ДИРЕКТИВА 2013/53/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно плавателните съдове за отдих и плавателните съдове за лично ползване и за отмяна на Директива 94/25/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 94/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 1994 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно плавателните съдове с развлекателна цел (3) бе приета в контекста на създаването на вътрешния пазар с цел хармонизиране във всички държави членки на свързаните с безопасността характеристики на плавателните съдове за отдих и премахване на пречките пред търговията с плавателни съдове за отдих между държавите членки.
(2)
Първоначално Директива 94/25/ЕО обхващаше само плавателните съдове за отдих с минимална дължина на корпуса 2,5 m и максимална дължина 24 m. Директива 2003/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за изменение на Директива 94/25/ЕО (4) разшири приложното поле на Директива 94/25/ЕО, като включи в изменената директива плавателните съдове за лично ползване и включи изисквания за опазване на околната среда, като прие пределно допустими стойности на емисиите от отработени газове (CO, HC, NOx и твърди частици) и пределно допустими стойности за нивата на шума за двигателите за задвижване както със самозапалване (дизелови двигатели), така и с искрово запалване (бензинови двигатели).
(3)
Директива 94/25/ЕО се основава на принципите на Новия подход, заложени в Резолюцията на Съвета от 7 май 1985 г. относно нов подход в техническата хармонизация и стандартизация (5). Поради това тя определя само съществените изисквания, приложими по отношение на плавателните съдове за отдих, докато техническите подробности се приемат от Европейския комитет за стандартизация (CEN) и Европейския комитет за стандартизация в електротехниката (Cenelec) в съответствие с Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 22 юни 1998 г. за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество (6). Съответствието с така установените хармонизирани стандарти, чиито референтни номера се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз, осигурява презумпция за съответствие с изискванията по Директива 94/25/ЕО. Опитът показва, че тези основни принципи работят добре в сектора и следва да бъдат запазени и допълнително развити.
(4)
Технологичното развитие на пазара обаче постави нови въпроси по отношение на свързаните с опазването на околната среда изисквания на Директива 94/25/ЕО. С цел да бъде отчетено това развитие и да се внесе яснота по отношение на рамката, в която продуктите, обхванати от настоящата директива, могат да бъдат предлагани на пазара, определени аспекти на Директива 94/25/ЕО следва да бъдат преразгледани и доразвити, а с оглед постигане на по-голяма яснота посочената директива следва да бъде отменена и заменена с настоящата директива.
(5)
В Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (7) са определени хоризонтални разпоредби за акредитацията на органите за оценяване на съответствието, за маркировката „СЕ“ и за рамката на Съюза за надзор на пазара и контрол на продуктите, въвеждани на пазара на Съюза, като тези разпоредби са приложими и за продуктите, обхванати от настоящата директива.
(6)
В Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 9 юли 2008 г. относно обща рамка за предлагането на пазара на продукти (8) се установяват общи принципи и референтни разпоредби за целите на законодателството, основано на принципите на Новия подход. С цел да се осигури последователност със законодателството относно продуктите в други сектори, е целесъобразно определени разпоредби от настоящата директива да бъдат приведени в съответствие с посоченото решение, доколкото секторните особености не налагат различен избор. Поради това някои определения, общите задължения на икономическите оператори, презумпцията за съответствие, правилата по отношение на маркировката „CE“, изискванията за органите за оценяване на съответствието и за процедурите по нотифициране, както и разпоредбите относно процедурите, приложими спрямо продукти, представляващи риск, следва да бъдат приведени в съответствие с посоченото решение. Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (9) предвижда процедура за възражения срещу хармонизираните стандарти, когато тези стандарти не отговарят напълно на изискванията на настоящата директива.
(7)
За улесняване на икономическите оператори и националните органи при разбирането и еднаквото прилагане на настоящата директива следва да бъдат изяснени приложното поле на Директива 94/25/ЕО и използваните в нея определения. Следва да бъде пояснено по-специално, че превозните средства амфибии са изключени от приложното поле на настоящата директива. Необходимо е също така да се уточни кои видове канута и каяци са изключени от приложното поле на настоящата директива и да бъде изяснено, че тя обхваща само плавателните съдове за лично ползване, предназначени за спорт и развлечение.
(8)
Целесъобразно е също така специално за сектора да бъдат предвидени определения на „плавателни съдове, построени за собствена употреба“, „дължина на корпуса“ и „частен вносител“, за да се улесни разбирането и уеднаквеното прилагане на настоящата директива. Необходимо е да се разшири съществуващото определение за „двигател за задвижване“, с цел да се обхванат също и иновативни решения, свързани с начините на задвижване.
(9)
Обхванатите от настоящата директива продукти, които са пуснати на пазара на Съюза или са пуснати в действие, следва да съответстват на приложимото законодателство на Съюза, а икономическите оператори следва да отговарят за съответствието на продуктите в зависимост от тяхната съответна роля във веригата на доставка, за да се гарантира висока степен на защита на обществени интереси като здравето, безопасността, защитата на потребителите и опазването на околната среда, както и да се гарантира лоялна конкуренция на пазара на Съюза.
(10)
Всички икономически оператори, които вземат участие във веригата на доставка и дистрибуция, следва да предприемат подходящи мерки, за да гарантират, че когато са правилно конструирани и поддържани, продуктите, обхванати от настоящата директива, не застрашават здравето и безопасността на хората, имуществото или околната среда, и че те предлагат на пазара само продукти, които съответстват на приложимото законодателство на Съюза. Настоящата директива следва да въведе ясно и пропорционално разпределение на задълженията, което отговаря на ролята на всеки оператор във веригата на доставка и дистрибуция.
(11)
Тъй като някои задачи могат да бъдат изпълнени само от производителя, е необходимо да се направи ясно разграничение между производителя и последващите оператори по веригата на дистрибуция. Освен това е необходимо да се направи ясно разграничение между вносителя и дистрибутора, тъй като вносителят въвежда продукти от трети държави на пазара на Съюза. Ето защо вносителят следва да се увери, че тези продукти са в съответствие с приложимите изисквания на Съюза.
(12)
Производителят, който разполага със задълбочени познания за процеса на проектиране и производство, е най-добре подготвен да проведе цялата процедура за оценяване на съответствието. Поради това оценяването на съответствието следва да остане задължение единствено и само на производителя.
(13)
Необходимо е да се гарантира, че продуктите от трети държави, въвеждани на пазара на Съюза и обхванати от настоящата директива, отговарят на всички приложими изисквания на Съюза, и по-специално, че производителите са извършили подходящите процедури за оценяване на съответствието по отношение на тези продукти. Поради това следва да се предвиди, че вносителите се уверяват, че продуктите, които пускат на пазара, отговарят на приложимите изисквания, и че не пускат на пазара продукти, които не отговарят на тези изисквания или представляват риск. По същата причина следва също така да се предвиди, че вносителите се уверяват, че процедурите за оценяване на съответствието са били проведени и че маркировката „СЕ“ и документацията, изготвена от производителите, са на разположение на компетентните национални органи за проверка.
(14)
Когато дистрибутор предоставя на пазара продукт, обхванат от настоящата директива, след като продуктът е бил пуснат на пазара от производителя или от вносителя, той следва да действа с дължимата грижа, така че да гарантира, че неговите действия спрямо продукта не се отразяват неблагоприятно на съответствието на продукта. Очаква се както вносителите, така и дистрибуторите да действат с дължимата грижа по отношение на приложимите изисквания, когато пускат или предоставят продукти на пазара.
(15)
Когато пускат на пазара продукт, обхванат от настоящата директива, вносителите следва да посочват върху продукта своето име и адрес за връзка. Следва да се предвидят изключения за случаи, в които размерът или естеството на компонента не позволяват да се посочи тази информация.
(16)
Всеки икономически оператор, който пуска на пазара продукт под своето име или търговска марка или променя продукт по начин, който може да засегне съответствието му с приложимите изисквания, следва да бъде считан за производител на съответния продукт и следва да поеме задълженията на производителя.
(17)
Тъй като дистрибуторите и вносителите са близо до пазара, те следва да бъдат включени в задачите по надзор на пазара, изпълнявани от компетентните национални органи, и следва да бъдат готови да участват активно, като предоставят на компетентните органи цялата необходима информация, свързана със съответния продукт.
(18)
Вносът на плавателни съдове за отдих и на плавателни съдове за лично ползване от трети държави в Съюза от страна на физически или юридически лица, установени в рамките на Съюза, е характерна особеност на този сектор. Директива 94/25/ЕО обаче съдържа малко на брой разпоредби, които се прилагат или за които може да се приеме, че се прилагат за частните вносители във връзка с извършването на оценяване на съответствието (оценяване на етапа след построяването). Поради това е необходимо да бъдат изяснени останалите задължения на частните вносители, които по принцип следва да бъдат хармонизирани с тези на производителите, като се допуснат някои изключения, свързани с нетърговския характер на тяхната дейност.
(19)
Осигуряването на проследимостта на продукта по цялата верига на доставка спомага за опростяване на провеждането и повишаването на ефективността на надзора на пазара. Ефективната система за проследимост улеснява задачата на органите за надзор на пазара да проследят икономическите оператори, които са предоставили несъответстващ продукт на пазара.
(20)
Поради съображения за яснота и съгласуваност с други директиви от Нов подход, е необходимо изрично да се посочи, че продуктите, обхванати от настоящата директива, могат да бъдат пускани на пазара или пускани в действие само ако отговарят на основното изискване да не застрашават здравето и безопасността на хората, имуществото или околната среда и само ако отговарят на съществените изисквания, установени в настоящата директива.
(21)
За двигатели, приспособени като двигатели за задвижване, използвани за морски плавателни съдове, при които оригиналният двигател е получил одобрение на типа в съответствие с Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1997 г. за сближаване законодателствата на държавите членки във връзка с мерките за ограничаване емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника (10) или Регламент (ЕО) № 595/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. за одобрението на типа на моторни превозни средства и двигатели по отношение на емисиите от тежки превозни средства (Евро VI) и за достъпа до информация за ремонта и техническото обслужване на превозните средства (11), лицата, които приспособяват двигателите, следва да могат да разчитат на доказателството за одобрението, издадено от производителя на оригиналния двигател, при условие че това приспособяване не е променило характеристики, свързани с емисиите на отработени газове.
(22)
Възможностите за допълнително ограничаване на емисиите на отработени газове от двигатели на плавателни съдове за отдих са оценени в доклада относно възможностите за по-нататъшно подобряване на екологичните характеристики на двигателите за плавателни съдове за отдих, представен съгласно член 2 от Директива 2003/44/ЕО. Заключението на доклада е, че е целесъобразно да бъдат определени пределно допустими стойности, които да са по-строги от предвидените в Директива 2003/44/ЕО. Пределно допустимите стойности следва да бъдат определени на ниво, което да отразява техническото развитие на по-чистите технологии за двигатели, използвани за морски плавателни съдове, и да позволява напредък към хармонизирането на тези стойности за емисиите на отработени газове в световен план. Пределно допустимите стойности за CO, обаче, следва да бъдат увеличени, за да се позволи значително понижаване на нивата на другите замърсители на въздуха с цел отразяване на технологичната осъществимост и постигане на възможно най-бързо прилагане, като същевременно се гарантира, че социално-икономическото въздействие върху този икономически сектор е приемливо.
(23)
В зависимост от горивото и категорията мощност следва да бъдат прилагани циклите на изпитване за двигатели, използвани за морски плавателни съдове, описани в съответния хармонизиран стандарт, и докато няма приети такива хармонизирани стандарти - циклите, описани в съответния стандарт на ISO, като се вземат предвид стойностите, определени в приложение I, част Б, точка 2.3. Следва да бъдат разработени цикли на изпитване за всички двигатели с вътрешно горене, които са част от системата за задвижване, включително за инсталации с хибридно задвижване.
(24)
Горивата за изпитване, използвани при оценяване на съответствието на плавателен съд с пределно допустимите стойности на емисиите на отработени газове, следва да отразяват състава на горивата, използвани на съответните пазари, поради което при одобряването на типа в Съюза следва да се използват европейски горива за изпитване. Същевременно, тъй като производителите от трети държави може да нямат достъп до европейски еталонни горива, е необходимо да се разреши на органите по одобряването на типа да приемат изпитване на двигателите, извършено с други еталонни горива. Изборът на еталонни горива обаче следва да бъде ограничен до спецификациите, посочени в съответния стандарт на ISO, за да се гарантират качеството и съпоставимостта на резултатите от изпитванията.
(25)
С цел да се допринесе към опазването на морската среда, е целесъобразно да бъде прието изискване, налагащо задължителното монтиране на събирателни резервоари на плавателните съдове, оборудвани с тоалетни.
(26)
Статистическите данни за произшествията показват ниска степен на риск от преобръщане на обитаемите многокорпусни плавателни съдове за отдих. Въпреки ниската степен на риска, е целесъобразно да се приеме, че риск от преобръщане на обитаеми многокорпусни плавателни съдове за отдих съществува и че, ако подобно преобръщане е възможно, то тези съдове следва да се задържат плаващи на повърхността в преобърнато положение, като евакуацията следва да е практически възможна.
(27)
В съответствие с принципа на субсидиарност разпоредбите на настоящата директива следва да не засягат правото на държавите членки да определят такива разпоредби относно навигацията в определени води, каквито считат за необходими с цел опазване на околната среда, включително от шумово замърсяване, структурата на водните пътища и гарантиране на безопасността на водните пътища, при условие че тези разпоредби не налагат изменение на плавателните съдове, които са в съответствие с настоящата директива, както и че тези разпоредби са обосновани и пропорционални на целите, които трябва да бъдат постигнати.
(28)
Маркировката „СЕ“, указваща съответствието на продукта, е видимата последица от цял един процес, включващ оценяване на съответствието в широк смисъл. Общите принципи, уреждащи маркировката „СЕ“, са установени в Регламент (ЕО) № 765/2008. Правилата за нанасяне на маркировката „СЕ“ върху плавателни съдове, компоненти и двигатели за задвижване следва да бъдат установени в настоящата директива. Целесъобразно е задължението за нанасяне на маркировката „СЕ“ да бъде разширено и до всички бордови и кърмови двигатели без вградена изпускателна система, за които се счита, че отговарят на съществените изисквания, установени в настоящата директива.
(29)
От съществено значение е да бъде изяснено за производителите, частните вносители и потребителите, че с нанасянето на маркировката „CE“ върху продукта производителят декларира, че продуктът съответства на всички приложими изисквания и че той носи пълната отговорност за това.
(30)
Маркировката „СЕ“ следва да бъде единствената маркировка за съответствие, указваща, че продуктът, обхванат от настоящата директива, е в съответствие със законодателството на Съюза за хармонизация. Все пак, използването на други маркировки следва да бъде разрешено, ако те допринасят за подобряване на защитата на потребителите и не са обхванати от законодателството на Съюза за хармонизация.
(31)
За да се осигури съответствие със съществените изисквания, е необходимо да бъдат предвидени подходящи процедури за оценяване на съответствието, които да бъдат прилагани от производителите. Тези процедури следва да бъдат определени чрез препратка към модулите за оценяване на съответствието, предвидени в Решение № 768/2008/ЕО. Процедурите следва да бъдат определени с оглед равнището на риска, който може да е присъщ за плавателните съдове, двигателите и компонентите. Следователно, всяка категория, която подлежи на оценяване на съответствието, следва да бъде допълнена с подходяща процедура или избор между няколко равностойни процедури.
(32)
Опитът показва, че е целесъобразно да се позволи използването на по-голям избор от модули за оценяване на съответствието по отношение на компоненти. Във връзка с оценяването на съответствието с изискванията по отношение на емисиите на отработени газове и излъчването на шум, следва да се разграничат случаите, при които се прилагат хармонизираните стандарти, и случаите, при които не се прилагат, тъй като във втория случай е основателно изискването за по-строга процедура за оценяване на съответствието. Освен това, възможността за използване на референтни данни при изпитване на плавателен съд за излъчване на шум следва да отпадне като ненужна, тъй като не се използва на практика.
(33)
С цел да се осигури ясна информация за приемливата среда на плавателните съдове по отношение на тяхното движение, наименованията на проектните категории плавателни съдове следва да се основават само на определящите условия за навигация, свързани с околната среда, а именно силата на вятъра и значимата височина на вълните. За целите на проектирането, по отношение на четири проектни категории - A, B, C и D -в обяснителни бележки се посочват граничните стойности на силата на вятъра и на значимата височина на вълните.
(34)
В Директива 94/25/ЕО се съдържат правила относно оценяването на плавателните съдове за отдих на етапа след построяването, което се извършва от всяко установено в Съюза физическо или юридическо лице, което пуска продукта на пазара или го пуска в действие в случаите, когато производителят не е изпълнил задълженията си във връзка със съответствието на продукта с посочената директива. От съображения за последователност е целесъобразно обхватът на оценяването след етапа на построяването да бъде разширен, така че в него да попадат не само плавателните съдове за отдих, а и плавателните съдове за лично ползване. С цел постигане на яснота следва да се уточни в кои случаи може да се използва оценяване след етапа на построяването. Освен това, по отношение на вноса използването на процедурата следва да бъде ограничено до случаи на нетърговски внос от частни вносители, за да се предотврати злоупотребата с оценяване след етапа на построяването за търговски цели. Необходимо е също така да бъде разширено задължението на лицето, което заявява оценяване на етапа след построяването, като от него се изисква да представи документи на нотифицирания орган, за да се гарантира надеждно оценяване на съответствието на продукта от страна на нотифицирания орган.
(35)
Тъй като е необходимо да се осигурят навсякъде в Съюза еднакво високи резултати от работата на органите, извършващи оценяване на съответствието на продуктите, обхванати от настоящата директива, и тъй като всички такива органи следва да изпълняват функциите си на еднакво ниво и в условията на лоялна конкуренция, следва да бъдат установени задължителни изисквания за органите за оценяване на съответствието, желаещи да бъдат нотифицирани, с оглед извършване на услуги по оценяване на съответствието съгласно настоящата директива.
(36)
С цел осигуряване на сходно ниво на качеството при извършването на оценяване на съответствието на продуктите, обхванати от настоящата директива, е необходимо не само утвърждаване на общи изисквания, които трябва да изпълняват органите за оценяване на съответствието, желаещи да бъдат нотифицирани, но и паралелно с това да се определят изискванията, които трябва да изпълняват нотифициращите органи и другите органи, участващи в оценяването, нотификацията и наблюдението на нотифицираните органи.
(37)
Регламент (ЕО) № 765/2008 допълва и подсилва съществуващата рамка за надзор на пазара за продуктите, обхванати от законодателството на Съюза за хармонизация, включително продуктите, обхванати от настоящата директива. Поради това държавите членки следва да организират и провеждат надзор на пазара за тези продукти в съответствие с посочения регламент и, когато е приложимо - в съответствие с Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 декември 2001 г. относно общата безопасност на продуктите (12).
(38)
С цел повишаване на прозрачността и намаляване на времето за провеждане е необходимо да бъде усъвършенствана съществуващата предпазна процедура, която позволява на Комисията да прецени доколко е обоснована мярка, предприета от държава членка срещу продукти, които счита за несъответстващи, за да може процедурата да бъде по-ефикасна и да се ползва експертният опит, с който разполагат държавите членки.
(39)
Съществуващата система следва да бъде допълнена от процедура, позволяваща на заинтересованите страни да бъдат информирани относно мерките, взети по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива, които представляват риск за здравето и безопасността на хората или за други аспекти на защитата на обществения интерес. Тя следва също така да позволява на органите за надзор на пазара да предприемат действия на по-ранен етап по отношение на такива продукти в сътрудничество със съответните икономически оператори.
(40)
Когато държавите членки и Комисията постигнат съгласие по въпроса дали е обоснована дадена мярка, предприета от държава членка, следва да не се изисква допълнителна намеса на Комисията.
(41)
С цел отчитане на напредъка в техническите познания и новите научни данни на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, с които да изменя част Б, точки 2.3, 2.4 и 2.5 и раздел 3, както и част В, раздел 3 от приложение I, както и приложения V, VII и IX. В бъдеще това ще позволи на Комисията да включи циклите на изпитване за хибридни двигатели и да въведе смесени биогорива за изпитване в таблицата на горивата за изпитване, след като тези горива бъдат международно признати. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(42)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (13).
(43)
Процедурата по консултиране следва да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение, изискващи от нотифициращите държави членки да предприемат необходимите коригиращи мерки спрямо нотифицираните органи, които не изпълняват или са престанали да изпълняват изискванията за тяхната нотификация.
(44)
Процедурата по разглеждане следва да бъде използвана за приемането на актове за изпълнение, които гарантират еднаквото прилагане на настоящата директива, по-специално що се отнася до допълнителните разпоредби, предвидени в член 24 относно процедурите за оценяване на съответствието, и що се отнася до изискванията относно проектните категории на плавателните съдове, идентификацията на плавателните съдове, табелата на производителя, ръководството за собственика, газовата система, предотвратяването на изтичането на замърсители, въпросника за докладване и навигационните светлини.
(45)
Комисията следва чрез актове за изпълнение и - предвид специалния им характер - без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011, да установи дали мерките, предприети от държавите членки по отношение на продукт, представляващ риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда, са обосновани.
(46)
Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато наложителни причини за спешност изискват това в надлежно обосновани случаи, свързани с оценяването на съответствието, проектните категории на плавателните съдове, навигационните светлини, предотвратяването на изтичането на замърсители и газовите уреди, които представляват риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда.
(47)
В съответствие с установената практика комитетът, създаден с настоящата директива може да бъде полезен при разглеждането на въпроси, свързани с прилагането на директивата, които са повдигнати от неговия председател или от представител на държава членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
(48)
С цел засилване на мониторинга и повишаване на ефикасността на настоящата директива държавите членки следва да попълват въпросник относно нейното прилагане. Впоследствие Комисията следва да изготви и публикува доклад за прилагането на настоящата директива.
