingu või dünaamilise hankesüsteemi ese ja maksumus;
b)
tagasilükatud taotlejate või pakkujate nimed ning nende tagasilükkamise põhjused;
c)
läbivaatamiseks valitud taotlejate või pakkujate nimed ning nende valimise põhjused;
d)
põhjendamatult madala maksumusega pakkumusteks loetud pakkumuste tagasilükkamise põhjused;
e)
väljapakutud taotlejate või töövõtjate nimed ja nende valiku põhjused ning kui on teada, millise osa suhtes lepingust või raamlepingust töövõtja kavatseb sõlmida allhankelepinguid kolmandate isikutega, siis selle osa osakaal.
3. Hankija võtab seejärel vastu otsuse, milles esitatakse vähemalt järgnev:
a)
hankija nimi ja aadress ning lepingu ese ja maksumus või raamlepingu või dünaamilise hankesüsteemi ese ja maksimaalne maksumus;
b)
tagasilükatud taotlejate või pakkujate nimed ning nende tagasilükkamise põhjused;
c)
läbivaatamiseks valitud taotlejate või pakkujate nimed ning nende valimise põhjused;
d)
põhjendamatult madala maksumusega pakkumusteks loetud pakkumuste tagasilükkamise põhjused;
e)
valitud taotlejate või töövõtjate nimed ja nende valiku põhjused, viidates eelnevalt teatavaks tehtud valiku- ja hindamiskriteeriumidele, ning kui on teada, millise osa suhtes lepingust või raamlepingust töövõtja kavatseb sõlmida allhankelepinguid kolmandate isikutega, siis selle osa osakaal;
f)
läbirääkimistega hankemenetluse ja võistleva dialoogi puhul artiklites 132, 134, 135, 266, 268, 270 ja 271 osutatud asjaolud, mille alusel on nende kasutamine põhjendatud;
g)
vajaduse korral põhjused, miks hankija on otsustanud lepingu sõlmimisest loobuda.
Institutsioonidevahelise hankemenetluse korral teeb esimeses lõigus nimetatud otsuse hankemenetluse eest vastutav hankija.
Artikkel 160
Kontaktid hankijate ja pakkujate vahel
(finantsmääruse artikkel 112)
1. Hankija ja pakkujad võivad hankemenetluse ajal üksteisega kontakti võtta ainult erandkorras lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimustel.
2. Enne pakkumuste esitamise tähtaja lõppu võib hankija seoses artiklis 153 nimetatud täiendavate dokumentide ja lisateabega:
a)
pakkujate nõudmisel anda lisateavet üksnes lepingu olemuse selgitamiseks; see teave tuleb ühel ja samal kuupäeval edastada kõikidele tehnilisi kirjeldusi küsinud pakkujatele;
b)
kui ta avastab hanketeate, pakkumuse esitamise ettepaneku või tehnilise kirjelduse tekstis vea, ebatäpsuse, väljajätmise või muu tehnilise vea, siis teavitada sellest omal algatusel asjaomaseid isikuid ühel ja samal kuupäeval ning samadel tingimustel, mida kohaldatakse algse pakkumuse esitamise ettepaneku suhtes.
3. Kui pärast pakkumuste avamist vajatakse pakkumuse kohta mõningaid selgitusi või kui pakkumuses tuleb parandada ilmseid tehnilisi vigu, võib hankija pakkujaga kontakti võtta, kuid selle tagajärjel ei või pakkumuse tingimustesse mingeid muudatusi teha.
4. Kõigil juhtudel, mil on võetud kontakti, ja finantsmääruse artiklis 96 osutatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, mil kontakti ei ole võetud, tuleb teha hanketoimikusse sellekohane märge.
Artikkel 161
Taotlejate ja pakkujate teavitamine
(finantsmääruse artiklid 113, 114 ja 118)
1. Hankija teavitab taotlejaid ja pakkujaid nii kiiresti kui võimalik oma otsusest lepingu või raamlepingu sõlmimise või dünaamilisse hankesüsteemi vastuvõtmise kohta, esitades sealjuures põhjendused mis tahes otsusele hankemenetluse järel lepingut või raamlepingut mitte sõlmida või dünaamilist hankesüsteemi mitte luua või otsusele hankemenetlust uuesti alustada.
2. Hankija edastab finantsmääruse artikli 113 lõikes 2 sätestatud teabe hiljemalt 15 kalendripäeva jooksul alates kirjaliku taotluse saamise kuupäevast.
3. Liidu institutsioonide poolt nende endi arvel sõlmitavate lepingute puhul, mille maksumus on suurem artikli 170 lõikes 1 osutatud piirmääradest või nendega võrdne ja mis ei ole direktiivi 2004/18/EÜ reguleerimisalast välja arvatud, teavitab hankija kõiki mitteedukaid taotlejaid või pakkujaid üheaegselt, teavitades neist igaühte eraldi elektroonilisel teel sellest, et nende hankemenetluses osalemise taotlust või pakkumust ei võetud vastu, ühel järgmistest etappidest:
a)
kahes eraldi etapis korraldatavate hankemenetluste puhul peatselt pärast menetlusest kõrvalejätmise ja valikukriteeriumide kohta otsuse tegemist ja enne lepingu sõlmimise otsuse tegemist;
b)
lepingu sõlmimise ja pakkumuste tagasilükkamise otsuste puhul niipea, kui see on pärast lepingu sõlmimise otsuse tegemist võimalik ja hiljemalt sellele järgneva nädala jooksul.
Kõigil juhtudel osutab hankija põhjustele, miks pakkumust või hankemenetluses osalemise taotlust vastu ei võetud, ning sellele, millised on kättesaadavad õiguskaitsevahendid.
Mitteedukad pakkujad või taotlejad võivad taotleda kas posti, faksi või e-posti teel lisateavet enda tagasilükkamise põhjuste kohta ning kõik valitud pakkujad, kelle pakkumused ei ole kõrvale jäetud, võivad saada teavet eduka pakkumuse omaduste ja suhteliste eeliste kohta ning eduka pakkuja nime, ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 113 lõike 2 teise lõigu kohaldamist. Hankija vastab hiljemalt 15 kalendripäeva jooksul alates taotluse kättesaamisest.
Artikkel 162
Lepingule allakirjutamine
(finantsmääruse artiklid 113 ja 118)
Lepingu täitmist ei tohi alustada enne lepingule allakirjutamist.
4. jagu
Tagatised ja parandusmeetmed
Artikkel 163
Tagatised
(finantsmääruse artikkel 115)
1. Kui töövõtjatelt nõutakse eelneva tagatise esitamist, peab seda nõudma summas ja ajaks, mis on piisav selle realiseerimiseks.
2. Tagatise annab pank või volitatud finantseerimisasutus. Selle võib asendada kolmanda isiku solidaartagatisega, kui hankija on kinnitanud, et ta seda aktsepteerib.
Tagatise vääring on euro.
Tagatise tulemusena vastutab pank, finantseerimisasutus või kolmas isik töövõtja kohustuste eest tagasivõtmatult või kui esimesel nõudmisel väljamakstava tagatise andja.
Artikkel 164
Täitmistagatis
(finantsmääruse artikkel 115)
1. Selle tagamiseks, et ehitustööd, tarned või teenused on täielikult üle antud või osutatud, ja juhul, kui lepingu tingimuste kohast lõpliku vastuvõtmise kinnitust ei saa lõppmakse tegemisel anda, võib eelarvevahendite käsutaja juhtumipõhiselt ja eelneva riskianalüüsi alusel nõuda täitmistagatist.
2. Tagatis, mis vastab 10 protsendile lepingu kogumaksumusest, võib seisneda maksete tegemisel neist tehtavates mahaarvamistes.
Selle võib asendada lõppmaksest kinnipeetava summaga, et saada tagatis, kuni teenused, tarned või ehitustööd on lõplikult vastu võetud. Summa määrab kindlaks eelarvevahendite käsutaja ja see on proportsionaalne lepingu täitmisega seoses tuvastatud riskidega, võttes arvesse lepingu eset ning asjaomases majandusharus rakendatavaid tavapäraseid kaubandustingimusi.
Sellise tagatise tingimused tehakse teatavaks hankedokumentides.
3. Pärast seda, kui teenused, tarned või ehitustööd on lõplikult vastu võetud, vabastatakse tagatised lepingutingimuste kohaselt.
Artikkel 165
Eelmaksetagatis
(finantsmääruse artikkel 115)
1. Pärast seda, kui hankija on teinud kindlaks eelmaksete vajaduse, hindab ta enne hankemenetluse algatamist eelmaksete tegemisega seotud riske, võttes sealjuures arvesse eelkõige järgmisi kriteeriumeid:
a)
lepingu hinnanguline maksumus;
b)
lepingu ese;
c)
lepingu kestus ja täitmise tempo;
d)
turu struktuur.
2. Tagatist nõutakse artikli 146 lõike 6 teises lõigus osutatud juhul tehtavate eelmaksete eest või juhul, kui eelarvevahendite käsutaja otsustab seda nõuda vastavalt käesoleva artikli lõikele 1.
Artikli 137 lõikes 1 osutatud madala maksumusega lepingute puhul tagatist ei nõuta.
Tagatis vabastatakse, kui eelmaksed arvatakse lepingutingimuste kohaselt maha töövõtjale tehtavatest vahemaksetest või lõppmaksest.
Artikkel 166
Lepingu täitmise peatamine vigade või eeskirjade eiramise tõttu
(finantsmääruse artikkel 116)
1. Lepingu täitmine võidakse peatada finantsmääruse artikli 116 kohaselt, et kontrollida, kas oletatavad olulised vead, eeskirjade eiramised või pettus on tegelikult toimunud. Kui see ei leia kinnitust, jätkatakse lepingu täitmist nii kiiresti kui võimalik.
2. Oluline viga või eeskirjade eiramine on iga tegevusest või tegevusetusest tulenev lepingusätte või õigusakti rikkumine, mis põhjustab või võib põhjustada kahju liidu eelarvele.
2. PEATÜKK
Liidu institutsioonide poolt nende endi arvel sõlmitavate lepingute suhtes kohaldatavad sätted
Artikkel 167
Nõuetekohase taseme kindlaksmääramine piirmäärade arvutamiseks
(finantsmääruse artiklid 117 ja 118)
Iga institutsiooni iga volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja hindab, kas finantsmääruse artiklis 118 ette nähtud piirmäärad on saavutatud.
Artikkel 168
Eraldi lepingud ja lepingute jagamine osadeks
(finantsmääruse artiklid 104 ja 118)
1. Lepingu hinnangulise maksumuse kindlaksmääramisel ei tohi olla eesmärgiks hoiduda kõrvale käesolevas määruses sätestatud nõuete täitmisest ning lepingut ei tohi sellisel eesmärgil osadeks jagada.
Kui see on asjakohane, tehniliselt teostatav ja kulutõhus, tuleb artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega võrdse või neist suurema maksumusega lepingud sõlmida samaaegselt eraldi osades.
2. Kui tarne-, teenus- või ehitustöölepingu ese on jagatud mitmesse ossa ja iga osa kohta sõlmitakse individuaalne leping, võetakse kogu lepingu suhtes kohaldatava piirmäära leidmisel aluseks kõigi osade kogumaksumus.
Kui kõigi osade kogumaksumus on võrdne artikli 170 lõikes 1 sätestatud piirmääradega või nendest suurem, kohaldatakse finantsmääruse artikli 97 lõiget 1 ning artikli 104 lõikeid 1 ja 2 iga osa suhtes
3. Lepingu sõlmimisel eraldi osades hinnatakse pakkumusi iga osa puhul eraldi. Kui mitme osa kohta sõlmitakse leping sama pakkujaga, võib temaga sõlmida ühe, kõiki neid osi hõlmava lepingu.
Artikkel 169
Teatavate lepingute maksumuse hindamise kord
(finantsmääruse artikkel 118)
1. Lepingu hinnangulise maksumuse arvutamisel võtab hankija arvesse töövõtjale makstava tasu hinnangulist kogusummat.
Kui leping sisaldab valikuid või kui selles on ette nähtud kehtivuse võimalik pikendamine, võetakse lepingu maksumuse arvutamisel aluseks suurim lubatud kogumaksumus, valikuklauslid ja pikendamine kaasa arvatud.
Hinnanguline maksumus arvutatakse hanketeate saatmise ajal või juhul, kui hanketeate avaldamist ei ole ette nähtud, siis ajal, mil hankija alustab hankemenetlust.
2. Raamlepingute ja dünaamilise hankesüsteemi puhul võetakse aluseks kõikide raamlepingu või dünaamilise hankesüsteemi kogu kehtivusaja jooksul kavandatavate lepingute maksimaalne maksumus.
3. Teenuslepingute puhul võetakse aluseks järgmine:
a)
kindlustusteenuste puhul makstavad kindlustusmaksed ja muud tasud;
b)
panga- või finantsteenuste puhul teenustasud, vahendustasud, intressid ja muud tasud;
c)
projekteerimislepingute puhul teenustasud, vahendustasud ja muud tasud.
4. Teenuslepingute puhul, mille kogumaksumus on kindlaks määramata, või tarnelepingute puhul, mis käsitlevad toodete liisimist, renti või järelmaksuga ostmist, on hinnangulise maksumuse arvutamisel aluseks võetav maksumus:
a)
tähtajaliste lepingute puhul:
i)
kui lepingu kehtivusaeg on kuni 48 kuud teenuslepingu puhul või kuni 12 kuud tarnelepingu puhul, siis lepingu kogumaksumus selle kehtivusajal;
ii)
kui lepingu kehtivusaeg on tarnelepingu puhul pikem kui 12 kuud, siis kogumaksumus, sealhulgas hinnanguline jääkmaksumus;
b)
tähtajatute lepingute või üle 48-kuulise kehtivusajaga teenuslepingute puhul kuumaksumus, mis on korrutatud 48-ga.
5. Teenus- või tarnelepingute puhul, mida sõlmitakse regulaarselt või mida teatava aja möödudes uuendatakse, võetakse lepingu maksumuse kindlaksmääramisel aluseks:
a)
kas eelnenud eelarveaasta või eelnenud 12 kuu jooksul samade teenuse- või tooteliikide suhtes sõlmitud samalaadsete lepingute tegelik koondmaksumus, mida on võimaluse korral korrigeeritud, et võtta arvesse algse lepingu sõlmimisele järgneva 12 kuu jooksul oodatavaid koguse ja maksumuse muudatusi,
b)
või esimese teenuse osutamisele või esimesele tarnele järgneva 12 kuu jooksul või kui lepingu tähtaeg on pikem kui 12 kuud, siis kogu lepingu tähtaja jooksul sõlmitavate järjestikuste lepingute hinnanguline koondmaksumus.
6. Ehitustöölepingute puhul võetakse aluseks mitte ainult ehitustööde maksumus, vaid lisaks ka selliste tarnitud asjade hinnanguline kogumaksumus, mis on kõnealuste ehitustööde tegemiseks vajalikud ja mille hankija annab töövõtja käsutusse.
Artikkel 170
Piirmäärad direktiivi 2004/18/EÜ kohaste menetluste rakendamiseks
(finantsmääruse artikkel 118)
1. Finantsmääruse artiklis 118 osutatud piirmääradeks on direktiivis 2004/18/EÜ vastavalt tarne-, teenus- ja ehitustöölepingute jaoks sätestatud piirmäärad.
2. Finantsmääruse artiklis 118 nimetatud tähtaegadeks on artiklites 152, 153 ja 154 ette nähtud tähtajad.
Artikkel 171
Lepingu allakirjutamisele eelnev ooteaeg
(finantsmääruse artikkel 118)
1. Hankija ei kirjuta eduka pakkujaga direktiivi 2004/18/EÜ kohasele lepingule või raamlepingule alla enne 14 kalendripäeva möödumist.
Kõnealust tähtaega arvestatakse alates ühest järgmistest kuupäevadest:
a)
edukatele ja mitteedukatele pakkujatele teadete samaaegse väljasaatmise kuupäevale järgnevast päevast;
b)
artiklis 123 nimetatud hankelepingu sõlmimise teate Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgnevast päevast, kui leping või raamleping sõlmitakse väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluse teel.
Kui teise lõigu punktis a osutatud teadete saatmiseks kasutatakse faksi või kui seda tehakse elektrooniliselt, on ooteaja pikkus kümme kalendripäeva.
Hankija võib vajaduse korral lepingu allakirjutamise peatada täiendavaks kontrollimiseks, kui see on õigustatud mitteedukate või kahju kandnud pakkujate või taotlejate nõudmiste või märkuste või mis tahes muu saadud asjakohase teabe alusel. Nõudmised, märkused või teave peab olema saadud esimeses lõigus nimetatud tähtaja jooksul. Peatamise korral teavitatakse kõiki taotlejaid või pakkujaid kolme tööpäeva jooksul pärast peatamisotsust.
Kõik enne esimeses lõigus nimetatud tähtaja möödumist alla kirjutatud lepingud on tühised, välja arvatud lõikes 2 esitatud juhtudel.
Kui lepingut või raamlepingut ei saa sõlmida kavandatud eduka pakkujaga, võib hankija sõlmida selle edukuselt järgmise pakkujaga.
2. Lõikes 1 nimetatud tähtaega ei kohaldata järgmistel juhtudel:
a)
avatud, piiratud või väljakuulutamisega läbirääkimistega hankemenetluste puhul, mille raames on esitatud ainult üks pakkumus;
b)
raamlepingul põhinevate erilepingute puhul;
c)
artikli 134 lõike 1 punktis c, punkti g alapunktis iii, punktis h ja punktis j osutatud läbirääkimistega hankemenetluste puhul.
Artikkel 172
Osalemiseks vajalikud tõendid
(finantsmääruse artikkel 119)
Tehnilises kirjelduses nõutakse pakkujatelt, et nad märgiksid liikmesriigi, kus on nende peakorter või elukoht, ja esitaksid selle kohta oma siseriikliku õiguse kohaselt tavapäraselt tunnustatava tõendi.
VI JAOTIS
TOETUSED
1. PEATÜKK
Toetuste ulatus ja vorm
Artikkel 173
Liikmemaksud
(finantsmääruse artikkel 121)
Finantsmääruse artikli 121 lõike 2 punktis d nimetatud liikmemaksud on summad, mida makstakse organisatsioonidele, mille liige liit on, kooskõlas eelarveotsuste ja asjaomase organisatsiooni kehtestatud maksetingimustega.
Artikkel 174
Toetuslepingud ja toetuse andmise otsused
(finantsmääruse artikli 121 lõige 1)
1. Toetusi antakse otsuse või kirjaliku lepingu alusel.
2. Vahendi (st kas otsus või leping) kindlaksmääramisel võetakse arvesse järgmist:
a)
toetusesaaja asukoht kas liidus või sellest väljaspool;
b)
rahastatavate meetmete või tööprogrammide sisu keerukus ja standardiseeritus.
Artikkel 175
Institutsioonide liikmete kulud
(finantsmääruse artikkel 121)
Finantsmääruse artikli 121 lõike 2 punktis a osutatud institutsioonide liikmete kulud hõlmavad Euroopa Parlamendi praeguste ja endiste liikmete ühendustele antavat rahalist toetust. Kõnealust rahalist toetust rakendatakse vastavalt Euroopa Parlamendi sisestele halduseeskirjadele.
Artikkel 176
Meetmed, millele võidakse anda toetusi
(finantsmääruse artikkel 121)
Meede, millele võidakse finantsmääruse artikli 121 kohaselt toetust anda, tuleb selgelt kindlaks määrata.
Ühtki meedet ei või käesolevas määruses sätestatud rahastamiseeskirjade täitmisest kõrvalehoidmise eesmärgil mitmeks eri meetmeks jagada.
Artikkel 177
Liidu üldistes huvides tegutsevad asutused
(finantsmääruse artikkel 121)
Liidu üldistes huvides tegutsev asutus on
a)
asutus, kes tegeleb Euroopa Liidu poliitikat käsitleva hariduse, koolituse, teabe, innovatsiooni või teadusuuringutega või mis tahes tegevusega, mis aitab kaasa kodakondsuse või inimõiguste edendamisele, või Euroopa standardiasutus;
b)
üksus, kes esindab liikmesriikides, kandidaatriikides või potentsiaalsetes kandidaatriikides tegutsevaid mittetulundusühinguid ning edendab aluslepingute eesmärkidega kooskõlas olevaid põhimõtteid ja poliitikat.
Artikkel 178
Partnerlused
(finantsmääruse artikkel 121)
1. Meetmete eritoetused ja tegevustoetused võivad olla osa raampartnerlusest.
2. Raampartnerluse näol võidakse luua komisjoni ja toetusesaajate vaheline pikaajaline koostöömehhanism. See võib olla partnerluse raamlepingu või partnerluse raamotsuse vormis.
Partnerluse raamlepingus või -otsuses määratakse kindlaks ühised eesmärgid, kavandatud ühekordsete meetmete või heakskiidetud iga-aastase tööprogrammi osaks olevate meetmete laad ning eritoetuste andmise kord, lähtudes käesolevas jaotises sätestatud põhimõtetest ja menetlusnõuetest, samuti iga poole erilepingute või -otsuste kohased üldised õigused ja kohustused.
Partnerluse kestus võib olla kuni neli aastat, välja arvatud erandjuhtudel, kui see on eelkõige raampartnerluse eset silmas pidades õigustatud.
Eelarvevahendite käsutajad ei või partnerluse raamlepinguid ega -otsuseid põhjendamatult kasutada ega kasutada neid viisil, mille eesmärk või tagajärg on vastuolus läbipaistvuse või taotlejate võrdse kohtlemise põhimõttega.
3. Raampartnerlusi käsitatakse programmitöö, eelneva avalikustamise ja toetuse andmise kontekstis toetustena.
4. Partnerluse raamlepingul või -otsusel põhinevaid eritoetusi antakse nendes lepingutes või otsustes sätestatud menetluste alusel ja käesoleva jaotise kohaselt.
Nende suhtes kohaldatakse artiklis 191 sätestatud tagantjärele avalikustamise menetlust.
Artikkel 179
Elektroonilised teabevahetussüsteemid
(finantsmääruse artikli 121 lõige 1)
1. Igasugune teabevahetus toetusesaajatega, sealhulgas toetuslepingute sõlmimine, toetuse andmise otsustest teavitamine ja neis mis tahes muudatuste tegemine, võib toimuda komisjoni loodud elektrooniliste teabevahetussüsteemide kaudu.
2. Kõnealused süsteemid vastavad järgmistele nõuetele:
a)
süsteemile ja selle kaudu edastatud dokumentidele võib olla ligipääs ainult volitatud isikutel;
b)
dokumendi võivad elektrooniliselt allkirjastada ja süsteemi kaudu edastada ainult volitatud isikud;
c)
volitatud isikud peavad olema ettenähtud viisil süsteemi kaudu tuvastatud;
d)
elektroonilise toimingu kellaaeg ja kuupäev peab olema täpselt kindlaks määratud;
e)
säilitama peab dokumentide terviklikkuse;
f)
säilitama peab dokumentide kättesaadavuse;
g)
kui see on asjakohane, siis peab säilitama dokumentide konfidentsiaalsuse;
h)
tagatud peab olema isikuandmete kaitse kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 nõuetega.
3. Sellise süsteemi kaudu saadetud ja saadud andmete suhtes kehtib õiguslik eeldus, mille kohaselt andmed on terviklikud ning süsteemis näidatud kuupäev ja kellaaeg, millal andmed saadeti või saadi, on täpsed.
Dokumenti, mis on saadetud või millest on teavitatud sellise süsteemi kaudu, loetakse samaväärseks paberkandjal dokumendiga, see on vastuvõetav tõendina kohtumenetlustes, seda käsitatakse originaalina ja selle suhtes kehtib õiguslik eeldus, mille kohaselt see on autentne ja terviklik, tingimusel et see ei sisalda dünaamilisi elemente, mis võivad seda automaatselt muuta.
Lõike 2 punktis b osutatud elektroonilistel allkirjadel on käsitsi kirjutatud allkirjadega samaväärne õiguslik toime.
Artikkel 180
Toetuslepingute ja toetuse andmise otsuste sisu
(finantsmääruse artikkel 122)
1. Toetuslepingus sätestatakse vähemalt järgmine:
a)
lepingu ese;
b)
toetusesaaja;
c)
kestus, täpsemalt:
i)
jõustumise kuupäev;
ii)
meetme rahastamise alguskuupäev ja kestus või rahastamise eelarveaasta;
d)
liidu antavate rahaliste vahendite maksimumsumma väljendatuna eurodes ning toetuse vorm, mida täiendatakse vastavalt vajadusele järgmiste andmetega:
i)
meetme või tööprogrammi hinnanguliste rahastamiskõlblike kulude kogusumma ning rahastamiskõlblike kulude rahastamise määr;
ii)
finantsmääruse artikli 123 punktides b, c ja d osutatud ühikuhind, ühekordne makse või kindel määr, kui mõni neist on kindlaks määratud;
iii)
käesoleva punkti alapunktides i ja ii osutatud andmete kombinatsioon;
e)
meetme kirjeldus või tegevustoetuse puhul tööprogramm, mille eelarvevahendite käsutaja on asjaomaseks eelarveaastaks heaks kiitnud, ning meetme või tööprogrammi rakendamise oodatavate tulemuste kirjeldus;
f)
kõikide seda liiki lepingute suhtes kohaldatavad üldtingimused, näiteks toetusesaaja nõustumine komisjoni, OLAFi ja kontrollikoja tehtavate kontrollide ja audititega;
g)
meetme või tööprogrammi hinnanguline kogueelarve;
h)
kui meetme rakendamine eeldab hanget, siis artiklis 209 nimetatud põhimõtted või hankelepingute sõlmimise kord, mida toetusesaaja peab järgima;
i)
toetusesaaja kohustused, eelkõige:
i)
seoses usaldusväärse finantsjuhtimise ning finants- ja tegevusaruannete esitamisega; vajaduse korral seatakse vahe-eesmärgid, mille saavutamise järel kõnealused aruanded tuleb esitada;
ii)
komisjoni ja mitme toetusesaaja vahel sõlmitud lepingute puhul koordinaatori erikohustused, kui tal neid on, ja teiste toetusesaajate erikohustused koordinaatori ees, samuti toetusesaajate finantsvastutus seoses komisjonile tasumisele kuuluvate summadega;
j)
kõnealuste aruannete heakskiitmise ja komisjoni maksete tegemise kord ja tähtajad;
k)
vastavalt vajadusele kas meetme või heakskiidetud tööprogrammi puhul rahastamiskõlblikena käsitatavate kulude või finantsmääruse artiklis 123 nimetatud ühikuhindade, ühekordsete maksete või kindlamääraliste maksete üksikasjalik kirjeldus;
l)
liidu antava rahalise toetuse nähtavust reguleerivad sätted, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, mil see ei ole võimalik või asjakohane.
Esimese lõigu punktis f osutatud üldtingimustes tuleb vähemalt:
i)
märkida asjaolu, et toetuslepingu suhtes kohaldatakse liidu õigust, mida täiendab vastavalt vajadusele toetuslepingus täpsustatud siseriiklik õigus. Rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitavate lepingute puhul võib teha erandeid;
ii)
täpsustada vaidluste lahendamiseks pädev kohus või vahekohus.
2. Toetuslepingus võib sätestada lepingu peatamist või lõpetamist käsitleva korra ja tähtajad kooskõlas finantsmääruse artikliga 135.
3. Artiklis 178 nimetatud juhtudel täpsustatakse käesoleva artikli lõike 1 esimese lõigu punktides a ja b, punkti c alapunktis i, punktis f, punktides h-j ja punktis l nimetatud teave partnerluse raamotsuses või partnerluse raamlepingus.
Toetuse andmise erilepingus või -otsuses esitatakse lõike 1 esimese lõigu punktides a-e, g ja k ning vajaduse korral lõike 1 esimese lõigu punktis i nimetatud teave.
4. Toetuslepinguid võib muuta üksnes kirjalikult. Selliste muutmiste, sealhulgas toetusesaaja lisamiseks või menetlusest kõrvalejätmiseks tehtavate muudatuste eesmärk ega tagajärg ei või olla lepingute muutmine selliselt, et see seaks kahtluse alla toetuse andmise otsuse või oleks vastuolus taotlejate võrdse kohtlemise põhimõttega.
5. Lõikeid 1, 2, 3 ja 4 kohaldatakse mutatis mutandis toetuse andmise otsuste suhtes.
Osa lõikes 1 osutatud teabest võib toetuse andmise otsuse asemel esitada toetustaotluste esitamise kutses või mõnes sellega seotud dokumendis.
Artikkel 181
Toetuste vorm
(finantsmääruse artikkel 123)
1. Finantsmääruse artikli 123 lõike 1 punktis a nimetatud vormis toetused arvutatakse toetusesaaja tegelikult kantud rahastamiskõlblike kulude põhjal, mille suhtes kohaldatakse hinnangulist esialgset eelarvet, mis esitatakse koos toetustaotlusega ja mis sisaldub toetuslepingus või toetuse andmise otsuses.
2. Finantsmääruse artikli 123 lõike 1 punktis b nimetatud ühikuhindasid kasutatakse kõigi summana ühiku kohta eelnevalt selgelt kindlaks määratud rahastamiskõlblike kulude või nende teatavate kindlate kategooriate puhul.
3. Finantsmääruse artikli 123 lõike 1 punktis c nimetatud ühekordseid makseid kasutatakse üldises mõistes kõigi eelnevalt selgelt kindlaks määratud rahastamiskõlblike kulude või nende teatavate kindlate kategooriate puhul.
4. Finantsmääruse artikli 123 lõike 1 punktis d nimetatud kindlamääralisi makseid kasutatakse protsendimäära kohaldades eelnevalt selgelt kindlaks määratud teatavate kindlate rahastamiskõlblike kulude kategooriate puhul.
Artikkel 182
Ühekordsed maksed, ühikuhinnad ja kindlamääralised maksed
(finantsmääruse artikkel 124)
1. Finantsmääruse artikli 124 lõikes 1 osutatud luba ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlamääraliste maksete kasutamiseks kohaldatakse programmi kestuse jooksul. Selle loa võib läbi vaadata, kui on tarvis teha olulisi muudatusi. Andmeid ja summasid kontrollitakse regulaarselt ning vajaduse korral tehakse ühekordsetesse maksetesse, ühikuhindadesse või kindlamääralistesse maksetesse kohandusi.
Komisjoni ja mitme toetusesaaja vahel sõlmitavate lepingute puhul kohaldatakse finantsmääruse artikli 124 lõike 1 teises lõigus nimetatud ülemmäära iga toetusesaaja suhtes.
2. Toetuslepingus või toetuse andmise otsuses peavad sisalduma kõik vajalikud sätted, mis võimaldavad kontrollida, et ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlamääraliste maksete alusel toetuse maksmise tingimustest on kinni peetud.
3. Toetuse maksmine ühekordsete maksete, ühikuhindade või kindlamääraliste maksete alusel ei piira toetusesaajate kohustuslikele dokumentidele ja teabele lõike 1 esimeses lõigus ja finantsmääruse artikli 137 lõikes 2 ette nähtud eesmärgil juurdepääsu õigust.
4. Juhul kui järelkontrolli käigus selgub, et makse aluseks olnud sündmus ei ole toimunud ning et toetuse andmise raames on toetusesaajale tehtud ühekordsetel maksetel, ühikuhindadel või kindlamääralistel maksetel põhinev alusetu makse, on komisjonil õigus nõuda tehtud maksed tagasi kogu toetusesumma ulatuses, ilma et see piiraks finantsmääruse artiklis 109 osutatud karistuste kohaldamist.
2. PEATÜKK
Põhimõtted
Artikkel 183
Kaasrahastamise põhimõte
(finantsmääruse artikli 125 lõige 3)
1. Kaasrahastamise põhimõtte kohaselt ei rahastata meetme või tööprogrammi rakendamiseks vajalikke vahendeid täies ulatuses liidu rahalisest toetusest.
Kaasrahastamine võib toimuda toetusesaaja omavahendite, meetme või tööprogrammi raames saadava tulu või kolmandate isikute rahalise või mitterahalise osaluse vormis.
2. Mitterahaline osalus tähendab mitterahalisi vahendeid, mille kolmandad isikud teevad toetusesaajale tasuta kättesaadavaks.
Artikkel 184
Kasumi taotlemist keelav põhimõte
(finantsmääruse artikli 125 lõige 5)
Kolmandatelt isikutelt saadud rahalist osalust, mida toetusesaaja võib kasutada selliste kulude katmiseks, mis ei kuulu liidu toetuse raames rahastamiskõlblike kulude hulka või mis nende meetme või tööprogrammi lõpuks kasutamata jäämise korral ei kuulu tasumisele kolmandale isikule, ei loeta rahastajate poolt konkreetselt rahastamiskõlblike kulude katmiseks ette nähtud rahaliseks osaluseks finantsmääruse artikli 125 lõike 5 tähenduses.
Artikkel 185
Madala maksumusega toetused
(finantsmääruse artikli 125 lõige 4)
Madala maksumusega toetusteks loetakse toetusi, mille maksumus ei ületa 60 000 eurot.
Artikkel 186
Tehniline abi
(finantsmääruse artiklid 101 ja 125)
„Tehniline abi” tähendab programmi või meetme rakendamiseks vajalikku toetus- ja suutlikkuse suurendamise tegevust, eelkõige ettevalmistavat, haldus-, järelevalve-, hindamis-, auditi- ja kontrollitegevust.
Artikkel 187
Rahastamiskõlblikud kulud
(finantsmääruse artikli 126 lõike 3 punkt c)
Käibemaksu ei loeta tagastatavaks kehtivate siseriiklike käibemaksu käsitlevate õigusaktide alusel, kui see on siseriikliku õiguse kohaselt seotud mis tahes järgmise tegevusega:
a)
tegevuse maksukohustusest vabastamine ilma mahaarvamise õiguseta;
b)
tegevus, mida käibemaksuga ei maksustata;
c)
punktis a või b osutatud tegevused, mille puhul käibemaksu ei saa maha arvata, kuid see tagastatakse spetsiifiliste tagastamiskavade või hüvitusfondide abil, mis ei ole direktiiviga 2006/112/EÜ ette nähtud, isegi kui kõnealune kava või fond on loodud käibemaksu käsitleva siseriikliku õigusega.
Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 13 lõikes 2 loetletud tegevustega seonduv käibemaks loetakse tasutuks toetusesaaja poolt, välja arvatud kõnealuse direktiivi artikli 13 lõikes 1 määratletud maksukohustuslasena mittekäsitatavate isikute poolt, olenemata sellest, kas asjaomane liikmesriik käsitab neid tegevusi tegevustena, mida teostavad avalik-õiguslikud organisatsioonid ametivõimudena tegutsedes.
Artikkel 188
Tööprogrammide koostamine
(finantsmääruse artikkel 128)
1. Iga-aastase või mitmeaastase toetuste andmise tööprogrammi koostab iga vastutav eelarvevahendite käsutaja. Tööprogrammi võtab vastu institutsioon ja see avaldatakse asjaomase institutsiooni toetuste veebisaidil nii kiiresti kui võimalik, kuid hiljemalt rakendamise eelarveaasta 31. märtsil.
Tööprogrammis täpsustatakse selle kohaldamise ajavahemik, alusakti olemasolu korral alusakt, täitmisele kuuluvad eesmärgid, oodatavad tulemused, toetustaotluste esitamise kutsete soovituslik ajakava koos soovitusliku summaga ja kaasrahastamise ülemmäär.
Selleks et tööprogrammi vastuvõtmise otsust saaks asjaomase eelarveaasta jooksul antavate toetuste puhul käsitada rahastamisotsusena, peab tööprogramm lisaks sisaldama ka artiklis 94 sätestatud teavet.
2. Kõik tööprogrammis tehtavad olulised muudatused võetakse samuti vastu ja avaldatakse lõike 1 kohaselt.
Artikkel 189
Toetustaotluste esitamise kutsete sisu
(finantsmääruse artikkel 128)
1. Toetustaotluste esitamise kutses märgitakse:
a)
täitmisele kuuluvad eesmärgid;
b)
finantsmääruse artiklites 131 ja 132 nimetatud rahastamiskõlblikkuse, menetlusest kõrvalejätmise, valiku- ja hindamiskriteeriumid ning asjakohased tõendavad dokumendid;
c)
liidupoolset rahastamist käsitlev kord;
d)
toetustaotluste esitamise kord ja lõpptähtaeg ning kavandatav kuupäev, enne mille möödumist tuleb taotlejaid nende toetustaotluse hindamise tulemustest teavitada, ja toetuslepingute sõlmimise või toetuse andmise otsuste teatavaks tegemise orienteeruv kuupäev.
2. Toetustaotluste esitamise kutsed avaldatakse liidu institutsioonide veebisaidil ja kui see on vajalik potentsiaalsete toetusesaajate seas täiendava tähelepanu köitmiseks, siis lisaks veebisaidil avaldamisele ka mis tahes muude asjakohaste teabekanalite kaudu, sealhulgas Euroopa Liidu Teatajas. Need võidakse avaldada alates finantsmääruse artiklis 84 osutatud rahastamisotsuse vastuvõtmisest, sealhulgas eelarve täitmisele eelneva aasta jooksul. Toetustaotluste esitamise kutsete sisus tehtud mis tahes muudatused avaldatakse samadel tingimustel kui toetustaotluste esitamise kutsed.
Artikkel 190
Toetustaotluste esitamise kutsete suhtes kohaldatavad erandid
(finantsmääruse artikkel 128)
1. Toetusi võib anda ilma toetustaotluste esitamise kutseta ainult järgmistel juhtudel:
a)
humanitaarabi ja kodanikukaitse operatsioonide jaoks või kriisiabiks lõike 2 tähenduses;
b)
muudel erandlikel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel;
c)
asutustele, kellel on de iure või de facto monopol, mis on toetuse andmise otsuses nõuetekohaselt tõendatud;
d)
asutustele, kes on finantsmääruse artiklis 54 osutatud alusaktis kindlaks määratud toetusesaajatena, või asutustele, kelle on oma vastutusel määranud liikmesriigid, kui kõnealused liikmesriigid on alusaktiga kindlaks määratud toetusesaajatena;
e)
teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse puhul finantsmääruse artiklis 128 osutatud iga-aastases programmis nimetatud asutustele, kui alusaktis on see võimalus sõnaselgelt ette nähtud, tingimusel et projekt ei kuulu toetustaotluste esitamise kutse raamesse;
f)
erilaadsete meetmete jaoks, mida võib rakendada ainult teatavat tüüpi asutus oma tehnilise pädevuse, kõrge spetsialiseerituse taseme või haldusvolituste baasil, tingimusel et asjaomased meetmed ei jää toetustaotluste esitamise kutse raamesse.
Esimese lõigu punktis f osutatud juhtusid tuleb toetuse andmise otsuses nõuetekohaselt põhjendada.
2. Kriisiolukord kolmandates riikides tähendab otsese või vahetu ohu olukorda, mis ähvardab üle minna relvastatud konfliktiks või riiki destabiliseerida. Kriisiolukord tähendab ka olukorda, mis on põhjustatud loodusõnnetustest, inimtegevusest, näiteks sõjast või muudest konfliktidest, või erakorralistest asjaoludest, millel on võrreldav mõju ning mis seonduvad muu hulgas kliimamuutuse, keskkonnaseisundi halvenemise, elektrienergiale ja loodusvaradele juurdepääsu kadumise või äärmise vaesusega.
Artikkel 191
Tagantjärele avalikustamine
(finantsmääruse artikkel 128)
1. Teave eelarveaasta jooksul antud toetuste kohta avaldatakse kooskõlas artikliga 21.
2. Lõikes 1 osutatud avaldamise järel saadab komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu nõudmisel neile aruande järgmise kohta:
a)
taotlejate arv eelneval aastal;
b)
edukate toetustaotluste arv ja nende protsent toetustaotluste esitamise kutsete lõikes;
c)
menetluse keskmine kestus alates toetustaotluste esitamise lõpptähtajast kuni toetuse andmiseni;
d)
selliste toetuste arv ja summa, mille puhul tagantjärele avalikustamise kohustusest eelneval eelarveaastal artikli 21 lõike 4 kohaselt loobuti.
Artikkel 192
Taotlejate teavitamine
(finantsmääruse artikkel 128)
Komisjon annab taotlejatele teavet ja nõuandeid järgmiste vahendite kaudu:
a)
kehtestades samalaadsete toetuste taotlemise vormidele ühised standardid ning jälgides taotlusvormide suurust ja loetavust;
b)
andes potentsiaalsetele taotlejatele teavet eelkõige seminaride ja käsiraamatute vormis;
c)
säilitades artiklis 63 osutatud juriidiliste isikute toimikus toetusesaajate kohta püsivaid andmeid.
Artikkel 193
Eraldi eelarveridadelt rahastamine
(finantsmääruse artikkel 129)
Meedet võivad rahastada eraldi eelarveridadelt mitu vastutavat eelarvevahendite käsutajat ühiselt.
Artikkel 194
Tagasiulatuv rahastamine äärmiselt kiireloomuliste olukordade ja konfliktide ärahoidmise korral
(finantsmääruse artikkel 130)
Finantsmääruse artikli 130 lõike 1 kohaldamisel loetakse kulud, mille toetusesaaja on kandnud enne toetustaotluse esitamise kuupäeva, liidu poolt rahastamiskõlblikuks järgmistel tingimustel:
a)
kõnealuse erandi tegemise põhjusi on rahastamisotsuses nõuetekohaselt põhjendatud;
b)
rahastamisotsuses ja toetuslepingus või toetuse andmise otsuses on sõnaselgelt sätestatud, et kulude rahastamiskõlblikkuse kuupäev on toetustaotluste esitamise kuupäevast varasem.
Artikkel 195
Toetustaotluste esitamine
(finantsmääruse artikkel 131)
1. Toetustaotluste esitamise korra määrab kindlaks vastutav eelarvevahendite käsutaja, kes võib valida nende esitamise meetodi. Toetustaotlusi võib esitada kirja teel või elektrooniliselt.
Valitud teabevahetusviis ei tohi olla oma laadilt diskrimineeriv ega piirata taotlejate võimalusi toetuste andmise menetluses osaleda.