(49)
Държавите членки следва да установят система от санкции, приложими за нарушения на настоящата директива, и да гарантират тяхното прилагане. Тези санкции следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
(50)
За да се даде достатъчно време на производителите и на другите икономически оператори за приспособяване към изискванията, установени в настоящата директива, е необходимо да се предвиди достатъчно дълъг преходен период след влизането ѝ в сила, през който продуктите, които са в съответствие с Директива 94/25/ЕО, все още да могат да бъдат пускани на пазара.
(51)
За да се улесни прилагането на директивата от малки и средни производители на извънбордови двигатели за задвижване с искрово запалване с мощност, по-малка или равна на 15 kW, и за да им се даде възможност да се приспособят към новите изисквания, е целесъобразно за тези производители да се предвиди специален преходен период.
(52)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно да се гарантира високо ниво на защита на здравето и безопасността на хората и опазване на околната среда, като същевременно се осигурява функционирането на вътрешния пазар посредством определяне на хармонизирани изисквания за продуктите, обхванати от настоящата директива, и минимални изисквания за надзор на пазара, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради нейните мащаб и последици може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, той може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(53)
Поради това Директива 94/25/ЕО следва да бъде отменена,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящата директива се определят изисквания относно проектирането и производството на продуктите, посочени в член 2, параграф 1, и правила за тяхното свободно движение в Съюза.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за следните продукти:
а)
плавателни съдове за отдих и частично комплектовани плавателни съдове за отдих;
б)
плавателни съдове за лично ползване и частично комплектовани плавателни съдове за лично ползване;
в)
компонентите, изброени в приложение II, когато същите се пускат на пазара на Съюза отделно, наричани по-долу „компоненти“;
г)
двигатели за задвижване, които са монтирани или специално предназначени да бъдат монтирани на или в плавателни съдове;
д)
двигатели за задвижване, които са монтирани на плавателни съдове или в такива съдове, и които претърпяват съществени изменения;
е)
плавателни съдове, които претърпяват съществено преустройство.
2. Настоящата директива не се прилага за следните продукти:
а)
по отношение на изискванията относно проектирането и конструирането, посочени в част А от приложение I:
i)
плавателни съдове, предназначени единствено за състезания, включително гребни състезателни съдове и гребни плавателни съдове за обучение, обозначени като такива от производителя;
ii)
канута и каяци, проектирани да бъдат задвижвани само от човешка тяга, гондоли и водни колела;
iii)
сърфове, проектирани да бъдат задвижвани само от вятъра или да бъдат управлявани от лице или лица, които стоят прави;
iv)
сърфове;
v)
оригинали на плавателни съдове с историческа стойност и единични копия на същите, проектирани преди 1950 г., построени предимно с оригинални материали и обозначени като такива от производителя;
vi)
експериментални плавателни съдове, при условие че не се пускат на пазара на Съюза;
vii)
плавателни съдове, построени за собствена употреба, при условие че впоследствие не се пускат на пазара на Съюза в продължение на пет години от пускането в действие на плавателния съд;
viii)
плавателни съдове, специално предназначени да имат екипаж и да превозват пътници с търговска цел, без да се засяга параграф 3, независимо от броя на пътниците;
ix)
съдове, плаващи под вода;
x)
плавателни съдове на въздушна възглавница;
xi)
плавателни съдове с подводни криле;
xii)
плавателни съдове с парен двигател, използващи като гориво въглища, кокс, дървесина, нефт или газ;
xiii)
превозни средства амфибии, т.е. колесни или верижни моторни превозни средства, които може да се придвижват както във вода, така и на суша;
б)
по отношение на изискванията относно емисиите на отработени газове, посочени в част Б от приложение I:
i)
двигатели за задвижване, монтирани или специално предназначени да бъдат монтирани на следните продукти:
-
плавателни съдове, предназначени единствено за състезания и обозначени като такива от производителя,
-
експериментални плавателни съдове, при условие че не се пускат на пазара на Съюза,
-
плавателни съдове, специално предназначени да имат екипаж и да превозват пътници с търговска цел, без да се засяга параграф 3 независимо от броя на пътниците,
-
съдове, плаващи под вода,
-
плавателни съдове на въздушна възглавница,
-
плавателни съдове с подводни криле,
-
превозни средства амфибия, т.е. колесни или верижни моторни превозни средства, които може да се придвижват както във вода, така и на суша;
ii)
оригинали и единични копия на двигатели за задвижване с историческа стойност, основани на проекти, датиращи отпреди 1950 г., които не са обект на серийно производство и се монтират на плавателните съдове, посочени в буква а), подточка v) или vii);
iii)
двигатели за задвижване, построени за собствена употреба, при условие че впоследствие не се пускат на пазара на Съюза за период от пет години от пускането в действие на плавателния съд;
в)
по отношение на изискванията относно излъчването на шум, посочени в приложение I, част В:
i)
всички плавателни съдове, посочени в буква б);
ii)
плавателни съдове, построени за собствена употреба, при условие че впоследствие не се пускат на пазара на Съюза за период от пет години от пускането в действие на плавателния съд.
3. Фактът, че един и същи плавателен съд може да бъде използван както за отдаване под наем, така и за обучение за управление на съдове с цел спорт и развлечение, не е пречка този съд да попадне в приложното поле на настоящата директива, когато се предлага на пазара на Съюза с цел използване за отдих.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„плавателен съд“ означава всеки плавателен съд за отдих или плавателен съд за лично ползване;
2)
„плавателен съд за отдих“ означава плавателен съд от всеки вид, с изключение на плавателните съдове за лично ползване, който е предназначен за спортни и развлекателни цели, с дължина на корпуса от 2,5 m до 24 m, без значение какъв е начинът му на задвижване;
3)
„плавателен съд за лично ползване“ означава плавателен съд, предназначен за спортни и развлекателни цели, с дължина на корпуса, по-малка от 4 m, оборудван с двигател за задвижване, притежаващ водометен движител, в качеството на основно средство за задвижване и проектиран да бъде управляван от лице или лица в седнало положение, стоящи прави или на колене върху корпуса на съда, а не вътре в него;
4)
„плавателен съд, построен за собствена употреба“ означава плавателен съд, построен основно от своя бъдещ ползвател за негова собствена употреба;
5)
„двигател за задвижване“ означава всеки двигател с вътрешно горене със самозапалване или с искрово запалване, който пряко или непряко се използва с цел задвижване;
6)
„съществено изменение на двигател“ означава изменение на двигател за задвижване, което може да стане причина двигателят да надхвърли пределно допустимите стойности за емисиите, определени в част Б от приложение I, или което увеличава номиналната мощност на двигателя с повече от 15 %;
7)
„съществено преустройство на плавателния съд“ означава преустройство на плавателен съд, което променя начина на задвижване на плавателния съд, включва съществено изменение на двигателя или изменя плавателния съд до такава степен, че е възможно той да не отговаря на приложимите съществени изисквания за безопасност и изисквания по отношение на опазване на околната среда, установени в настоящата директива;
8)
„начин на задвижване“ означава способът, чрез който се задвижва плавателният съд;
9)
„фамилия двигатели“ означава посочена от производителя група двигатели, които поради своята конструкция притежават сходни характеристики на емисиите на отработени газове или излъчването на шум;
10)
„дължина на корпуса“ означава дължината на корпуса, измерена в съответствие с хармонизираните стандарти;
11)
„предоставяне на пазара“ означава всяка доставка на продукт за дистрибуция, потребление или използване на пазара на Съюза в процеса на търговска дейност, срещу заплащане или безплатно;
12)
„пускане на пазара“ означава предоставянето на продукт на пазара на Съюза за първи път;
13)
„пускане в действие“ означава първото използване на продукт, обхванат от настоящата директива, в Съюза от неговия краен ползвател;
14)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда продукт или което възлага проектирането или производството на продукт и предлага този продукт на пазара със своето име или търговска марка;
15)
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е упълномощено писмено от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
16)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза продукт от трета държава;
17)
„частен вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което в процеса на нетърговска дейност внася в Съюза продукт от трета държава с намерение да го пусне в действие за своя собствена употреба;
18)
„дистрибутор“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя определен продукт на пазара;
19)
„икономически оператори“ означава производителят, упълномощеният представител, вносителят и дистрибуторът;
20)
„хармонизиран стандарт“ означава хармонизиран стандарт по смисъла на член 2, точка 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1025/2012;
21)
„акредитация“ означава акредитация по смисъла на член 2, точка10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
22)
„национален орган по акредитация“ означава националният орган по акредитация по смисъла на член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
23)
„оценяване на съответствието“ означава процес, който доказва дали са изпълнени изискванията на настоящата директива, свързани с даден продукт;
24)
„орган за оценяване на съответствието“ означава орган, осъществяващ дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертификация и контрол;
25)
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщане на продукт, който вече е бил предоставен на крайния ползвател;
26)
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща предотвратяване на предоставянето на пазара на продукт, който е във веригата на доставка;
27)
„надзор на пазара“ означава извършени дейности и предприети мерки от органите на публична власт с цел да се гарантира, че продуктите съответстват на приложимите изисквания, установени от законодателството на Съюза за хармонизация, и че не представляват опасност за здравето, безопасността или другите аспекти на защитата на обществения интерес;
28)
„маркировка „CE“ означава маркировка, чрез която производителят указва, че продуктът е в съответствие с приложимите изисквания, установени в законодателството на Съюза за хармонизация, предвиждащо нейното нанасяне;
29)
„законодателство на Съюза за хармонизация“ означава законодателството на Съюза, което хармонизира условията за предлагане на продукти на пазара.
Член 4
Съществени изисквания
1. Продуктите, посочени в член 2, параграф 1, могат да бъдат предоставяни на пазара или пускани в действие само ако не застрашават здравето и безопасността на хората, имуществото или околната среда, когато са правилно поддържани и използвани в съответствие с тяхното предназначение, и само при условие че отговарят на приложимите съществени изисквания, установени в приложение I.
2. Държавите членки гарантират, че продуктите, посочени в член 2, параграф 1, не се предоставят на пазара или не се пускат в действие, освен ако не отговарят на изискванията, посочени в параграф 1.
Член 5
Национални разпоредби относно навигацията
Настоящата директива не е пречка държавите членки да приемат разпоредби относно навигацията в определени води с цел опазване на околната среда, структурата на водните пътища и гарантиране на тяхната безопасност, при условие че тези разпоредби не налагат изменение на плавателни съдове, които съответстват на настоящата директива, и че са обосновани и пропорционални.
Член 6
Свободно движение
1. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или, без да се засягат разпоредбите на член 5, пускането в действие на тяхна територия на плавателни съдове, които съответстват на настоящата директива.
2. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара на частично комплектовани плавателни съдове, ако производителят или вносителят декларира в съответствие с приложение III, че те са предназначени да бъдат доокомплектовани от други лица.
3. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на компоненти, съответстващи на настоящата директива, които са предназначени да бъдат включени в плавателни съдове, в съответствие с декларацията на производителя или вносителя, посочена в член 15.
4. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на следните двигатели за задвижване:
а)
двигатели, които съответстват на настоящата директива, независимо дали са монтирани на плавателни съдове или не;
б)
двигатели, монтирани на плавателни съдове и получили одобрение на типа в съответствие с Директива 97/68/ЕО, които съответстват на пределно допустимите стойности за емисиите за етап IIIA, етап IIIB или етап IV за двигатели със самозапалване, които се използват в приложения, различни от задвижване на кораби за плаване по вътрешни водни пътища, локомотиви и мотриси, в съответствие с предвиденото в точка 4.1.2. от приложение I към посочената директива, и които съответстват на изискванията на настоящата директива, с изключение на изискванията за емисиите на отработени газове, установени в част Б от приложение I;
в)
двигатели, монтирани на плавателни съдове и получили одобрение на типа в съответствие с Регламент (ЕО) № 595/2009, и които съответстват на изискванията на настоящата директива, с изключение на изискванията за емисиите на отработени газове, установени в част Б от приложение I.
Първа алинея, букви б) и в) се прилага, при условие че когато даден двигател се приспособява за монтиране на плавателен съд, лицето, което извършва приспособяването, гарантира, че приспособяването се извършва при отчитане в пълна степен на данните и другата информация, предоставена от производителя на двигателя, за да се осигури, че когато двигателят се монтира в съответствие с инструкциите за монтаж, изготвени от лицето, което приспособява двигателя, този двигател ще продължи да отговаря на изискванията по отношение на емисиите на отработени газове по Директива 97/68/ЕО или по Регламент (ЕО) № 595/2009, както е определено от производителя на двигателя. Лицето, което приспособява двигателя, декларира, както е посочено в член 15, че когато двигателят се монтира в съответствие с инструкциите за монтаж, изготвени от лицето, което приспособява двигателя, този двигател ще продължи да отговаря на изискванията по отношение на емисиите на отработени газове по Директива 97/68/ЕО или по Регламент (ЕО) № 595/2009, както е определено от производителя на двигателя.
5. На търговски панаири, изложения, демонстрации и други подобни прояви държавите членки не възпрепятстват представянето на продуктите, посочени в член 2, параграф 1, които не съответстват на настоящата директива, при условие че е поставен видим знак, указващ, тяхното несъответствие с настоящата директива и че те не се предоставят на пазара или пускат в действие в Съюза, докато не бъдат приведени в съответствие.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ И ЧАСТНИТЕ ВНОСИТЕЛИ
Член 7
Задължения на производителите
1. Когато пускат своите продукти на пазара, производителите гарантират, че те са проектирани и произведени в съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I.
2. Производителите изготвят техническата документация в съответствие с член 25 и провеждат приложимата процедура за оценяване на съответствието съгласно членове 19-22 и член 24 или организират нейното провеждане.
Когато съответствието на даден продукт с приложимите изисквания е доказано от такава процедура, производителите изготвят декларацията, посочена в член 15, и отбелязват и нанасят маркировката „CE“, както е установено в членове 17 и 18.
3. Производителите съхраняват техническата документация и копие от декларацията, посочена в член 15, в продължение на 10 години, след като продуктът е бил пуснат на пазара.
4. Производителите гарантират, че съществуват процедури, чрез които се осигурява съответствие на серийното производство. Промените в проекта или характеристиките на продукта и промените в хармонизираните стандарти, чрез позоваване на които е декларирано съответствие на продукта, трябва да бъдат взети предвид по подходящ начин.
Когато се счита за целесъобразно предвид рисковете, които представлява даден продукт, за да осигурят защитата на здравето и безопасността на потребителите, производителите провеждат изпитвания на образци от предоставяните на пазара продукти, провеждат разследвания и, ако е необходимо - поддържат регистър за оплаквания, несъответстващи на изискванията продукти и изземвания на продукти, както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
5. Производителите гарантират, че върху техните продукти има нанесен тип, партиден или сериен номер, или някакъв друг елемент, който позволява тяхната идентификация, или когато размерът или естеството на компонентите не позволяват това, че необходимата информация е представена върху опаковката или в документ, който придружава продукта.
6. Производителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, върху продукта или когато това не е възможно, върху неговата опаковка или в документ, който придружава продукта. Адресът трябва да посочва едно-единствено място, където производителят може да бъде намерен.
7. Производителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и информация за безопасност в ръководството за собственика на език(ци), лесно разбираем(и) за потребителите и други крайни ползватели, определен(и) от съответната държава членка.
8. Производителите, които считат или имат основание да считат, че даден продукт, който са пуснали на пазара, не съответства на настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат продукта в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато продуктът представлява риск, производителите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили продукта на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
9. При обосновано искане от компетентен национален орган производителите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на продукта, на език, който е лесно разбираем за този орган. По искане на органа те си сътрудничат с него при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които те са пуснали на пазара.
Член 8
Упълномощени представители
1. Производителят може да упълномощи писмено упълномощен представител.
2. Задълженията, предвидени в член 7, параграф 1, и изготвянето на техническата документация не са част от пълномощието на упълномощения представител.
3. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощието от страна на производителя. Пълномощието позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следното:
а)
да съхранява копие от декларацията, посочена в член 15, и от техническата документация на разположение на националните органи за надзор на пазара в продължение на 10 години след пускането на продукта на пазара;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен национален орган да предостави на този орган цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на даден продукт;
в)
да сътрудничи на компетентните национални органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, попадащи в рамките на пълномощието на упълномощения представител.
Член 9
Задължения на вносителите
1. Вносителите пускат на пазара на Съюза само продукти, съответстващи на изискванията.
2. Преди да пуснат даден продукт на пазара, вносителите гарантират, че съответната процедура за оценяване на съответствието е била проведена от производителя. Те гарантират също, че производителят е изготвил техническата документация, че на продукта е нанесена маркировката „СЕ“, както е посочено в член 17, и че е придружен от изискваните документи в съответствие с член 15, и част А, точка 2.5 от приложение I, част Б, точка 4 от приложение I и част В, точка 2 от приложение I, както и че производителят е спазил изискванията, установени в член 7, параграфи 5 и 6.
Когато вносител счита или има основание да счита, че даден продукт не съответства на изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, той не пуска продукта на пазара, докато не бъде приведен в съответствие. Освен това, когато продуктът представлява риск, вносителят информира за това производителя и органите за надзор на пазара.
3. Вносителите посочват своето име, регистрирано търговско наименование или регистрирана търговска марка и пощенския адрес, на който може да се осъществи връзка с тях, върху продукта или в случай на компоненти, при които това не е възможно, върху опаковката или в документ, който придружава продукта.
4. Вносителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и информация за безопасност в ръководството за собственика, предоставени на език(ци), лесно разбираем(и) за потребителите и другите крайни ползватели, определен(и) от съответната държава членка.
5. Вносителите гарантират, че докато отговарят за даден продукт, условията на съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I.
6. Вносителите, когато това се счита за уместно предвид свързаните с продукта рискове, с оглед на защитата на здравето и безопасността на потребителите, провеждат изпитвания на образци от предоставяните на пазара продукти, провеждат разследвания и, ако е необходимо - поддържат регистър за оплаквания, несъответстващи на изискванията продукти и изземвания на продукти, както и информират дистрибуторите за такова наблюдение.
7. Вносители, които считат или имат основание да считат, че даден продукт, който са пуснали на пазара, не съответства на настоящата директива, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат продукта в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. Освен това, когато продуктът представлява риск, вносителите информират незабавно за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили продукта на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
8. В продължение на 10 години след пускането на продукта на пазара вносителите съхраняват копие от декларацията, посочена в член 15, на разположение на органите за надзор на пазара и гарантират, че при поискване техническата документация може да бъде предоставена на тези органи.
9. При обосновано искане от компетентен национален орган вносителите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на даден продукт, на език, лесно разбираем за този орган. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които те са пуснали на пазара.
Член 10
Задължения на дистрибуторите
1. Когато предоставят продукт на пазара, дистрибуторите действат с дължимата грижа по отношение на изискванията на настоящата директива.
2. Преди да предоставят даден продукт на пазара, дистрибуторите проверяват дали на него е нанесена маркировката „CE“, както е посочено в член 17, дали той е придружен от изискваните документи съгласно член 7, параграф 7, член 15, и част A, точка 2.5 от приложение I, част Б, точка 4 от приложение I и част В, точка 2 от приложение I, както и от инструкции и информация за безопасност на език(ци), лесно разбираем(и) за потребителите и другите крайни ползватели в държавата членка, в която продуктът ще бъде предоставен на пазара, както и дали производителят и вносителят са спазили изискванията, посочени в член 7, параграфи 5 и 6 и в член 9, параграф 3.
Когато дистрибутор счита или има основание да счита, че даден продукт не съответства на изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, той не предоставя продукта на пазара, докато продуктът не бъде приведен в съответствие. Освен това, когато продуктът представлява риск, дистрибуторът информира за това производителя или вносителя, както и органите за надзор на пазара.
3. Дистрибуторите гарантират, че докато отговарят за даден продукт, условията на съхранение или транспортиране не застрашават неговото съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I.
4. Дистрибуторите, които считат или имат основание да считат, че даден продукт, който са предоставили на пазара, не съответства на настоящата директива, се уверяват, че са предприети необходимите коригиращи мерки, за да приведат продукта в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако е целесъобразно. Освен това, когато продуктът представлява риск, дистрибуторите незабавно информират за това компетентните национални органи на държавите членки, в които са предоставили продукта на пазара, като предоставят подробни данни, по-специално за несъответствието с изискванията и за всякакви предприети коригиращи мерки.
5. При обосновано искане от компетентен национален орган дистрибуторите му предоставят цялата информация и документация, необходима за доказване на съответствието на продукта. Те си сътрудничат с този орган, по негово искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които те са предоставили на пазара.
Член 11
Случаи, при които задълженията на производителите се прилагат и към вносителите и дистрибуторите
Вносител или дистрибутор се счита за производител за целите на настоящата директива и е носител на задълженията на производителя по член 7, когато пуска продукт на пазара със своето име или търговска марка или променя продукт, който е вече пуснат на пазара, по такъв начин, че съответствието с изискванията на настоящата директива може да бъде засегнато.
Член 12
Задължения на частните вносители
1. Ако производителят не изпълни задълженията за съответствие на продукта с настоящата директива, частният вносител, преди пускането на продукта в действие, гарантира, че той е бил проектиран и произведен в съответствие с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, и изпълнява или възлага изпълнението на задълженията на производителя, посочени в член 7, параграфи 2, 3, 7 и 9.
2. Ако изискваната техническа документация не е предоставена от производителя, частният вносител възлага нейното изготвяне, като за целта се използват необходими експертни познания.
3. Частният вносител гарантира, че наименованието и адресът на нотифицирания орган, извършил оценяването на съответствието на продукта, са отбелязани върху продукта.
Член 13
Идентификация на икономическите оператори
1. По искане на органите за надзор на пазара икономическите оператори идентифицират:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил даден продукт;
б)
всеки икономически оператор, на когото са доставили даден продукт.
Икономическите оператори трябва да могат да предоставят информацията, посочена в първа алинея, в продължение на 10 години, след като продуктът им е бил доставен, и в продължение на 10 години, след като те са доставили продукта.
2. По искане на органите за надзор на пазара частните вносители посочват икономическия оператор, който им е доставил продукта.
Частните вносители трябва да са в състояние да представят информацията, посочена в първа алинея, в продължение на 10 години, след като продуктът им е бил доставен.
ГЛАВА III
СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОДУКТА
Член 14
Презумпция за съответствие
Счита се, че продуктите, които съответстват на хармонизираните стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, съответстват на изискванията, обхванати от тези стандарти или части от тях, установени в член 4, параграф 1 и приложение I.
Член 15
ЕС декларация за съответствие и декларация в съответствие с приложение III
1. ЕС декларацията за съответствие потвърждава, че е доказано изпълнението на изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I, или на изискванията, посочени в член 6, параграф 4, буква б) или в).
2. ЕС декларацията за съответствие се съставя по образеца, установен в приложение IV към настоящата директива, съдържа елементите, определени в съответните модули, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, както и в приложение V към настоящата директива, и се актуализира редовно. Тя се превежда на езика(ците), изискван(и) от държавата членка, в която продуктът се предоставя на пазара или пуска в действие.
3. Като изготвя ЕС декларация за съответствие, производителят, частният вносител или лицето, което извършва приспособяването на двигателя, посочено в член 6, параграф 4, букви б) и в), поема отговорността за съответствието на продукта.
4. ЕС декларацията за съответствие, посочена в параграф 3, придружава следните продукти, когато те се предоставят на пазара или се пускат в действие:
а)
плавателни съдове;
б)
компоненти, когато същите се пускат на пазара отделно;
в)
двигатели за задвижване.
5. Декларацията на производителя или вносителя, установена в приложение III, за частично комплектовани плавателни съдове съдържа елементите, посочени в това приложение, и придружава частично комплектованите плавателни съдове. Тя се превежда на езика(ците), изискван(и) от държавата членка, в която продуктът се предоставя на пазара.
Член 16
Основни принципи на маркировката „СЕ“
За маркировката „СЕ“ се прилагат основните принципи, установени в член 30 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Член 17
Продукти, за които се изисква маркировката „СЕ“
1. За следните продукти се изисква нанасяне на маркировката „СЕ“, когато те се предоставят на пазара или се пускат в действие:
а)
плавателни съдове;
б)
компоненти;
в)
двигатели за задвижване.
2. Държавите членки приемат, че продуктите по параграф 1, върху които е нанесена маркировката „СЕ“, са в съответствие с настоящата директива.
Член 18
Правила и условия за нанасянето на маркировката „СЕ“
1. Маркировката „CE“ се нанася върху продуктите, посочени в член 17, параграф 1, така че да бъде видима, четлива и незаличима. В случай на компоненти, когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано предвид размера или естеството на продукта, маркировката се нанася върху опаковката и в придружващите документи. В случай на плавателни съдове, маркировката „СЕ“ се нанася върху табелата на производителя на плавателния съд, монтирана отделно от идентификационния номер на съда. В случай на двигатели за задвижване, маркировката „СЕ“ се нанася върху двигателя.
2. Маркировката „CE“ се нанася преди продуктът да бъде пуснат на пазара или пуснат в действие. Маркировката „CE“ и идентификационният номер, посочен в параграф 3, могат да бъдат следвани от пиктограма или друг знак, указващ специален риск или употреба.
3. Маркировката „CE“ е следвана от идентификационния номер на нотифицирания орган, когато този орган участва в етапа на производствения контрол или в оценяването на етапа след построяване.
Идентификационният номер на нотифицирания орган се нанася от самия орган или, по негови указания, от производителя или неговия упълномощен представител, или от лицето, посочено в член 19, параграфи 2, 3 или 4.
ГЛАВА IV
ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 19
Приложими процедури за оценяване на съответствието
1. Производителят прилага процедурите, установени в модулите, посочени в членове 20, 21 и 22, преди пускането на пазара на продуктите, посочени в член 2, параграф 1.
2. Частният вносител прилага процедурата, посочена в член 23, преди пускането в действие на даден продукт, посочен в член 2, параграф 1, ако производителят не е извършил оценяване на съответствието за съответния продукт.
3. Всяко лице, което пуска на пазара или пуска в действие двигател за задвижване или плавателен съд след съответно съществено изменение или съществено преустройство, или всяко лице, което променя предназначението на плавателен съд, който не е обхванат от настоящата директива, така че след това съдът да попада в обхвата ѝ, прилага процедурата, посочена в член 23, преди пускането на продукта на пазара или пускането му в действие.
4. Всяко лице, което пуска на пазара плавателен съд, построен за собствена употреба, преди изтичането на петгодишния период, посочен в член 2, параграф 2, буква а), подточка vii), прилага процедурата, посочена в член 23, преди пускането на продукта на пазара.
Член 20
Проектиране и конструиране
1. По отношение на проектирането и конструирането на плавателните съдове за отдих се прилагат следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
за проектни категории А и B, посочени в част А, точка 1 от приложение I:
i)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 2,5 m до по-малко от 12 m - някой от следните модули:
-
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта),
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
ii)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 12 m до 24 m - някой от следните модули:
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
за проектна категория C, посочена в част А, точка 1 от приложение I:
i)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 2,5 m до по-малко от 12 m - някой от следните модули:
-
когато е налице съответствие с хармонизираните стандарти, отнасящи се до част А, точки 3.2 и 3.3 от приложение I: модул А (вътрешен производствен контрол), модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта), модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F, модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт) или модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството),
-
когато не е налице съответствие с хармонизираните стандарти, отнасящи се до част А, точки 3.2 и 3.3 от приложение I: модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта), модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F, модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт) или модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
ii)
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 12 m до 24 m - някой от следните модули:
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
в)
за проектна категория D, посочена в част А, точка 1 от приложение I:
за плавателни съдове за отдих с дължина на корпуса от 2,5 m до 24 m - някой от следните модули:
-
модул А (вътрешен производствен контрол),
-
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта),
-
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F,
-
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт),
-
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
2. По отношение на проектирането и конструирането на плавателни съдове за лично ползване се прилага някоя от следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
модул А (вътрешен производствен контрол);
б)
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта);
в)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F;
г)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
д)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
3. По отношение на проектирането и конструирането на компоненти се прилага някоя от следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F;
б)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
в)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
Член 21
Емисии на отработени газове
По отношение на емисиите на отработени газове за продуктите, посочени в член 2, параграф 1, букви г) и д), производителят на двигатели прилага следните процедури, изложени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
когато за провеждането на изпитванията се прилагат хармонизираните стандарти - някой от следните модули:
i)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C, D, E или F;
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
когато за провеждането на изпитванията не се прилагат хармонизираните стандарти - някой от следните модули:
i)
модул B (ЕС изследване на типа) заедно с модул C 1;
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт).
Член 22
Излъчване на шум
1. По отношение на излъчването на шум за плавателните съдове за отдих с кърмови двигатели за задвижване без вградена изпускателна система или с бордови двигатели за задвижване, както и за плавателните съдове за отдих с кърмови двигатели за задвижване без вградена изпускателна система или с бордови двигатели за задвижване, които претърпяват съществено преустройство и впоследствие се пускат на пазара в рамките на пет години след преустройството, производителят прилага следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
когато за провеждането на изпитванията се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум -някой от следните модули:
i)
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта);
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
когато за провеждането на изпитванията не се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум - модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
в)
когато за оценяването се използва методът с числото на Фруд и съотношението между мощността и водоизместването - някой от следните модули:
i)
модул А (вътрешен производствен контрол);
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството).
2. По отношение на излъчването на шум за плавателните съдове за лично ползване и за извънбордовите двигатели за задвижване и кърмовите двигатели за задвижване с вградена изпускателна система, предназначени за монтиране на плавателни съдове за отдих, производителят на плавателния съд за лично ползване или на двигателя прилага следните процедури, установени в приложение II към Решение № 768/2008/ЕО:
а)
когато за провеждането на изпитванията се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум - някой от следните модули:
i)
модул А1 (вътрешен производствен контрол с надзор на изпитването на продукта);
ii)
модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт);
iii)
модул H (съответствие въз основа на пълно осигуряване на качеството);
б)
когато за провеждането на изпитванията не се прилагат хармонизираните стандарти за измерване на шум - модул G (съответствие въз основа на проверка на единичен продукт).
Член 23
Оценяване на етапа след построяването
Оценяването на етапа след построяването, посочено в член 19, параграфи 2, 3 и 4, се провежда съгласно посоченото в приложение V.
Член 24
Допълнителни изисквания
1. Когато се използва модул B от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, ЕС изследването на типа се извършва по начина, указан във второ тире на точка 2 от посочения модул.
Изследването на типа произведен продукт, посочено в модул B, може да обхваща няколко версии на продукта, при условие че:
а)
различията между отделните версии не засягат нивото на безопасност и останалите изисквания, отнасящи се до работата на продукта; и
б)
версиите на продукта се посочват в съответния сертификат за ЕС изследване на типа, ако е необходимо чрез изменения на оригиналния сертификат.
2. Когато се използва модул A1 от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, проверките на продукта се извършват на един или няколко плавателни съда, които са представителни за производството на производителя, и се прилагат допълнителните изисквания, установени в приложение VI към настоящата директива.
3. Възможността за използване на акредитирани собствени органи на производителя, посочена в модул A1 и модул C1 от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, не се прилага.
4. Когато се използва модул F от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, за оценяване на съответствието с изискванията за емисиите на отработени газове се прилага процедурата, описана в приложение VII към настоящата директива.
5. Когато се използва модул C от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, за оценяване на съответствието с изискванията за емисиите на отработени газове на настоящата директива, и ако производителят не работи съгласно съответната система за качество, описана в модул H от приложение II към Решение № 768/2008/ЕО, то тогава избран от производителя нотифициран орган провежда проверките на продукта или организира тяхното провеждане на случайни интервали, определени от органа, с цел проверка на качеството на вътрешните проверки на продукта. Ако нивото на качество изглежда незадоволително или ако се счита за необходимо да бъде проверена точността на представените от производителя данни, се прилага процедурата, установена в приложение VIII към настоящата директива.
Член 25
Техническа документация
1. Техническата документация, посочена в член 7, параграф 2, съдържа всички данни и подробности, отнасящи се до средствата, използвани от производителя за осигуряване на съответствието на продукта с изискванията, посочени в член 4, параграф 1 и в приложение I. По-специално тя съдържа съответните документи, изброени в приложение IХ.
2. С техническата документация се гарантира, че проектирането, конструирането и действието на продукта, както и оценяването на съответствието, могат да бъдат ясно разбрани.
ГЛАВА V
НОТИФИЦИРАНЕ НА ОРГАНИТЕ ЗА ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 26
Нотификация
Държавите членки нотифицират Комисията и другите държави членки за органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието като трета страна съгласно настоящата директива.
Член 27
Нотифициращи органи
1. Държавите членки определят нотифициращ орган, отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието за целите на настоящата директива, както и за наблюдението на тези нотифицирани органи, включително за съответствие с разпоредбите на член 32.
2. Държавите членки могат да решат, че оценката и наблюдението, посочени в параграф 1, се провеждат от национален орган по акредитация по смисъла на и в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008.
3. Когато нотифициращият орган делегира или възлага по друг начин провеждането на оценката, нотификацията или наблюдението, посочени в параграф 1, на орган, който не е правителствена структура, този орган трябва да е правен субект и да отговаря mutatis mutandis на изискванията, установени в член 28. Освен това този орган трябва да разполага с механизми за покриване на отговорността, произтичаща от неговата дейност.
4. Нотифициращият орган поема пълната отговорност за задачите, изпълнявани от органа, посочен в параграф 3.
Член 28
Изисквания, свързани с нотифициращите органи
1. Нотифициращият орган се създава по такъв начин, че да няма конфликт на интереси с органите за оценяване на съответствието.
2. Нотифициращият орган е организиран и работи по такъв начин, че да бъдат запазени обективността и безпристрастността на неговата дейност.
3. Нотифициращият орган е организиран по такъв начин, че всяко решение, свързано с нотифицирането на органа за оценяване на съответствието, да бъде взето от компетентни лица, различни от тези, които са извършили оценката.
4. Нотифициращият орган не предлага и не извършва дейности, осъществявани от органите за оценяване на съответствието, или консултантски услуги с търговска цел или на конкурентна основа.
5. Нотифициращият орган запазва поверителността на получената от него информация.
6. Нотифициращият орган разполага с достатъчен на брой компетентен персонал за правилното изпълнение на своите задачи.
Член 29
Задължение за предоставяне на информация относно нотифициращите органи
Държавите членки информират Комисията за своите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието и за наблюдение на нотифицираните органи, както и за всякакви промени в тази връзка.
Комисията прави тази информация обществено достояние.
Член 30
Изисквания, свързани с нотифицираните органи
1. За целите на нотификацията съгласно настоящата директива органът за оценяване на съответствието отговаря на изискванията, установени в параграфи 2-11.
2. Органът за оценяване на съответствието се създава съгласно националното право и притежава юридическа правосубектност.
3. Органът за оценяване на съответствието е трета страна, независима от организацията или от продукта, които оценява.
Орган, който принадлежи към стопанска асоциация или професионална федерация, представляващи предприятия, участващи в проектирането, производството, доставката, сглобяването, използването или поддръжката на продуктите, които този орган оценява, може да се счита за такъв орган, при условие че са доказани неговата независимост и липсата на конфликт на интереси.
4. Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не могат да бъдат проектант, производител, снабдител, лице, което монтира, купувач, собственик, ползвател или структура по поддръжка на продуктите, които се оценяват, нито представители на някое от тези лица. Това не изключва употребата на оценявани продукти, които са необходими за дейностите на органа за оценяване на съответствието, или употребата на такива продукти за лични цели.
Органът за оценяване на съответствието, неговото висше ръководство и персоналът, отговорен за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието, не вземат пряко участие в проектирането, производството, предлагането на пазара, монтирането, използването или поддръжката на тези продукти, нито представляват лицата, ангажирани в тези дейности. Те не се включват в никаква дейност, която може да е в противоречие с тяхната независима преценка или почтено поведение по отношение на дейностите по оценяване на съответствието, за които са нотифицирани. Това се прилага по-конкретно към консултантските услуги.
Органите за оценяване на съответствието гарантират, че дейността на свързаните с тях подизпълнители и поделения не влияе върху поверителността, обективността и безпристрастността на тяхната дейност по оценяване на съответствието.
5. Органите за оценяване на съответствието и техният персонал осъществяват дейностите по оценяване на съответствието с най-висока степен на почтено професионално поведение и необходимата техническа компетентност в определената област и са напълно освободени от всякакъв натиск и облаги, най-вече финансови, които могат да повлияят на тяхната преценка или на резултатите от техните дейности по оценяване на съответствието, особено по отношение на лица или групи лица с интереси от резултатите от тези дейности.
6. Органът за оценяване на съответствието трябва да бъде в състояние да осъществява всички задачи по оценяване на съответствието, предвидени за него от разпоредбите на членове 19-24 и по отношение на които органът е бил нотифициран, независимо дали тези задачи се изпълняват от самия орган за оценяване на съответствието или от негово име и на негова отговорност.
По всяко време и за всяка процедура за оценяване на съответствието, и за всеки вид или категория продукти, за които органът за оценяване на съответствието е нотифициран, той трябва да разполага с необходимите:
а)
персонал с технически знания и достатъчен и подходящ опит за изпълнение на задачите по оценяване на съответствието;
б)
описания на процедурите, в съответствие с които се извършва оценяването на съответствието, гарантиращи прозрачността и възможността за повтаряне на тези процедури.
Той прилага подходящи политики и процедури, които да позволяват разграничение между задачите, които изпълнява като нотифициран орган, и всички други дейности;
в)
процедури за изпълнение на своите дейности, които надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност и неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или сериен характер на производството.
Той трябва да разполага със средствата, необходими за изпълнение на технически и административни задачи, свързани с дейностите по оценяване на съответствието, по подходящ начин, както и с достъп до нужното оборудване или съоръжения.
7. Персоналът, отговорен за провеждането на дейностите по оценяване на съответствието, трябва да разполага със следното:
а)
добро техническо и професионално обучение, обхващащо цялата дейност по оценяване на съответствието, във връзка с която е нотифициран органът за оценяване на съответствието;
б)
задоволително познаване на изискванията за оценките, които извършва, и подходящи правомощия за осъществяване на такива оценки;
в)
подходящи знания и разбиране на съществените изисквания, на приложимите хармонизирани стандарти и на съответните разпоредби на законодателството на Съюза за хармонизация, както и на съответното национално законодателство;
г)
способност да изготвя сертификати, записи и доклади, доказващи, че оценките са били направени.
8. Осигурява се безпристрастността на органите за оценяване на съответствието, на тяхното висше ръководство и на персонала, отговорен за оценяването.
Възнаграждението на висшето ръководство и на персонала, отговорен за оценяването, на органа за оценяване на съответствието, не зависи от броя на извършените оценки или от резултатите от тях.
9. Органите за оценяване на съответствието сключват застраховка за покриване на отговорността им, освен ако отговорността се поема от държавата членка съгласно националното законодателство или ако държавата членка е пряко отговорна за оценяване на съответствието.
10. Персоналът на органа за оценяване на съответствието спазва задължение за служебна тайна по отношение на информацията, получена при изпълнение на своите задачи съгласно членове 19-24 или съгласно разпоредба от националното законодателство по прилагането му, освен по отношение на компетентните органи на държавата членка, в която осъществява дейността си. Осигурява се защита на правата на собственост.
11. Органите за оценяване на съответствието участват във или гарантират, че персоналът, отговорен за оценките, е информиран за съответните дейности по стандартизация и дейностите на координационната група на нотифицираните органи, създадена съгласно член 42, и прилагат като общи насоки административните решения и документи, приети в резултат от работата на тази група.
Член 31
Презумпция за съответствие
Когато органът за оценяване на съответствието докаже своето съответствие с критериите, определени в съответните хармонизирани стандарти или части от тях, данните за които са били публикувани в Официален вестник на Европейския съюз, се счита, че той отговаря на изискванията, установени в член 30, доколкото приложимите хармонизирани стандарти обхващат тези изисквания.
Член 32
Поделения и възлагане на подизпълнители от нотифицираните органи
1. В случаите, в които нотифициран орган възлага конкретни задачи, свързани с оценяване на съответствието, на подизпълнители или използва поделенията си, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговаря на изискванията, установени в член 30, и информира нотифициращия орган за това.
2. Нотифицираните органи поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, без значение къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнители или на поделения само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираните органи съхраняват на разположение на нотифициращия орган съответните документи относно оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и работата, извършена от тях съгласно членове 19-24.
Член 33
Заявление за нотифициране
1. Органът за оценяване на съответствието подава заявление за нотифициране до нотифициращия орган на държавата членка, в която е установен.
2. Заявлението, посочено в параграф 1, се придружава от описание на дейностите по оценяване на съответствието, на модула или модулите за оценяване на съответствието и продукта или продуктите, за които този орган твърди, че е компетентен, както и от сертификат за акредитация, когато има такъв, издаден от национален орган по акредитация, който удостоверява, че органът за оценяване на съответствието отговаря на изискванията, установени в член 30.
3. Когато органът за оценяване на съответствието не може да предостави сертификат за акредитация, той представя пред нотифициращия орган всички документи, необходими за проверката, признаването и редовното наблюдение на неговото съответствие с изискванията, установени в член 30.
Член 34
Процедура по нотифициране
1. Нотифициращите органи могат да нотифицират само органи за оценяване на съответствието, които отговарят на изискванията, установени в член 30.
2. Нотифициращите органи нотифицират Комисията и другите държави членки, като използват средство за електронно нотифициране, създадено и поддържано от Комисията.
3. Нотифицирането включва всички подробности за дейностите по оценяване на съответствието, модула или модулите за оценяване на съответствието и продукта или продуктите, за които се отнася, както и съответното удостоверение за компетентност.
4. Когато нотифицирането не се основава на сертификат за акредитация, посочен в член 33, параграф 2, нотифициращият орган предоставя на Комисията и на другите държави членки документите, които удостоверяват компетентността на органа за оценяване на съответствието и съществуващите правила, гарантиращи, че органът ще бъде редовно наблюдаван и ще продължи да отговаря на изискванията, установени в член 30.
5. Съответният орган може да изпълнява дейностите на нотифициран орган само ако от Комисията или от другите държави членки не са повдигнати възражения в срок от две седмици след нотифицирането - в случай че е използван сертификат за акредитация, или в срок от два месеца след нотифицирането - в случай че не е използвана акредитация.
Само такъв орган се счита за нотифициран орган за целите на настоящата директива.
6. Комисията и другите държави членки се нотифицират за всякакви последващи промени, свързани с нотификацията.
Член 35
Идентификационен номер и списък на нотифицираните органи
1. Комисията определя идентификационен номер на нотифицирания орган.
Тя определя само един такъв номер, дори когато органът е нотифициран съгласно няколко акта на Съюза.
Освен това държавите членки определят идентификационен код на нотифицираните органи, получили разрешение от нотифициращ орган да извършват оценяване на съответствието на етапа след построяването.
2. Комисията прави обществено достояние списъка с органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, включително идентификационните номера, които са им били определени и, ако е приложимо, кодове, както и дейностите, за които те са били нотифицирани.
Комисията осигурява актуализирането на този списък.
Член 36
Промени в нотификацията
1. Когато нотифициращият орган е констатирал или е бил информиран, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, установени в член 30, или че не изпълнява задълженията си, нотифициращият орган ограничава, спира действието или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира Комисията и другите държави членки за това.
2. В случай на ограничаване, спиране на действието или оттегляне на нотификацията, или в случай, че нотифицираният орган преустанови дейността си, нотифициращата държава членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и на органите за надзор на пазара, при искане от тяхна страна.
Член 37
Оспорване на компетентността на нотифицираните органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които има съмнения или пред нея са изразени съмнения в компетентността на даден нотифициращ орган или в непрекъснатото изпълнение от страна на нотифицирания орган на изискванията и възложените му отговорности.