Valitud teabevahetusviis peab tagama järgmiste tingimuste täitmise:
a)
kõik esitatud toetustaotlused sisaldavad kogu teavet, mis on vajalik nende hindamiseks;
b)
säilitama peab andmete terviklikkuse;
c)
säilitama peab toetustaotluste konfidentsiaalsuse;
d)
tagatakse isikuandmete kaitse kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 nõuetega.
Kolmanda lõigu punkti c kohaldamisel vaatab vastutav eelarvevahendite käsutaja toetustaotluste sisu läbi alles pärast nende esitamise tähtaja möödumist.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib nõuda, et elektrooniliselt saadetud taotlused kannaksid täiustatud elektroonilist allkirja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/93/EÜ (19) tähenduses.
2. Kui vastutav eelarvevahendite käsutaja lubab toetustaotlusi esitada elektrooniliselt, peavad selleks kasutatavad vahendid ja nende tehnilised omadused olema oma laadilt mittediskrimineerivad, üldkättesaadavad ja koostalitlusvõimelised üldkasutatavate info- ja kommunikatsioonitehnoloogia toodetega. Taotlejatele tehakse kättesaadavaks teave toetustaotluste esitamiseks vajalike tehniliste nõuete, sealhulgas krüpteerimise kohta.
Lisaks sellele peavad toetustaotluste elektroonilise vastuvõtmise seadmed tagama turvalisuse ja konfidentsiaalsuse. Samuti peavad need tagama, et toetustaotluse vastuvõtmise täpse kellaaja ja kuupäeva saab täpselt kindlaks määrata.
3. Toetustaotluste edastamisel kirja teel võivad taotlejad valida järgmiste esitamise viiside vahel:
a)
posti või kulleriga; sel juhul täpsustatakse toetustaotluste esitamise kutses, et tõendina käsitatakse väljasaatmise kuupäeva, postitemplit või postikviitungil olevat kuupäeva;
b)
taotleja või tema esindaja poolt isikliku kättetoimetamisega institutsiooni ruumidesse; sel juhul täpsustatakse toetustaotluste esitamise kutses talitus, kuhu toetustaotlused tuleb allkirjastatud ja kuupäevastatud kviitungi vastu üle anda.
3. PEATÜKK
Toetuste andmise menetlus
Artikkel 196
Toetustaotluste sisu
(finantsmääruse artikkel 131)
1. Toetustaotlused esitatakse artikli 192 punkti a kohaste ühiste standardite järgi koostatud vormil, mille teevad kättesaadavaks vastutavad eelarvevahendite käsutajad, alusaktis ja toetustaotluste esitamise kutses kindlaks määratud kriteeriumide kohaselt.
Finantsmääruse artikli 131 lõike 3 teises lõigus osutatud tõendavate dokumentide hulka võivad eelkõige kuuluda viimase suletud majandusaasta kasumiaruanne ja bilanss.
2. Toetustaotlusele lisatud meetme hinnangulises eelarves või tööprogrammis peavad tulud ja kulud olema tasakaalus, piiramata sealjuures ettenägematute kulude või vahetuskursi võimalike muutuste katteks ette nähtud eraldisi, mis võivad nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel lubatud olla, ning selles tuleb näidata meetme või tööprogrammi hinnangulised rahastamiskõlblikud kulud.
3. Kui toetustaotlus on esitatud 750 000 eurot ületava meetmetoetuse või 100 000 eurot ületava tegevustoetuse kohta, esitatakse tunnustatud välisaudiitori koostatud auditiaruanne. Kõnealuse aruandega kinnitatakse viimase lõppenud majandusaasta kohta koostatud raamatupidamise aastaaruanne.
Käesoleva lõike esimest lõiku kohaldatakse ainult esimese toetustaotluse suhtes, mille toetusesaaja vastutavale eelarvevahendite käsutajale mis tahes majandusaastal esitab.
Komisjoni ja mitme toetusesaaja vahel sõlmitud lepingute puhul kohaldatakse esimeses lõigus sätestatud piirmäärasid iga toetusesaaja suhtes.
Artiklis 178 nimetatud partnerluste puhul tuleb enne partnerluse raamlepingu allakirjutamist või partnerluse raamotsusest teavitamist esitada käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud auditiaruanne kahe viimase lõppenud majandusaasta kohta.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib olenevalt riskianalüüsist loobuda nõudmast esimeses lõigus nimetatud auditiaruande esitamise kohustuse täitmist haridus- ja koolitusasutuste puhul ning mitme toetusesaajaga sõlmitavate lepingute korral selliste toetusesaajate puhul, kes on nõustunud solidaarvastutusega või kes ei kanna finantsvastutust.
Käesoleva lõike esimest lõiku ei kohaldata avalik-õiguslike asutuste ja artiklis 43 nimetatud rahvusvaheliste organisatsioonide suhtes.
4. Taotleja nimetab sellise liidupoolse rahastamise muud rahastamisallikad ja summad, mille ta on saanud või mida ta on taotlenud samal eelarveaastal sama meetme või meetme osa jaoks või oma tegevuse jaoks, samuti mis tahes muu rahastamise, mille ta on saanud või mida ta on taotlenud sama meetme jaoks.
Artikkel 197
Tõendid menetlusest kõrvalejätmise põhjuste puudumise kohta
(finantsmääruse artikkel 131)
Taotlejad esitavad kirjaliku kinnituse selle kohta, et nad ei ole üheski finantsmääruse artikli 106 lõikes 1 ega artiklis 107 loetletud olukorras, välja arvatud finantsmääruse artikli 131 lõike 4 punktides a ja b sätestatud juhtudel. Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib riskianalüüsi alusel nõuda edukatelt taotlejatelt artiklis 143 nimetatud tõendite esitamist. Kui vastutav eelarvevahendite käsutaja seda nõuab, esitavad edukad taotlejad kõnealused tõendid, välja arvatud juhul, kui see on vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt heaks kiidetud põhjusel praktiliselt võimatu või kui sellised tõendid on juba esitatud mõne muu toetuse andmise või hankemenetluse raames, tingimusel et dokumentide väljaandmise kuupäevast ei ole möödunud üle ühe aasta ja et need on endiselt kehtivad.
Artikkel 198
Taotlejad, kes ei ole juriidilised isikud
(finantsmääruse artikkel 131)
Kui toetustaotluse esitab taotleja, kes ei ole finantsmääruse artikli 131 lõike 2 kohaselt juriidiline isik, peavad tema esindajad tõendama, et nad on volitatud võtma taotleja nimel juriidilisi kohustusi ja et taotlejal on samaväärne finants- ja tegevussuutlikkus kui juriidilistel isikutel.
Artikkel 199
Üksused, kes esinevad ühe taotlejana
(finantsmääruse artikkel 131)
Kui toetuse taotlemise kriteeriumidele vastavad mitu üksust ja nad koos moodustavad ühe üksuse, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja käsitada seda üksust ühe taotlejana, tingimusel et toetustaotluses on määratud kindlaks, et kavandatava meetme või tööprogrammi rakendamises osalevad üksused on taotlejaks oleva üksuse osad.
Artikkel 200
Rahalised ja halduskaristused
(finantsmääruse artikkel 131)
Taotlejatele, kes on esitanud valeandmeid, teinud olulisi vigu või toime pannud eeskirjade eiramisi või pettusi, võib artiklis 145 ette nähtud tingimustel määrata rahalisi või halduskaristusi või mõlemaid.
Selliseid rahalisi või halduskaristusi või mõlemaid võib määrata ka toetusesaajatele, kes on olulisel määral rikkunud oma lepingulisi kohustusi.
Artikkel 201
Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid
(finantsmääruse artikkel 131)
1. Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid avaldatakse toetustaotluste esitamise kutses.
2. Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidega määratakse kindlaks toetuste andmise menetluses osalemise tingimused. Kõnealuste kriteeriumide kehtestamisel võetakse nõuetekohaselt arvesse meetme eesmärke ja need peavad olema kooskõlas läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõttega.
Artikkel 202
Valikukriteeriumid
(finantsmääruse artikli 132 lõige 1)
1. Valikukriteeriumid avaldatakse toetustaotluste esitamise kutses ja need peavad olema sellised, et need võimaldavad hinnata taotleja finants- ja tegevussuutlikkust, mis on vajalik kavandatud meetme või tööprogrammi elluviimiseks.
2. Taotlejal peavad olema stabiilsed ja piisavad rahastamisallikad, mis võimaldavad tal tegevust jätkata kogu toetatava meetme elluviimise aja jooksul või aastal, milleks toetus on antud, ning osaleda selle rahastamises. Taotlejal peab olema kavandatud meetme või tööprogrammi lõpuleviimiseks vajalik kutsealane pädevus ja kvalifikatsioon, kui alusaktis ei ole sõnaselgelt sätestatud teisiti.
3. Finants- ja tegevussuutlikkust kontrollitakse eelkõige artiklis 196 osutatud ja vastutava eelarvevahendite käsutaja poolt toetustaotluste esitamise kutses nõutavate mis tahes tõendavate dokumentide analüüsi alusel.
Kui toetustaotluste esitamise kutses ei ole nõutud tõendavate dokumentide esitamist ja kui vastutaval eelarvevahendite käsutajal on taotlejate finants- või tegevussuutlikkuse suhtes kahtlusi, nõuab ta neilt mis tahes asjakohaste dokumentide esitamist.
Artiklis 178 nimetatud partnerluste puhul tehakse kõnealune kontroll enne partnerluse raamlepingu allakirjutamist või partnerluse raamotsusest teavitamist.
Artikkel 203
Hindamiskriteeriumid
(finantsmääruse artikli 132 lõige 2)
1. Hindamiskriteeriumid avaldatakse toetustaotluste esitamise kutses.
2. Hindamiskriteeriumid peavad võimaldama toetusi anda kas meetmetele, mis suurendavad maksimaalselt selle liidu programmi üldist tulemuslikkust, mille rakendamiseks need on ette nähtud, või asutustele, mille tööprogramm on koostatud sama tulemuse saamiseks. Kõnealused kriteeriumid määratakse kindlaks viisil, mis tagab ka liidu rahaliste vahendite nõuetekohase haldamise.
Hindamiskriteeriumeid kohaldatakse viisil, mis võimaldab kavandatud meetmete või tööprogrammide hulgast valida need, mille puhul komisjon võib olla kindel, et järgitakse komisjoni seatud eesmärke ja prioriteete ning tagatakse liidu rahastamise nähtavus.
3. Hindamiskriteeriumid määratakse kindlaks sellisel viisil, mis võimaldab hiljem läbi viia hindamise.
Artikkel 204
Toetustaotluste hindamine ja toetuste andmine
(finantsmääruse artikkel 133)
1. Vastutav eelarvevahendite käsutaja nimetab ametisse toetustaotluste hindamise komisjoni, välja arvatud juhul, kui Euroopa Komisjon otsustab konkreetse valdkondliku programmi raames teisiti.
Hindamiskomisjon moodustatakse vähemalt kolmest isikust, kes esindavad vähemalt kahte institutsiooni või finantsmääruse artiklites 62 ja 208 osutatud asutuse organisatsiooniüksust, millest ükski ei tohi olla teise alluvuses. Igasuguse huvide konflikti vältimiseks kohaldatakse nende isikute suhtes finantsmääruse artiklis 57 sätestatud kohustusi.
Kui esindustes, käesoleva määruse artiklis 72 osutatud kohalikes üksustes ja finantsmääruse artiklites 62 ja 208 osutatud volitatud asutustes ei ole eraldi allüksusi, ei kohaldata nende suhtes üksteisele mittealluvate organisatsiooniüksuste nõuet.
Vastutava eelarvevahendite käsutaja otsusel võivad hindamiskomisjoni abistada väliseksperdid. Vastutav eelarvevahendite käsutaja tagab, et kõnealused eksperdid järgivad finantsmääruse artiklis 57 sätestatud kohustusi.
2. Vastutav eelarvevahendite käsutaja jagab vajaduse korral menetluse mitmeks etapiks. Menetlust reguleerivad eeskirjad tehakse teatavaks toetustaotluste esitamise kutses.
Kui toetustaotluste esitamise kutses on täpsustatud kaheetapiline toetustaotluste esitamise menetlus, nõutakse teises etapis täieliku toetustaotluse esitamist vaid neilt taotlejatelt, kelle toetustaotlused vastavad esimese etapi hindamiskriteeriumidele.
Kui toetustaotluste esitamise kutses on täpsustatud kaheetapiline hindamismenetlus, lähevad edasiseks hindamiseks vaid need toetustaotlused, mis on läbinud esimeses etapis piiratud arvu kriteeriumide alusel tehtud hindamise.
Taotlejaid, kelle toetustaotlused lükatakse mis tahes etapis tagasi, teavitatakse sellest finantsmääruse artikli 133 lõike 3 kohaselt.
Menetluse iga järgnev etapp peab eelnevast selgelt eristuma.
Sama menetluse jooksul ei nõuta samade dokumentide ja teabe teistkordset esitamist.
3. Hindamiskomisjon või vajaduse korral vastutav eelarvevahendite käsutaja võib nõuda taotlejalt lisateabe esitamist või toetustaotlusega seoses esitatud tõendavate dokumentide selgitamist, tingimusel et selline teave või selgitus ei muuda oluliselt toetustaotlust. Kooskõlas finantsmääruse artikliga 96 võib hindamiskomisjon või eelarvevahendite käsutaja ilmselgete tehniliste vigade korral seda mitte nõuda üksnes nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel. Eelarvevahendite käsutaja peab menetluse kestel asjakohast registrit taotlejate kontaktandmete kohta.
4. Kui hindamiskomisjon on töö lõpetanud, kirjutavad selle liikmed alla protokollile, milles esitatakse kõik läbivaadatud toetustaotlused, hinnatakse nende kvaliteeti ja nimetatakse need toetustaotlused, mida võib rahastada. Kõnealuse protokolli võib allkirjastada elektroonilises süsteemis, eeldusel et allkirjastaja isikut on võimalik piisavalt tuvastada.
Vajaduse korral esitatakse kõnealuses protokollis läbivaadatud toetustaotluste pingerida ning antakse soovitusi eraldatava toetuse maksimumsumma ja toetustaotlustesse tehtavate võimalike vähem oluliste kohanduste kohta.
Protokolli säilitatakse hilisemaks kasutamiseks.
5. Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib paluda taotlejal kohandada oma toetustaotlust, pidades silmas hindamiskomisjoni soovitusi. Vastutav eelarvevahendite käsutaja peab menetluse kestel taotlejatega toimunud kontaktid asjakohaselt dokumenteerima.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja võtab hindamise järel vastu otsuse, milles esitatakse vähemalt:
a)
otsuse ese ja kogusumma;
b)
edukate taotlejate nimed, meetmete nimetused, heakskiidetud summad ja valiku põhjendused, sealhulgas ka juhul, kui otsus ei ole kooskõlas hindamiskomisjoni arvamusega;
c)
kõikide tagasilükatud taotlejate nimed ning tagasilükkamise põhjused.
6. Käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 4 kohaldamine ei ole kohustuslik käesoleva määruse artikli 190 ja finantsmääruse artikli 125 lõike 7 kohasel toetuste andmisel.
Artikkel 205
Taotlejate teavitamine
(finantsmääruse artikkel 133)
Tagasilükatud taotlejaid teavitatakse nende toetustaotluse hindamise tulemustest nii kiiresti kui võimalik, kuid igal juhul 15 kalendripäeva jooksul pärast edukatele taotlejatele teabe saatmist.
4. PEATÜKK
Maksmine ja järelevalve
Artikkel 206
Eelmaksetagatis
(finantsmääruse artikkel 134)
1. Selleks et piirata eelmaksetega seotud finantsriske, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja riskianalüüsi alusel nõuda toetusesaajalt sellise eelneva tagatise esitamist, mille maksimaalne summa on sama mis eelmaksetel, välja arvatud madala maksumusega toetuste korral, või teha makse mitmes osas.
2. Kui nõutakse tagatist, peab vastutav eelarvevahendite käsutaja seda hindama ja selle aktsepteerima.
Tagatis kehtib piisavalt kaua, et selle saaks vajaduse korral realiseerida.
3. Tagatise esitab liikmesriigis asuv tunnustatud pank või finantseerimisasutus. Kui toetusesaaja asub kolmandas riigis, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja nõustuda, et tagatise esitab kõnealuses kolmandas riigis asuv pank või finantseerimisasutus, kui ta on seisukohal, et kõnealune pank või finantseerimisasutus pakub samaväärseid tagatisi ja on omadustelt sarnane liikmesriigis asuva panga või finantseerimisasutusega.
Toetusesaaja taotlusel võib esimeses lõigus osutatud tagatise asendada kolmanda isiku solidaartagatisega või sama toetuslepingu või toetuse andmise otsuse poolteks olevate meetmetoetuse saajate tagasivõtmatu ja tingimusteta solidaartagatisega, kui vastutav eelarvevahendite käsutaja on kinnitanud, et ta seda aktsepteerib.
Tagatise vääring on euro.
Tagatise tulemusena vastutavad pank, finantseerimisasutus, kolmas isik või teised toetusesaajad toetusesaaja kohustuste eest tagasivõtmatult või kui esimesel nõudmisel väljamakstava tagatise andja.
4. Tagatis vabastatakse vastavalt sellele, kuidas eelmakseid järk-järgult toetusesaajale makstavate vahemaksete või lõppmaksega vastavalt toetuslepingus või toetuse andmise otsuses sätestatud tingimustele tasaarvestatakse.
Artikkel 207
Maksetaotluse tõendavad dokumendid
(finantsmääruse artikkel 135)
1. Iga toetuse eelmaksed võib kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega välja maksta mitmes osas.
Uus eelmakse makstakse täies ulatuses välja pärast seda, kui vähemalt 70 % varasema eelmakse kogusummast on ära kasutatud.
Kui eelmise eelmakse summast on kasutatud ära vähem kui 70 %, vähendatakse uue eelmakse summat eelmise eelmakse kasutamata osa võrra.
Toetusesaaja lisab iga uue maksetaotluse juurde oma kuluaruande.
2. Toetusesaaja esitab kirjaliku kinnituse selle kohta, et maksetaotlustes sisalduv teave on täielik, usaldusväärne ja tõele vastav, ilma et see piiraks artikli 110 kohaldamist. Samuti kinnitab ta, et kantud kulud võib vastavalt toetuslepingule või toetuse andmise otsusele lugeda rahastamiskõlblikeks ning et maksetaotlustele on lisatud asjakohased tõendavad dokumendid, mida on võimalik kontrollida.
3. Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib riskianalüüsi alusel nõuda maksete tõendamiseks tunnustatud välisaudiitori või avalik-õiguslike asutuste puhul pädeva ja sõltumatu ametiisiku koostatud tõendit meetme või tööprogrammiga seotud finantsaruannete ja nende aluseks oleva raamatupidamisarvestuse kohta. See tõend lisatakse maksetaotlusele. Tõendiga tõendatakse vastutava eelarvevahendite käsutaja heakskiidetud metoodika kohaselt ja rahvusvahelistele standarditele vastavate kokkulepitud menetluste alusel, et kulud, mida toetusesaaja on deklareerinud finantsaruannetes, millel maksetaotlus põhineb, on tegelikult kantud, täpselt kirjendatud ja toetuslepingu või toetuse andmise otsuse kohaselt rahastamiskõlblikud.
Nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel võib vastutav eelarvevahendite käsutaja nõuda kõnealust tõendit kas arvamuse vormis või mõnes muus rahvusvahelistele standarditele vastavas vormis.
Tõend finantsaruannete ja nende aluseks oleva raamatupidamisarvestuse kohta on vahemaksete ja lõppmaksete puhul kohustuslik järgmise korral:
a)
meetmetoetused, mille puhul finantsmääruse artikli 123 lõike 1 punktis a osutatud vormis antava toetuse summa on vähemalt 750 000 eurot, kui selle toetuste andmise vormi puhul on maksetaotluste kumulatiivne summa vähemalt 325 000 eurot;
b)
tegevustoetused, mille puhul finantsmääruse artikli 123 lõike 1 punktis a osutatud vormis antava toetuse summa on vähemalt 100 000 eurot.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib riskianalüüsi alusel vabastada finantsaruandeid ja nende aluseks olevat raamatupidamisarvestust käsitleva tõendi esitamisest:
a)
avalik-õiguslikud asutused ja artiklis 43 osutatud rahvusvahelised organisatsioonid;
b)
toetusesaajad, kes saavad toetusi seoses humanitaarabi, kodanikukaitsealaste hädaabimeetmete ja kriisiolukordade lahendamisega, välja arvatud lõppmaksete puhul;
c)
lõppmaksete puhul humanitaarabiga seotud toetuste saajad, kes on kirjutanud alla artiklis 178 osutatud partnerluse raamlepingule või keda on teavitatud kõnealuses artiklis osutatud partnerluse raamotsusest ja kellel on kehtestatud kontrollisüsteem, mis pakub selliste maksete jaoks samaväärseid tagatisi;
d)
mitme toetuse saajad, kes on esitanud eraldi tõendid, mis pakuvad nende maksetaotluste koostamisel kasutatavate kontrollisüsteemide ja metoodika kohta samaväärseid tagatisi.
Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib loobuda finantsaruandeid ja nende aluseks olevat raamatupidamisarvestust käsitleva tõendi esitamise nõudmisest ka juhul, kui kas komisjoni enda töötajad otse või komisjoni nimel seda tegema volitatud asutused on teinud või kavatsevad teha auditi, mis annab deklareeritud kulude suhtes samaväärse kindluse.