2. Нотифициращата държава членка представя пред Комисията, при поискване, цялата информация, свързана с основанията за нотифицикацията или за поддържане на компетентността на съответния орган.
3. Комисията следи за това цялата чувствителна информация, получена по време на разследванията, да бъде третирана като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифициран орган не отговаря или престане да отговаря на изискванията за нотифицирането му, тя приема акт за изпълнение, с който отправя искане към нотифициращата държава членка да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително, ако е необходимо, оттегляне на нотификацията.
Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 50, параграф 2.
Член 38
Задължения на нотифицираните органи при осъществяване на дейността им
1. Нотифицираните органи осъществяват оценяване на съответствието съгласно процедурите за оценяване на съответствието, предвидени в членове 19-24.
2. Оценяването на съответствието се осъществява по пропорционален начин, като се избягва ненужната тежест за икономическите оператори и частните вносители. Органите за оценяване на съответствието осъществяват своите дейности, като надлежно отчитат размера на дадено предприятие, сектора, в който осъществява дейност, неговата структура, степента на сложност на съответната технология на продукта и масовия или серийния характер на производството.
Като правят това, те все пак спазват степента на взискателност и нивото на защита, изисквани за съответствието на продукта с разпоредбите на настоящата директива.
3. Когато нотифициран орган прецени, че определен производител или частен вносител не е изпълнил изискванията, установени в член 4, параграф 1 и в приложение I, или в съответстващите хармонизирани стандарти, той изисква от този производител или частен вносител да предприеме подходящи коригиращи мерки и не издава сертификат за съответствие.
4. Когато в процеса на наблюдение за съответствие след издаването на сертификата, нотифициран орган установи, че даден продукт вече не отговаря на изискванията, той изисква от производителя да предприеме подходящи коригиращи мерки и спира действието или отнема сертификата, ако това се налага.
5. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дадат необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, спира действието или отнема сертификати, в зависимост от случая.
Член 39
Процедура за обжалване
Държавите членки гарантират, че съществува процедура за обжалване на решенията на нотифицираните органи.
Член 40
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращия орган за следното:
а)
всеки отказ, ограничаване, спиране на действието или отнемане на сертификати;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията за нотифициране;
в)
всички искания за получаване на информация, получени от органите за надзор на пазара относно дейности по оценяване на съответствието;
г)
при поискване - дейностите по оценяване на съответствието, извършени в обхвата на тяхната нотификация, и всякакви други извършени дейности, включително презгранични, или възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на другите органи, нотифицирани съгласно настоящата директива и осъществяващи подобни дейности по оценяване на съответствието, чийто предмет са същите продукти, съответната информация по проблеми, свързани с отрицателни и, при поискване, положителни резултати от оценяване на съответствието.
Член 41
Обмен на опит
Комисията създава организация за обмен на опит между националните органи на държавите членки, отговорни за политиката по нотификация.
Член 42
Координация на нотифицираните органи
Комисията осигурява установяването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между органите, нотифицирани съгласно настоящата директива, под формата на секторна група или групи на нотифицираните органи.
Държавите членки осигуряват участието на нотифицираните от тях органи в работата на такава(ива) група(и), пряко или чрез определени представители.
ГЛАВА VI
НАДЗОР НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, КОНТРОЛ ВЪРХУ ПРОДУКТИТЕ, КОИТО СЕ ВЪВЕЖДАТ НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, И ПРЕДПАЗНИ ПРОЦЕДУРИ
Член 43
Надзор на пазара на Съюза и контрол върху продуктите, които се въвеждат на пазара на Съюза
Член 15, параграф 3 и членове 16-29 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилагат по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива.
Член 44
Процедура при продукти, представляващи риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава членка имат основателна причина да считат, че даден продукт, който попада в приложното поле на настоящата директива, представлява риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда, те извършат оценка по отношение на въпросния продукт, която обхваща съответните изисквания, установени в настоящата директива. При необходимост, съответните икономически оператори или частният вносител сътрудничат с органите за надзор на пазара.
В случая на икономически оператор, когато в процеса на тази оценка органите за надзор на пазара установят, че за продукта не са спазени изискванията, установени в настоящата директива, те без забавяне изискват от съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия, за да приведе продукта в съответствие с тези изисквания, да го изтегли от пазара или да го изземе в определен от тях разумен срок, съобразен с естеството на риска.
В случая на частен вносител, когато в процеса на тази оценка органите за надзор на пазара установят, че за продукта не са спазени изискванията, установени в настоящата директива, частният вносител без забавяне трябва да бъде информиран за необходимите коригиращи действия, които следва да предприеме, за да приведе продукта в съответствие с тези изисквания, временно да спре пускането в действие на продукта или временно да спре употребата му, съобразно естеството на риска.
Органите за надзор на пазара информират съответния нотифициран орган за това.
Член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008 се прилага спрямо мерките, посочени във втора и трета алинея от настоящия параграф.
2. В случаите, в които органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено само до националната територия, те информират Комисията и другите държави членки за резултатите от оценката и действията, които те са изискали от съответния икономическия оператор да предприеме.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети необходимите коригиращи действия по отношение на всички съответни продукти, които той предоставя на пазара в целия Съюз.
Частният вносител гарантира, че са предприети необходимите коригиращи действия по отношение на продукта, който той е внесъл в Съюза за своя собствена употреба.
4. Когато съответният икономически оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в посочения в параграф 1, втора алинея срок, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат предоставянето на продукта на националния им пазар, за изтеглянето на продукта от този пазар или за неговото изземване.
Когато частният вносител не предприеме подходящи коригиращи действия, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят пускането в действие на продукта или за да забранят или ограничат използването на продукта на тяхна територия.
Органите за надзор на пазара незабавно информират Комисията и другите държави членки за тези мерки.
5. Информацията, посочена в параграф 4, включва всички налични подробни данни, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващия продукт, произхода на продукта, естеството на предполагаемото несъответствие и съпътстващия риск, естеството и продължителността на предприетите на национално равнище мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор или частен вносител. По-специално, органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на:
а)
невъзможност продуктът да спази изискванията, свързани със здравето или безопасността на хората, защитата на имуществото или опазването на околната среда, предвидени в настоящата директива; или
б)
недостатъци на хармонизираните стандарти, посочени в член 14, на които се основава презумпцията за съответствие.
6. Държавите членки, различни от държавата членка, започнала процедурата по настоящия член, информират без забавяне Комисията и другите държави членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат и която е свързана с несъответствието на съответния продукт, и - в случай на несъгласие с приетата национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от три месеца от получаването на информацията, посочена в параграф 4, не е повдигнато възражение нито от държава членка, нито от Комисията във връзка с временна мярка, предприета от държава членка, тази мярка се счита за обоснована.
8. Държавите членки гарантират, че по отношение на съответния продукт са предприети без забавяне подходящи ограничителни мерки като изтегляне на продукта от техния пазар.
Член 45
Предпазна процедура на Съюза
1. Когато при приключването на процедурата, предвидена в член 44, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка, предприета от държава членка, са повдигнати възражения или когато Комисията прецени, че национална мярка противоречи на законодателството на Съюза, Комисията без забавяне започва консултации с държавите членки и със съответния(те) икономически оператор(и) или с частния вносител и оценява националната мярка. На основата на резултатите от тази оценка Комисията приема акт за изпълнение, с който определя дали националната мярка е обоснована или не.
Адресати на решението на Комисията са всички държави членки, като Комисията го съобщава незабавно на тях и на съответния(те) икономически оператор(и) или на частния вносител.
2. Ако се прецени, че националната мярка е обоснована, всички държави членки предприемат необходимите мерки, за да осигурят изтеглянето от своя пазар на несъответстващия продукт и информират Комисията за това. Ако се прецени, че националната мярка не е обоснована, съответната държава членка оттегля мярката.
3. Когато се прецени, че националната мярка е обоснована и несъответствието на продукта се дължи на недостатъци в хармонизираните стандарти, посочени в член 44, параграф 5, буква б) от настоящата директива, Комисията прилага процедурата, предвидена в член 11 от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
Член 46
Формално несъответствие
1. Без да се засяга член 44, когато държава членка направи една от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор или частен вносител да прекрати съответното несъответствие:
а)
маркировката „CE“ е нанесена в нарушение на член 16, член 17 или член 18;
б)
маркировката „СЕ“, посочена в член 17, не е нанесена;
в)
ЕС декларацията за съответствие или декларацията, посочена в приложение III, не е съставена;
г)
ЕС декларацията за съответствие или декларацията, посочена в приложение III, е неправилно съставена;
д)
техническата документация не е налице или не е пълна;
е)
информацията, посочена в член 7, параграф 6 или в член 9, параграф 3, липсва, не е вярна или е непълна;
ж)
не е изпълнено някое друго административно изискване, предвидено в член 7 или член 9.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, съответната държава членка предприема всички подходящи мерки, за да ограничи или забрани предоставянето на продукта на пазара или да осигури неговото изземване или изтегляне от пазара, или - при продукт, внесен от частен вносител за негова собствена употреба - да забрани или ограничи употребата му.
ГЛАВА VII
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 47
Делегирани правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 48, за да изменя следното:
а)
с цел да бъде отчетен напредъкът в техническите познания и новите научни данни:
i)
част Б, точки 2.3, 2.4 и 2.5 и раздел 3, както част В, раздел 3 от приложение I;
ii)
приложения VII и IX; както и
б)
приложение V, с цел да се отчете напредъкът в техническите познания, възможността за подходящо осигуряване на равностойно съответствие и новите научни данни.
Член 48
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 47, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 януари 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 47, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. Решението за оттегляне влиза в сила в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 47, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 49
Актове за изпълнение
1. За да се отчете напредъкът в техническите познания и да се гарантира еднаквото прилагане на настоящата директива, Комисията може да приема актове за изпълнение относно следното:
а)
подробни процедури за прилагането на член 24, като се отчитат конкретните потребности за оценяване на съответствието за продуктите, обхванати от настоящата директива;
б)
подробното приложение на проектните категории плавателни съдове, предвидени в част А, точка 1 от приложение I, включително по отношение на използването на терминология във връзка с атмосферните условия и използваните в нея измервателни скали;
в)
подробни процедури за идентификацията на плавателни съдове, предвидена в част А, точка 2.1 от приложение I, включително поясняване на терминологията и определяне и администриране на кодовете на производители, издадени на производители, установени извън Съюза;
г)
информацията върху табелата на производителя, предвидена в част А, точка 2.2 от приложение I;
д)
прилагането на правилата за навигационните светлини, предвидени в част А, точка 5.7 от приложение I;
е)
правила за предотвратяване изтичането на замърсители, особено във връзка с работата на събирателните резервоари, предвидени в част А, точка 5.8 от приложение I;
ж)
монтирането и изпитването на газови уреди и постоянно инсталирани газови системи на плавателни съдове;
з)
формата и съдържанието на ръководството за собственика;
и)
формата и съдържанието на въпросника за докладване, който трябва да се попълва от държавите членки, съгласно член 51.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 50, параграф 3.
2. По надлежно обосновани наложителни причини за спешност, когато даден продукт представлява сериозен риск за здравето или безопасността на хората, за имуществото или за околната среда, по отношение на параграф 1, букви а), б), д), е) и ж) Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 50, параграф 4.
Член 50
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
5. Комисията се консултира с комитета по всеки въпрос, за който се изисква консултация със секторни експерти съгласно Регламент (ЕС) № 1025/2012 или съгласно друг законодателен акт на Съюза.
6. Освен това комитетът може да разглежда всякакви други въпроси, свързани с прилагането на настоящата директива, които са повдигнати от председателя на комитета или от представител на държава членка в съответствие с процедурния правилник на комитета.
ГЛАВА VIII
СПЕЦИАЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 51
Докладване
В срок до 18 януари 2021 г. и на всеки пет години след това държавите членки попълват въпросник относно прилагането на настоящата директива, изготвен от Комисията.
В срок до 18 януари 2022 г. и на всеки пет години след това Комисията, въз основа на отговорите на държавите членки на въпросника по първа алинея, изготвя доклад относно прилагането на настоящата директива и го представя на Европейския парламент и на Съвета.
Член 52
Преглед
В срок до 18 януари 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно:
а)
техническата осъществимост на допълнително намаляване на емисиите на двигателите за задвижване на морски плавателни съдове и въвеждане на изисквания за емисии от изпарение и за горивните уредби, приложими за двигатели и системи за задвижване, като се взема предвид разходната ефективност на технологиите и необходимостта от приемането на хармонизирани в световен план стойности за сектора при отчитане на всички по-важни пазарни инициативи; както и
б)
въздействието върху информираността на потребителите и върху производителите, и по-специално малките и средни предприятия, на проектните категории плавателни съдове, изброени в приложение I, които се основават на устойчивост на силата на вятъра и значимата височина на вълните, като се взема предвид развитието на международната стандартизация. Докладът трябва да включва оценка на това дали за проектните категории плавателни съдове са необходими допълнителни спецификации или подразделения и, когато е целесъобразно, в него се предлагат допълнителни подкатегории.
Докладите, посочени в първа алинея, букви а) и б), се придружават от законодателни предложения, когато е целесъобразно.
Член 53
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, като за тежки нарушения тя може да включва и наказателноправни санкции, приложими при нарушение на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и предприемат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане.
Предвидените санкции са ефективни, съразмерни и възпиращи и могат да бъдат увеличавани, в случай че съответният икономически оператор или частен вносител преди това е извършил подобно нарушение на настоящата директива.
ГЛАВА IХ
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 54
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват до 18 януари 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Те прилагат тези мерки от 18 януари 2016 г. Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване и формулировката на уточнението се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното си право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 55
Преходен период
1. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на продукти, обхванати от Директива 94/25/ЕО, които са в съответствие с посочената директива и които са пуснати на пазара или пуснати в действие преди 18 януари 2017 г.
2. Държавите членки не възпрепятстват предоставянето на пазара или пускането в действие на извънбордови двигатели за задвижване с искрово запалване с мощност, по-малка от или равна на 15 kW, които са в съответствие с пределно допустимите стойности за емисиите на отработени газове за етап I, определени в част Б, точка 2.1 от приложение I, и които са произведени от малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (14) и са пуснати на пазара преди 18 януари 2020 г.
Член 56
Отмяна
Директива 94/25/ЕО се отменя, считано от 18 януари 2016 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 57
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 58
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/53/EL,
20. november 2013,
väikelaevade ja jettide kohta ning direktiivi 94/25/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 1994. aasta direktiiv 94/25/EÜ väikelaevu käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (3) võeti vastu seoses siseturu loomisega, et ühtlustada väikelaevade ohutusalaseid omadusi kõikides liikmesriikides ning kõrvaldada takistused liikmesriikidevahelises väikelaevade kaubanduses.
(2)
Algselt hõlmas direktiiv 94/25/EÜ ainult väikelaevu, mille kerepikkus on minimaalselt 2,5 meetrit ja maksimaalselt 24 meetrit. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 2003. aasta direktiiviga 2003/44/EÜ, millega muudetakse direktiivi 94/25/EÜ (4), laiendati direktiivi 94/25/EÜ reguleerimisala, et lisada muudetud direktiivi jetid ja komplekssed keskkonnakaitse nõuded, võttes vastu käiturite heite (CO, HC, NOx ja tahked osakesed) ja müra piirnormid nii surve- kui ka sädesüütega mootorite puhul.
(3)
Direktiiv 94/25/EÜ põhineb nn uue lähenemisviisi põhimõtetel, mis on sätestatud nõukogu 7. mai 1985. aasta resolutsioonis uue lähenemisviisi kohta tehnilisele ühtlustamisele ja standarditele (5). Seega on selles kehtestatud üksnes olulisemad väikelaevade suhtes kohaldatavad nõuded, seevastu tehnilised üksikasjad võtavad vastu Euroopa Standardikomitee ja Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiviga 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teavitamise kord (6). Kooskõla sel viisil sätestatud ühtlustatud standarditega, mille viitenumbrid on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, lubab eeldada vastavust direktiivi 94/25/EÜ nõuetele. Kogemused näitavad, et need põhimõtted on kõnealuses sektoris hästi toiminud ning need tuleks säilitada ja neid veelgi edendada.
(4)
Tehnoloogiline areng turul on aga tõstnud päevakorda uusi küsimusi seoses direktiivi 94/25/EÜ keskkonnanõuetega. Selleks et võtta arvesse kõnealuseid arengusuundi ning selgitada raamistikku, milles käesoleva direktiiviga hõlmatud tooteid võib turustada, tuleks direktiivi 94/25/EÜ teatavad aspektid läbi vaadata, teha parandusi ning selguse huvides tuleks kõnealune direktiiv kehtetuks tunnistada ja asendada käesoleva direktiiviga.
(5)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruses (EÜ) nr 765/2008, millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega (7), on kehtestatud horisontaalsed sätted vastavushindamisasutuste akrediteerimise, CE-märgise, liidu turujärelevalve raamistiku ja liidu turule sisenevate toodete kontrollimise kohta, mida kohaldatakse ka käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete suhtes.
(6)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta otsuses nr 768/2008/EÜ toodete turustamise ühise raamistiku kohta (8) on sätestatud ühised põhimõtted ja võrdlussätted nn uuel lähenemisviisil põhinevate õigusaktide kohta. Et tagada kooskõla muude tooteid käsitlevate valdkondlike õigusaktidega, on asjakohane viia käesoleva direktiivi sätted kooskõlla kõnealuse otsuse teatud sätetega, kui valdkondlik eripära ei nõua erinevat lahendust. Seega peaksid teatavad mõisted, ettevõtjate üldised kohustused, vastavuse eeldus, CE-märgise eeskirjad, nõuded vastavushindamisasutustele ja teavitamismenetlused ning endast ohtu kujutavate toodetega tegelemise menetlusi käsitlevad sätted olema kooskõlas kõnealuse otsusega. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruses (EL) nr 1025/2012, mis käsitleb Euroopa standardimist (9), nähakse ette kord ühtlustatud standarditele vastuväidete esitamiseks, kui need ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele.
(7)
Et ettevõtjatel ja riiklikel asutustel oleks käesolevat direktiivi hõlpsam mõista ja ühtselt kohaldada, tuleks muuta selgemaks direktiivi 94/25/EÜ reguleerimisala ja mõisted. Eelkõige tuleks selgitada, et amfiibsõidukid jäävad käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja. Samuti on vaja täpsustada, millist liiki süstad, kanuud ja kajakid jäävad käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja, ning märkida, et käesoleva direktiiviga on hõlmatud üksnes spordi- ja vabaajategevuseks ette nähtud jetid.
(8)
Asjakohane on ka esitada asjaomases sektoris kasutatavate mõistete „oma tarbeks ehitatud veesõiduk(id)”, „kerepikkus” ja „eraisikust importija” määratlused, et hõlbustada käesoleva direktiivi mõistmist ja ühetaolist kohaldamist. Praegust „käituri” määratlust on vaja laiendada, et hõlmata ka innovaatilisi käiturilahendusi.
(9)
Käesoleva direktiiviga hõlmatud tooted, mis on liidu turule lastud või kasutusele võetud, peaksid vastama liidu asjaomastele õigusaktidele ning toodete nõuetekohasuse eest peaksid vastutama ettevõtjad vastavalt oma osale tarneahelas, et tagada selliste avalike huvide nagu tervise ja ohutuse ning tarbijate ja keskkonna kõrgetasemeline kaitse ja aus konkurents liidu turul.
(10)
Kõik tarne- ja turustamisahelas osalevad ettevõtjad peaksid võtma asjakohased meetmed, millega tagada, et käesoleva direktiiviga hõlmatud ning nõuetekohaselt ehitatud ja hooldatud tooted ei ohusta inimeste tervist ja turvalisust, vara ega keskkonda ning et nad teevad turul kättesaadavaks ainult sellised tooted, mis on kooskõlas liidu asjakohaste õigusaktidega. Käesolevas direktiivis tuleks sätestada selge ja proportsionaalne kohustuste jaotus, mis vastab iga ettevõtja osale tarne- ja turustusahelas.
(11)
Kuna teatavaid ülesandeid saab täita ainult tootja, siis on vaja teha selget vahet tootja ning turustusahela järgmistel astmetel tegutsevate ettevõtjate vahel. Samuti on vaja teha selget vahet importija ning turustaja vahel, sest importija toob tooteid liidu turule kolmandatest riikidest. Seega peaks importija tagama, et kõnealused tooted vastaksid asjakohastele liidu nõuetele.
(12)
Kõige sobivam täieliku vastavushindamismenetluse teostaja on tootja, kel on üksikasjalikud teadmised toote projekteerimise ja tootmise protsessist. Seega peaks vastavushindamine jääma ainult tootja ülesandeks.
(13)
On vaja tagada, et käesoleva direktiiviga hõlmatud tooted, mis sisenevad liidu turule kolmandatest riikidest, vastavad kõikidele kohaldatavatele liidu nõuetele ning eelkõige, et tootjad on rakendanud kõnealuste toodete suhtes nõuetekohaseid hindamismenetlusi. Seepärast tuleks sätestada importijate kohustus veenduda, et nende poolt turule lastavad tooted vastavad kohaldatavatele nõuetele ning et nad ei lase turule tooteid, mis sellistele nõuetele ei vasta või mis võivad kujutada endast ohtu. Samal põhjusel tuleks sätestada importijate kohustus veenduda, et teostatud on vastavushindamismenetlused ning CE-märgistus ja tootja koostatud dokumendid on järelevalveasutustele kontrollimiseks kättesaadavad.
(14)
Kui turustaja teeb käesoleva direktiiviga hõlmatud toote turul kättesaadavaks pärast seda, kui tootja või importija on selle turule lasknud, peaks ta piisavalt tagama, et ta käib tootega ümber viisil, mis ei kahjusta toote nõuetelevastavust. Nii importijad kui ka turustajad peaksid tooteid turule lastes või neid seal kättesaadavaks tehes toimima vastavalt asjakohastele nõuetele.
(15)
Direktiiviga hõlmatud tooteid turule lastes peaksid importijad märkima tootele oma nime ja kontaktaadressi. Tuleks ette näha erandid juhuks, kui mõne komponendi suurus või laad sellist märgistust ei võimalda.
(16)
Kõiki ettevõtjaid, kes kas lasevad toote oma nime või kaubamärgi all turule või muudavad toodet selliselt, et see võiks mõjutada toote vastavust asjakohastele nõuetele, tuleks käsitada tootjatena ning nad peaksid täitma tootja kohustusi.
(17)
Kuna turustajad ja importijad on turuga lähedalt seotud, tuleks nad kaasata riiklike pädevate asutuste täidetavatesse turujärelevalve ülesannetesse ning nad peaksid olema valmis neis aktiivselt osalema, andes kõnealustele asutustele asjaomase toote kohta kogu vajaliku teabe.
(18)
Kõnealuse sektori üks eripära on see, et liidus asuvad füüsilised või juriidilised isikud impordivad liitu väikelaevu ja jette kolmandatest riikidest. Kuid direktiiv 94/25/EÜ sisaldab vähe sätteid, mida kohaldatakse või mida võiks pidada kohaldatavaks eraisikust importijate suhtes seoses vastavushindamise teostamisega (ehitusjärgne hindamine). Seepärast on vaja selgitada eraisikust importijate muid kohustusi, mis tuleks üldiselt ühtlustada tootjate kohustustega, nähes ette teatavad erandid tulenevalt nende tegevuse mitteärilisest laadist.
(19)
Toote jälgitavuse tagamine kogu tarneahelas aitab lihtsustada ja tõhustada turujärelevalvet. Tõhus jälgimissüsteem hõlbustab turujärelevalveasutuste ülesannet teha kindlaks nõuetele mittevastava toote turule toonud ettevõtja.
(20)
Selguse ja järjepidevuse tagamiseks muude nn uue lähenemisviisi direktiividega on vaja sõnaselgelt täpsustada, et käesoleva direktiiviga hõlmatud tooteid võib lasta turule või võtta kasutusele üksnes siis, kui need vastavad üldnõudele, mille kohaselt need ei tohi ohustada inimeste tervist ja turvalisust, vara ega keskkonda, ning ainult siis, kui need vastavad käesolevas direktiivis sätestatud olulistele nõuetele.
(21)
Meresõidukite käiturites kasutamiseks kohandatud mootorite puhul, mille lähtemootoril juba on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/68/EÜ (väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete heitmete vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (10) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta määruse (EÜ) nr 595/2009 (mis käsitleb mootorsõidukite ja mootorite tüübikinnitust seoses raskeveokite heitmetega (Euro VI) ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust) (11) kohane tüübikinnitus, peaksid mootoreid kohandavad isikud saama kasutada algse mootoritootja vastavustunnistust, eeldusel et muudatused ei ole muutnud heiteandmeid.
(22)
Väikelaevamootorite heite piirnormide täiendava vähendamise võimalusi on hinnatud direktiivi 2003/44/EÜ artikli 2 alusel esitatud aruandes väikelaevade mootorite keskkonnaomaduste edasise parandamise võimaluste kohta. Kõnealuses aruandes jõuti järeldusele, et on asjakohane kehtestada direktiivis 2003/44/EÜ sätestatust rangemad piirnormid. Nimetatud piirnormid tuleks kehtestada tasemel, mis kajastab veesõidukite mootorites kasutatavate puhtamate tehnoloogiate arengut ja võimaldab liikuda heite piirnormide ülemaailmse ühtlustamise suunas. Süsinikmonooksiidi (CO) piirnorme tuleks aga mõnevõrra suurendada, et teha võimalikuks muude õhu saasteainete oluline vähendamine, et kajastada tehnoloogilist teostatavust ja saavutada võimalikult kiire rakendamine, tagades samas, et sotsiaal-majanduslik mõju sellele majandussektorile oleks vastuvõetav.
(23)
Sõltuvalt kütusest ja võimsuskategooriast tuleks kasutada asjakohastes ühtlustatud standardites kirjeldatud veesõidukite mootorirakenduste katsetsükleid ja, kuni need on kättesaadavad, asjakohastes ISO standardites kirjeldatud katsetsükleid, võttes arvesse I lisa B osa punktis 2.3 kindlaks määratud väärtusi. Katsetsüklid tuleks välja töötada kõigi käiturisüsteemi osaks olevate põlemismootorite, sealhulgas hübriidajamite jaoks.
(24)
Kütused, mida kasutatakse väikelaevade ja jettide heite piirnormidele vastavuse hindamiseks, peaksid kajastama asjaomasel turul kasutatava kütuse koostist ning seepärast tuleks liidus tüübikinnitamisel kasutada Euroopa katsekütuseid. Ent kuna kolmandate riikide tootjatele ei pruugi Euroopa etalonkütused kättesaadavad olla, on vaja ette näha võimalus, et tüübikinnitusasutused võivad lubada mootorite katsetamisel kasutada ka muid etalonkütuseid. Katsetulemuste kvaliteedi ja võrreldavuse tagamiseks piirdub etalonkütuste valik aga selliste spetsifikatsioonidega, mida on täpsustatud asjakohases ISO standardis.
(25)
Merekeskkonna kaitsmiseks on asjakohane võtta vastu nõue paigaldada tualettruumidega varustatud veesõidukitele kohustuslikus korras kogumispaagid.
(26)
Õnnetusi käsitlev statistika näitab, et elamiskõlblike mitmekereliste väikelaevade ümbermineku risk on väike. Sellest väikesest ohust hoolimata on asjakohane arvesse võtta, et elamiskõlblike mitmekereliste väikelaevade puhul on ümbermineku risk olemas ning et sellise ümbermineku korral peaks laev jääma ujuvile ka ümberpööratud asendis ja väljapääsemine peaks olema võimalik.
(27)
Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ei tohiks käesoleva direktiivi sätted mõjutada liikmesriikide õigust kehtestada teatud vetel navigeerimise suhtes nõudeid, mida nad võivad pidada vajalikuks, et kaitsta keskkonda, sealhulgas mürareostuse eest, ja veeteede struktuuri ning tagada veeteedel ohutus, tingimusel et need sätted ei too kaasa käesoleva direktiivi nõuetele vastava veesõiduki muutmist ning et need sätted on põhjendatud ja taotletavate eesmärkidega proportsionaalsed.
(28)
Toote vastavust näitav CE-märgis on üldisemas mõttes kogu vastavushindamise menetluse nähtav tulem. CE-märgise kasutamist reguleerivad üldpõhimõtted on sätestatud määruses (EÜ) nr 765/2008. Veesõidukitele, komponentidele ja käituritele CE-märgise kinnitamise eeskirjad tuleks sätestada käesolevas direktiivis. CE-märgise kinnitamise kohustust on asjakohane laiendada ka kõikidele sisemootoritele ja sisseehitatud väljalaskesüsteemita sisepäramootoritele, mille puhul loetakse täidetuks käesolevas direktiivis sätestatud olulised nõuded.
(29)
On äärmiselt oluline teha nii tootjatele, eraisikust importijatele kui ka kasutajatele selgeks, et CE-märgise kinnitamisega tootele kinnitab tootja, et asjaomane toode vastab kõikidele kohaldatavatele nõuetele, ning võtab endale selle eest täieliku vastutuse.
(30)
CE-märgis peaks olema ainus märgis, mis näitab käesoleva direktiiviga hõlmatud toote vastavust liidu ühtlustamisõigusaktidele. Muude märgiste kasutamist võib aga lubada juhul, kui need aitavad parandada tarbijakaitset ja kui neid ei ole käsitletud liidu ühtlustamisõigusaktides.
(31)
Oluliste nõuete täitmise tagamiseks on vaja kehtestada asjakohased vastavushindamismenetlused, mida tootja peab järgima. Kõnealuste menetluste kehtestamisel tuleks viidata otsuses nr 768/2008/EÜ sätestatud vastavushindamise moodulitele. Nimetatud menetluste kavandamisel tuleks arvesse võtta veesõidukite, mootorite ja komponentidega kaasneda võivat riskitaset. Seetõttu peaks kõiki vastavuse kategooriaid täiendama asjakohase menetlusega või võimalusega valida mitme samaväärse menetluse vahel.
(32)
Kogemused on näidanud, et komponentide jaoks on asjakohane võimaldada suuremat vastavushindamismenetluste valikut. Seoses heidete ja müra suhtes kehtivate nõuete vastavuse hindamisega tuleks eristada ühtlustatud standardite kasutamist hõlmavaid juhtumeid ja selliseid juhtumeid, kui nimetatud standardeid ei ole kasutatud, sest viimasel juhul on põhjendatud rangemate vastavushindamismenetluste rakendamise nõue. Peale selle tuleks mürakatsete puhul välja jätta ka tarbetuks osutunud võimalus kasutada etalonpaadi andmeid, sest see ei ole praktikas rakendust leidnud.
(33)
Selleks et anda selget teavet veesõidukite lubatud kasutamise keskkonna kohta, peaksid veesõidukite konstruktsioonikategooriate nimetused põhinema üksnes navigeerimiseks vajalikel olulistel keskkonnatingimustel ehk tuule tugevusel ja olulisel lainekõrgusel. Nelja konstruktsioonikategooriaga, nimelt A, B, C ja D, ning koos selgitavate märkustega määratakse projekteerimise eesmärgil kindlaks tuule tugevuse ja olulise lainekõrguse vahemikud.
(34)
Direktiiv 94/25/EÜ sisaldab eeskirju väikelaevade ehitusjärgse hindamise kohta, mida juhul, kui tootja ei täida kohustust hinnata toote vastavust direktiivile, teeb liidus asuv mis tahes füüsiline või juriidiline isik, kes toote turule laseb või kasutusele võtab. Järjepidevuse tagamiseks on asjakohane laiendada ehitusjärgse hindamise menetluse reguleerimisala lisaks väikelaevadele ka jettidele. Selguse huvides tuleks täpsustada, millises olukorras ehitusjärgse hindamise menetlust kasutada võib. Peale selle tuleks impordi puhul piirata selle menetluse kasutamist juhtudega, kui eraisikust importija tegeleb mitteärilise importimisega, et välistada ehitusjärgse hindamise kuritarvitamine ärilisel eesmärgil. Samuti on vaja laiendada ehitusjärgset hindamist taotleva isiku kohustust esitada teavitatud asutusele asjakohased dokumendid, et tagada teavitatud asutuse usaldusväärne hinnang toote vastavusele.
(35)
Kuna on vaja tagada käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete vastavushindamist teostavate asutuste ühtlaselt hea tulemuslikkus kogu liidus ning kuna kõik sellised asutused peaksid täitma oma ülesandeid samal tasemel ja ausa konkurentsi tingimustes, tuleks kehtestada kohustuslikud nõuded vastavushindamisasutustele, kes soovivad enda teavitamist vastavushindamisteenuse osutamiseks käesoleva direktiivi alusel.
(36)
Käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete vastavushindamise teostamise ühtlase taseme tagamiseks on vaja lisaks teavitamist soovivate asutuste suhtes kehtivate nõuete ühtlustamisele kehtestada samal ajal ka nõuded, mida peavad täitma teavitavad asutused ning teised teavitatud asutuste hindamises, teavitamises ja järelevalves osalevad asutused.
(37)
Määrusega (EÜ) nr 765/2008 täiendatakse ja tugevdatakse liidu ühtlustamisõigusaktide, sealhulgas käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete turujärelevalve senist raamistikku. Seepärast peaksid liikmesriigid korraldama ja teostama selliste toodete turujärelevalvet kooskõlas kõnealuse määrusega ja vajaduse korral kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. detsembri 2001. aasta direktiiviga 2001/95/EÜ üldise tooteohutuse kohta (12).
(38)
Läbipaistvuse suurendamise ja menetlusaja lühendamise huvides on vaja parandada senist kaitsemeetmete menetlust, mis võimaldab komisjonil kontrollida liikmesriigis nõuetele mittevastavaks tunnistatud toodete suhtes võetud meetmete põhjendatust, et muuta kõnealune menetlus tõhusamaks ja tugineda liikmesriikides kasutatud eksperditeadmistele.
(39)
Senist süsteemi tuleks täiendada menetlusega, mis võimaldaks huvitatud isikutel saada teavet meetmete kohta, mida kavandatakse seoses käesoleva direktiiviga hõlmatud toodetega, mis kujutavad endast ohtu inimeste tervisele ja turvalisusele, või seoses muude avaliku huvi kaitse aspektidega. See peaks võimaldama ka turujärelevalveasutustel koostöös asjaomaste ettevõtjatega selliste toodete puhul varem reageerida.
(40)
Juhul kui liikmesriigid ja komisjon nõustuvad liikmesriigi võetud meetme põhjendustega, ei tohiks komisjon rohkem sekkuda.
(41)
Selleks, et võtta arvesse tehniliste teadmiste arengut ja uusi teaduslikke tõendeid, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta I lisa B osa punkte 2.3, 2.4 ja 2.5 ja 3. jagu ning C osa 3. jagu ning V, VII ja IX lisa. Tulevikus võimaldab see komisjonil hõlmata hübriidmootorite katsetsükleid ja lisada katsekütuste tabelisse biokütusega segatud katsekütused, kui need kütused on rahvusvaheliselt tunnustatud. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(42)
Selleks et tagada käesoleva direktiivi ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (13).
(43)
Rakendusaktide vastuvõtmiseks tuleks kasutada nõuandemenetlust, kui nendega kohustatakse teavitavat liikmesriiki võtma vajalikud parandusmeetmed teavitatud asutuste suhtes, mis ei vasta või ei vasta enam teavituse aluseks olnud nõuetele.
(44)
Rakendusaktide vastuvõtmiseks tuleks kasutada kontrollimenetlust, et tagada käesoleva direktiivi ühetaoline kohaldamine eelkõige vastavushindamismenetlusi käsitlevas artiklis 24 esitatud täiendavate sätete ning veesõidukite konstruktsioonikategooriate, veesõidukite identifitseerimise, tehasetähise, kasutusjuhendi, gaasisüsteemi, heite vettejuhtimise vältimise, aruandeküsimustiku ja navigatsioonitulesid puudutavate nõuete osas.
(45)
Komisjon peaks sedastama rakendusaktidega, kas liikmesriikide poolt inimeste tervisele või turvalisusele, varale või keskkonnale ohtu kujutavate toodete suhtes võetud meetmed on põhjendatud, võttes arvesse rakendusaktide eripära ja jättes kohaldamata määruse (EL) nr 182/2011.
(46)
Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, mis on seotud vastavushindamisega, veesõidukite konstruktsioonikategooriatega, navigatsioonituledega, heite vettejuhtimise vältimisega ja gaasiseadmetega, mis kujutavad endast ohtu inimeste tervisele või turvalisusele, varale või keskkonnale, ning kui tungiv kiireloomulisus seda nõuab, peaks komisjon võtma vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.
(47)
Kooskõlas väljakujunenud tavadega võib käesoleva direktiiviga asutatud komitee olla kasulik käesoleva direktiivi kohaldamisega seotud küsimuste uurimisel, mida võivad kodukorra kohaselt tõstatada komitee eesistuja või liikmesriigi esindaja.
(48)
Järelevalve ja käesoleva direktiivi tõhususe tugevdamiseks peaksid liikmesriigid täitma käesoleva direktiivi kohaldamist käsitleva küsimustiku. Komisjon peaks seejärel koostama ja avaldama aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta.
(49)
Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad käesoleva direktiivi sätete rikkumise eest kohaldatavate sanktsioonide kohta ja tagama, et neid rakendatakse. Kõnealused sanktsioonid peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
(50)
Selleks et tootjatel ja teistel ettevõtjatel oleks piisavalt aega kohaneda käesolevas direktiivis sätestatud nõuetega, on äärmiselt oluline võimaldada pärast direktiivi jõustumist piisav üleminekuaeg, mille jooksul võib endiselt lasta turule direktiivile 94/25/EÜ vastavaid tooteid.
(51)
Selleks et sädesüütega kuni 15 kW võimsusega päramootorite väikestel ja keskmise suurusega tootjatel oleks hõlpsam käesolevat direktiivi rakendada ja uute nõuetega kohaneda, on asjakohane kehtestada kõnealuste tootjate jaoks eraldi üleminekuaeg.
(52)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt tagada inimeste tervise ja keskkonna kõrgetasemeline kaitse ning samal ajal siseturu toimimine, sätestades ühtlustatud nõuded direktiiviga hõlmatud toodete puhul ja turujärelevalvealased miinimumnõuded, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning selle ulatuse ja toime tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(53)
Direktiiv 94/25/EÜ tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Sisu
Käesolevas direktiivis sätestatakse nõuded artikli 2 lõikes 1 osutatud toodete projekteerimise ja tootmise kohta ning eeskirjad nende vaba liikumise kohta liidus.
Artikkel 2
Kohaldamisala
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse järgmiste toodete suhtes:
a)
väikelaevad ja osaliselt valmis väikelaevad;
b)
jetid ja osaliselt valmis jetid;
c)
II lisas loetletud komponendid, kui need lastakse liidu turule eraldi (edaspidi „komponendid”);
d)
käiturid, mis on paigaldatud või spetsiaalselt ette nähtud veesõidukite peale või sisse paigaldamiseks;
e)
käiturid, mis on paigaldatud veesõidukite peale või sisse ning mida on oluliselt muudetud;
f)
oluliselt ümber ehitatud veesõidukid.
2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste toodete suhtes:
a)
I lisa A osas sätestatud projekteerimis- ja ehitamisnõuete puhul:
i)
üksnes võidusõiduks ette nähtud veesõidukid, sealhulgas võistlussõudepaadid ja treeningsõudepaadid, mille tootja on vastavalt märgistanud;
ii)
kanuud ja kajakid, mis on projekteeritud nii, et need liiguksid üksnes inimjõul, gondlid ja vesijalgrattad;
iii)
purjelauad, mis on projekteeritud nii, et need liiguksid üksnes tuule abil ja neid juhtivad isikud seisavad;
iv)
lainelauad;
v)
algupärased, enne 1950. aastat projekteeritud ajaloolised veesõidukid ja nende üksikkoopiad, mis on valdavalt ehitatud algupärastest materjalidest ja mille tootja on vastavalt märgistanud;
vi)
eksperimentaalveesõidukid, tingimusel et neid ei lasta liidu turule;
vii)
oma tarbeks ehitatud veesõidukid, tingimusel et neid ei lasta seejärel liidu turule viie aasta jooksul alates veesõiduki kasutuselevõtmisest;
viii)
veesõidukid, mis on spetsiaalselt ette nähtud mehitamiseks ja reisijateveoks ärilistel eesmärkidel, ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, olenemata reisijate arvust;
ix)
allvee veesõidukid;
x)
õhkpadjal veesõidukid;
xi)
tiiburlaevad;
xii)
välipõlemismootoriga kivisöe-, koksi-, puu-, õli- või gaasiküttel aurulaevad;
xiii)
amfiibsõidukid, st ratastel või roomikutel liikuvad mootorsõidukid, millega saab sõita nii vees kui ka maismaal;
b)
I lisa B osas sätestatud heitgaase käsitlevate nõuete puhul:
i)
käiturid, mis on paigaldatud või spetsiaalselt ette nähtud paigaldamiseks järgmistele toodetele:
-
üksnes võidusõiduks ette nähtud veesõidukid, mille tootja on vastavalt märgistanud;
-
eksperimentaalveesõidukid, eeldusel et neid ei lasta liidu turule;
-
veesõidukid, mis on spetsiaalselt ette nähtud mehitamiseks ja reisijateveoks ärilistel eesmärkidel, ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist, olenemata reisijate arvust;
-
allvee veesõidukid;
-
õhkpadjal veesõidukid;
-
tiiburlaevad;
-
amfiibsõidukid, st ratastel või roomikutel liikuvad mootorsõidukid, millega saab sõita nii vees kui ka maismaal;
ii)
algupärased ajaloolised käiturid ja nende üksikkoopiad, mis põhinevad 1950ndate aastate eelsel konstruktsioonil, ei ole seeriatoodang ning paigaldatakse punkti a alapunktis v või vii osutatud veesõidukitele;
iii)
oma tarbeks ehitatud käiturid, tingimusel et neid ei lasta seejärel liidu turule viie aasta jooksul alates veesõiduki kasutuselevõtmisest;
c)
I lisa C osas sätestatud müra käsitlevate nõuete puhul:
i)
kõik punktis b osutatud veesõidukid;
ii)
oma tarbeks ehitatud veesõidukid, tingimusel et neid ei lasta seejärel liidu turule viie aasta jooksul alates veesõiduki kasutuselevõtmisest.