Komisjoni ja mitme toetusesaaja vahel sõlmitud lepingute puhul kohaldatakse kolmanda lõigu punktides a ja b nimetatud piirmäärasid iga toetusesaaja suhtes.
4. Vastutav eelarvevahendite käsutaja võib riskianalüüsi alusel nõuda mis tahes makse tõendamiseks toetusesaaja tegevusega seotud aspektide kontrolli aruannet, mille on koostanud vastutava eelarvevahendite käsutaja heakskiidetud sõltumatu kolmas isik. Kui vastutav eelarvevahendite käsutaja seda nõuab, lisatakse kõnealune kontrolliaruanne maksetaotlusele ja vastavad kulud on rahastamiskõlblikud samadel tingimustel kui finantsmääruse artiklis 126 sätestatud auditeerimistõenditega seotud kulud. Kontrolliaruandes märgitakse, et tegevusega seotud aspekte kontrolliti vastutava eelarvevahendite käsutaja heakskiidetud metoodika kohaselt, ja see, kas meede või tööprogramm vastavalt toetuslepingus või toetuse andmise otsuses sätestatud tingimustele ka tegelikult rakendati.
Artikkel 208
Toetuste maksmise peatamine ja toetuste vähendamine
(finantsmääruse artikkel 135)
1. Toetuslepingu või toetuse andmise otsuse rakendamine, toetusesaaja osalemine selle rakendamises või maksed võidakse peatada, et kontrollida, kas oletatavad olulised vead, eeskirjade eiramised, pettus või lepinguliste kohustuste rikkumine on tõepoolest toimunud. Kui see ei leia kinnitust, jätkatakse lepingu või otsuse rakendamist niipea kui võimalik.
2. Kui kokkulepitud meedet või tööprogrammi ei rakendata või kui seda ei rakendata nõuetekohaselt, täielikult või õigeaegselt, siis vastutav eelarvevahendite käsutaja kas vähendab toetust või nõuab selle tagasi proportsionaalselt vastavalt sellele, millises etapis menetlus on, tingimusel et toetusesaajale on antud võimalus oma seisukohtade esitamiseks.
5. PEATÜKK
Rakendamine
Artikkel 209
Rakenduslepingud
(finantsmääruse artikkel 137)
1. Ilma et see piiraks direktiivi 2004/18/EÜ kohaldamist, kui meetme või tööprogrammi rakendamiseks on vaja sõlmida hankeleping, sõlmib toetusesaaja lepingu majanduslikult soodsaima pakkumuse või vajaduse korral madalaima hinnaga pakkumuse alusel, vältides sealjuures mis tahes huvide konflikti.
2. Kui meetme või tööprogrammi rakendamine nõuab sellise hankelepingu sõlmimist, mille maksumus ületab 60 000 eurot, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja nõuda toetusesaajalt lisaks lõikes 1 nimetatud eeskirjadele ka erieeskirjade täitmist.
Kõnealused erieeskirjad põhinevad finantsmääruses sätestatud eeskirjadel ja nende kindlaks määramisel võetakse nõuetekohaselt arvesse asjaomaste lepingute maksumust, liidu rahalise toetuse suhtelist suurust võrreldes meetme kogumaksumusega ja riski. Erieeskirjad lisatakse toetuse andmise otsusesse või toetuslepingusse.
Artikkel 210
Kolmandatele isikutele rahalise toetuse andmine
(finantsmääruse artikkel 137)
Tingimusel, et saavutada tahetavad eesmärgid või tulemused on finantsmääruse artikli 137 lõikes 1 osutatud tingimustes piisavalt üksikasjalikult kindlaks määratud, võib kaalutlusõiguse kasutamise võimalusi lugeda ammendatuks üksnes juhul, kui toetuse andmise otsuses või toetuslepingus on täpsustatud ka järgmine:
a)
kolmandale isikule maksta võidava rahalise toetuse maksimumsumma, mis ei ületa 60 000 eurot, välja arvatud juhul, kui rahaline toetus on meetme peamine eesmärk, ja täpse summa määramise kriteeriumid;
b)
fikseeritud nimekirja alusel erinevad tegevuse liigid, millele võib kõnealust rahalist toetust anda;
c)
selliste isikute või isikute kategooriate määratlus, kellele võib kõnealust rahalist toetust anda, ning selle andmise kriteeriumid.
VII JAOTIS
AUHINNAD
Artikkel 211
Tööprogrammide koostamine
(finantsmääruse artikli 138 lõige 2)
1. Iga-aastase või mitmeaastase auhindade andmise tööprogrammi koostab iga vastutav eelarvevahendite käsutaja. Tööprogrammi võtab vastu institutsioon ja see avaldatakse asjaomase institutsiooni veebisaidil nii kiiresti kui võimalik, kuid hiljemalt rakendamise eelarveaasta 31. märtsil.
Tööprogrammis täpsustatakse selle kohaldamise ajavahemik, alusakti olemasolu korral alusakt, täitmisele kuuluvad eesmärgid, oodatavad tulemused ning konkursside soovituslik ajakava koos auhindade soovitusliku summaga.
Selleks et tööprogrammi vastuvõtmise otsust saaks asjaomase eelarveaasta jooksul antavate auhindade puhul käsitada rahastamisotsusena, peab tööprogramm lisaks sisaldama ka artiklis 94 sätestatud teavet.
2. Kõik tööprogrammis tehtavad olulised muudatused võetakse samuti vastu ja avaldatakse lõike 1 kohaselt.
Artikkel 212
Konkursieeskirjad
(finantsmääruse artikli 138 lõige 2)
1. Konkursieeskirjades nähakse ette järgmine:
a)
osalemise tingimused, milles vähemalt:
i)
täpsustatakse rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid;
ii)
täpsustatakse kord ja lõpptähtaeg osalejate registreerimiseks, kui see on nõutav, ja konkursitaotluste esitamiseks vastavalt lõikes 2 sätestatud tingimustele;
iii)
nähakse ette selliste osalejate menetlusest kõrvalejätmine, kes on mõnes finantsmääruse artikli 106 lõikes 1 või artiklites 107, 108 või 109 osutatud olukorras;
iv)
nähakse ette osalejate ainuvastutus konkursi raames teostatava tegevusega seoses esitatavate nõuete korral;
v)
nähakse ette, et võitjad nõustuvad komisjoni, OLAFi ja kontrollikoja kontrollide ja audititega ning konkursieeskirjades täpsustatud avalikustamiskohustustega;
vi)
märgitakse asjaolu, et konkursi suhtes kohaldatakse liidu õigust, mida täiendab vajaduse korral konkursieeskirjades täpsustatud siseriiklik õigus;
vii)
täpsustatakse vaidluste lahendamiseks pädev kohus või vahekohus;
viii)
märgitakse, et osalejatele, kes on esitanud valeandmeid või toime pannud eeskirjade eiramisi või pettusi, võib artiklis 145 ette nähtud tingimustel ja proportsionaalselt asjaomaste auhindade maksumusega määrata rahalisi või halduskaristusi või mõlemaid;
b)
hindamiskriteeriumid, mis peavad võimaldama hinnata konkursitaotluste kvaliteeti täitmisele kuuluvate eesmärkide ja oodatavate tulemuste seisukohast ning teha objektiivselt kindlaks, kas konkursitaotlused kvalifitseeruvad võitjatena;
c)
auhinna või auhindade summad;
d)
kord, mille kohaselt auhinnad pärast nende andmist võitjatele välja makstakse.
Esimese lõigu punkti a alapunkti i kohaldamisel on liidu toetuste saajad rahastamiskõlblikud, kui konkursieeskirjades ei ole märgitud teisiti.
Esimese lõigu punkti a alapunkti vi kohaldamisel võib teha erandi rahvusvaheliste organisatsioonide osalemise korral.
2. Vastutav eelarvevahendite käsutaja valib konkursitaotluste esitamiseks teabevahetusviisi, mis ei ole oma laadilt diskrimineeriv ega piira osalejate juurdepääsu konkursile.
Valitud teabevahetusviis peab tagama järgmiste tingimuste täitmise:
a)
iga konkursitaotlus sisaldab kogu teavet, mis on vajalik selle hindamiseks;
b)
säilitatakse andmete terviklikkus;
c)
säilitatakse konkursitaotluste konfidentsiaalsus;
d)
tagatakse isikuandmete kaitse kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 nõuetega.
3. Konkursieeskirjades võib ette näha konkursi tühistamise tingimused, eelkõige juhul, kui selle eesmärke ei saa täita või kui võitjaks osutuks juriidiline või füüsiline isik, kes ei vasta osalemistingimustele.
4. Konkursieeskirjad avaldatakse liidu institutsioonide veebisaidil. Kui see on vajalik potentsiaalsete osalejate seas täiendava tähelepanu köitmiseks, siis võib konkursieeskirjad lisaks veebisaidil avaldamisele avaldada ka mis tahes muu asjakohase teabekanali kaudu, sealhulgas Euroopa Liidu Teatajas. Need võidakse avaldada alates finantsmääruse artiklis 84 osutatud rahastamisotsuse vastuvõtmisest, sealhulgas eelarve täitmisele eelneva aasta jooksul. Konkursieeskirjade sisus tehtud mis tahes muudatused avaldatakse samadel tingimustel.
Artikkel 213
Tagantjärele avalikustamine
(finantsmääruse artikli 138 lõige 2)
1. Teave eelarveaasta jooksul antud auhindade kohta avaldatakse kooskõlas artikliga 21.
2. Lõikes 1 osutatud avaldamise järel saadab komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu nõudmisel neile aruande järgmise kohta:
a)
osalejate arv eelneval aastal;
b)
osalejate arv ja edukate konkursitaotluste protsent konkursside lõikes;
c)
eelneval aastal žüriides osalenud ekspertide nimekiri koos viitega nende valiku menetlusele.
Artikkel 214
Hindamine
(finantsmääruse artikli 138 lõige 3)
1. Vastutav eelarvevahendite käsutaja nimetab konkursitaotluste hindamiseks ametisse žürii, mis koosneb vähemalt kolmest eksperdist, kes võivad olla väliseksperdid või isikud, kes esindavad vähemalt kahte institutsiooni või finantsmääruse artiklites 62 ja 208 osutatud asutuse organisatsiooniüksust, millest ükski ei tohi olla teise alluvuses, välja arvatud eraldi üksuste puudumise korral esindustes ja käesoleva määruse artiklis 72 osutatud kohalikes asutustes ning finantsmääruse artiklites 62 ja 208 osutatud volitatud asutustes.
Esimeses lõigus osutatud ekspertide suhtes kohaldatakse finantsmääruse artiklis 57 sätestatud huvide konflikti käsitlevaid nõudeid.
Väliseksperdid deklareerivad žüriisse ametisse nimetamisel, et nad ei ole huvide konflikti olukorras ja et nad kohustuvad teavitama eelarvevahendite käsutajat mis tahes huvide konfliktist, mis neil tekib hindamismenetluse kestel.
2. Kui žürii on töö lõpetanud, kirjutavad selle liikmed alla protokollile, milles esitatakse kõik läbivaadatud konkursitaotlused, hinnatakse nende kvaliteeti ja määratakse kindlaks need konkursitaotlused, millele võib anda auhinnad. Kõnealuse protokolli võib allkirjastada elektroonilises süsteemis, eeldusel et allkirjastaja isikut on võimalik piisavalt tuvastada.
Esimeses lõigus osutatud protokolli säilitatakse hilisemaks kasutamiseks.
3. Vastutav eelarvevahendite käsutaja teeb seejärel otsuse, kas auhindu anda või mitte anda. Kõnealuses otsuses täpsustatakse ka järgmine:
a)
kui auhindu anti, siis antud auhindade ese ja kogusumma;
b)
kui auhinna võitnud osalejaid oli, siis nende nimed, ning igale auhinna võitnud osalejale antud auhinna summa ja tehtud valiku põhjused;
c)
kõikide tagasilükatud osalejate nimed ning tagasilükkamise põhjused.
Artikkel 215
Teave ja teavitamine
(finantsmääruse artikli 138 lõige 3)
1. Osalejaid teavitatakse nende konkursitaotluse hindamise tulemustest nii kiiresti kui võimalik, kuid igal juhul 15 kalendripäeva jooksul pärast seda, kui eelarvevahendite käsutaja on teinud auhindade andmise otsuse.
2. Võitnud osalejat teavitatakse auhinna andmise otsusest ja see on käsitatav juriidilise kohustusena finantsmääruse artikli 86 tähenduses.
VIII JAOTIS
RAHASTAMISVAHENDID
Artikkel 216
Nende üksuste valimine, kellele delegeeritakse rahastamisvahendite rakendamine kaudse eelarve täitmise raames
(finantsmääruse artikkel 139)
1. Rahastamisvahendite rakendamiseks kaudse eelarve täitmise raames peab komisjon saama tõendid, et volitatud üksus vastab finantsmääruse artikli 60 lõikes 2 sätestatud nõuetele. Kui sellised tõendid on saadud, kehtivad need ka mis tahes tulevase rahastamisvahendite rakendamise suhtes asjaomase üksuse poolt, kui volitatud üksuse süsteemides, eeskirjades ja menetlustes, mille suhtes neid nõudeid kohaldatakse, ei ole tehtud olulisi muudatusi.
2. Nende üksuste valimiseks, kellele delegeeritakse rahastamisvahendite rakendamine finantsmääruse artikli 61 lõike 2 kohaselt, avaldab komisjon kutse potentsiaalsetele volitatud üksustele. Kõnealune kutse sisaldab valiku- ja hindamiskriteeriumeid.
Esimeses lõigus osutatud kutses märgitakse ka, kas volitatud üksuselt nõutakse oma rahaliste vahendite eraldamist konkreetsesse rahastamisvahendisse või riski jagamist. Kui on märgitud, et neilt seda nõutakse, ja kui see on vajalik võimaliku huvide konflikti leevendamiseks, märgitakse kutses ka see, et volitatud üksuselt nõutakse ettepanekute tegemist huvide ühtlustamise meetmete kohta, nagu on sätestatud finantsmääruse artikli 140 lõikes 2. Huvide ühtlustamise meetmed peavad sisalduma konkreetset rahastamisvahendit käsitlevas lepingus.
Komisjon alustab dialoogi üksustega, kes vastavad valikukriteeriumidele, läbipaistval ja objektiivsel viisil ilma huvide konflikti põhjustamata. Dialoogi järel kirjutab komisjon alla delegeerimislepingutele üksuse või üksustega, kes on esitanud majanduslikult soodsaimad taotlused, mis juhul, kui see on kohaldatav, sisaldavad oma rahaliste vahendite eraldamist või riski jagamist.
3. Komisjon võib alustada otse läbirääkimisi potentsiaalsete volitatud üksustega enne delegeerimislepingutele alla kirjutamist, kui volitatud üksus on kindlaks määratud asjaomases alusaktis või loetletud finantsmääruse artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktis iii või nõuetekohaselt põhjendatud ja dokumenteeritud erandjuhtudel, eelkõige juhul kui
a)
pärast kutset potentsiaalsetele volitatud üksustele ei esitatud sobivaid taotlusi;
b)
erilaadsete rahastamisvahendite jaoks on nõutav teatavat tüüpi volitatud üksus tema tehnilise pädevuse, kõrge spetsialiseerituse taseme või haldusvolituste baasil;
c)
liidust sõltumatute ettenägematute sündmuste tagajärjel tekkinud äärmiselt kiireloomulise olukorra tõttu ei ole lõikes 2 osutatud menetlust võimalik järgida.
Artikkel 217
Nende üksustega sõlmitud delegeerimislepingute sisu, kellele delegeeritakse rahastamisvahendite rakendamine kaudse eelarve täitmise raames
(finantsmääruse artikkel 139)
Lisaks artiklis 40 loetletud nõuetele nähakse delegeerimislepinguga, mis on sõlmitud üksustega, kellele delegeeritakse rahastamisvahendite rakendamine, ette asjakohane kord, mis tagab finantsmääruse artiklis 140 sätestatud põhimõtete järgimise ja seal sätestatud tingimuste täitmise. Eelkõige sisaldavad delegeerimislepingud järgmist:
a)
rahastamisvahendi kirjeldus, sealhulgas selle investeerimisstrateegia või -põhimõtted, antava toetuse liik, finantsvahendajate ja lõplike vahendite saajate rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid ning täiendavad tegevusnõuded, millega rahastamisvahendi poliitikaeesmärgid üle võetakse;
b)
finantsvõimenduse väärtuste sihtvahemikule esitatavad nõuded;
c)
rahastamiskõlbmatute meetmete määratlus ja menetlusest kõrvalejätmise kriteeriumid;
d)
sätted, mis tagavad huvide ühtlustamise ja käsitlevad võimalikku huvide konflikti;
e)
sätted, mis käsitlevad finantsvahendajate valikut kooskõlas finantsmääruse artikli 139 lõike 4 teise lõiguga ja sihtotstarbeliste investeerimisvahendite loomist, kui see on kohaldatav;
f)
sätted, mis käsitlevad volitatud üksuste ja teiste rahastamisvahendi rakendamises osalevate üksuste vastutust;
g)
sätted, mis käsitlevad vaidluste lahendamist;
h)
sätted, mis käsitlevad rahastamisvahendi juhtimist;
i)
sätted, mis käsitlevad liidu rahalise toetuse kasutamist ja uuesti kasutusse võtmist kooskõlas finantsmääruse artikli 140 lõikega 6;
j)
sätted, mis käsitlevad liidult saadud rahalise toetuse ja usalduskontode haldamist, sealhulgas vastaspoole riske, aktsepteeritavaid sularahahalduse tehinguid, asjaomaste poolte kohustusi, parandusmeetmeid usalduskontode ülemääraste saldode korral, andmete säilitamist ja aruandlust;
k)
sätted, mis käsitlevad volitatud üksuse tasustamist, sealhulgas haldustasude määrasid ning halduskulude ja -tasude arvutamist ja volitatud üksusele maksmist kooskõlas artikliga 218;
l)
kui see on asjakohane, siis sätted, mis käsitlevad finantsmääruse artiklis 175 osutatud fondidest, eelkõige Euroopa Regionaalarengu Fondist, Euroopa Sotsiaalfondist, Ühtekuuluvusfondist, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist ja tulevasest kalandusfondist (edaspidi „ühise strateegilise raamistiku fondid”) makstavate rahaliste toetuste tingimuste raamistikku;
m)
sätted, mis käsitlevad rahastamisvahendi kestust, pikendamise võimalust ja lõpetamist, sealhulgas ennetähtaegse lõpetamise tingimusi, ning vajaduse korral väljumisstrateegiaid;
n)
sätted, mis käsitlevad finantsvahendajatele ja lõplikele vahendite saajatele antava toetuse rakendamise järelevalvet, sealhulgas finantsvahendajate aruandlust;
o)
kui see on kohaldatav, siis artiklis 219 osutatud riskimaandamistehingute liik ja laad.
Artikkel 218
Volitatud üksustele makstavad halduskulud ja -tasud
(finantsmääruse artikkel 139)
1. Komisjon tasustab volitatud üksusi rahastamisvahendi rakendamise eest tulemuspõhiste tasude, erakorraliste kulude hüvitamise ja, kui volitatud üksus haldab rahastamisvahendi sularahahalduse vahendeid, siis sularahahalduse tasude kaudu.
2. Tulemuspõhised tasud sisaldavad haldustasusid, millega tasustatakse volitatud üksust rahastamisvahendi rakendamisel tehtud töö eest. Kui see on asjakohane, võivad need sisaldada ka poliitikavaldkonnaga seotud stiimuleid, et edendada poliitikaeesmärkide saavutamist, või pakkuda stiimuleid rahastamisvahendi majandustulemuste saavutamiseks.
Artikkel 219
Usalduskontode suhtes kaudsel eelarve täitmisel kohaldatavad erieeskirjad
(finantsmääruse artikkel 139)
1. Üksused, kellele on delegeeritud rahastamisvahendite rakendamine, võivad avada enda nimel ja üksnes komisjoni eest usalduskontosid finantsmääruse artikli 68 lõike 7 tähenduses. Kõnealused volitatud üksused saadavad asjaomased konto väljavõtted komisjoni vastutavale talitusele.
2. Usalduskontod peavad olema piisavalt likviidsed ja sellistel kontodel hoitavaid varasid tuleb hallata kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete ja asjakohaste usaldatavusnõuetega vastavalt finantsmääruse artikli 140 lõikele 7.
3. Volitatud üksused ei tohi rahastamisvahendite rakendamisel teha riskimaandustehinguid spekulatiivsetel eesmärkidel. Mis tahes riskimaandustehingute liigile ja laadile peab komisjon andma eelnevalt oma nõusoleku ja need peavad olema sätestatud artiklis 217 osutatud delegeerimislepingutes.
Artikkel 220
Otsese eelarve täitmise raames rakendatavad rahastamisvahendid
(finantsmääruse artikkel 139)
1. Erandjuhtudel võib rahastamisvahendeid rakendada otsese eelarve täitmise raames kooskõlas finantsmääruse artikli 139 lõikega 4 mis tahes järgmise kaudu:
a)
sihtotstarbeline investeerimisvahend, milles komisjon osaleb koos teiste avaliku või erasektori investoritega liidu rahalisest toetusest tuleneva finantsvõimenduse suurendamise eesmärgil;
b)
lõplikele vahendite saajatele otse või finantsvahendajate kaudu pakutavad laenud, tagatised, osalused omakapitalis ja muud riskijagamisvahendid, mis ei ole investeeringud sihtotstarbelistesse investeerimisvahenditesse.
2. Komisjon ei tee rahastamisvahendite rakendamisel riskimaandustehinguid spekulatiivsetel eesmärkidel. Mis tahes riskimaandustehingute liigile ja laadile peab komisjon andma eelnevalt oma nõusoleku ja need peavad olema sätestatud rahastamisvahendit rakendavate üksustega sõlmitud lepingutes.
Artikkel 221
Finantsvahendajate, sihtotstarbeliste investeerimisvahendite haldajate ja lõplike vahendite saajate valik
(finantsmääruse artikkel 139)
1. Kui komisjon rakendab rahastamisvahendeid otsese või kaudse eelarve täitmise raames sihtotstarbeliste investeerimisvahendite kaudu, luuakse need investeerimisvahendid liikmesriigi õiguse alusel. Välistegevuse valdkonnas võib need luua ka muu riigi kui liikmesriigi õiguse alusel. Selliste investeerimisvahendite haldajad peavad olema seaduse või lepinguga kohustatud tegutsema professionaalselt haldajalt eeldatava hoolsusega ja heas usus.
2. Lõikes 1 osutatud sihtotstarbeliste investeerimisvahendite haldajate ning rahastamisvahendi finantsvahendajate või lõplike vahendite saajate valikul võetakse nõuetekohaselt arvesse rakendatava rahastamisvahendi laadi, asjaomaste üksuste kogemusi ning tegevus- ja finantssuutlikkust ja/või lõplike vahendite saajate projektide majanduslikku elujõulisust. Valik peab olema läbipaistev, põhjendatud objektiivsetel alustel ja sellest ei tohi tuleneda huvide konflikti.
3. Sihtotstarbeliste investeerimisvahendite haldajatele, finantsvahendajatele ja lõplikele vahendite saajatele, kes on mõnes olukorras, millele on osutatud finantsmääruse artikli 106 lõikes 1 ning artiklites 107, 108 ja 109, rahalist toetust ei anta.
Artikkel 222
Rahastamisvahendite kasutamise tingimused
(finantsmääruse artikkel 140)
1. Rahastamisvahendid on suunatud turu puuduste või turutõrgete või ebaoptimaalsete investeerimisolukordade lahendamisele ning neist antakse toetust ainult sellistele lõplikele vahendite saajatele, keda peetakse rahastamisvahendi kaudu liidu toetuse andmise ajal potentsiaalselt majanduslikult elujõuliseks.
2. Rahastamisvahenditest antakse lõplikele vahendite saajatele toetust proportsionaalsel viisil. Eelkõige peaks kaasinvesteerimist või riskijagamist pakkuvate investorite sooduskohtlemine olema õigustatud, proportsionaalne rahastamisvahendisse investeerivate investorite võetud riskidega ning piirduma nende investeeringu või riskijagamise tagamiseks minimaalselt vajalikuga.
Artikkel 223
Finantsvõimendus
(finantsmääruse artikkel 140)
1. Rahastamisvahenditega püütakse saavutada liidu antavale rahalisele toetusele finantsvõimendus, käivitades üldise investeeringu, mis ületab liidu rahalise toetuse mahtu.
Liidu rahalise toetuse finantsvõimendus võrdub rahastamiskõlblikele lõplikele vahendite saajatele võimaldatava rahastamise summa ja liidu pakutava rahalise toetuse summa suhtega.
2. Finantsvõimenduse väärtuste sihtvahemik põhineb asjaomase rahastamisvahendi eelhindamisel.
Artikkel 224
Rahastamisvahendite eelhindamine
(finantsmääruse artikkel 140)
1. Rahastamisvahendid põhinevad eelhindamisel, milles tehakse kindlaks turu puudused või turutõrked või ebaoptimaalsed investeerimisolukorrad ning hinnatakse poliitikaeesmärke silmas pidades investeerimisvajadusi.
2. Eelhindamine peab näitama, et kindlakstehtud turuvajadusi ei saa asjakohaselt ja õigeaegselt rahuldada turupõhiste meetmete ega liidu muud liiki sekkumiste, nagu regulatsiooni, liberaliseerimise, reformi või muude poliitikameetmete kui rahastamisvahendist rahastamise kaudu. Selles hinnatakse rahastamisvahenditest tulenevate turumoonutuste ja erasektoripoolse rahastamise väljatõrjumise tõenäosust ja neist tulenevaid võimalikke kulusid ning määratakse kindlaks vahendid selliste moonutuste negatiivse mõju minimeerimiseks.
3. Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega peab eelhindamine näitama, et liidu tasandi rahastamisvahend lahendab kindlakstehtud turuvajadusi asjakohasemalt kui samalaadsed riigi või piirkondliku tasandi rahastamisvahendid, sealhulgas need, mida rahastatakse ühise strateegilise raamistiku fondidest. Liidu rahalise toetuse lisaväärtuse hindamisel võetakse arvesse selliseid tegureid nagu riigi tasandil rahastamisele juurdepääsuga seonduvad raskused, eelkõige piiriüleste projektide puhul, ning mastaabisääst või liikmesriikides parimate tavade levitamisega seotud tugev tutvustav mõju.
4. Eelhindamisel tehakse kindlaks kõige tõhusam viis rahastamisvahendi abil tulemuste saavutamiseks.
5. Samuti peab eelhindamine näitama, et kavandatav rahastamisvahend on järjepidev:
a)
uute ja olemasolevate rahastamisvahenditega, vältides ebasoovitavaid kattumisi ning saavutades koostoime ja mastaabisäästu;
b)
rahastamisvahendite ja muus vormis avaliku sektori sekkumistega, mis on suunatud samale turukeskkonnale, vältides ebajärjepidevust ja uurides potentsiaalset koostoimet.
6. Eelhindamises hinnatakse kavandatud sekkumise proportsionaalsust kindlakstehtud rahastamispuudujäägi seisukohast ja kavandatava rahastamisvahendi oodatavat finantsvõimendust; samuti uuritakse selles täiendavaid kvalitatiivseid mõjusid, nagu parimate tavade levitamine, liidu poliitikaeesmärkide tulemuslik edendamine kogu rakendamisahela ulatuses või juurdepääs rakendamisahelasse kaasatud osalejate spetsiifilistele eksperditeadmistele.
7. Eelhindamises nähakse kavandatavate rahastamisvahendite jaoks ette asjakohaste tulemusnäitajate kogum ning täpsustatakse oodatavad väljundid, tulemused ja mõju.
8. Rahastamisvahenditele tehakse eraldi eelhindamine ainult juhul, kui selline lõigetes 1-7 sätestatud kriteeriumidele täielikult vastav hindamine ei sisaldu alusaktiga hõlmatud programmi või meetme eelhindamises või mõjuhinnangus.
Artikkel 225
Rahastamisvahendite järelevalve
(finantsmääruse artikkel 140)
1. Selleks et tagada rahastamisvahendite ühtlustatud järelevalve, millele on osutatud finantsmääruse artikli 140 lõikes 12, loob vastutav eelarvevahendite käsutaja järelevalvesüsteemi, et aidata kaasa piisava kindluse andmisele selle suhtes, et liidu vahendeid kasutatakse kooskõlas finantsmääruse artikli 32 lõikega 2.
2. Järelevalvesüsteemi kasutatakse selleks, et hinnata rakendamise edenemist asjaomases väljundis kajastatud poliitikaeesmärkide saavutamise suunas ning eelhindamise kohaselt ette nähtud tulemusnäitajaid, samuti selleks, et analüüsida rakendamise vastavust finantsmääruse artikli 140 lõike 2 kohastele kindlaksmääratud nõuetele ning anda alus, millele komisjon saaks tugineda oma aruandluses, mis on nõutav finantsmääruse artikli 38 lõike 5 ja artikli 140 lõike 8 kohaselt.
3. Kaudse eelarve täitmise korral tugineb komisjonipoolne järelevalve volitatud üksuste esitatud aruannetele ja raamatupidamise aastaaruannetele ning kättesaadavatele audititele ja volitatud üksuse tehtud kontrollidele, võttes nõuetekohaselt arvesse volitatud üksuse poolset liidu vahendite haldaja kinnitust ja sõltumatu auditeerimisasutuse arvamust, millele on osutatud finantsmääruse artikli 60 lõikes 5. Komisjon vaatab volitatud üksuste esitatud teabe läbi ja võib teha asjakohastel rakendamistasanditel kuni lõplike vahendite saajateni välja kontrolle, sealhulgas valimipõhiselt.
Volitatud üksuse poolne järelevalve tugineb finantsvahendajate esitatud aruannetele ja raamatupidamise aastaaruannetele ning kättesaadavatele audititele ja finantsvahendaja tehtud kontrollidele, võttes nõuetekohaselt arvesse finantsvahendajapoolset liidu vahendite haldaja kinnitust ja sõltumatute audiitorite arvamust.
Finantsvahendajate puudumise korral teeb volitatud üksus rahastamisvahendi kasutamise üle järelevalvet otse, tuginedes lõplike vahendite saajate esitatud aruannetele ja raamatupidamise aastaaruannetele.
Volitatud üksus vaatab läbi finantsvahendajate või lõplike vahendite saajate esitatud teabe, tehes seda vajaduse korral valimipõhiselt, ning teeb artiklis 217 osutatud lepingus ette nähtud kontrolle.
4. Otsese eelarve täitmise korral tugineb komisjonipoolne järelevalve finantsvahendajate ja lõplike vahendite saajate esitatud aruannetele ja raamatupidamise aastaaruannetele, mille suhtes kohaldatakse asjakohaseid kontrolle. Lõikes 3 sätestatut kohaldatakse otsese eelarve täitmise suhtes mutatis mutandis.
5. Lepingutes, millega rahastamisvahendit rakendatakse, nähakse ette lõigete 1-4 kohaldamiseks vajalikud sätted.
Artikkel 226
Ühise strateegilise raamistiku fondidest antava rahalise toetuse käsitlemine
(finantsmääruse artikkel 140)
1. Rahaliste toetuste üle, mida makstakse ühise strateegilise raamistiku fondidest finantsmääruse VIII jaotise kohaselt loodud rahastamisvahenditesse, mida toetatakse valdkondlike eeskirjade kohaselt ühise strateegilise raamistiku fondidest, peetakse eraldi arvestust.
2. Ühise strateegilise raamistiku fondidest makstavad rahalised toetused paigutatakse eraldi kontodele ja neid kasutatakse kooskõlas asjaomaste ühise strateegilise raamistiku fondide eesmärkidega meetmete ja lõplike vahendite saajate jaoks kooskõlas programmi või programmidega, millest neid rahalisi toetusi antakse.
3. Ühise strateegilise raamistiku fondidest finantsmääruse VIII jaotise kohaselt loodud rahastamisvahenditesse makstavate rahaliste toetuste suhtes kohaldatakse valdkondlikke eeskirju.
IX JAOTIS
RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE ESITAMINE JA RAAMATUPIDAMISARVESTUS
1. PEATÜKK
Raamatupidamise aastaaruande esitamine
Artikkel 227
Eelarveaasta eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruanne
(finantsmääruse artikkel 142)
Eelarveaasta eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruandes esitatakse täpne kirjeldus:
a)
eelarveaasta eesmärkide saavutamise kohta usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt;
b)
finantsseisundi ja sündmuste kohta, mis eelarveaastal on tegevust oluliselt mõjutanud.
Eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruanne on eelarve täitmise aruannetest eraldi seisev dokument.
Artikkel 228
Raamatupidamispõhimõtetest tehtav erand
(finantsmääruse artikkel 144)
Kui peaarvepidajad leiavad erijuhul, et konkreetse juhtumi puhul tuleks lubada sisulist erandit mõnest liidu raamatupidamiseeskirjades kirjeldatud raamatupidamispõhimõttest, esitatakse see erand koos nõuetekohaste põhjendustega artiklis 232 nimetatud finantsaruannete lisades.
Artikkel 229
Tõendavad dokumendid
(finantsmääruse artikkel 144)
1. Iga kirje põhineb kuupäevastatud ja nummerdatud tõendavatel dokumentidel, mis esitatakse paberil või muul andmekandjal, mis tagab selle sisu usaldusväärsuse ja säilivuse artiklis 48 sätestatud ajaks.
2. Sama liiki toimingud, mida tehakse samas kohas ja samal päeval, võib esitada kokkuvõtlikult ühes tõendavas dokumendis.
Artikkel 230
Tulemiaruanne
(finantsmääruse artikkel 145)
Tulemiaruandes märgitakse eelarveaasta tulud ja kulud, mis on liigendatud nende laadi järgi.
Artikkel 231
Rahavoogude aruanne
(finantsmääruse artikkel 145)
Rahavoogude aruandes antakse aru perioodi rahavoogudest, näidates sularahahalduse summade alg- ja lõppsaldode muutust.
Sularahahalduse vahenditena käsitatakse järgmist:
a)
kassas olev sularaha;
b)
pangakontod ja nõudmiseni hoiused;
c)
muud likviidsed varad, mida võib kiiresti muuta sularahaks ja mille väärtus on stabiilne.
Artikkel 232
Finantsaruannete lisad
(finantsmääruse artikkel 145)
Finantsmääruse artiklis 145 nimetatud lisad on finantsaruannete lahutamatu osa. Kõnealused lisad sisaldavad vähemalt järgmist teavet:
a)
raamatupidamispõhimõtted, -eeskirjad ja -meetodid;
b)
lisad, milles antakse lisateavet, mida ei ole esitatud finantsaruannetes endis, kuid mis on vajalikud õige ja õiglase ülevaate andmiseks.
Artikkel 233
Eelarve tulemiaruanded
(finantsmääruse artikkel 146)
1. Eelarve tulemiaruanded sisaldavad järgmist:
a)
teave tulude kohta, milles märgitakse:
i)
eelarves tehtud tulude eelarvestuse muudatused;
ii)
tulude laekumine;
iii)
kindlaksmääratud nõuded;
b)
teave kättesaadavate kulukohustuste assigneeringute kogusumma ja maksete assigneeringute kogusumma muudatuste kohta;
c)
teave kättesaadavate kulukohustuste assigneeringute kogusumma ja maksete assigneeringute kogusumma kasutamise kohta;
d)
teave täitmata, eelnevast eelarveaastast üle kantud ja eelarveaasta jooksul võetud kulukohustuste kohta.
2. Tulusid käsitlevale teabele lisatakse ka aruanne, milles esitatakse iga liikmesriigi kohta eelarveaasta lõpu seisuga veel sisse nõudmata omavahendite ja sissenõudekorraldusega hõlmatud omavahendite jaotus.
Artikkel 234
Raamatupidamise aastaaruande edastamise viis
(finantsmääruse artikkel 148)
Finantsmääruse artiklites 147 ja 148 osutatud esialgne ja lõplik raamatupidamise aastaaruanne võidakse saata elektrooniliselt.
2. PEATÜKK
Raamatupidamisarvestus
1. jagu
Raamatupidamisarvestuse korraldamine
Artikkel 235
Raamatupidamisarvestuse korraldamine
(finantsmääruse artikkel 151)
1. Iga finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsiooni ja asutuse peaarvepidaja koostab ja hoiab ajakohastatuna dokumendid, milles kirjeldatakse tema institutsiooni või asutuse raamatupidamisarvestuse korraldust ja raamatupidamisarvestuse korda.
2. Eelarvetulud ja -kulud kantakse artiklis 236 nimetatud elektroonilisse süsteemi toimingu majandusliku sisu alusel kas jooksvate tuludena, jooksvate kuludena või kapitalina.
Artikkel 236
Elektroonilised süsteemid
(finantsmääruse artikkel 151)
1. Raamatupidamisarvestust peetakse integreeritud elektroonilise süsteemi abil.
2. Kui raamatupidamisarvestust peetakse elektrooniliste süsteemide ja allsüsteemide abil, on nende süsteemide ja allsüsteemide kohta nõutav täielik kirjeldus.
Kõnealuses kirjelduses määratakse kindlaks kõikide andmeväljade sisu ja täpsustatakse, kuidas süsteemis käsitletakse üksiktoiminguid. Selles märgitakse, kuidas süsteem tagab iga toimingu ning iga elektroonilisse süsteemi ja allsüsteemi tehtud muudatuse täieliku kontrolljälje, nii et muudatuse sisu ja muudatuse teinud isiku saab igal ajal kindlaks teha.
Elektrooniliste raamatupidamissüsteemide ja allsüsteemide kirjelduses märgitakse kõik seosed nende süsteemide ja keskse raamatupidamissüsteemi vahel, eelkõige seoses andmete edastamise ja saldode omavahel võrdlemisega.
3. Elektroonilistele süsteemidele ja allsüsteemidele on juurdepääs ainult isikutel, kes on kantud volitatud kasutajate nimekirja, mida iga institutsioon peab ja ajakohastab.
2. jagu
Arvestusraamatud
Artikkel 237
Arvestusraamatud
(finantsmääruse artikkel 154)
Iga finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioon ja asutus peab päevaraamatut, pearaamatut ja eraldi arvestusraamatuid vähemalt võlgnike, võlausaldajate ja põhivara kohta, välja arvatud juhul, kui see ei ole kulutõhususe kaalutlustel õigustatud.
Arvestusraamatud koosnevad elektroonilistest dokumentidest, mille on kindlaks määranud peaarvepidaja ja mida võib täie kindlusega kasutada tõendusmaterjalina.
Päevaraamatu kanded kantakse üle pearaamatusse kontode kaupa artiklis 212 nimetatud kontoplaani alusel.
Päevaraamatu ja pearaamatu võib jaotada nii mitmeks abiraamatuks, kui seda nõuetele vastavuse tagamiseks tarvis on.
Abiraamatute kanded kantakse vähemalt kord kuus üle päevaraamatusse ja pearaamatusse.
Artikkel 238
Proovibilanss
(finantsmääruse artikkel 154)
Iga finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioon ja asutus koostab proovibilansi, millesse kantakse kõik üldise raamatupidamisarvestuse kontod, sealhulgas eelarveaasta jooksul kontrollitud ja heaks kiidetud kontod, märkides iga konto puhul järgmised andmed:
a)
konto number;
b)
kirjeldus;
c)
deebetsumma kokku;
d)
kreeditsumma kokku;
e)
saldo.
Artikkel 239
Raamatupidamisarvestuses tehtavad võrdlused
(finantsmääruse artikkel 154)
1. Pearaamatu andmeid hoitakse ja need struktureeritakse viisil, mis võimaldab proovibilansi iga konto sisu põhjendada.
2. Põhivara inventarinimestiku suhtes kohaldatakse artikleid 246-253.
3. jagu
Kirjendamine
Artikkel 240
Raamatupidamiskirjed
(finantsmääruse artikkel 154)
1. Kirjed tehakse kahekordse kirjendamise meetodil, mille puhul raamatupidamisarvestuses registreeritud mis tahes liikumine või muutus kajastatakse kirjega, mis tagab selle kirje poolt mõjutatud eri kontode debiteerimise ja krediteerimise sama summa ulatuses.
2. Muus valuutas kui eurodes nomineeritud tehingu väärtus arvestatakse eurodesse ümber ja kirjendatakse raamatupidamisarvestuses.
Tehingud, mis on tehtud välisvaluutas kontodel, mida võib ümber hinnata, hinnatakse ümber vähemalt kontode sulgemise ajal.
Ümberhindamine tehakse artikli 6 kohaselt kehtestatud ümberarvestuskursside alusel.
Ümberarvestuskurss, mida tuleb kasutada euro ja muude valuutade vahelistes ümberarvestamistoimingutes eelarveaastal n bilansi koostamiseks 31. detsembri seisuga, on eelarveaasta n viimase tööpäeva ümberarvestuskurss.
3. Finantsmääruse artikli 152 kohaselt vastu võetud liidu raamatupidamiseeskirjades täpsustatakse tekkepõhise arvestuse jaoks ette nähtud ümberarvestuse ja ümberhindamise eeskirjad.
Artikkel 241
Raamatupidamisdokumendid
(finantsmääruse artikkel 154)
Kõikides raamatupidamisdokumentides märgitakse iga andmeühiku päritolu, sisu ja kirjendamisviide ning viited asjaomastele tõendavatele dokumentidele.
Artikkel 242
Päevaraamatusse kirjendamine
(finantsmääruse artikkel 154)
Raamatupidamistoimingud registreeritakse päevaraamatus ühel järgmistest viisidest, mis teineteist ei välista:
a)
päevade ja toimingute kaupa;
b)
igakuise kokkuvõttena toimingute kogusummadest, tingimusel et säilitatakse kõik dokumendid, mille abil saab kontrollida, milliseid toiminguid millisel päeval tehti.
Artikkel 243
Kirjete heakskiitmine
(finantsmääruse artikkel 154)
1. Päevaraamatu ja eraldi arvestusraamatute kirjete lõplikkust kinnitatakse heakskiitmismenetluse abil, mille järel kirje muutmine või kustutamine on keelatud.