3. Asjaolu, et sama veesõidukit võib kasutada ka tšarterveoks või sporditreeninguks ja vaba aja veetmiseks, ei takista selle hõlmamist käesoleva direktiiviga, kui see on lastud liidu turule meelelahutuslikul eesmärgil.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „veesõiduk”- kõik väikelaevad või jetid;
2) „väikelaev”- kõik mis tahes tüüpi veesõidukid, mis on ette nähtud spordiks ja vaba aja veetmiseks, kerepikkusega 2,5-24 m, olenemata sellest, mille jõul nad liiguvad, välja arvatud jetid;
3) „jetid”- spordiks ja vaba aja veetmiseks ette nähtud alla 4 m kerepikkusega veesõidukid, mis kasutavad käiturit ja mille esmaseks edasiliikumisvahendiks on veejoapump ning mis on kavandatud nii, et seda kasutav isik või kasutavad isikud ei ole veesõiduki sees, vaid istuvad, seisavad või põlvitavad selle kerel;
4) „oma tarbeks ehitatud veesõiduk”- veesõiduk, mille on peamiselt ehitanud selle tulevane kasutaja oma tarbeks;
5) „käitur”- mis tahes säde- või survesüütega sisepõlemismootor, mida kasutatakse otseselt või kaudselt edasiliikumisvahendina;
6) „oluline mootori muutmine”- käituri oluline muutmine viisil, mis võib põhjustada I lisa B osas sätestatud mootori heite piirnormide ületamist või suurendada mootori nimivõimsust rohkem kui 15 %;
7) „veesõiduki oluline ümberehitamine”- veesõiduki ümberehitamine nii, et muudetakse veesõiduki käitamisvahendeid, sellega kaasneb oluline mootori muutmine või muudetakse veesõidukit nii suures ulatuses, et see võib mitte vastata käesolevas direktiivis sätestatud kohaldatavatele olulistele ohutus- ja keskkonnanõuetele;
8) „käitamisviis”- meetod, mille abil veesõiduk edasi liigub;
9) „mootoritüüpkond”- mootorite tootjapoolne jaotamine rühmadesse, mille järgi mootoritel on tulenevalt nende konstruktsioonist heidete ja müra osas võrdväärsed omadused;
10) „kerepikkus”- ühtlustatud standardi kohaselt mõõdetud kerepikkus;
11) „turul kättesaadavaks tegemine”- toote tarnimine liidu turule äritegevuse käigus toote turustamiseks, tarbimiseks või kasutamiseks, kas tasu eest või tasuta;
12) „turule laskmine”- toote esmakordne liidu turul kättesaadavaks tegemine;
13) „kasutuselevõtmine”- käesoleva direktiiviga hõlmatud toote esmakordne lõppkasutajapoolne kasutamine liidus;
14) „tootja”- füüsiline või juriidiline isik, kes valmistab toote või laseb sellise toote projekteerida või valmistada ning turustab seda toodet oma nime või kaubamärgi all;
15) „volitatud esindaja”- liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes on saanud tootjalt kirjaliku volituse tegutseda tema nimel seoses teatavate ülesannetega;
16) „importija”- liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes laseb liidu turule kolmandast riigist pärit toote;
17) „eraisikust importija”- liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes mitteärilise tegevuse käigus impordib kolmandast riigist liitu toote, et see enda tarbeks kasutusele võtta;
18) „turustaja”- tarneahelas osalev füüsiline või juriidiline isik (välja arvatud tootja või importija) kes teeb toote turul kättesaadavaks;
19) „ettevõtja”- tootja, volitatud esindaja, importija ning turustaja;
20) „ühtlustatud standard”- määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 2 punkti 1 alapunktis c määratletud ühtlustatud standard;
21) „akrediteerimine”- määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punktis 10 määratletud akrediteerimine;
22) „riiklik akrediteerimisasutus”- määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punktis 11 määratletud riiklik akrediteerimisasutus;
23) „vastavushindamine”- menetlus, millega hinnatakse, kas on täidetud käesoleva direktiivi nõuded seoses tootega;
24) „vastavushindamisasutus”- asutus, mis teostab vastavushindamist, sealhulgas kalibreerimist, katsetamist, sertifitseerimist ja kontrolli;
25) „tagasinõudmine”- mis tahes meede, mille eesmärk on nõuda turult tagasi toode, mis on seal juba lõppkasutajale kättesaadavaks tehtud;
26) „kõrvaldamine”- mis tahes meede, mille eesmärk on turustusahelas oleva toote turul kättesaadavaks tegemise vältimine;
27) „turujärelevalve”- ametiasutuste tegevus ja meetmed selle tagamiseks, et tooted vastaksid asjakohaste liidu ühtlustamisõigusaktidega kehtestatud kohaldatavatele nõuetele ega ohustaks inimeste tervist, turvalisust või muid avaliku huvi kaitsega seotud aspekte;
28) „CE-märgis”- märgis, millega tootja kinnitab, et toode vastab märgise tootele paigaldamist käsitlevate liidu ühtlustamisõigusaktide alusel kohaldatavatele nõuetele;
29) „liidu ühtlustamisõigusakt”- mis tahes toodete turustamise tingimusi ühtlustavad liidu õigusaktid.
Artikkel 4
Olulised nõuded
1. Artikli 2 lõikes 1 osutatud tooted võib teha kättesaadavaks või võtta kasutusele üksnes siis, kui nõuetekohase hooldamise ja ettenähtud otstarbel kasutamise korral ei ohusta need inimeste tervist ja turvalisust, vara ega keskkonda, ning üksnes juhul, kui need vastavad I lisas sätestatud kohaldatavatele olulistele nõuetele.
2. Liikmesriigid tagavad, et artikli 2 lõikes 1 osutatud tooted tehakse turul kättesaadavaks ja võetakse kasutusele ainult siis, kui need vastavad lõikes 1 osutatud nõuetele.
Artikkel 5
Navigeerimist käsitlevad siseriiklikud sätted
Käesolev direktiiv ei takista liikmesriikidel võtmast vastu sätteid teatud vetel navigeerimise kohta, et kaitsta keskkonda ja veeteede struktuuri ning tagada veeteedel ohutus, tingimusel et need sätted ei too kaasa käesoleva direktiivi nõuetele vastava veesõiduki muutmist ning on põhjendatud ja proportsionaalsed.
Artikkel 6
Vaba liikumine
1. Liikmesriigid ei takista käesoleva direktiivi nõuetele vastavate veesõidukite turul kättesaadavaks tegemist ega kasutuselevõttu oma territooriumil, ilma et see piiraks artikli 5 kohaldamist.
2. Liikmesriigid ei takista osaliselt valmis veesõidukite turul kättesaadavaks tegemist, kui tootja või importija kinnitab kooskõlas III lisaga, et need on mõeldud lõpuni ehitamiseks teiste poolt.
3. Liikmesriigid ei takista artiklis 15 osutatud tootja või importija deklaratsiooni kohaselt veesõidukitesse paigaldamiseks ette nähtud ja käesoleva direktiivi nõuetele vastavate komponentide turul kättesaadavaks tegemist ega kasutuselevõttu.
4. Liikmesriigid ei takista järgmiste käiturite turul kättesaadavaks tegemist ega kasutuselevõttu:
a)
käesolevale direktiivile vastavad mootorid, olenemata sellest, kas need on veesõidukile paigaldatud või mitte;
b)
veesõidukile paigaldatud ja direktiivi 97/68/EÜ kohase tüübikinnitusega mootorid, mis vastavad muudeks rakendusteks kui siseveelaevade, vedurite ja mootorvagunite liikuma panemiseks kasutatavate survesüütega mootorite IIIA, IIIB või IV etapi heite piirnormidele, nagu on sätestatud kõnealuse direktiivi I lisa punktis 4.1.2, ja mis vastavad käesolevale direktiivile, välja arvatud I lisa B osa heiteid käsitlevatele nõuetele;
c)
veesõidukile paigaldatud ja määruse (EÜ) nr 595/2009 kohase tüübikinnitusega mootorid, mis vastavad käesolevale direktiivile, välja arvatud I lisa B osa heiteid käsitlevatele nõuetele.
Esimese lõigu punkte b ja c kohaldatakse tingimusel, et juhul kui mootorit on veesõidukile paigaldamiseks kohandatud, siis mootorit kohandav isik tagab, et kohandamisel on võetud täielikult arvesse mootori tootjalt saadud andmeid ja muud teavet, millega tagatakse, et mootorit kohandavalt isikult saadud paigaldusjuhendite kohaselt paigaldatuna vastab mootor jätkuvalt kas direktiivi 97/68/EÜ või määruse (EÜ) nr 595/2009 kohastele heiteid käsitlevatele nõuetele, nagu on kinnitanud mootori tootja. Mootorit kohandav isik kinnitab artikli 15 kohaselt, et mootorit kohandavalt isikult saadud paigaldusjuhendite kohaselt paigaldatuna vastab mootor jätkuvalt kas direktiivi 97/68/EÜ või määruse (EÜ) nr 595/2009 kohastele heiteid käsitlevatele nõuetele, nagu on kinnitanud mootori tootja.
5. Liikmesriigid ei takista käesoleva direktiivi nõuetele mittevastavate artikli 2 lõikes 1 osutatud toodete esitlemist messidel, näitustel, esitlustel vm, tingimusel et nähtaval sildil on selgelt märgitud, et sellised tooted ei ole käesoleva direktiiviga kooskõlas ning neid ei tohi liidus kättesaadavaks teha ega kasutusele võtta enne, kui need on viidud vastavusse asjakohaste nõuetega.
II PEATÜKK
ETTEVÕTJATE JA ERAISIKUST IMPORTIJATE KOHUSTUSED
Artikkel 7
Tootjate kohustused
1. Tootjad tagavad oma toodete turulelaskmisel, et need on projekteeritud ja toodetud kooskõlas nõuetega, mis on sätestatud artikli 4 lõikes 1 ja I lisas.
2. Tootjad koostavad tehnilise dokumentatsiooni kooskõlas artikliga 25 ja teostavad või lasevad teostada asjakohase vastavushindamismenetluse kooskõlas artiklitega 19-22 ja artikliga 24.
Kui toote vastavus kohaldatavatele nõuetele on selle menetlusega tõendatud, siis koostavad tootjad artiklis 15 osutatud deklaratsiooni ning märgistavad toote ja kinnitavad sellele CE-märgise, nagu on sätestatud artiklites 17 ja 18.
3. Tootjad säilitavad tehnilise dokumentatsiooni ja artiklis 15 osutatud deklaratsiooni koopia kümne aasta jooksul alates toote turule laskmisest.
4. Tootjad tagavad menetlused seeriatoodangu vastavuse säilimiseks. Arvesse võetakse muudatusi toote konstruktsioonis või omadustes ning muudatusi neis ühtlustatud standardites, mille suhtes toote vastavust kinnitatakse.
Kui seda peetakse vajalikuks seoses tootest tuleneva ohuga, teevad tootjad tarbijate tervise ja turvalisuse kaitsmiseks turul kättesaadavaks tehtud toodete pistelist kontrolli, uurivad kaebusi, mittevastavaid tooteid ja toodete tagasinõudmisi ning vajaduse korral registreerivad need ning teavitavad turustajaid sellisest järelevalvest.
5. Tootjad tagavad, et nende toodetel on tüübi-, partii- või seerianumber või muu märge, mis võimaldaks neid identida, või kui komponentide suurus või laad seda ei võimalda, siis tagavad tootjad nõutud teabe esitamise pakendil või tootega kaasas olevas dokumendis.
6. Tootjad märgivad oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja kontaktaadressi kas tootele või, kui see ei ole võimalik, pakendile või tootega kaasas olevasse dokumenti. Aadress tähistab seda ühte kohta, kus saab tootjaga ühendust võtta.
7. Tootjad tagavad, et tootega on kaasas kasutusjuhend ja ohutusalane teave asjaomase liikmesriigi kindlaks määratud keeles või keeltes, mis on tarbijate ja teiste lõppkasutajate jaoks kergesti arusaadav.
8. Tootjad, kes arvavad või kellel on põhjust uskuda, et toode, mille nad on turule lasknud, ei vasta käesolevale direktiivile, võtavad viivitamatult vajalikud parandusmeetmed toote vastavusse viimiseks, vajaduse korral kõrvaldavad selle või nõuavad selle tagasi. Lisaks sellele, kui toode kujutab endast ohtu, teavitavad tootjad sellest viivitamatult nende liikmesriikide pädevaid asutusi, kus nad toote kättesaadavaks tegid, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja kõikide võetud parandusmeetmete kohta.
9. Tootjad esitavad pädeva riikliku asutuse põhjendatud nõudmisel talle kogu toote vastavust tõendava teabe ja dokumentatsiooni keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Nad teevad nimetatud asutusega viimase nõudmise korral koostööd kõikides nende poolt turule lastud toodete põhjustatud ohtude ärahoidmiseks võetud meetmetes.
Artikkel 8
Volitatud esindajad
1. Tootja võib kirjaliku volituse alusel määrata volitatud esindaja.
2. Artikli 7 lõikes 1 sätestatud kohustused ja tehnilise dokumentatsiooni koostamine ei kuulu volitatud esindaja ülesannete hulka.
3. Volitatud esindaja täidab tootjalt saadud volituses määratud ülesandeid. Volitus võimaldab volitatud esindajal teha vähemalt järgmist:
a)
hoida artiklis 15 osutatud deklaratsiooni ja tehnilise dokumentatsiooni koopiaid riiklikule järelevalveasutusele kättesaadavana kümne aasta jooksul alates toote turule laskmisest;
b)
esitada riiklike pädevate asutuste põhjendatud nõudmise korral neile kogu toote vastavust tõendava teabe ja dokumentatsiooni;
c)
teha riiklike pädevate asutustega viimaste nõudmise korral koostööd kõikides selle volitusega hõlmatud toodete põhjustatud ohtude ärahoidmiseks võetud meetmetes.
Artikkel 9
Importijate kohustused
1. Importijad lasevad liidu turule üksnes nõuetele vastavaid tooteid.
2. Enne toote turule laskmist tagavad importijad, et tootja on teostanud asjakohase vastavushindamismenetluse. Nad tagavad samuti, et tootja on koostanud tehnilise dokumentatsiooni, et tootel on artiklis 17 osutatud CE-märgis ja et sellega on kaasas artikli 15 ning I lisa A osa punkti 2.5, I lisa B osa punkti 4 ja I lisa C osa punkti 2 kohaselt nõutavad dokumendid ning et tootja on täitnud artikli 7 lõigetes 5 ja 6 sätestatud nõuded.
Kui importija arvab või tal on põhjust uskuda, et toode ei vasta artikli 4 lõikes 1 ja I lisas sätestatud nõuetele, siis ei lase ta toodet turule enne, kui see on nõuetega vastavusse viidud. Peale selle teavitab importija tootjat ja turujärelevalveasutusi, kui toode kujutab endast ohtu.
3. Importijad märgivad oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja kontaktaadressi tootele või kui komponentide puhul ei ole see võimalik, siis pakendile või tootega kaasas olevasse dokumenti.
4. Importijad tagavad, et tootega on kaasas kasutusjuhend ja ohutusalane teave asjaomase liikmesriigi kindlaks määratud keeles või keeltes, mis on tarbijate ja teiste lõppkasutajate jaoks kergesti arusaadav.
5. Importijad tagavad, et sel ajal, kui toode on nende vastutuse all, ei ohusta selle ladustamise või transpordi tingimused artikli 4 lõikes 1 ja I lisas sätestatud nõuetele vastavust.
6. Kui seda peetakse vajalikuks seoses tootest tuleneva ohuga, teevad importijad tarbijate tervise ja turvalisuse kaitsmiseks turul kättesaadavaks tehtud toodete pistelist kontrolli, uurivad kaebusi, mittevastavaid tooteid ja toodete tagasivõtmisi ning vajaduse korral registreerivad need ning teavitavad turustajaid sellisest järelevalvest.
7. Importijad, kes arvavad või kellel on põhjust uskuda, et toode, mille nad on turule lasknud, ei vasta käesolevale direktiivile, võtavad viivitamatult vajalikud parandusmeetmed toote vastavusseviimiseks, vajaduse korral kõrvaldavad selle või nõuavad selle tagasi. Lisaks sellele, kui toode kujutab endast ohtu, teavitavad importijad sellest viivitamatult nende liikmesriikide pädevaid asutusi, kus nad toote kättesaadavaks tegid, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja kõikide võetud parandusmeetmete kohta.
8. Importijad hoiavad kümne aasta jooksul alates toote turule laskmisest turujärelevalveasutuste jaoks kättesaadavana artiklis 15 osutatud deklaratsiooni koopia ning tagavad, et tehniline dokumentatsioon oleks viimaste nõudmise korral neile kättesaadav.
9. Importijad esitavad pädeva riikliku asutuse põhjendatud nõudmise korral talle toote vastavust tõendava kogu teabe ja dokumentatsiooni keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Nad teevad nimetatud asutusega viimase nõudmise korral koostööd kõikides nende poolt turule lastud toodete põhjustatud ohtude ärahoidmiseks võetud meetmetes.
Artikkel 10
Turustajate kohustused
1. Toodet turul kättesaadavaks tehes arvestavad turustajad hoolikalt käesoleva direktiivi nõudeid.
2. Enne toote turul kättesaadavaks tegemist kontrollivad turustajad, kas toode kannab artiklis 17 osutatud CE-märgist, kas sellel on kaasas artikli 7 lõikes 7, artiklis 15 ning I lisa A osa punktis 2.5, I lisa B osa punktis 4 ja I lisa C osa punktis 2 nõutud dokumendid ning juhend ja ohutusalane teave keeles või keeltes, millest saavad kergesti aru selle liikmesriigi tarbijad ja lõppkasutajad, mille turul toode kättesaadavaks tehakse, ning et tootja ja importija on täitnud artikli 7 lõigetes 5 ja 6 ning artikli 9 lõikes 3 sätestatud nõuded.
Kui turustaja arvab või tal on põhjust uskuda, et toode ei vasta artikli 4 lõikes 1 ja I lisas sätestatud nõuetele, siis teeb ta toote turul kättesaadavaks alles siis, kui toode on vastavusse viidud. Lisaks sellele, kui toode kujutab endast ohtu, teavitab turustaja sellest tootjat või importijat ning turujärelevalveasutusi.
3. Turustajad tagavad, et sel ajal, kui toode on nende vastutuse all, ei ohusta selle ladustamise või transpordi tingimused artikli 4 lõikes 1 ja I lisas sätestatud nõuetele vastavust.
4. Turustajad, kes arvavad või kellel on põhjust uskuda, et toode, mille nad on turul kättesaadavaks teinud, ei vasta käesolevale direktiivile, tagavad, et võetakse vajalikud parandusmeetmed toote vastavusse viimiseks, vajaduse korral kõrvaldavad selle või nõuavad selle tagasi. Lisaks sellele, kui toode kujutab endast ohtu, teavitavad nad sellest viivitamatult nende liikmesriikide pädevaid asutusi, kus nad toote turul kättesaadavaks tegid, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja kõikide võetud parandusmeetmete kohta.
5. Turustajad esitavad pädeva riikliku asutuse põhjendatud nõudmisel talle kogu toote vastavust tõendava teabe ja dokumentatsiooni. Nad teevad nimetatud asutusega viimase nõudmise korral koostööd kõikides nende poolt turul kättesaadavaks tehtud toodete põhjustatud ohtude ärahoidmiseks võetud meetmetes.
Artikkel 11
Juhtumid, mille puhul tootjate kohustusi kohaldatakse importijate ja turustajate suhtes
Käesolevas direktiivis käsitatakse tootjana importijat või turustajat, kes laseb toote turule oma nime või kaubamärgi all või kes muudab juba turule lastud toodet viisil, mis võib mõjutada vastavust käesoleva direktiivi nõuetele, ja tema suhtes kohaldatakse tootja kohustusi artikli 7 alusel.
Artikkel 12
Eraisikust importijate kohustused
1. Kui tootja ei täida kohustust seoses toote vastavusega direktiivile, tagab eraisikust importija enne toote kasutusele võtmist, et see on projekteeritud ja toodetud kooskõlas nõuetega, mis on sätestatud artikli 4 lõikes 1 ja I lisas ning täidab või laseb täita artikli 7 lõigetes 2, 3, 7 ja 9 sätestatud tootja kohustused.
2. Kui vajalik tehniline dokumentatsioon ei ole tootja käest kättesaadav, laseb eraisikust importija selle koostada, kasutades asjakohaseid eksperte.
3. Eraisikust importija tagab, et tootele on märgitud toote vastavushindamise teostanud teavitatud asutuse nimi ja aadress.
Artikkel 13
Ettevõtjate tuvastamine
1. Ettevõtjad esitavad turujärelevalveasutustele nõudmise korral teabe, mille alusel on võimalik tuvastada järgmist:
a)
iga ettevõtja, kes on neile toote tarninud;
b)
iga ettevõtja, kellele nemad on toodet tarninud.
Ettevõtjad on võimelised esitama esimeses lõigus osutatud teavet kümne aasta jooksul alates sellest, kui neile toodet tarniti, ja kümne aasta jooksul alates sellest, kui nad toodet tarnisid.
2. Eraisikust importijad esitavad turujärelevalveasutustele nõudmise korral teabe, mille alusel on võimalik tuvastada neile toote tarninud ettevõtja.
Eraisikust importijad on võimelised esitama esimeses lõigus osutatud teavet kümne aasta jooksul alates sellest, kui toode neile tarniti.
III PEATÜKK
TOOTE NÕUETELE VASTAVUS
Artikkel 14
Vastavuse eeldus
Tooted, mis on vastavuses ühtlustatud standardite või nende osadega, mille viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, eeldatakse olevat vastavuses nõuetega, mida nimetatud standardid või nende osad käsitlevad ja mis on sätestatud artikli 4 lõikes 1 ja I lisas.
Artikkel 15
ELi vastavusdeklaratsioon ja III lisa kohane deklaratsioon
1. ELi vastavusdeklaratsiooniga kinnitatakse, et artikli 4 lõikes 1 ja I lisas sätestatud või artikli 6 lõike 4 punktis b või c osutatud nõuded on täidetud.
2. ELi vastavusdeklaratsioon järgib käesoleva direktiivi IV lisas sätestatud näidise ülesehitust, sisaldab otsuse nr 768/2008/EÜ II lisas ning käesoleva direktiivi V lisas sätestatud asjakohastes moodulites täpsustatud elemente ning seda ajakohastatakse pidevalt. See tõlgitakse keelde või keeltesse, mida nõuab liikmesriik, kelle turul toode kättesaadavaks tehakse või kasutusele võetakse.
3. ELi vastavusdeklaratsiooni koostamisega võtab artikli 6 lõike 4 punktides b ja c osutatud mootori tootja, eraisikust importija või seda kohandav isik endale vastutuse toote nõuetelevastavuse eest.
4. Lõikes 3 osutatud ELi vastavusdeklaratsioon on kaasas järgmiste toodetega, kui need turul kättesaadavaks tehakse või kasutusele võetakse:
a)
veesõidukid;
b)
komponendid, kui need lastakse turule eraldi;
c)
käiturid.