2. Hiljemalt enne lõplike finantsaruannete esitamist kohaldatakse sulgemismenetlust, mille eesmärk on panna kirjete ajaline järjestus lukku ja tagada nende puutumatus.
4. jagu
Võrdlemine ja kinnitamine
Artikkel 244
Raamatupidamisarvestuses tehtav võrdlemine
(finantsmääruse artikkel 154)
1. Proovibilansi kontode saldosid võrreldakse regulaarselt, kuid vähemalt iga-aastase sulgemise ajal, selliste haldussüsteemide andmetega, mida eelarvevahendite käsutajad kasutavad varade ja kohustuste haldamisel ja mida nad lisavad iga päev raamatupidamissüsteemi.
2. Regulaarselt ja vähemalt kontode sulgemise ajal kontrollib peaarvepidaja, kas pangakontode saldod vastavad tegelikule olukorrale, kontrollides eelkõige
a)
pangakontodel olevat raha, võrreldes seda finantseerimisasutuste kontoväljavõtetega;
b)
kassas olevat sularaha, võrreldes seda kassaraamatu andmetega.
Põhivara kontosid kontrollitakse artikli 250 kohaselt.
3. Institutsioonidevahelisi tasaarvelduskontosid võrreldakse iga kuu.
4. Vahekontosid avab ja vaatab igal aastal läbi peaarvepidaja. Kõnealused kontod kuuluvad eelarvevahendite käsutaja vastutusalasse ja ta tasaarvestab need võimalikult kiiresti.
5. jagu
Eelarve raamatupidamisarvestus
Artikkel 245
Eelarve raamatupidamisarvestuse sisu ja raamatupidamisarvestuse pidamine
(finantsmääruse artikkel 156)
1. Eelarve raamatupidamisarvestuses esitatakse eelarve iga alajaotise puhul:
a)
kulude kohta:
i)
esialgses eelarves heaks kiidetud assigneeringud, paranduseelarvetesse kantud assigneeringud, varasematest eelarveaastatest üle kantud assigneeringud, sihtotstarbelise tulu laekumise järel kättesaadavaks tehtud assigneeringud, ümberpaigutatud assigneeringud ja sellest tulenevalt kõik kättesaadavad assigneeringud kokku;
ii)
eelarveaastal võetud kulukohustused ja tehtud maksed;
b)
tulude kohta:
i)
esialgsesse eelarvesse kantud eelarvestused, paranduseelarvetesse kantud eelarvestused, sihtotstarbeline tulu ja sel viisil kindlaks määratud eelarvestuste kogusumma;
ii)
asjaomase eelarveaastaga seoses kindlaks määratud nõuded ja sissenõutud summad;
c)
varasematest eelarveaastatest üle kantud veel maksmata kulukohustused ja veel sisse nõudmata tulud.
Esimese lõigu punktis a nimetatud kulukohustuste assigneeringud ja maksete assigneeringud kajastatakse ja näidatakse eraldi.
Eelarve raamatupidamisarvestuses kajastatakse ka Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondiga (EAGF) seotud üldised esialgsed kulukohustused ja neile vastavad maksed.
Need kulukohustused esitatakse EAGFi assigneeringute kogusumma suhtes.
2. Eelarve raamatupidamisarvestuses esitatakse eraldi:
a)
varasematest eelarveaastatest üle kantud assigneeringute ja eelarveaasta assigneeringute kasutamine;
b)
täitmata kulukohustuste täitmine.
Tulude poolel näidatakse eraldi varasematest eelarveaastatest pärinevad veel saamata jäänud summad.
3. Eelarve raamatupidamisarvestust võib korraldada sellisel viisil, mis võimaldab töötada välja kuluarvestussüsteemi.
4. Eelarve raamatupidamisarvestust peetakse elektrooniliselt või kasutades arvestusraamatuid või kartoteegikaarte.
3. PEATÜKK
Vara inventarinimestikud
Artikkel 246
Vara inventarinimestikud
(finantsmääruse artikkel 157)
Eelarvevahendite käsutaja loob peaarvepidaja tehnilise abiga vara inventarinimestike süsteemi. See süsteem peab andma kõik raamatupidamisarvestuse pidamiseks ja vara kaitsmiseks vajalikud andmed.
Artikkel 247
Vara kaitsmine
(finantsmääruse artikkel 157)
Iga finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioon ja asutus võtab vastu oma bilansis kajastatud vara kaitsmise sätted ja otsustab, millised haldustalitused vastutavad inventarinimestike süsteemi eest.
Artikkel 248
Varaobjektide kandmine inventarinimestikku
(finantsmääruse artikkel 157)
Iga soetatud varaobjekt, mille kasutusaeg on üle ühe aasta, mis ei ole tarbekaup ja mille ostuhind või omahind on finantsmääruse artikli 152 kohaselt vastu võetud liidu raamatupidamiseeskirjades näidatust suurem, kantakse inventarinimestikku ja kirjendatakse põhivara kontodele.
Artikkel 249
Inventarinimestiku sisu iga varaobjekti puhul
(finantsmääruse artikkel 157)
Inventarinimestikus esitatakse iga varaobjekti asjakohane kirjeldus ning täpsustatakse selle asukoht või vallasasjade puhul vastutav talitus või isik, soetamise kuupäev ja ühikuhind.
Artikkel 250
Vallasvara inventarinimestiku kontrollimine
(finantsmääruse artikkel 157)
Finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioonid ja asutused kontrollivad inventarinimestikke viisil, millega tagatakse, et iga varaobjekt on füüsiliselt olemas ja vastavuses inventarinimestiku asjaomase kandega. Selliseid kontrolle tehakse iga-aastase kontrollikava alusel, välja arvatud materiaalse põhivara ja immateriaalse vara puhul, mida kontrollitakse vähemalt iga kolme aasta järel.
Artikkel 251
Materiaalse vara edasimüük
(finantsmääruse artikkel 157)
Finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioonide ja asutuste liikmed, ametnikud, muud teenistujad ega muud töötajad ei või omandada varaobjekte, mida kõnealused institutsioonid ja asutused edasi müüvad, välja arvatud juhul, kui need varaobjektid müüakse edasi avaliku hankemenetluse teel.
Artikkel 252
Materiaalse vara müügi menetlus
(finantsmääruse artikkel 157)
1. Materiaalse vara müük kuulutatakse välja asjakohasel viisil kohalikul tasandil, kui ühiku ostuväärtus on 8 100 eurot või üle selle. Müügilepingu võib sõlmida kõige varem 14 kalendripäeva möödumisel viimase teate avaldamisest müügi kohta.
Kui ühiku ostuväärtus on 391 100 eurot või üle selle, tuleb esimeses lõigus osutatud müügi kohta avaldada teade Euroopa Liidu Teatajas. Teate võib asjakohasel viisil avaldada ka liikmesriikide ajakirjandusväljaannetes. Müügilepingu võib sõlmida kõige varem ühe kuu möödumisel teate avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas.
2. Finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioonid ja asutused võivad avaldamisest loobuda, kui avaldamiskulud on suuremad kui müügist oodatav tulu.
3. Finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioonid ja asutused püüavad materiaalse vara müüa alati võimalikult hea hinnaga.
4. Lõikeid 1, 2 ja 3 ei kohaldata liidu institutsioonide ja nende finantsmääruse artiklis 208 osutatud asutuste omavaheliste müügitehingute suhtes.
Artikkel 253
Materiaalse vara võõrandamise menetlus
(finantsmääruse artikkel 157)
Inventarinimestikku kantud vara, sealhulgas hoonete müügi või tasuta võõrandamise, mahakandmise või välja rentimise korral, samuti selle kaotsimineku korral kas kaotamise, varguse või mõne muu põhjuse tõttu peab eelarvevahendite käsutaja koostama seletuse või protokolli.
Seletuses või protokollis märgitakse eelkõige, kas liidu ametnik või muu teenistuja või mõni muu isik peab varaobjekti omal kulul asendama.
Kui kinnisvara või suured rajatised antakse tasuta kasutada, tuleb selle kohta teha leping ja teatada sellest eelarveprojekti esitamisel Euroopa Parlamendile ja nõukogule edastatavas aastaaruandes.
Finantsmääruse artiklis 141 osutatud institutsioonide ja asutuste liikmed, ametnikud, muud teenistujad ega muud töötajad ei tohi olla sellise inventarinimestikku kantud vara saajad, mis võõrandatakse tasuta või kantakse maha.
Artikkel 254
Inventarinimestikud ja müügi väljakuulutamine liidu delegatsioonides
(finantsmääruse artikkel 157)
1. Liidu delegatsioonide puhul peetakse liidule kuuluva vallasvara kohta alalist inventarinimestikku kohapeal. See saadetakse korrapäraselt kesktalitustele iga institutsiooni vastu võetud eeskirjade kohaselt.
Liidu delegatsioonidesse teel olev vallasvara kantakse enne alalisse inventarinimestikku kandmist ajutisse nimestikku.
2. Liidu delegatsioonide vallasvara müük kuulutatakse välja kohalike tavade kohaselt.
TEINE OSA
ERISÄTTED
I JAOTIS
TEADUSUURINGUD
Artikkel 255
Meetmete liigid
(finantsmääruse artikkel 181)
1. Otseseid meetmeid rakendavad Teadusuuringute Ühiskeskuse üksused ning põhimõtteliselt rahastatakse neid täies ulatuses eelarvest. Need meetmed on:
a)
teadusprogrammid;
b)
teadusuuringud;
c)
institutsioonilist laadi teaduslik ja tehniline toetustegevus.
2. Teadusuuringute Ühiskeskus võib kaudsetes meetmetes osaleda finantsmääruse artiklis 183 sätestatud tingimustel.
3. Finantsmääruse artikli 181 lõikes 2 osutatud saadaoleva summa eelarvestus saadetakse peaarvepidajale registreerimiseks.
Artikkel 256
Teadusuuringute Ühiskeskuse suhtes kohaldatavad täiendavad eeskirjad
(finantsmääruse artikkel 183)
1. Teadusuuringute Ühiskeskuse juhtimise all rakendatavad konkurentsile avatud meetmed on:
a)
hanke- ja toetuste andmise menetluste järel rakendatavad meetmed;
b)
kolmandate isikute nimel rakendatavad meetmed;
c)
meetmed, mida rakendatakse teiste institutsioonide või komisjoni muude talitustega teadustehniliste teenuste osutamiseks sõlmitud halduskokkulepete alusel.
2. Kui meetmed, mida Teadusuuringute Ühiskeskus rakendab kolmandate isikute nimel, hõlmavad hankeid, viiakse hankemenetlus läbi läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtte kohaselt.
3. Finantsmääruse artikli 183 lõikes 2 osutatud saadaolevate summade eelarvestused saadetakse peaarvepidajale registreerimiseks.
II JAOTIS
VÄLISTEGEVUS
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 257
Meetmed, mida võib rahastada
(finantsmääruse artikkel 184)
Finantsmääruse teise osa IV jaotise 1. peatükis osutatud meetmete jaoks ette nähtud assigneeringutega võib eelkõige rahastada hankelepinguid ja toetusi, kaasa arvatud intressitoetusi, samuti erilaene, laenutagatisi ja finantsabi, eelarvetoetusi ja muid eelarvelise abi erivorme.
II PEATÜKK
Eelarvetoetus ja mitme rahastajaga usaldusfondid
Artikkel 258
Eelarvetoetuse kasutamine
(finantsmääruse artikkel 186)
1. Kui see on ette nähtud asjaomaste alusaktidega, võib komisjon anda kolmandas riigis valdkondlikku või üldist eelarvetoetust, kui täidetud on järgmised tingimused:
a)
partnerriigi avaliku sektori vahendite haldamine on piisavalt läbipaistev, usaldusväärne ja tõhus;
b)
partnerriik on kehtestanud piisavalt usutava ja asjakohase valdkondliku või riikliku poliitika ning
c)
partnerriik on kehtestanud stabiilsusele orienteeritud makromajanduspoliitika.
2. Partnerriigiga sõlmitud lepingutes nähakse ette, et asjaomane riik on kohustatud esitama komisjonile usaldusväärse ja õigeaegse teabe, mis võimaldab komisjonil hinnata lõikes 1 sätestatud tingimuste täitmist.
Artikkel 259
Liidu välistegevuse usaldusfondid
(finantsmääruse artikkel 187)
Teiste rahastajate rahalisi osalusi võetakse arvesse, kui need laekuvad usaldusfondi spetsiaalsele pangakontole, ja nende summat arvestatakse pärast nende spetsiaalsele pangakontole laekumisel eurodesse ümberarvestamist eurodes.
Liidu rahaline toetus kantakse üle õigeaegselt, et täita usaldusfondi juriidilisi kohustusi, võttes nõuetekohaselt arvesse teiste rahastajate antud kättesaadavaid vahendeid.
Usaldusfondi spetsiaalselt pangakontolt kogunenud intress investeeritakse usaldusfondi, välja arvatud juhul, kui usaldusfondi asutamisaktis on ette nähtud teisiti.
Kõigi tehingute üle, mis tehakse aasta jooksul kolmandas lõigus osutatud pangakontol, peetakse usaldusfondi raamatupidamisarvestuses nõuetekohast arvestust.
Eelarvevahendite käsutaja koostab kaks korda aastas finantsaruande iga usaldusfondi tehingute kohta.
Usaldusfondide suhtes tehakse igal aastal sõltumatu välisaudit.
Usaldusfondi nõukogu kiidab heaks eelarvevahendite käsutaja koostatud usaldusfondi aastaaruande koos peaarvepidaja koostatud raamatupidamise aastaaruandega. Kõnealused aruanded lisatakse volitatud eelarvevahendite käsutaja aastaaruandele ning esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule komisjoni eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse raames.
Usaldusfondi nõukogu koosseisu käsitlevad eeskirjad ja usaldusfondi sise-eeskirjad sätestatakse usaldusfondi asutamisaktis, mille on vastu võtnud komisjon ja millega on liitunud teised rahastajad. Kõnealuste eeskirjadega tagatakse rahastajate õiglane esindatus ning neis nähakse ette nõue, mille kohaselt on vahendite kasutamise kohta lõpliku otsuse vastuvõtmise jaoks vajalik komisjoni poolthääl.
III PEATÜKK
Hanked
Artikkel 260
Hoonete üürimine
(finantsmääruse artikkel 190)
Välistegevuse talitlusassigneeringutest võib rahastada ainult neid kinnisvaralepinguid, mis on seotud üürilepingu allakirjutamise ajal juba valmis hoonete üürimisega. Need lepingud avalikustatakse artiklis 124 sätestatud korras.
Artikkel 261
Mõisted
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Teenuslepingud hõlmavad uuringu- ja tehnilise abi lepinguid.
Uuringuleping on teenuseosutaja ja hankija vahel sõlmitud teenusleping, mis hõlmab projektide kindlaksmääramiseks ja koostamiseks tehtavaid uuringuid, teostatavusuuringuid, majandus- ja turu-uuringuid, tehnilisi uuringuid ja auditeid.
Tehnilise abi leping on leping, mille korral teenuseosutaja ülesanne on tegutseda nõuandjana, juhtida projekti või teha selle täitmise üle järelevalvet või pakkuda lepingus nimetatud konsultante.
2. Kui kolmandal riigil on oma talitustes või riigi osalusega üksustes pädev juhtkond, võivad need talitused või üksused lepinguid täita otse oma tööjõudu kasutades.
Artikkel 262
Piirmäärasid ja välislepingute sõlmimise korda käsitlevad erisätted
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Käesoleva määruse artikleid 123-126, välja arvatud mõisted, artikli 127 lõikeid 3 ja 4, artiklit 128, artikleid 134-137, artikli 139 lõikeid 3-6, artikli 148 lõiget 4, artikli 151 lõiget 2, artikleid 152-158 ning artikleid 160 ja 164 ei kohaldata finantsmääruse artikli 190 lõikes 2 osutatud hankijate poolt ega nende nimel sõlmitud hankelepingute suhtes.
Käesoleva peatüki reguleerimisalasse kuuluvate hankeid reguleerivate sätete rakendamise kohta teeb otsuse komisjon, samuti otsustab komisjon asjakohaste kontrollide üle, mida vastutav eelarvevahendite käsutaja teeb juhul, kui komisjon ei ole hankija.
2. Kui lõikes 1 nimetatud menetlusi ei järgita, siis ei ole kõnealuste meetmete kulud liidu rahalise toetuse saamiseks rahastamiskõlblikud.
3. Käesolevat peatükki ei kohaldata finantsmääruse artikli 190 lõike 2 punktis b osutatud hankijate suhtes, kui finantsmääruse artiklis 61 nimetatud kontrollide järel on komisjon lubanud neil kasutada nende oma hankemenetlust.
Artikkel 263
Avalikustamine ja mittediskrimineerimine
(finantsmääruse artiklid 190 ja 191)
1. Komisjon võtab vajalikke rakendusmeetmeid, et tagada võimalikult lai ja võrdsetel tingimustel osalemine liidu poolt rahastatavate lepingute sõlmimiseks korraldatavates hankemenetlustes. Selleks tuleb hoolitseda eelkõige selle eest, et:
a)
tagatakse eelteadete, hanketeadete ja hankelepingu sõlmimise teadete asjakohane ja õigeaegne avaldamine;
b)
kõrvaldatakse mis tahes diskrimineeriv tegevus ja tehnilised kirjeldused, mis võivad takistada finantsmääruse artiklis 182 nimetatud füüsiliste ja juriidiliste isikute laialdast ja võrdsetel tingimustel osalemist.
2. Artikli 265 lõige 5, artikli 267 lõige 3 ja artikli 269 lõige 4 ei piira e-hangete kasutamist.
Artikkel 264
Avalikustamine
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Rahvusvaheliste hankemenetluste eelteade saadetakse väljaannete talitusele tarne- ja teenuslepingute puhul nii kiiresti kui võimalik ning ehitustöölepingute puhul nii kiiresti kui võimalik pärast nende programmi heakskiitmise otsuse vastuvõtmist.
2. Käesoleva peatüki kohaldamisel avaldatakse hanketeade:
a)
rahvusvaheliste hankemenetluste puhul vähemalt Euroopa Liidu Teatajas ja internetis;
b)
kohalike hankemenetluste puhul vähemalt vahendite saajaks oleva riigi ametlikus väljaandes või muus samaväärses väljaandes.
Kui hanketeade avaldatakse ka kohalikul tasandil, peab see olema identne Euroopa Liidu Teatajas ja internetis avaldatud hanketeatega ning see tuleb avaldada nendega ühel ajal. Komisjon vastutab Euroopa Liidu Teatajas ja internetis avaldamise eest. Kui teade avaldatakse kohalikul tasandil, võivad seda teha finantsmääruse artikli 190 lõike 2 punktis b osutatud üksused.
3. Hankelepingu sõlmimise teade saadetakse pärast lepingu allakirjutamist, välja arvatud juhul, kui leping on vajaduse korral salajaseks tunnistatud või kui selle täitmisega peavad kaasnema julgeolekualased erimeetmed või kui Euroopa Liidu või toetust saava riigi oluliste huvide kaitse seda nõuab ja kui hankelepingu sõlmimise teate avaldamist ei loeta asjakohaseks.
Artikkel 265
Teenuslepingute piirmäärad ja nende sõlmimise kord
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Teenuslepingute puhul on finantsmääruse artiklis 190 nimetatud piirmäärad ja menetlused järgmised:
a)
lepingute puhul, mille maksumus on vähemalt 300 000 eurot:
i)
rahvusvaheline piiratud hankemenetlus artikli 127 lõike 2 ja artikli 264 lõike 2 punkti a tähenduses;
ii)
rahvusvaheline avatud hankemenetlus artikli 127 lõike 2 ja artikli 264 lõike 2 punkti a tähenduses;
b)
lepingute puhul, mille maksumus on alla 300 000 euro: võistlev läbirääkimistega hankemenetlus käesoleva artikli lõike 3 tähenduses või raamleping.
Kuni 20 000 euro suuruse maksumusega lepinguid võib sõlmida ühe pakkumuse alusel.
Kuni 2 500 euro suuruseid makseid kulude eest võidakse teha lihtsalt arve alusel ilma eelneva pakkumuse vastuvõtmiseta.
2. Lõike 1 punktis a nimetatud rahvusvahelise piiratud hankemenetluse hanketeates märgitakse nende taotlejate arv, kellele tehakse pakkumuse esitamise ettepanek. Teenuslepingute puhul tehakse pakkumuse esitamise ettepanek vähemalt neljale taotlejale. Pakkumust esitama lubatud taotlejate arv peab olema piisav reaalse konkurentsi tagamiseks.
Valitud taotlejate nimekiri avaldatakse komisjoni veebisaidil.
Kui valikukriteeriumidele või suutlikkuse miinimumtasemele vastavate taotlejate arv jääb alla minimaalse arvu, võib hankija teha pakkumuse esitamise ettepaneku üksnes neile taotlejatele, kes vastavad pakkumuse esitamise kriteeriumidele.
3. Lõike 1 punktis b nimetatud läbirääkimistega hankemenetluse puhul koostab hankija nimekirja, milles on vähemalt kolm tema valitud pakkujat. Menetlus hõlmab piiratud väljakuulutamiseta hankemenetlust ning seda loetakse artikliga 129 reguleerimata võistlevaks läbirääkimistega hankemenetluseks.
Võistlevas läbirääkimistega hankemenetluses võib pakkujad valida asjakohaselt avalikustatud huvitatud pakkujate loetelust, millele on osutatud artikli 136 lõike 1 punktis b. Kõnealune loetelu koostatakse pärast osalemiskutset ja see kehtib mitte kauem kui viis aastat avalikustamise kuupäevast arvates. Kõnealune loetelu võib sisaldada alamloetelusid. Huvitatud isik võib esitada hankemenetluses osalemise taotluse igal ajal loetelu kehtivusaja jooksul, välja arvatud kehtivusaja viimase kolme kuu jooksul. Lepingu sõlmimiseks teeb hankija pakkumuse esitamise ettepaneku kõigile asjaomasesse loetelusse või alamloetelusse kantud huvitatud pakkujatele.
Pakkumused avab ja neid hindab vajaliku tehnilise ja halduspädevusega hindamiskomisjon. Hindamiskomisjoni liikmed peavad alla kirjutama erapooletusdeklaratsioonile.
Kui hankija saab pakkujatega konsulteerimise järel ainult ühe pakkumuse, mis on halduslike ja tehniliste tingimustega vastavuses, võib lepingu sõlmida, tingimusel et hindamiskriteeriumid on täidetud.
4. Õigusabiteenuste lepingute puhul vastavalt ühtse riigihangete klassifikaatori (CPV) nomenklatuurile võib hankija kasutada võistlevat läbirääkimistega hankemenetlust olenemata sellest, milline on lepingu hinnanguline maksumus.
5. Pakkumused saadetakse paki või välimise ümbrikuga, mille sees on kaks eraldi pitseeritud ümbrikku, millest ühel on sõnad „Envelope A - Technical bid” („A-ümbrik - tehniline pakkumus”) ja teisel „Envelope B - Financial bid” („B-ümbrik - hinnapakkumus”). Välimisel ümbrikul on:
a)
hankedokumentides märgitud aadress pakkumuste esitamiseks;
b)
viide hankemenetlusele, mille raames pakkuja vastab;
c)
vajaduse korral nende osade numbrid, mille kohta pakkumus esitatakse;
d)
hankedokumentide keeles lisatud märkus „Not to be opened before the tender-opening session” („Mitte avada enne pakkumuste avamise koosolekut”).
Kui hankedokumentides on ette nähtud vestlused, võib hindamiskomisjon pärast esialgsete kirjalike järelduste tegemist ja enne tehniliste pakkumuste hindamise lõpuleviimist vestelda tehniliselt vastuvõetavas pakkumuses esitatud eksperdirühma peamiste liikmetega. Sel juhul vestleb hindamiskomisjon ekspertidega, eelistatavalt korraga, kui nad moodustavad ühe meeskonna, ja ajavahemike järel, mis on piisavalt lühikesed, et oleks võimalik teha võrdlusi. Vestlused viiakse läbi hindamiskomisjoni poolt eelnevalt kokku lepitud standardmudeli järgi, mida järgitakse kõigi vestlusele kutsutud ekspertide või meeskondade puhul. Vestluse kuupäev ja kellaaeg tuleb pakkujatele teatada vähemalt kümme kalendripäeva ette. Kui pakkuja ei saa vääramatu jõu tõttu vestlusel osaleda, tuleb talle saata uus kuupäev ja kellaaeg.
6. Lepingu sõlmimisel kohaldatavate hindamiskriteeriumide eesmärk on kindlaks teha majanduslikult soodsaim pakkumus.
Majanduslikult soodsaim pakkumus valitakse tehnilise kvaliteedi ja hinna suhte 80/20 alusel. Selleks:
a)
korrutatakse tehnilisele pakkumusele antud punktid 0,80-ga;
b)
korrutatakse hinnapakkumusele antud punktid 0,20-ga.
Artikkel 266
Läbirääkimistega hankemenetluse kasutamine teenuslepingute sõlmimiseks
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Teenuslepingute puhul võib hankija kasutada läbirääkimistega hankemenetlust ühe pakkumuse alusel järgmistel juhtudel:
a)
kui hankijast sõltumatute ettenägematute sündmuste tagajärjel tekkinud äärmiselt kiireloomulise olukorra tõttu ei ole võimalik kinni pidada finantsmääruse artikli 104 lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud menetluste tähtaegadest;
b)
kui teenuste osutamine antakse ülesandeks avalik-õiguslikele asutustele või mittetulunduslikele üksustele või ühendustele ning teenused on seotud institutsioonilist laadi tegevusega või nende eesmärk on abistada inimesi sotsiaalvaldkonnas;
c)
kui teenused on juba alustatud teenuste täiendused vastavalt lõikes 2 sätestatud tingimustele;
d)
kui hankemenetlus või püüe kasutada raamlepingut ei ole andnud soovitud tulemust, mis tähendab, et ei ole saadud kvaliteedilt ja/või rahaliselt sobivat pakkumust; sel juhul võib hankija pärast hankemenetluse tühistamist pidada läbirääkimisi ühe või mitme hankemenetlusel osalenud pakkujaga omal valikul, tingimusel et lepingu algseid tingimusi oluliselt ei muudeta;
e)
kui leping sõlmitakse ideekonkursi tulemusel ning see tuleb kehtiva korra kohaselt sõlmida ideekonkursi võitjaga või ühega ideekonkursi võitjatest; sel juhul tehakse ettepanek osaleda läbirääkimistel kõigile ideekonkursi võitjatele;
f)
kui tehnilistel või ainuõiguste kaitsega seotud põhjustel saab lepingu sõlmida ainult ühe teatava teenuseosutajaga;
g)
lepingute puhul, mis on tunnistatud salajaseks või mille täitmisega peavad kaasnema julgeolekualased erimeetmed, või kui liidu või toetust saava riigi oluliste huvide kaitse seda nõuab;
h)
kui uus leping tuleb sõlmida pärast olemasoleva lepingu ennetähtaegset lõpetamist.
Käesoleva lõike esimese lõigu punkti a kohaldamisel loetakse äärmiselt kiireloomulisele olukorrale vastavaks artikli 190 lõikes 2 nimetatud kriisiolukordades võetud meetmed. Volitatud eelarvevahendite käsutaja kinnitab, vajaduse korral koos teiste asjaomaste volitatud eelarvevahendite käsutajatega, et äärmiselt kiireloomuline olukord on olemas, ja vaatab oma otsuse regulaarselt usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte seisukohast läbi.
Esimese lõigu punktis b osutatud institutsioonilist laadi tegevus hõlmab teenuseid, mis on otseselt seotud avalik-õiguslike asutuste seadusjärgsete põhiülesannetega.
2. Lõike 1 punktis c nimetatud teenused, mis on juba alustatud teenuste täiendused, on järgmised:
a)
täiendavad teenused, mis ei sisaldu põhilepingus, kuid mis ettenägematute asjaolude tõttu on osutunud lepingu täitmiseks vajalikuks, tingimusel et täiendavaid teenuseid ei saa tehnilistel ja majanduslikel põhjustel põhilepingust eraldada hankijale suuri ebamugavusi põhjustamata ning täiendavate teenuste koondmaksumus ei ületa 50 % põhilepingu maksumusest;
b)
täiendavad teenused, mis seisnevad töövõtjale esimese lepingu alusel teha antud teenustega samalaadsete teenuste kordamises, kui:
i)
esimese teenuse kohta avaldati hanketeade, milles märgiti selgelt, et projektiga seotud uute teenuste saamiseks on võimalik kasutada läbirääkimistega hankemenetlust, ning hanke hinnanguline maksumus;
ii)
täiendav leping ei ületa maksumuse ega kestuse poolest algset lepingut.
Artikkel 267
Tarnelepingute piirmäärad ja nende sõlmimise kord
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Tarnelepingute puhul on finantsmääruse artiklis 190 nimetatud piirmäärad ja menetlused järgmised:
a)
lepingute puhul, mille maksumus on vähemalt 300 000 eurot: rahvusvaheline avatud hankemenetlus artikli 127 lõike 2 ja artikli 264 lõike 2 punkti a tähenduses;
b)
lepingute puhul, mille maksumus on alla 300 000 euro: raamleping või
i)
lepingute puhul, mille maksumus on vähemalt 100 000 eurot, kuid alla 300 000 euro: kohalik avatud hankemenetlus artikli 127 lõike 2 ja artikli 264 lõike 2 punkti b tähenduses;
ii)
lepingute puhul, mille maksumus on alla 100 000 euro: võistlev läbirääkimistega hankemenetlus lõike 2 tähenduses;
c)
kuni 2 500 euro suuruseid makseid kulude eest võidakse teha lihtsalt arve alusel ilma eelneva pakkumuse vastuvõtmiseta.
Kuni 20 000 euro suuruse maksumusega lepinguid võib sõlmida ühe pakkumuse alusel.
2. Käesoleva artikli lõike 1 punkti b alapunktis ii nimetatud läbirääkimistega hankemenetluse puhul koostab hankija nimekirja, milles on vähemalt kolm tema valitud tarnijat. Menetlus hõlmab piiratud väljakuulutamiseta hankemenetlust ning seda loetakse artikliga 129 reguleerimata võistlevaks läbirääkimistega hankemenetluseks.
Pakkumused avab ja neid hindab vajaliku tehnilise ja halduspädevusega hindamiskomisjon. Hindamiskomisjoni liikmed peavad alla kirjutama erapooletusdeklaratsioonile.
Kui hankija saab tarnijatega konsulteerimise järel ainult ühe pakkumuse, mis on halduslike ja tehniliste tingimustega vastavuses, võib lepingu sõlmida, tingimusel et hindamiskriteeriumid on täidetud.
3. Iga tehniline ja hinnapakkumus tuleb panna ühte pitseeritud ümbrikusse, mis omakorda pannakse pakki või välimisse ümbrikusse. Sisemisele ümbrikule märgitakse:
a)
hankedokumentides märgitud aadress pakkumuste esitamiseks;
b)
viide hankemenetlusele, mille raames pakkuja vastab;
c)
vajaduse korral nende osade numbrid, mille kohta pakkumus esitatakse;
d)
hankedokumentide keeles lisatud märkus „Not to be opened before the tender-opening session” („Mitte avada enne pakkumuste avamise koosolekut”).
Pakkumused avab hindamiskomisjon hankedokumentides ette nähtud kuupäeval ja kellaajal toimuval avalikul koosolekul. Avalikul pakkumuste avamise koosolekul tuleb teatada pakkujate nimed, pakutud maksumused, vajaliku pakkumuse tagatise esitamine ja mis tahes muud vorminõuded, mida hankija peab asjakohaseks.
4. Sellise tarnelepingu puhul, millega ei ole ette nähtud müügijärgset hooldust, on ainus hindamiskriteerium maksumus.
Kui ettepanekud müügijärgse hoolduse või koolituse kohta on eriti olulised, valitakse kas madalaima hinnaga või majanduslikult soodsaim pakkumus, võttes nõuetekohaselt arvesse pakutava teenuse tehnilist kvaliteeti ja pakutud hinda.
Artikkel 268
Läbirääkimistega hankemenetluse kasutamine tarnelepingute sõlmimiseks
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Tarnelepinguid võib sõlmida läbirääkimistega hankemenetluse teel ühe pakkumuse alusel järgmistel juhtudel:
a)
kui hankijast sõltumatute ettenägematute sündmuste tagajärjel tekkinud äärmiselt kiireloomulise olukorra tõttu ei ole võimalik kinni pidada finantsmääruse artikli 111 lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud menetluste tähtaegadest;
b)
kui see on põhjendatud tarnete laadi või eriomaduste tõttu, näiteks kui lepingut saavad täita üksnes patendiomanikud või patentide kasutamiseks antud litsentside omanikud;
c)
kui algselt tarnijalt tellitakse täiendavaid tarneid, mis on mõeldud tavapäraste tarnete või seadmete osaliseks asendamiseks või varasemate tarnete või seadmete täiendamiseks, kui tarnija vahetamine sunniks hankijat hankima teistsuguste tehniliste omadustega seadmeid, mis tooks kaasa ühildumatuse või ebaproportsionaalsed tehnilised raskused seadmete kasutamisel ja hooldamisel;
d)
kui hankemenetlus ei ole andnud soovitud tulemust, mis tähendab, et ei ole saadud kvaliteedilt ja/või rahaliselt sobivat pakkumust;
e)
lepingute puhul, mis on tunnistatud salajaseks või mille täitmisega peavad kaasnema julgeolekualased erimeetmed, või kui liidu või toetust saava riigi oluliste huvide kaitse seda nõuab;
f)
lepingute puhul, mis käsitlevad kaubabörsil noteeritud ja sealt ostetud toodetest koosnevaid tarneid;
g)
lepingute puhul, mis käsitlevad erakordselt soodsatel tingimustel ostusid tarnijalt, kes on oma äritegevust lõpetamas, või pankrotihalduritelt või likvideerijatelt pankroti, võlausaldajatega sõlmitud kokkuleppe või muu samalaadse menetluse alusel vastavalt siseriiklikele õigusnormidele;
h)
kui uus leping tuleb sõlmida pärast olemasoleva lepingu ennetähtaegset lõpetamist.
Esimese lõigu punktis d osutatud juhtudel võib hankija pärast hankemenetluse tühistamist pidada läbirääkimisi ühe või mitme hankemenetlusel osalenud pakkujaga omal valikul, tingimusel et lepingu algseid tingimusi oluliselt ei muudeta.
2. Käesoleva artikli lõike 1 punkti a kohaldamisel loetakse äärmiselt kiireloomulisele olukorrale vastavaks artikli 190 lõikes 2 nimetatud kriisiolukordades võetud meetmed. Volitatud eelarvevahendite käsutaja kinnitab, vajaduse korral koos teiste asjaomaste volitatud eelarvevahendite käsutajatega, et äärmiselt kiireloomuline olukord on olemas, ja vaatab oma otsuse regulaarselt usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte seisukohast läbi.
Artikkel 269
Ehitustöölepingute piirmäärad ja nende sõlmimise kord
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Ehitustöölepingute puhul on finantsmääruse artiklis 190 nimetatud piirmäärad ja menetlused järgmised:
a)
lepingute puhul, mille maksumus on vähemalt 5 000 000 eurot, üks järgmistest:
i)
rahvusvaheline avatud hankemenetlus artikli 127 lõike 2 ja artikli 264 lõike 2 punkti a tähenduses;
ii)
teatavate ehitustööde laadi silmas pidades rahvusvaheline piiratud hankemenetlus artikli 127 lõike 2 ja artikli 264 lõike 2 punkti a tähenduses;
b)
lepingute puhul, mille maksumus on vähemalt 300 000 eurot, kuid alla 5 000 000 euro: kohalik avatud hankemenetlus artikli 127 lõike 2 ja artikli 264 lõike 2 punkti b tähenduses;
c)
lepingute puhul, mille maksumus on alla 300 000 euro: võistlev läbirääkimistega hankemenetlus käesoleva artikli lõike 2 tähenduses.
Kuni 20 000 euro suuruse maksumusega lepinguid võib sõlmida ühe pakkumuse alusel.
2. Käesoleva artikli lõike 1 punktis c nimetatud läbirääkimistega hankemenetluse puhul koostab hankija nimekirja, milles on vähemalt kolm tema valitud töövõtjat. Menetlus hõlmab piiratud väljakuulutamiseta hankemenetlust ning seda loetakse artikliga 129 reguleerimata võistlevaks läbirääkimistega hankemenetluseks.
Pakkumused avab ja neid hindab vajaliku tehnilise ja halduspädevusega hindamiskomisjon. Hindamiskomisjoni liikmed peavad alla kirjutama erapooletusdeklaratsioonile.
Kui hankija saab töövõtjatega konsulteerimise järel ainult ühe pakkumuse, mis on halduslike ja tehniliste tingimustega vastavuses, võib lepingu sõlmida, tingimusel et hindamiskriteeriumid on täidetud.
3. Valikukriteeriumid hõlmavad pakkuja suutlikkust täita samasuguseid lepinguid, võttes eelkõige arvesse viimastel aastatel tehtud ehitustöid. Kuna pakkumused, mis ei vasta nõuetele, on juba kõrvale jäetud, jääb pärast valiku tegemist ainukeseks hindamiskriteeriumiks hind.
4. Iga tehniline ja hinnapakkumus tuleb panna ühte pitseeritud ümbrikusse, mis omakorda pannakse pakki või välimisse ümbrikusse. Sisemisele ümbrikule märgitakse:
a)
hankedokumentides märgitud aadress pakkumuste esitamiseks;
b)
viide hankemenetlusele, mille raames pakkuja vastab;
c)
vajaduse korral nende osade numbrid, mille kohta pakkumus esitatakse;
d)
hankedokumentide keeles lisatud märkus „Not to be opened before the tender-opening session” („Mitte avada enne pakkumuste avamise koosolekut”).
Pakkumused avab hindamiskomisjon hankedokumentides ette nähtud kuupäeval ja kellaajal toimuval avalikul koosolekul. Avalikul pakkumuste avamise koosolekul tuleb teatada pakkujate nimed, pakutud maksumused, vajaliku pakkumuse tagatise esitamine ja mis tahes muud vorminõuded, mida hankija peab asjakohaseks.
Artikkel 270
Läbirääkimistega hankemenetluse kasutamine ehitustöölepingute sõlmimiseks
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Ehitustöölepinguid võib sõlmida läbirääkimistega hankemenetluse teel ühe pakkumuse alusel järgmistel juhtudel:
a)
kui hankijast sõltumatute ettenägematute sündmuste tagajärjel tekkinud äärmiselt kiireloomulise olukorra tõttu ei ole võimalik kinni pidada finantsmääruse artikli 111 lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud menetluste tähtaegadest;
b)
täiendavate ehitustööde puhul, mida algselt sõlmitud leping ei sisalda, kuid mis ettenägematute asjaolude tõttu on osutunud selles kirjeldatud töö tegemiseks vajalikuks, kui lõikes 2 sätestatud tingimustest ei tulene teisiti;
c)
kui hankemenetlus ei ole andnud soovitud tulemust, mis tähendab, et ei ole saadud kvaliteedilt ja/või rahaliselt sobivat pakkumust;
d)
lepingute puhul, mis on tunnistatud salajaseks või mille täitmisega peavad kaasnema julgeolekualased erimeetmed, või kui liidu või toetust saava riigi oluliste huvide kaitse seda nõuab;
e)
kui uus leping tuleb sõlmida pärast olemasoleva lepingu ennetähtaegset lõpetamist.
Käesoleva lõike esimese lõigu punkti a kohaldamisel loetakse äärmiselt kiireloomulisele olukorrale vastavaks artikli 190 lõikes 2 nimetatud kriisiolukordades võetud meetmed. Volitatud eelarvevahendite käsutaja kinnitab, vajaduse korral koos teiste asjaomaste volitatud eelarvevahendite käsutajatega, et äärmiselt kiireloomuline olukord on olemas, ja vaatab oma otsuse regulaarselt usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte seisukohast läbi.
Esimese lõigu punktis c osutatud juhtudel võib hankija pärast hankemenetluse tühistamist pidada läbirääkimisi ühe või mitme hankemenetlusel osalenud pakkujaga omal valikul, tingimusel et lepingu algseid tingimusi oluliselt ei muudeta.
2. Lõike 1 punktis b nimetatud täiendavate ehitustööde tegemiseks sõlmitakse leping algset lepingut täitva ehitustöövõtjaga:
a)
kui selliseid ehitustöid ei saa tehnilistel või majanduslikel põhjustel põhilepingust eraldada hankijale suuri ebamugavusi põhjustamata;
b)
kui sellised ehitustööd on hoolimata sellest, et neid on võimalik algsest lepingust eraldada, selle täitmiseks vältimatult vajalikud;
c)
kui täiendavate ehitustööde tegemiseks sõlmitud lepingute koondmaksumus ei ületada 50 % põhilepingu maksumusest.
Artikkel 271
Läbirääkimistega hankemenetluse kasutamine kinnisvaralepingute sõlmimiseks
(finantsmääruse artikkel 190)
Artiklis 260 nimetatud kinnisvaralepinguid võib sõlmida läbirääkimistega hankemenetluse teel pärast kohaliku turu-uuringu tegemist.
Artikkel 272
Hankemenetluse valik segalepingute sõlmimiseks
(finantsmääruse artikkel 190)
Lepingute puhul, mis hõlmavad nii teenuste osutamist kui ka kaupade tarnimist või ehitustööde tegemist, määrab hankija kohaldatavad piirmäärad ja menetlused pärast komisjonilt nõusoleku saamist juhul, kui komisjon ise ei ole hankija, võttes arvesse lepingu kõige tähtsamat aspekti, mida hinnatakse lepingu eri osade suhtelise väärtuse ja praktilise tähtsuse alusel.
Artikkel 273
Hankedokumendid
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Artiklis 138 nimetatud hankedokumendid koostatakse parimate rahvusvaheliste tavade järgi ja kooskõlas avalikustamist ning hankijate ja pakkujate vahelisi kontakte käsitlevate käesoleva peatüki sätetega.