5. III lisas ette nähtud tootja või importija deklaratsioon osaliselt valmis veesõiduki jaoks sisaldab selles lisas sätestatud elemente ja see kuulub osaliselt valmis veesõiduki juurde. See tõlgitakse keelde või keeltesse, mida nõuab liikmesriik, kelle turul toode kättesaadavaks tehakse.
Artikkel 16
CE-märgise üldpõhimõtted
CE-märgise suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklis 30 sätestatud üldpõhimõtteid.
Artikkel 17
CE-märgisega tooted
1. CE-märgis peab olema järgmistel toodetel, kui need turul kättesaadavaks tehakse või kasutusele võetakse:
a)
veesõidukid;
b)
komponendid;
c)
käiturid.
2. Liikmesriigid eeldavad, et lõikes 1 osutatud tooted, millel on CE-märgis, vastavad käesolevale direktiivile.
Artikkel 18
CE-märgise kinnitamise eeskirjad ja tingimused
1. CE-märgis kinnitatakse nähtaval, loetaval ja kustutamatul viisil artikli 17 lõikes 1 osutatud toodetele. Kui komponentide puhul ei ole see toote suurusest või laadist tingituna võimalik või selle püsimist ei saa tagada, kinnitatakse märgis pakendile ja tootega kaasas olevatesse dokumentidesse. Veesõidukite korral kinnitatakse CE-märgis veesõiduki tehasetähisele, mis on paigaldatud eraldi veesõiduki identifitseerimisnumbrist. Käituri puhul kinnitatakse CE-märgis mootorile.
2. CE-märgis kinnitatakse tootele enne selle turule laskmist või kasutuselevõttu. Peale CE-märgise ja lõikes 3 osutatud identifitseerimisnumbri võib tootel olla ka piktogramm või muu märgis, mis viitab erilisele ohule või kasutusviisile.
3. CE-märgise järel märgitakse teavitatud asutuse identifitseerimisnumber, kui nimetatud asutus on kaasatud tootmise kontrollifaasi või ehitusjärgsesse hindamisse.
Teavitatud asutuse identifitseerimisnumbri kinnitab kas asutus ise või tema juhiste järgi tootja või tema volitatud esindaja või artikli 19 lõikes 2, 3 või 4 osutatud isik.
IV PEATÜKK
VASTAVUSE HINDAMINE
Artikkel 19
Kohaldatavad vastavushindamismenetlused
1. Enne artikli 2 lõikes 1 osutatud toodete turule laskmist teostab tootja artiklites 20, 21 ja 22 osutatud moodulites sätestatud menetlused.
2. Liikmesriigid tagavad juhul, kui tootja ei ole asjaomase toote vastavushindamist teinud, et eraisikust importija viib enne artikli 2 lõikes 1 osutatud toote kasutuselevõtmist läbi artiklis 23 osutatud menetluse.
3. Kõik isikud, kes lasevad turule või võtavad kasutusele käituri või veesõiduki pärast selle ulatuslikku muutmist või ümberehitamist, või kõik isikud, kes muudavad käesoleva direktiiviga hõlmamata veesõiduki kavandatud otstarvet nii, et see kuulub selle reguleerimisalasse, teostavad enne toote turule laskmist või kasutuselevõtmist artiklis 23 osutatud menetluse.
4. Kõik isikud, kes lasevad oma tarbeks ehitatud veesõiduki turule enne artikli 2 lõike 2 punkti a alapunktis vii osutatud viieaastase ajavahemiku lõppu, teostavad enne toote turule laskmist või kasutuselevõtmist artiklis 23 osutatud menetluse.
Artikkel 20
Projekteerimine ja ehitamine
1. Väikelaevade projekteerimise ja ehitamise suhtes kohaldatakse järgmisi otsuse nr 768/2008/EÜ II lisas sätestatud menetlusi:
a)
I lisa A osa punktis 1 osutatud konstruktsioonikategooriate A ja B puhul:
i)
väikelaevade puhul kerepikkusega 2,5-12 m üks järgmistest moodulitest:
-
moodul A1 (tootmise sisekontroll koos kontrollitava toote katsetamisega);
-
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F;
-
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
-
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
ii)
väikelaevade puhul kerepikkusega 12-24 m üks järgmistest moodulitest:
-
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F;
-
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
-
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
b)
I lisa A osa punktis 1 osutatud konstruktsioonikategooria C puhul:
i)
väikelaevade puhul kerepikkusega 2,5-12 m üks järgmistest moodulitest:
-
kui on järgitud I lisa A osa punktidega 3.2 ja 3.3 seotud ühtlustatud standardeid: moodul A (tootmise sisekontroll), moodul A1 (tootmise sisekontroll koos kontrollitava toote katsetamisega), moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F, moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus) või moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
-
kui ei ole järgitud I lisa A osa punktidega 3.2 ja 3.3 seotud ühtlustatud standardeid: moodul A1 (tootmise sisekontroll koos kontrollitava toote katsetamisega), moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F, moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus) või moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
ii)
väikelaevade puhul kerepikkusega 12-24 m üks järgmistest moodulitest:
-
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F;
-
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
-
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
c)
I lisa A osa punktis 1 osutatud konstruktsioonikategooria D puhul:
väikelaevade puhul kerepikkusega 2,5-24 m üks järgmistest moodulitest:
-
moodul A (tootmise sisekontroll);
-
moodul A1 (tootmise sisekontroll koos kontrollitava toote katsetamisega);
-
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F;
-
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
-
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus).
2. Jettide projekteerimise ja ehitamise suhtes kohaldatakse üht järgmistest otsuse nr 768/2008/EÜ II lisas sätestatud menetlustest:
a)
moodul A (tootmise sisekontroll);
b)
moodul A1 (tootmise sisekontroll koos kontrollitava toote katsetamisega);
c)
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F;
d)
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
e)
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus).
3. Komponentide projekteerimise ja ehitamise suhtes kohaldatakse üht järgmistest otsuse nr 768/2008/EÜ II lisas sätestatud menetlustest:
a)
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F;
b)
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
c)
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus).
Artikkel 21
Heited
Artikli 2 lõike 1 punktides d ja e osutatud toodete heidete suhtes kohaldab mootori tootja järgmisi otsuse nr 768/2008/EÜ II lisas sätestatud menetlusi:
a)
kui katsetes kasutatakse ühtlustatud standardeid, siis üht järgmistest moodulitest:
i)
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C, D, E või F;
ii)
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
iii)
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
b)
kui katsetes ei kasutata ühtlustatud standardeid, siis üht järgmistest moodulitest:
i)
moodul B (ELi tüübihindamine) koos mooduliga C1;
ii)
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus).
Artikkel 22
Müratase
1. Sisseehitatud väljalaskesüsteemita sisepäramootoriga või sisemootoriga väikelaevade müra suhtes ning selliste sisseehitatud väljalaskesüsteemita sisepäramootoriga väikelaevade või sisemootoriga väikelaevade müra suhtes, mida on oluliselt ümber ehitatud ning mis seejärel lastakse turule viie aasta jooksul alates ümberehitamisest, kohaldab tootja järgmisi otsuse nr 768/2008/EÜ II lisas sätestatud menetlusi:
a)
kui katsetes kasutatakse müra mõõtmise ühtlustatud standardeid, siis üht järgmistest moodulitest:
i)
moodul A1 (tootmise sisekontroll koos kontrollitava toote katsetamisega);
ii)
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
iii)
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
b)
kui katsetes ei kasutata müra mõõtmise ühtlustatud standardeid, siis moodulit G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
c)
kui hindamisel kasutatakse Froude’i arvu ning võimsuse ja veeväljasurve suhte meetodit, siis üht järgmistest moodulitest:
i)
moodul A (tootmise sisekontroll);
ii)
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
iii)
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus).
2. Jettide ning väikelaevadele paigaldamiseks ette nähtud päramootorite ja sisseehitatud väljalaskesüsteemiga sisepäramootorite müra suhtes kohaldab jeti või mootori tootja järgmisi otsuse nr 768/2008/EÜ II lisas sätestatud menetlusi:
a)
kui katsetes kasutatakse müra mõõtmise ühtlustatud standardeid, siis üht järgmistest moodulitest:
i)
moodul A1 (tootmise sisekontroll koos kontrollitava toote katsetamisega);
ii)
moodul G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus);
iii)
moodul H (täielikul kvaliteedi tagamisel põhinev vastavus);
b)
kui katsetes ei kasutata müra mõõtmise ühtlustatud standardeid, siis moodulit G (üksiktoote tõendamisel põhinev vastavus).
Artikkel 23
Ehitusjärgne hindamine
Artikli 19 lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud ehitusjärgset hindamist teostatakse vastavalt V lisas sätestatule.
Artikkel 24
Täiendavad nõuded
1. Kui kasutatakse otsuse nr 768/2008/EÜ II lisa moodulit B, teostatakse ELi tüübihindamine kõnealuse mooduli punkti 2 teises taandes täpsustatud viisil.
Moodulis B viidatud tootetüüp võib hõlmata toote mitut versiooni tingimusel, et
a)
selliste versioonide vahelised erinevused ei mõjuta ohutust ega muid toote toimimisega seotud nõudeid ning
b)
toote versioonidele viidatakse vastavas ELi tüübihindamistõendis, vajaduse korral algsesse tõendisse muudatuste tegemisega.
2. Kui kasutatakse otsuse nr 768/2008/EÜ II lisa moodulit A1, teostatakse tootekontrolli ühel või mitmel tootja toodangut esindaval veesõidukil ning kohaldatakse käesoleva direktiivi VI lisas sätestatud täiendavaid nõudeid.
3. Otsuse nr 768/2008/EÜ II lisa moodulites A1 ja C1 nimetatud ettevõttesiseste akrediteeritud asutuste kasutamise võimalust ei kohaldata.
4. Kui kasutatakse otsuse nr 768/2008/EÜ II lisa moodulit F, kohaldatakse heiteid käsitlevatele nõuetele vastavuse hindamisel käesoleva direktiivi VII lisas kirjeldatud menetlust.
5. Kui käesoleva direktiivi heiteid käsitlevatele nõuetele vastavuse hindamisel kasutatakse otsuse nr 768/2008/EÜ II lisa moodulit C ja kui tootja ei rakenda otsuse nr 768/2008/EÜ II lisa moodulis H kirjeldatud asjakohast kvaliteedisüsteemi, teostab tootekontrolli või laseb selle teostada tootja valitud teavitatud asutus enda kindlaks määratud juhuslike ajavahemike järel, et kontrollida toote sisekontrolli kvaliteeti. Kui kvaliteet ei osutu rahuldavaks või kui on vaja kontrollida tootja esitatud andmete õigsust, kohaldatakse käesoleva direktiivi VIII lisas sätestatud menetlust.
Artikkel 25
Tehniline dokumentatsioon
1. Artikli 7 lõikes 2 osutatud tehniline dokumentatsioon sisaldab kõiki asjakohaseid andmeid ja üksikasju nende tootja kasutatud vahendite kohta, millega tagatakse toote vastavus artikli 4 lõikes 1 ja I lisas sätestatud nõuetele. Eelkõige sisaldab see IX lisas loetletud asjakohaseid dokumente.
2. Tehniline dokumentatsioon tagab, et projekteerimine, ehitamine, käitamine ja vastavuse hindamine oleksid selgelt mõistetavad.
V PEATÜKK
VASTAVUSHINDAMISASUTUSTE TEAVITAMINE
Artikkel 26
Teavitamine
Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike asutustest, kes on kolmandate isikutena volitatud täitma vastavushindamisülesandeid käesoleva direktiivi alusel.
Artikkel 27
Teavitavad asutused
1. Liikmesriigid määravad teavitava asutuse, kes vastutab vastavushindamisasutuste käesoleva direktiivi kohaseks hindamiseks ja teavitamiseks ning teavitatud asutuste järelevalveks vajalike menetluste kehtestamise ja rakendamise eest ning artikli 32 sätetele vastavuse eest.
2. Liikmesriigid võivad otsustada, et lõikes 1 osutatud hindamist ja järelevalvet teostab määruse (EÜ) nr 765/2008 tähenduses ja sellega kooskõlas riiklik akrediteerimisasutus.
3. Kui teavitav asutus delegeerib või annab muul viisil edasi lõikes 1 nimetatud hindamise, teavitamise või järelevalve asutusele, mis ei ole valitsusasutus, siis peab see asutus olema juriidiline isik ja vastama mutatis mutandis artiklis 28 sätestatud nõuetele. Peale selle peab kõnealusel asutusel olema kehtestatud kord oma tegevusest tulenevate kulude katmiseks.
4. Teavitav asutus vastutab täielikult lõikes 3 osutatud asutuse tegevuse eest.
Artikkel 28
Nõuded teavitavatele asutustele
1. Teavitav asutus luuakse nii, et ei tekiks huvide konflikti vastavushindamisasutustega.
2. Teavitava asutuse struktuur ja töökorraldus on selline, et on tagatud asutuse tegevuse objektiivsus ja erapooletus.
3. Teavitava asutuse struktuur on selline, et kõik vastavushindamisasutusest teavitamisega seotud otsused teevad pädevad isikud, kes ei ole teostanud hindamist.
4. Teavitav asutus ei paku ega osuta teenuseid, mida osutavad vastavushindamisasutused, ega nõustamisteenuseid ärilisel või konkureerival alusel.
5. Teavitav asutus tagab saadud teabe konfidentsiaalsuse.
6. Teavitaval asutusel on oma ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks piisavalt pädevaid töötajaid.
Artikkel 29
Teavitavate asutuste teabekohustus
Liikmesriigid annavad komisjonile teada oma menetlustest vastavushindamisasutuste hindamiseks ja nendest teavitamiseks ning teavitatud asutuste järelevalveks ning nende menetluste muudatustest.
Komisjon teeb nimetatud teabe avalikult kättesaadavaks.
Artikkel 30
Nõuded teavitatud asutustele
1. Käesoleva direktiivi alusel toimuva teavitamise puhul täidavad vastavushindamisasutused lõigetes 2-11 sätestatud nõuded.
2. Vastavushindamisasutused luuakse siseriikliku õiguse alusel ning nad on juriidilised isikud.
3. Vastavushindamisasutus on kolmandast isikust asutus, mis on sõltumatu organisatsioonist või tootest, mida ta hindab.
Asutust, mis kuulub ettevõtjate ühendusse või kutseliitu, mis esindab ettevõtjaid, kes on seotud tema hinnatavate toodete projekteerimise, tootmise, tarnimise, monteerimise, kasutamise või hooldamisega, võib pidada selliseks asutuseks tingimusel, et tõendatud on selle sõltumatus ja igasugune huvide konflikti puudumine.
4. Vastavushindamisasutus, selle juhtkond ja vastavushindamisülesannete täitmise eest vastutavad töötajad ei ole hinnatava toote projekteerija, tootja, tarnija, paigaldaja, ostja, omanik, kasutaja, hooldaja ega ühegi nimetatud osalise esindaja. See ei välista vastavushindamisasutuste tegevuseks vajalike hinnatavate toodete kasutamist ega nende toodete kasutamist isiklikul otstarbel.
Vastavushindamisasutus, selle juhtkond ja vastavushindamisülesannete täitmise eest vastutavad töötajad ei ole otseselt seotud nimetatud toodete projekteerimise, tootmise, turustamise, paigaldamise, kasutamise või hooldusega ega esinda ühtegi osalist, kes nimetatud tegevusega tegeleb. Nad ei osale üheski tegevuses, mis võib olla vastuolus nende otsuste sõltumatuse ja usaldusväärsusega vastavushindamistoimingutes, mille teostamisest neid on teavitatud. See kehtib eelkõige nõustamisteenuste puhul.
Vastavushindamisasutused tagavad, et nende tütarettevõtjate või alltöövõtjate tegevus ei mõjuta nende vastavushindamistoimingute konfidentsiaalsust, objektiivsust ja erapooletust.
5. Vastavushindamisasutused ja nende töötajad teostavad vastavushindamistoiminguid suurima erialase usaldusväärsuse ja nõutava erialase tehnilise pädevusega ning on vabad igasugustest surveavaldustest ja ahvatlustest, eelkõige rahalistest, mis võivad nende otsuseid või vastavushindamistoimingute tulemusi mõjutada, eriti seoses isikute või isikute rühmadega, kes on huvitatud nimetatud toimingute tulemustest.
6. Vastavushindamisasutus on võimeline täitma talle artiklite 19-24 sätetega määratud vastavushindamisülesandeid, mille täitmisega seoses temast on teavitatud, sõltumata sellest, kas vastavushindamisasutus täidab neid ise või täidetakse neid tema nimel ja vastutusel.
Vastavushindamisasutuse käsutuses on alati ja kõikide vastavushindamismenetluste ning iga teavitatud toodete tüübi või kategooria jaoks vajalikud:
a)
tehniliste teadmistega töötajad, kellel on piisav ja asjakohane kogemus vastavushindamisülesannete täitmiseks;
b)
menetluste kirjeldused, mille kohaselt vastavushindamist teostatakse, tagades läbipaistvuse ning suutlikkuse neid menetlusi korrata.
Asutusel on asjakohased tegevuspõhimõtted ja menetlused, milles eristatakse ülesandeid, mida ta täidab teavitatud asutusena, ja muud tegevust;
c)
menetlused tegevuse teostamiseks, milles võetakse arvesse ettevõtja suurust, tegutsemisvaldkonda ja struktuuri, asjaomase tootetehnoloogia keerukuse astet ning seda, kas tegemist on mass- või seeriatootmisega.
Tal on vajalikud vahendid vastavushindamistoimingute nõuetekohase teostamisega seotud tehniliste ja haldusülesannete täitmiseks ning juurdepääs kogu vajalikule varustusele või vahenditele.
7. Vastavushindamistoimingute eest vastutavatel töötajatel on järgmised omadused:
a)
usaldusväärne tehniline ja kutsealane väljaõpe, mis hõlmab kõiki vastavushindamistoiminguid, mille täitmisega seoses nimetatud vastavushindamisasutust on teavitatud;
b)
rahuldavad teadmised nende teostatavate hindamiste nõuete kohta ning piisav pädevus nimetatud hindamiste teostamiseks;
c)
piisav teadmine ja arusaamine olulistest nõuetest, kohaldatavatest ühtlustatud standarditest, asjakohastest liidu ühtlustamisõigusaktidest ja siseriiklikest õigusaktidest;
d)
võime koostada hindamise teostamist tõestavaid sertifikaate, registreid ja aruandeid.
8. Tagatakse vastavushindamisasutuste, nende juhtkonna ja hindamistöötajate erapooletus.
Vastavushindamisasutuse juhtkonna ja hindamistöötajate tasu suurus ei sõltu teostatud hindamiste arvust ega nimetatud hindamiste tulemustest.
9. Vastavushindamisasutused võtavad endale vastutuskindlustuse, välja arvatud juhul, kui siseriikliku õiguse alusel lasub vastutus liikmesriigil või kui vastavushindamise eest vastutab otseselt liikmesriik ise.
10. Vastavushindamisasutuse töötajad hoiavad ametisaladust seoses kogu teabega, mis on saadud artiklite 19-24 või nende jõustamiseks vastu võetud siseriikliku õiguse sätete kohaselt täidetud ülesannete käigus, välja arvatud selle liikmesriigi pädevate asutuste puhul, kus vastavushindamisasutus tegutseb. Kaitstakse omandiõigust.
11. Vastavushindamisasutused võtavad osa standardimisest või tagavad oma hindamistöötajate teadlikkuse asjakohasest standardimistegevusest ja artikli 42 alusel loodud teavitatud asutuste koordineerimisrühma tegevusest ning kohaldab nimetatud rühma töö tulemusel koostatud haldusotsuseid ja -dokumente üldsuunistena.
Artikkel 31
Vastavuse eeldus
Kui vastavushindamisasutus tõendab oma vastavust asjakohastes ühtlustatud standardites või nende osades sätestatud kriteeriumidega, mille viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, eeldatakse tema vastavust artiklis 30 sätestatud nõuetele, kui kohaldatavad ühtlustatud standardid hõlmavad neid nõudeid.
Artikkel 32
Teavitatud asutuste tütarettevõtjad ja alltöövõtjad
1. Kui teavitatud asutus kasutab vastavushindamisega seotud ülesannete täitmiseks alltöövõtjaid või tütarettevõtjat, siis tagab ta, et alltöövõtja või tütarettevõtja vastab artiklis 30 sätestatud nõuetele, ning teatab sellest teavitavale asutusele.
2. Teavitatud asutus vastutab täielikult oma alltöövõtjate ja tütarettevõtjate täidetud ülesannete eest, olenemata nende asukohast.
3. Alltöövõtjaid või tütarettevõtjat võib kasutada ainult kliendi nõusolekul.
4. Teavitatud asutus hoiab teavitavatele asutustele kättesaadaval dokumente, mis käsitlevad alltöövõtja või tütarettevõtja kvalifikatsiooni hindamist ja nende tehtud tööd artiklite 19-24 alusel.
Artikkel 33
Teavitamise taotlus
1. Vastavushindamisasutus esitab teavitamise taotluse selle liikmesriigi teavitavale asutusele, mille territooriumil ta asub.
2. Koos lõikes 1 osutatud taotlusega esitab ta vastavushindamistoimingute, vastavushindamismooduli või -moodulite ja toote või toodete kirjelduse, millega tegelemiseks ta väidab end pädev olevat, ning riikliku akrediteerimisasutuse väljastatud akrediteerimistunnistuse, mis tõendab, et vastavushindamisasutus vastab artiklis 30 sätestatud nõuetele, kui selline tunnistus on olemas.
3. Kui asjaomane vastavushindamisasutus ei saa akrediteerimistunnistust esitada, siis esitab ta teavitavale asutusele kogu dokumentaalse tõendusmaterjali, mis on vajalik, et kontrollida, tunnistada ja korrapäraselt jälgida tema vastavust artiklis 30 sätestatud nõuetele.