2. Teenuslepingute puhul peavad hankedokumendid olema järgmised:
a)
juhised pakkujatele, milles tuleb märkida:
i)
lepingu liik;
ii)
hindamiskriteeriumid ja nende osakaalud;
iii)
vestluste võimalus ja nende ajakava;
iv)
kas alternatiivsed lahendused on lubatud;
v)
alltöövõtu lubatav osatähtsus;
vi)
lepingu jaoks kättesaadav maksimaalne eelarve;
vii)
pakkumuste valuuta;
b)
valitud taotlejate nimekiri (milles on märgitud omavahelise koostöö keeld);
c)
teenuslepingute üldtingimused;
d)
eritingimused, millega laiendatakse või täiendatakse üldtingimusi või nähakse ette üldtingimustest tehtavad erandid;
e)
ülesannete kirjeldus, milles märgitakse projekti planeeritud ajakava ja kuupäevad, millest alates peavad peamised eksperdid olema kavakohaselt kättesaadavad;
f)
hinnakiri (täidab pakkuja);
g)
pakkumuse vorm;
h)
lepingu vorm;
i)
kui see on kohaldatav, siis panga (või muu samalaadse) tagatise vormid eelmaksete tegemiseks.
Esimese lõigu punkti h ei kohaldada juhul, kui näidislepingut ei saa erandlike ja nõuetekohaselt põhjendatud asjaolude tõttu kasutada.
3. Tarnelepingute puhul peavad hankedokumendid olema järgmised:
a)
juhised pakkujatele, milles tuleb märkida:
i)
valiku- ja hindamiskriteeriumid;
ii)
kas alternatiivsed lahendused on lubatud;
iii)
pakkumuste valuuta;
b)
tarnelepingute üldtingimused;
c)
eritingimused, millega laiendatakse või täiendatakse üldtingimusi või nähakse ette üldtingimustest tehtavad erandid;
d)
tehniline lisa, milles on esitatud kõik kavad, tehnilised kirjeldused ja lepingu täitmise planeeritud ajakava;
e)
hinnakiri (täidab pakkuja) ja hindade üksikasjalik jaotus;
f)
pakkumuse vorm;
g)
lepingu vorm;
h)
kui see on kohaldatav, siis panga (või muu samalaadse) tagatise vormid järgmiste tagatiste jaoks:
i)
pakkumuse tagatis;
ii)
eelmaksetagatis;
iii)
nõuetekohase täitmise tagatis.
Esimese lõigu punkti g ei kohaldada juhul, kui näidislepingut ei saa erandlike ja nõuetekohaselt põhjendatud asjaolude tõttu kasutada.
4. Ehitustöölepingute puhul peavad hankedokumendid olema järgmised:
a)
juhised pakkujatele, milles tuleb märkida:
i)
valiku- ja hindamiskriteeriumid;
ii)
kas alternatiivsed lahendused on lubatud;
iii)
pakkumuste valuuta;
b)
ehitustöölepingute üldtingimused;
c)
eritingimused, millega laiendatakse või täiendatakse üldtingimusi või nähakse ette üldtingimustest tehtavad erandid;
d)
tehnilised lisad, milles on esitatud kavad, tehnilised kirjeldused ja lepingu täitmise planeeritud ajakava;
e)
hinnakiri (täidab pakkuja) ja hindade üksikasjalik jaotus;
f)
pakkumuse vorm;
g)
lepingu vorm;
h)
kui see on kohaldatav, siis panga (või muu samalaadse) tagatise vormid järgmiste tagatiste jaoks:
i)
pakkumuse tagatis;
ii)
eelmaksetagatis;
iii)
nõuetekohase täitmise tagatis.
Esimese lõigu punkti g ei kohaldada juhul, kui näidislepingut ei saa erandlike ja nõuetekohaselt põhjendatud asjaolude tõttu kasutada.
5. Kui lõike 2 punktis d, lõike 3 punktis c ja lõike 4 punktis c nimetatud eritingimuste ning üldtingimuste vahel esineb vasturääkivusi, kohaldatakse eritingimusi.
6. Kui hankija nõuab, et esitataks sõltumatute asutuste koostatud tõendid selle kohta, et ettevõtja järgib teatavaid kvaliteeditagamise standardeid, viitab hankija kvaliteeditagamise süsteemidele, mis põhinevad asjaomastel Euroopa või, kui see on asjakohane, siis rahvusvahelistel standarditel ja mille on sertifitseerinud asutused, mis vastavad Euroopa või rahvusvahelistele sertifitseerimise standarditele. Samuti aktsepteerib hankija ettevõtja esitatud muid tõendeid samaväärsete kvaliteeditagamise meetmete kohta.
Artikkel 274
Tagatised
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Erandina artiklist 163 nomineeritakse eelnevad tagatised eurodes või selle lepingu vääringus, mille tagamiseks need on antud.
2. Hankija võib nõuda käesoleva peatüki kohast pakkumuse tagatist, mille väärtus on 1-2 % lepingu kogumaksumusest tarne- ja ehitustöölepingute puhul. See peab vastama artiklile 163. Tagatis vabastatakse, kui leping on sõlmitud. Tagatist ei vabastata, kui pakkumuste esitamise tähtajaks esitatud pakkumus võetakse hiljem tagasi.
3. Hankija võib nõuda täitmistagatist, mille summa on sätestatud hankedokumentides ja mis moodustab 5-10 % lepingu kogumaksumusest tarne- ja ehitustöölepingute puhul. Kõnealune tagatis määratakse kindlaks objektiivsete kriteeriumide, nagu lepingu liigi ja maksumuse alusel.
Täitmistagatist nõutakse ka siis, kui ületatud on järgmised piirmäärad:
a)
ehitustöölepingute puhul 345 000 eurot;
b)
tarnelepingute puhul 150 000 eurot.
Tagatis kehtib vähemalt tarnete ja ehitustööde lõpliku vastuvõtmiseni. Kui lepingut ei ole nõuetekohaselt täidetud, siis jäetakse tagatis kogu ulatuses vabastamata.
Artikkel 275
Menetluste tähtajad
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Pakkumused peavad jõudma hankijani pakkumuse esitamise ettepanekus märgitud aadressil hiljemalt samas märgitud kuupäeval ja kellaajal. Hankija ettenähtud pakkumuste ja hankemenetluses osalemise taotluste saamise tähtajad peavad olema piisavalt pikad, et huvitatud isikud saaksid oma pakkumusi põhjendatud ja asjakohase aja jooksul koostada ja esitada.
Teenuslepingute puhul peab pakkumuse esitamise ettepanekut sisaldava kirja saatmise ja pakkumuste lõpliku vastuvõtmise lõpptähtaja vaheline aeg olema vähemalt viiskümmend päeva. Kiireloomulistel juhtudel võib lubada siiski teistsuguseid tähtaegasid.
2. Pakkujad võivad enne pakkumuste vastuvõtmise lõpptähtaega esitada kirjalikke küsimusi. Hankija annab küsimustele vastused enne pakkumuste vastuvõtmise lõpptähtaega.
3. Rahvusvahelise piiratud hankemenetluse korral ei või hankemenetluses osalemise taotluste vastuvõtmise tähtaeg olla lühem kui 30 päeva alates hanketeate avaldamise kuupäevast. Pakkumuse esitamise ettepanekut sisaldava kirja saatmise ja pakkumuste vastuvõtmise lõpptähtaja vaheline aeg peab olema vähemalt viiskümmend päeva. Teatavatel erandjuhtudel võib lubada siiski teistsuguseid tähtaegasid.
4. Rahvusvahelise avatud hankemenetluse korral peab pakkumuste vastuvõtmise tähtaeg, mida hakatakse arvestama alates hanketeate saatmise kuupäevast, olema vähemalt
a)
90 päeva ehitustöölepingute puhul;
b)
60 päeva tarnelepingute puhul.
Teatavatel erandjuhtudel võib lubada siiski teistsuguseid tähtaegasid.
5. Kohaliku avatud hankemenetluse korral peab pakkumuste vastuvõtmise tähtaeg, mida hakatakse arvestama alates hanketeate avaldamise kuupäevast, olema vähemalt
a)
60 päeva ehitustöölepingute puhul;
b)
30 päeva tarnelepingute puhul.
Teatavatel erandjuhtudel võib lubada siiski teistsuguseid tähtaegasid.
6. Artikli 265 lõike 1 punktis b, artikli 267 lõike 1 punktis c ja artikli 269 lõike 1 punktis c nimetatud võistleva läbirääkimistega hankemenetluse korral lubatakse taotlejatel esitada oma pakkumused vähemalt 30 päeva jooksul alates pakkumuse esitamise ettepanekut sisaldava kirja saatmisest.
7. Lõigetes 1-6 sätestatud tähtajad on esitatud kalendripäevades.
Artikkel 276
Hindamiskomisjon
(finantsmääruse artikkel 190)
1. Hindamiskomisjon hindab ja järjestab kõik nõuetele vastavaks tunnistatud hankemenetluses osalemise taotlused ja pakkumused eelnevalt teatavaks tehtud menetlusest kõrvalejätmise, valiku- ja hindamiskriteeriumide alusel. Hindamiskomisjoni kuulub paaritu arv liikmeid (vähemalt kolm), kellel on pakkumuste hindamiseks vajalik tehniline ja halduspädevus.
2. Juhul kui Euroopa Komisjon ei ole hankija, võib ta nõuda, et talle saadetaks hankedokumentide, pakkumuste, pakkumuste hindamise dokumentide ja allakirjutatud lepingute koopiad. Samuti võib ta osaleda pakkumuste avamisel ja hindamisel vaatlejana.
3. Pakkumused, milles ei ole kõiki hankedokumentides ette nähtud olulisi osi või mis ei vasta ettenähtud konkreetsetele nõuetele, jäetakse kõrvale.
Hindamiskomisjon või hankija võib siiski paluda taotlejatel või pakkujatel esitada tema poolt ette nähtud tähtaja jooksul ja võrdse kohtlemise põhimõtet järgides lisamaterjali või selgitada tõendavaid dokumente, mis on esitatud seoses menetlusest kõrvalejätmise, valiku- ja hindamiskriteeriumidega.
4. Artiklis 151 nimetatud põhjendamatult madala maksumusega pakkumuste puhul nõuab hindamiskomisjon vajalikke selgitusi pakkumuse sisu kohta.
5. Hindamiskomisjoni loomise kohustusest võidakse loobuda menetluste puhul, mille maksumus ei ületa 20 000 eurot.
IV PEATÜKK
Toetused
Artikkel 277
Täies ulatuses rahastamine
(finantsmääruse artikkel 192)
Kaasrahastamise nõudest tehtud erandite korral tuleb esitada põhjendused toetuse andmise otsuses.
III JAOTIS
EUROOPA AMETID
Artikkel 278
Euroopa ametid ja täiendavate ametite loomine
(finantsmääruse artikkel 195)
Finantsmääruse artiklis 195 nimetatud ametid on järgmised:
a)
väljaannete talitus;
b)
Euroopa Pettustevastane Amet;
c)
Euroopa Personalivaliku Amet ja sellega halduslikult seotud Euroopa Haldusjuhtimise Kool;
d)
individuaalsete maksete haldamise ja maksmise amet;
e)
infrastruktuuri- ja logistikaamet Brüsselis ning infrastruktuuri- ja logistikaamet Luxembourgis.
Üks või mitu institutsiooni võivad luua täiendavaid ameteid, kui see on tasuvusanalüüsi alusel põhjendatav ja kui need tagavad liidu tegevuse nähtavuse.
Artikkel 279
Institutsioonidepoolne volituste delegeerimine institutsioonidevahelistele Euroopa ametitele
(finantsmääruse artiklid 195 ja 199)
Iga institutsioon vastutab eelarveliste kulukohustuste täitmise eest. Institutsioonid võivad delegeerida asjaomase institutsioonidevahelise Euroopa ameti juhatajale kõik sellele järgnevad toimingud, eelkõige juriidilised kohustused, kulude tõendamise, maksete kinnitamise ja tulude laekumise, kehtestades sellise volituste delegeerimise piirid ja tingimused.
Artikkel 280
Väljaannete talitust käsitlevad erieeskirjad
(finantsmääruse artiklid 195 ja 199)
Seoses väljaannete talitusega otsustab iga institutsioon ise oma väljaannete avaldamise põhimõtete üle. Väljaannete müügist saadud puhastulu võtab finantsmääruse artikli 21 kohaselt sihtotstarbelise tuluna uuesti kasutusse institutsioon, kes on nende väljaannete autor.
Artikkel 281
Teatavate ülesannete delegeerimine peaarvepidaja poolt
(finantsmääruse artikkel 196)
Komisjoni peaarvepidaja võib asjaomase ameti juhtkonna ettepanekul delegeerida selle ameti töötajale mõned oma ülesanded, mis on seotud kõnealuse ameti tulude kogumise ja kulude maksmisega otse kõnealuse talituse poolt.
Artikkel 282
Sularahahaldus - pangakontod
(finantsmääruse artikkel 196)
Institutsioonidevahelise ameti sularahavajaduste rahuldamiseks võib komisjon ameti juhtkonna ettepanekul avada ameti nimel panga- või postižiirokontosid. Kõnealune amet ja komisjon võrdlevad omavahel aastalõpu kassajääki ja korrigeerivad seda iga eelarveaasta lõpus.
IV JAOTIS
HALDUSASSIGNEERINGUD
Artikkel 283
Üldsätted
(finantsmääruse artikkel 201)
Käesoleva jaotisega reguleeritavad haldusassigneeringud on sätestatud finantsmääruse artiklis 41.
Eelarvelised kulukohustused, mis vastavad haldusassigneeringutele, mille liik on mitme jaotise puhul ühine ja mida hallatakse ühiselt, võib kanda eelarve raamatupidamisarvestusse ühiselt pärast artiklis 25 sätestatud kokkuvõtliku liigenduse tegemist.
Vastavad kulud kantakse iga jaotise eelarveridadele sama jaotuse kohaselt nagu assigneeringute puhul.
Artikkel 284
Üüritagatised
(finantsmääruse artikkel 201)
Institutsioonide esitatud üüritagatised on pangatagatised või institutsiooni ja üürileandja nimel blokeeritud pangakontole tehtud hoiused, mis on nomineeritud eurodes, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel.
Kui kolmandates riikides tehtavate tehingute puhul ei ole ühegi nimetatud üüritagatise vormi kasutamine võimalik, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja siiski nõustuda muude vormidega, tingimusel et need vormid tagavad liidu finantshuvide samaväärse kaitse.
Artikkel 285
Institutsioonide töötajatele ja liikmetele makstav avanss
(finantsmääruse artikkel 201)
Institutsioonide töötajatele ja liikmetele võib maksta avanssi personalieeskirjades sätestatud tingimustel.
Artikkel 286
Kinnisvaralepingud
(finantsmääruse artikkel 203)
1. Finantsmääruse artikli 203 lõike 3 punktis a osutatud kulud hõlmavad hoonete sisseseade kulusid. Need ei hõlma tasusid.
2. Finantsmääruse artikli 203 lõikes 4 osutatud varajase teavitamise menetlust ja finantsmääruse artikli 203 lõikes 5 osutatud eelneva heakskiitmise menetlust ei kohaldata tasuta või sümboolse summa eest maa soetamise suhtes.
3. Finantsmääruse artikli 203 lõigetes 3-7 sätestatud varajase teavitamise ja eelneva heakskiitmise menetlust ei kohaldata elamukinnisvara suhtes. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad nõuda vastutavalt institutsioonilt mis tahes teavet elamukinnisvara kohta.
4. Erakorraliste või kiireloomuliste poliitiliste asjaolude korral võib finantsmääruse artikli 203 lõikes 4 osutatud varajase teabe kolmandates riikides asuvate liidu delegatsioonide või asutustega seonduvate kinnisvaraprojektide kohta esitada koos finantsmääruse artikli 203 lõike 5 kohase kinnisvaraprojektiga. Sel juhul viiakse varajase teavitamise ja eelneva heakskiitmise menetlus läbi esimesel võimalusel.
5. Finantsmääruse artikli 203 lõigetes 5 ja 6 osutatud eelneva heakskiitmise menetlust ei kohaldata kinnisvaraprojekti täpse maksumuse ja rahastamise hindamiseks vajalike ettevalmistavate lepingute või uuringute suhtes.
6. Finantsmääruse artikli 203 lõike 7 punktides ii, iii ja iv osutatud 750 000 euro või 3 000 000 euro suurused piirmäärad sisaldavad hoone sisseseade kulusid. Üüri- ja kasutusvalduse lepingute puhul võetakse kõnealustes piirmäärades arvesse hoone sisseseade kulusid, kuid mitte muid tasusid.
7. Üks aasta pärast finantsmääruse kohaldamise algust esitab komisjon aruande finantsmääruse artikli 203 lõigetes 3-8 sätestatud menetluste kohaldamise kohta.
V JAOTIS
EKSPERDID
Artikkel 287
Tasustatud väliseksperdid
(finantsmääruse artikkel 204)
1. Artikli 170 lõikes 1 kehtestatud piirmääradest madalama maksumuse korral võib valida tasustatud väliseksperdid vastavalt lõikes 2 sätestatud menetlusele.
2. Osalemiskutse avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas või kui see on vajalik potentsiaalsete taotlejate seas tähelepanu köitmiseks, siis asjaomase institutsiooni veebisaidil.
Osalemiskutse sisaldab ülesannete kirjeldust, nende kestust ja kindlaksmääratud tasustamistingimusi. Need tingimused võivad põhineda ühikuhindadel.
Osalemiskutse järel koostatakse ekspertide nimekiri. See kehtib mitte kauem kui viis aastat alates selle avalikustamisest või kuni lõpeb ülesannetega seotud mitmeaastane programm.
3. Huvitatud füüsiline isik võib esitada taotluse igal ajal nimekirja kehtivusaja jooksul, välja arvatud selle kehtivusaja viimase kolme kuu jooksul. Tasustatud väliseksperte ei valita finantsmääruse artiklis 204 nimetatud ülesandeid täitma, kui nad on mõnes finantsmääruse artiklites 106 ja 107 osutatud menetlusest kõrvalejätmist põhjustavas olukorras.
4. Igasugune teabevahetus valitud ekspertidega, sealhulgas lepingute sõlmimine ja neis mis tahes muudatuste tegemine, võib toimuda institutsiooni loodud elektrooniliste teabevahetussüsteemide kaudu.
Kõnealused süsteemid vastavad järgmistele nõuetele:
a)
süsteemile ja selle kaudu edastatud dokumentidele võib olla ligipääs ainult volitatud isikutel;
b)
dokumendi võivad elektrooniliselt allkirjastada ja süsteemi kaudu edastada ainult volitatud isikud;
c)
volitatud isikud peavad olema ettenähtud viisil süsteemi kaudu tuvastatud;
d)
elektroonilise toimingu kellaaeg ja kuupäev peab olema täpselt kindlaks määratud;
e)
säilitama peab dokumentide terviklikkuse;
f)
säilitama peab dokumentide kättesaadavuse;
g)
kui see on asjakohane, siis peab säilitama dokumentide konfidentsiaalsuse;
h)
tagatud peab olema isikuandmete kaitse kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 nõuetega.
Sellise süsteemi kaudu saadetud ja saadud andmete suhtes kehtib õiguslik eeldus, mille kohaselt andmed on terviklikud ning süsteemis näidatud kuupäev ja kellaaeg, millal andmed saadeti või saadi, on täpsed.
Dokumenti, mis on saadetud või millest on teavitatud sellise süsteemi kaudu, loetakse samaväärseks paberkandjal dokumendiga, see on vastuvõetav tõendina kohtumenetlustes, seda käsitatakse originaaldokumendina ja selle suhtes kehtib õiguslik eeldus, mille kohaselt see on autentne ja terviklik, tingimusel et see ei sisalda dünaamilisi elemente, mis võivad seda automaatselt muuta.
Teise lõigu punktis b osutatud elektroonilistel allkirjadel on käsitsi kirjutatud allkirjadega samaväärne õiguslik toime.
5. Ekspertide nimekiri ja ülesannete sisu avaldatakse igal aastal. Tasu avaldatakse juhul, kui see ületab täidetud ülesande puhul 15 000 eurot.
6. Lõiget 5 ei kohaldata juhul, kui selline avaldamine võib seada ohtu asjaomaste isikute õigused ja vabadused, mida kaitstakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, või kahjustada ekspertide ärihuve.
KOLMAS OSA
LÕPP- JA ÜLEMINEKUSÄTTED
Artikkel 288
Üleminekusätted
Määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 artiklite 35-43 kohaldamist jätkatakse kulukohustuste suhtes, mis on võetud kuni 31. detsembrini 2013. Käesoleva määruse artikleid 33-44 kohaldatakse üksnes kulukohustuste suhtes, mis on võetud alates 1. jaanuarist 2014.
Määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 esimese osa VI jaotise kohaldamist võib jätkata selliste toetuslepingute suhtes, mis on alla kirjutatud, ja selliste toetuse andmise otsuste suhtes, millest on teavitatud 31. detsembriks 2013. aastal ning mis kuuluvad 2012. aasta eelarves või varasemate aastate eelarves ette nähtud üldiste kulukohustuste raamesse, kui vastutav eelarvevahendite käsutaja võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtet nõuetekohaselt arvesse võttes nii otsustab.
Artikkel 289
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.
Artikkel 290
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013.
Artikleid 216-226 kohaldatakse siiski alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 29. oktoober 2012