Artikkel 34
Teavitamismenetlus
1. Teavitavad asutused võivad teavitada ainult neist vastavushindamisasutustest, mis vastavad artiklis 30 sätestatud nõuetele.
2. Teavitavad asutused kasutavad komisjoni ja teiste liikmesriikide teavitamiseks komisjoni välja arendatud ja hallatavat elektroonilist teavitamisvahendit.
3. Teavitus sisaldab täielikku ülevaadet vastavushindamistoimingutest, vastavushindamismoodulist või -moodulitest ja tootest või toodetest ning asjakohast pädevuse tõendamist.
4. Kui teavitus ei põhine artikli 33 lõikes 2 osutatud akrediteerimistunnistusel, siis esitab teavitav asutus komisjonile ja teistele liikmesriikidele dokumendid, mis tõendavad vastavushindamisasutuse pädevust ja kehtivat korda, millega tagatakse asutuse korrapärane jälgimine ning selle jätkuv vastavus artiklis 30 sätestatud nõuetele.
5. Asjaomane asutus võib teavitatud asutuse tegevusega tegeleda ainult siis, kui komisjon ja teised liikmesriigid ei esita vastuväiteid kahe nädala jooksul alates teavitamisest juhul, kui kasutatakse akrediteerimistunnistust, ja kahe kuu jooksul alates teavitamisest juhul, kui akrediteerimist ei kasutata.
Käesoleva direktiivi mõistes käsitatakse akrediteeritud asutusena ainult sellist asutust.
6. Komisjoni ja teisi liikmesriike teavitatakse kõikidest edasistest asjakohastest muudatustest nimetatud teavituses.
Artikkel 35
Identifitseerimisnumbrid ja teavitatud asutuste nimekirjad
1. Komisjon määrab igale teavitatud asutusele identifitseerimisnumbri.
Ta määrab üheainsa numbri, isegi kui asutusest teavitatakse mitme erineva liidu õigusakti alusel.
Lisaks annavad liikmesriigid identifitseerimiskoodi sellele teavitatud asutusele, kellele teavitav asutus on andnud loa teha ehitusjärgseid vastavushindamisi.
2. Komisjon teeb avalikkusele kättesaadavaks käesoleva direktiivi alusel teavitatud asutuste nimekirja, mis sisaldab ka asutuste identifitseerimisnumbreid ja asjakohasel juhul -koode ja tegevust, mille teostamiseks neist on teavitatud.
Komisjon tagab kõnealuse nimekirja ajakohastamise.
Artikkel 36
Muudatused teavituses
1. Kui teavitav asutus on veendunud või talle on teatatud, et teavitatud asutus ei vasta enam artiklis 30 sätestatud nõuetele või et ta ei ole oma kohustusi täitnud, siis piirab, peatab või tühistab teavitav asutus teavituse sõltuvalt nõuetele mittevastavuse või kohustuste täitmata jätmise tõsidusest. Ta teavitab sellest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.
2. Kui teavitust piiratakse, see peatatakse või tühistatakse või kui teavitatud asutus on lõpetanud oma tegevuse, siis võtab teavitav liikmesriik vajalikud meetmed selle tagamiseks, et kõnealuse asutuse dokumente menetleks mõni teine teavitatud asutus või et need oleksid nõudmise korral kättesaadavad teavitamise ja turujärelevalveasutustele.
Artikkel 37
Teavitatud asutuste pädevuse vaidlustamine
1. Komisjon uurib igat juhtumit, kui tal tekib kahtlus või tema tähelepanu juhitakse kahtlusele, et teavitatud asutus ei ole enam pädev või teavitatud asutus ei täida talle pandud nõudeid ja vastutust.
2. Teavitav liikmesriik esitab komisjonile selle nõudmise korral kogu teabe, mis on seotud teavitamise alusega või asjaomase asutuse pädevuse säilimisega.
3. Komisjon tagab, et kogu tundlikku teavet, mille ta oma uurimise käigus on saanud, käsitletakse konfidentsiaalselt.
4. Kui komisjon on veendunud, et teavitatud asutus ei täida või on lakanud täitmast teavitamise aluseks olevaid nõudeid, võtab ta vastu rakendusakti, milles nõutakse, et teavitav liikmesriik võtaks parandusmeetmed, sealhulgas vajaduse korral tühistaks teavituse.
Kõnealune rakendusakt võetakse vastu artikli 50 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt.
Artikkel 38
Teavitatud asutuste tegevusalased kohustused
1. Teavitatud asutused teostavad vastavushindamist kooskõlas artiklites 19-24 sätestatud vastavushindamismenetlustega.
2. Vastavushindamist teostatakse proportsionaalselt, vältides ettevõtjate ja eraisikust importijate liigset koormamist. Vastavushindamisasutused võtavad oma ülesannete täitmisel arvesse ettevõtja suurust, tegutsemisvaldkonda ja struktuuri, asjaomase tootetehnoloogia keerukuse astet ning seda, kas tegemist on mass- või seeriatootmisega.
Seejuures tagavad nad siiski piisava ranguse ja kaitsetaseme, mida käesoleva direktiivi sätete kohaselt toote vastavuse tagamiseks nõutakse.
3. Kui teavitatud asutus leiab, et tootja või eraisikust importija ei ole kinni pidanud artikli 4 lõikes 1 ja I lisas sätestatud nõuetest või vastavatest ühtlustatud standarditest, siis nõuab ta kõnealuselt tootjalt või eraisikust importijalt sobivate parandusmeetmete võtmist ega väljasta vastavussertifikaati.
4. Kui pärast sertifikaadi väljastamist avastab teavitatud asutus vastavuse järelevalve käigus, et toode ei vasta enam nõuetele, siis nõuab ta tootjalt asjakohaste parandusmeetmete võtmist ja vajaduse korral peatab või tühistab sertifikaadi.
5. Kui parandusmeetmeid ei võeta või kui neil ei ole vajalikku mõju, siis piirab, peatab või tühistab teavitatud asutus mis tahes sertifikaadi vastavalt vajadusele.
Artikkel 39
Edasikaebamise kord
Liikmesriigid tagavad, et teavitatud asutuse otsuste vaidlustamiseks nähakse ette edasikaebamise kord.
Artikkel 40
Teavitatud asutuste teabekohustus
1. Teavitatud asutus edastab teavitavale asutusele teabe järgmise kohta:
a)
sertifikaatide andmisest keeldumine, nende peatamine või tühistamine;
b)
kõik teavitamise ulatust ja tingimusi mõjutavad asjaolud;
c)
kõik turujärelevalveasutustelt vastavushindamistoimingute kohta saadud teabenõuded;
d)
nõudmise korral nende tegevusalas teostatud vastavushindamistoimingud ja muud tehtud toimingud, sealhulgas piiriülene tegevus ja alltöövõtt.
2. Teavitatud asutused esitavad teistele käesoleva direktiivi alusel teavitatud samalaadsete vastavushindamistoimingute ja samade toodetega tegelevatele asutustele asjakohase teabe negatiivsete ja nõudmise korral positiivsete vastavushindamistulemuste kohta.
Artikkel 41
Kogemuste vahetamine
Komisjon korraldab liikmesriikides teavituspoliitika eest vastutavate asutuste vahel kogemuste vahetamise.
Artikkel 42
Teavitatud asutuste koordineerimine
Komisjon tagab käesoleva direktiivi alusel teavitatud asutuste vahelise sobiva koordineerimise ja koostöö ning selle nõuetekohase toimimise valdkondlike teavitatud asutuste rühma või rühmade kujul.
Liikmesriigid tagavad oma teavitatud asutuste osalemise nimetatud rühma või rühmade töös otseselt või määratud esindajate vahendusel.
VI PEATÜKK
LIIDU TURUJÄRELEVALVE, LIIDU TURULE SISENEVATE TOODETE KONTROLL NING KAITSEMEETMETE MENETLUS
Artikkel 43
Liidu turujärelevalve ning liidu turule sisenevate toodete kontroll
Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse jäävate toodete suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 15 lõiget 3 ja artikleid 16-29.
Artikkel 44
Liikmesriigi tasandil ohtu kujutavate toodetega tegelemise menetlus
1. Kui liikmesriigi turujärelevalveasutustel on piisavalt põhjust arvata, et käesoleva direktiivi reguleerimisalasse jääv toode kujutab ohtu inimeste tervisele või turvalisusele, varale või keskkonnale, siis teostavad nad asjaomase toote hindamise käesolevas direktiivis sätestatud asjakohaste nõuete põhjal. Asjaomased ettevõtjad või eraisikust importijad teevad turujärelevalveasutustega vajalikul viisil koostööd.
Ettevõtja puhul, kui nimetatud hindamise tulemusena on turujärelevalveasutused arvamusel, et toode ei vasta käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele, siis nõuavad nad viivitamatult, et asjakohane ettevõtja võtaks kõik vajalikud parandusmeetmed, et toode nimetatud nõuetega vastavusse viia, või kõrvaldaksid toote turult või nõuaksid selle tagasi mõistliku aja jooksul, arvestades ohu suurust.
Eraisikust importija puhul, kui nimetatud hindamise tulemusena on turujärelevalveasutused arvamusel, et toode ei vasta käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele, siis teatatakse viivitamata eraisikust importijale, et ta võtaks asjakohaseid parandusmeetmeid, et toode nimetatud nõuetega vastavusse viia, peataks toote kasutuselevõtu või peataks toote kasutamise, arvestades ohu suurust.
Turujärelevalveasutused teavitavad sellest asjakohast teavitatud asutust.
Käesoleva lõike teises ja kolmandas lõigus osutatud meetmete suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklit 21.
2. Kui turujärelevalveasutused on seisukohal, et mittevastavus ei piirdu üksnes nende liikmesriigi territooriumiga, siis teavitavad nad komisjoni ja teisi liikmesriike hindamistulemustest ja meetmetest, mille võtmist on nad asjaomaselt ettevõtjalt nõudnud.
3. Ettevõtja tagab, et kõikide tema poolt liidu turul kättesaadavaks tehtud vastavate toodete suhtes võetakse vajalikud parandusmeetmed.
Eraisikust importija tagab, et tema poolt oma tarbeks liitu imporditud vastava toote suhtes võetakse vajalikud parandusmeetmed.
4. Kui asjaomane ettevõtja ei võta lõike 1 teises lõigus osutatud ajavahemiku jooksul piisavaid parandusmeetmeid, võtavad turujärelevalveasutused kõik sobivad ajutised meetmed, et riigisisesel turul toote kättesaadavaks tegemine keelata või seda piirata, toode turult kõrvaldada või tagasi nõuda.
Kui eraisikust importija ei võta piisavaid parandusmeetmeid, võtavad turujärelevalveasutused kõik sobivad ajutised meetmed, et keelata toote kasutuselevõtmine või keelata toote kasutamine või piirata selle kasutamist oma territooriumil.
Turujärelevalveasutused teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike kõnealustest meetmetest viivitamatult.
5. Lõikes 4 osutatud teave sisaldab kõiki kättesaadavaid üksikasju, eelkõige teavet, mis on vajalik mittevastava toote identifitseerimiseks ning toote päritolu, väidetava mittevastavuse laadi ja seonduva riski iseloomu, võetud siseriiklike meetmete iseloomu ja kestuse kindlakstegemiseks, samuti asjaomase ettevõtja või eraisikust importija esitatud seisukohti. Turujärelevalveasutused märgivad eelkõige, kas mittevastavus on tingitud ühest järgmisest asjaolust:
a)
toode ei vasta käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele, mis on seotud inimeste tervise või turvalisuse, vara või keskkonna kaitsega, või
b)
esinevad puudused artiklis 14 viidatud ühtlustatud standardites, mis annavad vastavuse eelduse.
6. Liikmesriigid, kes ei ole käesoleva artikli alusel menetluse algatajad, teavitavad viivitamatult komisjoni ja teisi liikmesriike kõikidest võetud meetmetest ja muust nende käsutuses olevast täiendavast teabest, mis on seotud asjaomase toote nõuetele mittevastavusega, ning juhul, kui nad ei ole nõus teavitatud siseriiklike meetmega, oma vastuväidetest.
7. Kui kolme kuu jooksul alates lõikes 4 osutatud teabe kättesaamisest ei ole teised liikmesriigid ega komisjon esitanud vastuväiteid liikmesriigi ajutise meetme suhtes, loetakse meede põhjendatuks.
8. Liikmesriigid tagavad, et asjaomase toote suhtes võetakse viivitamatult kõik vajalikud piiravad meetmed, nagu toote kõrvaldamine nende turult.
Artikkel 45
Liidu kaitsemeetmete menetlus
1. Kui artikli 44 lõigetes 3 ja 4 sätestatud menetluse käigus esitatakse liikmesriigi võetud meetmele vastuväiteid või kui komisjon arvab, et siseriiklik meede on liidu õigusaktidega vastuolus, siis alustab komisjon viivitamatult konsulteerimist liikmesriikidega ja asjakohase ettevõtja või asjakohaste ettevõtjate või eraisikust importijaga ning hindab siseriiklikku meedet. Kõnealuse hindamise tulemuste põhjal võtab komisjon vastu rakendusakti, milles sedastatakse, kas siseriiklik meede on õigustatud või mitte.
Komisjoni otsus adresseeritakse kõikidele liikmesriikidele ning see edastatakse viivitamatult neile ja asjaomasele ettevõtjale või asjaomastele ettevõtjatele või eraisikust importijale.
2. Kui siseriiklik meede loetakse põhjendatuks, siis võtavad kõik liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada mittevastava toote kõrvaldamine oma turgudelt, ja teavitavad sellest komisjoni. Kui siseriiklikku meedet peetakse põhjendamatuks, tunnistab asjaomane liikmesriik selle kehtetuks.
3. Kui siseriiklik meede loetakse põhjendatuks ja toote mittevastavus tuleneb puudustest artikli 44 lõike 5 punktis b viidatud ühtlustatud standardites, siis kohaldab komisjon määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 11 kohast menetlust.
Artikkel 46
Formaalne mittevastavus
1. Ilma et see piiraks artikli 44 kohaldamist, nõuab liikmesriik asjaomaselt ettevõtjalt või eraisikust importijalt asjaomase mittevastavuse kõrvaldamist pärast seda, kui ta on avastanud ühe järgmistest asjaoludest:
a)
CE-märgis on tootele kinnitatud artiklit 16, 17 või 18 rikkudes;
b)
artiklis 17 osutatud CE-märgist ei ole kinnitatud;
c)
ELi vastavusdeklaratsiooni või III lisas osutatud deklaratsiooni ei ole koostatud;
d)
ELi vastavusdeklaratsioon või III lisas osutatud deklaratsioon ei ole koostatud nõuetekohaselt;
e)
tehniline dokumentatsioon ei ole kättesaadav või on puudulik;
f)
artikli 7 lõikes 6 või artikli 9 lõikes 3 osutatud teave on puudu, vale või puudulik;
g)
artiklis 7 või 9 sätestatud haldusnõudeid ei ole täidetud.
2. Kui lõikes 1 osutatud mittevastavus püsib, siis võtab asjaomane liikmesriik kõik asjakohased meetmed toote turul kättesaadavaks tegemise piiramiseks või keelamiseks või tagab, et see kõrvaldatakse turult või nõutakse tagasi, või juhul, kui toote on enda tarbeks importinud eraisikust importija, et toote kasutamine keelatakse või seda piiratakse.
VII PEATÜKK
DELEGEERITUD ÕIGUSAKTID JA RAKENDUSAKTID
Artikkel 47
Volituste delegeerimine
Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 48 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta
a)
tehniliste teadmiste arengu ja uute teaduslike tõendite arvessevõtmiseks
i)
I lisa B osa punkte 2.3, 2.4 ja 2.5 ja 3. jagu ning C osa 3. jagu;
ii)
VII ja IX lisa ning
b)
V lisa, et võtta arvesse tehniliste teadmiste arengut, võrdväärse vastavuse tagamise piisavust ja uusi teaduslikke tõendeid.
Artikkel 48
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artiklis 47 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 17. jaanuarist 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 47 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmisotsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses kindlaks määratud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 47 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 49
Rakendusaktid
1. Et võtta arvesse tehniliste teadmiste arengut ja tagada käesoleva direktiivi ühetaoline kohaldamine, võib komisjon võtta vastu rakendusakte, mis käsitlevad:
a)
üksikasjalikke menetlusi artikli 24 rakendamiseks, võttes arvesse käesoleva direktiiviga hõlmatud toodete vastavushindamisega seotud konkreetseid vajadusi;
b)
I lisa A osa punktis 1 sätestatud veesõidukite konstruktsioonikategooriate üksikasjalikku kohaldamist, sealhulgas selles kasutatud ilmastikuterminite ja mõõteskaalade kasutamiseks;
c)
üksikasjalikke menetlusi I lisa A osa punktis 2.1 sätestatud veesõidukite identifitseerimiseks, sealhulgas terminoloogia selgitamine, ning väljaspool liitu asutatud tootjatele tootja koodide andmiseks ja haldamiseks;
d)
teavet I lisa A osa punktis 2.2 sätestatud tehasetähise kohta;
e)
I lisa A osa punktis 5.7 osutatud navigatsioonitulesid käsitlevate eeskirjade kohaldamist;
f)
I lisa A osa punktis 5.8 sätestatud heite vettejuhtimise vältimise korda, eelkõige seoses kogumispaakide kasutamisega;
g)
gaasiseadmete paigaldamist ja katsetamist ning alaliselt paigaldatud gaasisüsteeme veesõidukitel;
h)
kasutusjuhendi vormi ja sisu;
i)
artiklis 51 osutatud liikmesriikidele täitmiseks mõeldud aruandeküsimustiku vormi ja sisu.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 50 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
2. Nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulisuse tõttu, kui toode kujutab tõsist ohtu inimeste tervisele või turvalisusele, varale või keskkonnale seoses lõike 1 punktidega a, b, e, f ja g, võtab komisjon kooskõlas artikli 50 lõikes 4 osutatud menetlusega viivitamata vastu kohaldatavad rakendusaktid.
Artikkel 50
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes selle artikliga 5.
5. Komisjon konsulteerib komiteega kõigis küsimustes, mille puhul on määruse (EL) nr 1025/2012 või muude liidu õigusaktide kohaselt nõutav konsulteerimine valdkondlike ekspertidega.
6. Komitee võib lisaks käsitleda kõiki muid käesoleva direktiivi kohaldamisega seotud küsimusi, mida võib kodukorra kohaselt tõstatada eesistuja või liikmesriigi esindaja.
VIII PEATÜKK
HALDUSLIKUD ERISÄTTED
Artikkel 51
Aruandlus
Hiljemalt 18. jaanuariks 2021 ja seejärel iga viie aasta järel täidavad liikmesriigid komisjoni välja antud küsimustiku käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.
Hiljemalt 18. jaanuariks 2022 ja seejärel iga viie aasta järel koostab komisjon esimeses lõigus viidatud küsimustikule antud vastuste alusel aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta ning esitab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikkel 52
Läbivaatamine
Komisjon esitab hiljemalt 18. jaanuariks 2022 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanded järgmise kohta:
a)
ujuvvahendite käiturite heidete edasise vähendamise tehniline teostatavus, ning käiturite ja käitamissüsteemide suhtes rakendatavate kütuseaurusid ja kütusesüsteeme käsitlevate nõuete kehtestamine, võttes arvesse tehnoloogiate kulutõhusust ja vajadust leppida kokku sektori ülemaailmselt ühtlustatud väärtustes, võttes arvesse kõiki olulisi turualgatusi, ning
b)
tuule tugevusele ja olulisele lainekõrgusele vastupidavusel põhinevate, I lisas loetletud veesõidukite konstruktsioonikategooriate mõju tarbija teavitamisele ja tootjatele, eelkõige väike- ja keskmise suurusega ettevõtjatele, võttes arvesse rahvusvahelise standardimise arengusuundi. Nimetatud aruanne sisaldab hinnangut selle kohta, kas veesõidukite konstruktsioonikategooriaid on vaja täiendavalt täpsustada või allklassideks jaotada, ning soovitab vajaduse korral täiendavaid alamkategooriaid.
Vajaduse korral lisatakse esimese lõigu punktides a ja b osutatud aruannetele õigusakti ettepanekud.
Artikkel 53
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mis võivad hõlmata kriminaalkaristusi raskete rikkumiste eest, mida kohaldatakse käesoleva direktiivi alusel vastu võetud siseriiklike õigusnormide rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende rakendamine.
Ettenähtud karistused on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning neid võib suurendada, kui asjaomane ettevõtja või eraisikust importija on varem toime pannud käesoleva direktiivi sätete samalaadse rikkumise.
IX PEATÜKK
LÕPP- JA ÜLEMINEKUSÄTTED
Artikkel 54
Ülevõtmine
1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 18. jaanuariks 2016. Nad edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
Nad kohaldavad kõnealuseid sätteid alates 18. jaanuarist 2016. Kui liikmesriigid need sätted vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste õigusnormide tekstid.
Artikkel 55
Üleminekuaeg
1. Liikmesriigid ei tõkesta selliste direktiivi 94/25/EÜ reguleerimisalasse kuuluvate toodete turul kättesaadavaks tegemist ega kasutuselevõttu, mis on kooskõlas kõnealuse direktiiviga ning mis lasti turule või võeti kasutusele enne 18. jaanuari 2017.
2. Liikmesriigid ei tõkesta selliste kuni 15 kW võimsusega sädesüütega päramootorite turul kättesaadavaks tegemist ega kasutuselevõttu, mis vastavad I lisa B osa punktis 2.1 sätestatud I etapi heite piirnormidele ning mille on tootnud väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad vastavalt komisjoni soovitusele 2003/361/EÜ (14) ning mis on lastud turule enne 18. jaanuari 2020.
Artikkel 56
Kehtetuks tunnistamine
Direktiiv 94/25/EÜ tunnistatakse kehtetuks alates 18. jaanuarist 2016. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile.
Artikkel 57
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 58
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 20. november 2013